title: Decizia 2012/121/PESC a Consiliului din 27 februarie 2012 de sprijinire a activităților de promovare a dialogului și a cooperării UE-China-Africa privind controlul armelor convenționale

text:
               28.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 54/8

         DECIZIA 2012/121/PESC A CONSILIULUI
   din 27 februarie 2012
   de sprijinire a activităților de promovare a dialogului și a cooperării UE-China-Africa privind controlul armelor convenționale
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               În cadrul reuniunii care a avut loc la 15 și 16 decembrie 2005, Consiliul European a adoptat Strategia UE de combatere a acumulării ilicite și a traficului ilicit de arme de calibru mic și armament ușor (SALW), precum și de muniție aferentă (denumită în continuare „Strategia UE privind SALW”). Potrivit strategiei, continentul african este una dintre regiunile cel mai afectate de comerțul ilegal cu SALW și de acumularea excesivă a SALW.

               (2)

               Strategia UE privind SALW definește mai multe sarcini care urmează să fie îndeplinite de Uniune, inclusiv urmărirea unui consens în cadrul țărilor exportatoare în vederea furnizării de arme de calibru mic doar guvernelor, în conformitate cu criteriile regionale și internaționale corespunzătoare privind exporturile de arme.

               (3)

               Strategia UE privind SALW recomandă, de asemenea, includerea SALW ca temă de abordat în cadrul dialogului politic cu țările terțe și cu organizațiile internaționale, regionale sau subregionale, acordând o atenție deosebită coordonării acțiunilor cu principalii parteneri ai Uniunii și cu exportatorii majori de SALW, inclusiv China.

               (4)

               Consiliul Uniunii Europene a adoptat în 2005, 2006, 2007 și 2010 concluzii ale Consiliului de sprijinire a negocierii unui tratat privind comerțul cu arme, un instrument internațional cu forță juridică obligatorie care instituie standarde internaționale comune pentru transferurile de arme convenționale. Acesta a subliniat importanța cooperării în acest proces cu alte state și organizații regionale.

               (5)

               De la instituirea sa în 2005, dialogul strategic UE-China include dispoziții pentru dialogul referitor la neproliferare și la exporturile de arme convenționale. China și Uniunea au convenit, în cadrul reuniunii lor la nivel înalt din 2006, să creeze un nou dialog privind pacea, stabilitatea și dezvoltarea durabilă în Africa, pentru a favoriza înțelegerea între parteneri, a discuta despre activități și priorități și a oferi o posibilitate pentru integrarea Chinei în eforturile internaționale care vizează îmbunătățirea și coordonarea activităților de cooperare. Documentul de strategie UE-China pentru perioada 2007-2013 definește abordarea fundamentală a Uniunii în privința Chinei ca fiind un angajament și un parteneriat și identifică cooperarea pentru prevenirea comerțului ilicit cu SALW ca pe o prioritate.

               (6)

               În decembrie 2004, China și Uniunea au semnat o declarație comună privind neproliferarea și dezarmarea, care acoperă și cooperarea în domeniul armelor convenționale. În declarația comună, Uniunea și China au luat act de faptul că „trebuie depuse de asemenea eforturi hotărâte și active pentru consolidarea controlului exporturilor de arme convenționale. Trebuie consolidate regimurile de control al armelor privind anumite arme convenționale. Ar trebui consolidate eforturile de prevenire a comerțului ilicit cu arme de calibru mic și armament ușor și a fluxurilor de astfel de arme care ar putea amenința pacea și stabilitatea regionale.”

               (7)

               Parteneriatul strategic comun Africa-UE din 2007 definește prevenirea comerțului ilicit cu SALW și a acumulării excesive a acestora ca pe un domeniu de acțiune prin extinderea capacității, colaborarea în rețea, cooperare și schimbul de informații. China a fost invitată și a participat în calitate de observator la reuniunea la nivel înalt UE-Africa din 2010,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Uniunea urmărește dezvoltarea cooperării dintre societatea civilă, industria și reprezentanții guvernamentali din China, din Uniune și din statele africane, inclusiv prin dialogul dintre societățile civile și industriile lor respective, în vederea elaborării unor abordări comune pentru soluționarea amenințărilor reprezentate de comerțul ilicit cu SALW și acumularea excesivă a acestora, precum și a lipsei reglementărilor la nivel internațional a comerțului cu arme convenționale. Dezvoltarea acestei cooperări ar trebui, de asemenea, să se reflecte într-un sprijin sporit pentru un tratat robust și puternic privind comerțul cu arme și pentru punerea în aplicare a acestuia.
   (2)   Uniunea urmărește obiectivul menționat la alineatul (1) prin următoarele proiecte și măsuri:

               —

               instituirea și dezvoltarea unui grup de lucru comun Africa-UE-China la nivel de experți pentru armele convenționale și a unui centru de cercetare comun Africa-UE-China privind armele convenționale. Obiectivul grupului de lucru la nivel de experți și al centrului de cercetare este de a spori, în rândul comunității politice din China, Africa și Uniune responsabile cu chestiuni legate de armele convenționale și cu controlul exporturilor, sensibilizarea cu privire la problemele legate de comerțul ilegal cu SALW și acumularea excesivă a acestora și lipsa reglementărilor la nivel internațional a comerțului legal cu arme convenționale și implicarea în aceste chestiuni. Sensibilizarea sporită și implicarea în aceste chestiuni vor contribui la negocierea cu succes a unui tratat robust și puternic privind comerțul cu arme și la punerea în aplicare a acestuia;

               —

               desfășurarea activităților de promovare și de cercetare destinate identificării posibilităților pentru cooperarea UE-China în scopul de a sprijini statele africane în prevenirea comerțului ilegal cu SALW și a acumulării excesive a acestora.

         În anexă este prevăzută o descriere detaliată a proiectelor și a măsurilor menționate în prezentul alineat.
   Articolul 2
   (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR) răspunde de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a proiectelor și a măsurilor menționate la articolul 1 alineatul (2) este asigurată de organizația neguvernamentală Saferworld.
   (3)   Saferworld își îndeplinește atribuțiile sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR încheie acordurile necesare cu Saferworld.
   Articolul 3
   (1)   Suma de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectelor și a măsurilor menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 830 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) se gestionează în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corespunzătoare a cheltuielilor menționate la alineatul (2). În acest scop, Comisia încheie un acord de finanțare cu Saferworld. Acordul prevede obligația Saferworld de a asigura vizibilitatea contribuției UE, corespunzătoare dimensiunii acesteia.
   (4)   Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordului de finanțare menționat la alineatul (3) în cel mai scurt timp posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.
   Articolul 4
   ÎR raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii, pe baza unor rapoarte periodice trimestriale întocmite de Saferworld. Rapoartele menționate stau la baza evaluării efectuate de Consiliu. Comisia înaintează rapoarte privind aspectele financiare ale punerii în aplicare a proiectelor și măsurilor, astfel cum se menționează la articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 5
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   (2)   Prezenta decizie expiră în 24 de luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3). Totuși, aceasta expiră în șase luni de la data intrării sale în vigoare în situația în care acordul de finanțare respectiv nu a fost încheiat în acest interval.

      Adoptată la Bruxelles, 27 februarie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      ANEXĂ

         PROIECTELE ȘI MĂSURILE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 1 ALINEATUL (2)

      1.   Obiective

      Obiectivele prezentei decizii sunt: urmărirea dezvoltării cooperării dintre societatea civilă, industria și reprezentanții guvernamentali din China, Uniunea Europeană și de pe continentul african; elaborarea unor abordări comune pentru soluționarea amenințării reprezentate de comerțul ilicit cu SALW și de acumularea excesivă a acestora; și sprijinirea procesului referitor la tratatul privind comerțul cu arme (TCA) al Organizației Națiunilor Unite (ONU) până la conferința diplomatică privind TCA din 2012 și după aceasta. Aceste obiective trebuie să fie urmărite prin instituirea și dezvoltarea unui grup de lucru comun Africa-UE-China la nivel de experți pentru armele convenționale (EWG) și a unui centru de cercetare comun Africa-UE-China privind armele convenționale (RC). Obiectivul EWG și al RC este de a spori gradul de sensibilizare și de implicare a comunității politice din China, Africa și Uniune cu privire la problemele asociate comerțului ilegal cu SALW și acumulării excesive a acestora și cu privire la necesitatea unui acord referitor la un TCA.
      Obiectivul cooperării consolidate dintre China, Uniune și Africa va fi urmărit, de asemenea, prin desfășurarea activităților de promovare și de cercetare destinate identificării posibilităților de cooperare UE-China în scopul de a sprijini statele africane în prevenirea comerțului ilegal cu SALW și a acumulării excesive a acestora.
      2.   Descrierea proiectelor și a măsurilor

      2.1.   Instituirea și dezvoltarea unui grup de lucru comun Africa-UE-China la nivel de experți pentru armele convenționale și a unui centru de cercetare comun Africa-UE-China privind armele convenționale

      2.1.1.   Obiectivele proiectului

                  —

                  instituirea unor foruri și rețele pentru experții comunității politice din Uniune, China și Africa pentru a discuta diferitele aspecte ale comerțului ilicit cu arme convenționale;

                  —

                  creșterea, în rândul comunității politice din China, Africa și Uniune, a gradului de sensibilizare și de implicare cu privire la problemele legate de comerțul ilegal cu SALW și acumularea excesivă a acestora, și de slaba reglementare la nivel internațional a comerțului legal cu arme convenționale. Sensibilizarea sporită și implicarea cu privire la aceste chestiuni ar trebui să ducă la un sprijin comun pentru un TCA robust și puternic;

                  —

                  consolidarea, la nivelul funcționarilor și al comunității politice, a dialogului UE-China-Africa pentru a îmbunătăți înțelegerea reciprocă și a identifica abordări comune privind procesul referitor la TCA din cadrul ONU până la conferința diplomatică privind TCA din 2012 și după aceasta, inclusiv prin sprijinirea cercetării și a analizei comune de către cercetători din Uniune, China și Africa referitoare la pozițiile naționale și regionale respective;

                  —

                  elaborarea de recomandări din partea comunității de cercetare privind TCA și SALW și transmiterea lor efectivă funcționarilor guvernamentali, oamenilor politici și comunităților politice din China, Africa și Uniune, precum și din statele membre.

            2.1.2.   Descrierea proiectului

      (a)   Instituirea și dezvoltarea unui grup de lucru comun Africa-UE-China la nivel de experți pentru armele convenționale
      EWG va fi nucleul soclului „instituțional” al procesului de dialog promovat de decizia Consiliului și va fi format prin coordonare atentă de către Saferworld și organizațiile partenere ale societății civile din Africa și China. Acesta va consta în nouă membri din China, Uniune și Africa aleși din departamente universitare, grupuri de reflecție și centre de cercetare, identificați pe baza experienței, reputației și interesului lor. EWG va acționa ca mijloc de partajare a informațiilor, ideilor, experienței și cercetării în rândul membrilor privind chestiuni legate de controlul armelor convenționale, prin identificarea naturii amenințărilor, prin evaluarea eficacității intervențiilor actuale și prin formularea de recomandări privind acțiuni de cooperare pentru decidenții politici.
      Se preconizează ca acesta să servească drept platformă pentru factorii interesați ai societății civile, din afara procesului de dialog direct, și să ofere o bază accesibilă de competențe pe care o vor putea folosi decidenții politici și funcționarii responsabili de armele convenționale și de controlul exporturilor de arme convenționale din China, Uniune și Africa. Funcționarii africani, chinezi și din Uniune vor fi, de asemenea, invitați în calitate de observatori la lucrările EWG.
      (b)   Instituirea și dezvoltarea unui centru de cercetare comun Africa-UE-China privind armele convenționale
      Obiectivul RC va fi sprijinirea cercetării și a analizei comune de către cercetători din Uniune, cei chinezi și cei africani. Sediul RC se va afla în China. Centrul va oferi o gamă largă de materiale și de resurse relevante în engleză și chineză legate de SALW și de procesul privind TCA. Aceleași materiale și resurse vor fi accesibile în format electronic pe un site internet care va constitui și interfața cu publicul a EWG.
      Activitățile care vor fi sprijinite în punerea în aplicare a sarcinilor menționate la literele (a) și (b) vor include:

                  —

                  organizarea reuniunilor pregătitoare și ulterioare în China și în Europa, între Saferworld și organizațiile partenere chineze și africane relevante, pentru a defini structura și calendarul proiectului; a identifica planurile de lucru detaliate pentru instituirea și dezvoltarea RC și a EWG; a stabili o echipă de coordonare a proiectului; a defini responsabilitățile în cadrul echipei; și a monitoriza și evalua progresele în punerea în aplicare a activităților;

                  —

                  furnizarea și traducerea materialelor-cheie relevante legate de SALW și TCA care urmează să fie utilizate de comunitățile politice din China, Africa și Uniune și asigurarea accesibilității acestora, inclusiv în formă electronică, pe site-ul internet al RC. Site-ul internet va funcționa și ca interfață cu publicul a EWG;

                  —

                  organizarea mai multor reuniuni între Saferworld, organizațiile partenere și autoritățile chineze relevante pentru a prezenta activitățile RC și ale EWG și pentru a prezenta și discuta rezultatele la jumătatea perioadei și cele finale, în vederea asigurării sprijinului autorităților relevante pentru activități;

                  —

                  organizarea a până la două reuniuni de două zile pe an ale EWG, în China, Europa și Africa, pentru a defini planurile de cercetare și a oferi orientare în punerea în aplicare a activităților de promovare și de cercetare, elaborarea și comunicarea recomandărilor de politică. Fiecare reuniune va produce un raport succint privind stadiul punerii în aplicare a proiectului;

                  —

                  organizarea a două ateliere privind TCA pentru până la 40 de participanți, inclusiv reprezentanți ai comunităților politice din Uniune, China și Africa și autorități responsabile de armele convenționale și de controlul exporturilor de arme convenționale, industria militară și de apărare și experți din societatea civilă, pentru a examina progresele negocierilor către un TCA, a identifica punctele comune între diferitele țări;

                  —

                  publicarea unei informări de către Saferworld și EWG care să examineze poziția Uniunii și cea chineză privind TCA. Informarea va urmări fundamentarea discuțiilor cu funcționarii din Uniune, China și Africa înaintea conferinței privind TCA din 2012. Aceasta va examina diferențele din pozițiile privind TCA între Uniune, China și statele africane;

                  —

                  producerea unui raport cuprinzător privind lecțiile majore învățate care să detalieze succesele și provocările proiectului, să recomande modele și opțiuni pentru viitorul dialog UE-China-Africa privind SALW și procesul privind TCA;

                  —

                  organizarea a două evenimente pentru lansarea oficială și încheierea proiectului.

            2.1.3.   Rezultatele proiectului

                  —

                  sensibilizare, cunoaștere și înțelegere sporite, pentru 500 de actori din cadrul comunității politice din China, Africa și Uniune, inclusiv funcționari însărcinați cu chestiunile legate de armele convenționale și de controlul exporturilor de arme convenționale, specialiști, parlamentari, organizații neguvernamentale (ONG-uri) și jurnaliști, ale procesului privind TCA din cadrul ONU și ale pozițiilor naționale respective, până la conferința diplomatică privind TCA din 2012 și după aceasta;

                  —

                  dialog, interacțiune și cooperare îmbunătățite privind SALW și procesul privind TCA din cadrul ONU în rândul a 60 de funcționari ai Uniunii, chinezi și africani și al societăților civile, inclusiv prin identificarea unor recomandări privind posibilitățile de acțiuni colective;

                  —

                  legături durabile între 50 de persoane care reprezintă instituții ale comunității politice din Uniune, Africa și China care să furnizeze un mod de diseminare a informației și de împărtășire a experienței, precum și cooperare practică privind SALW și alte chestiuni legate de controlul armelor convenționale dincolo de perioada proiectului.

            2.2.   Promovarea cooperării UE-China pentru a sprijini statele africane în prevenirea comerțului ilegal cu SALW și a acumulării excesive a acestora

      2.2.1.   Obiectivele proiectului

                  —

                  sprijinirea cercetării și a analizei comune de către cercetători din Uniune, cei chinezi și cei africani privind probleme asociate proliferării SALW în Africa și posibilitățile de cooperare UE-China în acest domeniu;

                  —

                  asistarea statelor africane în identificarea necesităților de asistență și în formularea solicitărilor de asistență în domenii legate de prevenirea comerțului ilicit cu SALW și a acumulării excesive a acestora;

                  —

                  formularea de recomandări pentru factorii de decizie din Uniune și China privind posibilitățile de asistență comună UE-China către țările terțe din Africa.

            2.2.2.   Descrierea proiectului

      Proiectul va permite identificarea posibilităților pentru cooperarea UE-China în scopul de a asista țările terțe africane în abordarea amenințărilor reprezentate de comerțul ilicit cu SALW și de acumularea excesivă a acestora. Acesta va consta într-o serie de activități, printre care:

                  —

                  organizarea a până la trei vizite de studiu în Africa de către membri EWG pentru a își aprofunda înțelegerea impactului comerțului ilicit cu SALW și a acumulării excesive a acestora pe continent, pentru a se întâlni cu actorii locali și a discuta necesitățile de asistență tehnică;

                  —

                  organizarea unui seminar de politică internațională în Africa privind prevenirea proliferării SALW pe continent. La reuniune vor participa până la 30 de participanți, inclusiv membri EWG și alți reprezentanți ai societății civile și funcționari africani, chinezi și ai Uniunii însărcinați cu chestiuni legate de armele convenționale și de controlul exporturilor de arme convenționale. Reuniunea va identifica în continuare domeniile practice în care solicitările africane de asistență pentru prevenirea comerțului ilicit cu SALW și a acumulării excesive a acestora pot fi corelate asistenței chineze și a Uniunii;

                  —

                  evaluarea tehnică a necesităților de control al SALW într-o țară africană, inclusiv estimarea costurilor, domeniile de intervenție și recomandări privind agențiile de punere în aplicare. Studiul va fi elaborat în strânsă legătură cu funcționarii guvernamentali implicați în gestionarea sistemului de control al SALW, precum și cu reprezentanți ai sectorului apărării, în țara africană relevantă;

                  —

                  publicarea de către EWG a unui raport amănunțit axat pe circulația SALW în Africa, care va aborda eficiența intervențiilor actuale și va face recomandări clare factorilor de decizie privind acțiunile de cooperare UE-China-Africa pe baza evaluării tehnice, a vizitelor de studiu și a seminarului din Africa. Raportul va fi tradus și diseminat către circa 500 de actori ai societății civile, funcționari, factori de decizie și oameni politici din China, Uniune și Africa pentru a accentua gradul general de sensibilizare cu privire la posibilitatea cooperării UE-China-Africa privind controlul SALW în Africa. Acesta va fi prezentat, de asemenea, în cadrul reuniunilor cu funcționari prevăzute în cadrul proiectului menționat la punctul 2.1;

                  —

                  sprijinirea unei țări africate în definirea și comunicarea necesităților și a solicitărilor oficiale de asistență privind controlul SALW;

                  —

                  organizarea de reuniuni cu funcționarii Uniunii și cei chinezi relevanți pentru promovarea elaborării unui concept comun al proiectului;

                  —

                  organizarea unui seminar politic UE-China-Africa în China pentru a prezenta constatările și recomandările EWG. La reuniune vor participa până la 50 de participanți, inclusiv reprezentanți ai societății civile și funcționari africani, chinezi și ai Uniunii însărcinați cu chestiuni legate de armele convenționale și de controlul exporturilor de arme convenționale. Aceasta va oferi un prilej de examinare a activității privind SALW a EWG, va dezbate pe marginea recomandărilor sale și va oferi un cadru pentru acțiuni practice de colaborare, precum ajutorul Uniunii și cel chinez în domeniile gestionării depozitelor, distrugerii excedentului și ținerii evidențelor.

            2.2.3.   Rezultatele proiectului

                  —

                  sensibilizare sporită pentru circa 500 de actori din cadrul comunității politice din China și Uniune, inclusiv specialiști, parlamentari, ONG-uri și jurnaliști, cu privire la problemele asociate proliferării SALW în Africa și la posibilitățile de acțiuni de cooperare UE-China în domeniu;

                  —

                  capacitatea îmbunătățită a unui stat african de a identifica necesitatea de asistență și de a formula solicitări de asistență pentru a preveni comerțul ilicit cu SALW și acumularea excesivă a acestora;

                  —

                  identificarea posibilităților de asistență comună UE-China către țările terțe din Africa în domeniul controalelor SALW.

            3.   Participanți și locuri de desfășurare a seminarelor/atelierelor și a evenimentelor de încheiere și de inaugurare

      Cu excepția cazului în care se specifică altfel în textul prezentei anexe, Saferworld va propune participanți potențiali și locuri de desfășurare potențiale pentru seminare/ateliere și evenimente de încheiere și de inaugurare în cadrul proiectelor menționate la punctele 2.1 și 2.2, care vor fi apoi aprobate de ÎR, în consultare cu organismele competente ale Consiliului.
      4.   Beneficiari

      Beneficiarii direcți ai proiectelor vor fi circa 500 de actori ai comunității politice din China, Africa și Europa, inclusiv ONG-uri, grupuri de reflecție, reprezentanți ai industriei, funcționari guvernamentali însărcinați cu controlul exporturilor de arme convenționale, precum și parlamentari.
      Beneficiarii indirecți vor fi populația, grupurile și persoanele din Africa afectate negativ de comerțul ilegal cu SALW.
      5.   Evaluarea impactului

      Impactul prezentei decizii ar trebui să fie evaluat tehnic la încheierea ultimelor activități prevăzute. Evaluarea de impact va fi desfășurată de ÎR, în cooperare cu grupurile de lucru relevante ale Consiliului, Delegația Uniunii Europene în China și alte părți interesate relevante.
      6.   Durată

      Durata totală estimată a proiectelor este de 24 de luni.
      7.   Entitatea de punere tehnică în aplicare

      Punerea tehnică în aplicare a prezentei decizii va reveni Saferworld, care va îndeplini această sarcină sub responsabilitatea ÎR.
      8.   Raportarea

      Saferworld va pregăti rapoarte periodice trimestriale, inclusiv după încheierea fiecăreia dintre activitățile descrise. Rapoartele ar trebui transmise ÎR în termen de șase săptămâni de la încheierea activităților respective.
      9.   Costul total estimat al proiectelor și măsurilor și contribuția financiară a Uniunii

      Costul total al proiectelor și măsurilor este de 830 000 EUR.


title: Decizia nr. 1349/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 de modificare a Deciziei nr. 1719/2006/CE de instituire a programului Tineretul în acțiune pentru perioada 2007-2013 (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               24.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 348/113

      DECIZIA NR. 1349/2008/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 16 decembrie 2008
   de modificare a Deciziei nr. 1719/2006/CE de instituire a programului „Tineretul în acțiune” pentru perioada 2007-2013
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 149 alineatul (4),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Decizia nr. 1719/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 noiembrie 2006 (3) a instituit programul „Tineretul în acțiune” pentru perioada 2007-2013.

               (2)

               Articolul 10 alineatul (2) din Decizia nr. 1719/2006/CE prevede că măsurile necesare punerii în aplicare a programului, altele decât cele enumerate la alineatul (1), se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 9 alineatul (3) din decizia respectivă, și anume în conformitate cu procedura de consultare instituită prin Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (3)

               Această formulare a Deciziei nr. 1719/2006/CE implică în special faptul că deciziile privind acordarea subvențiilor, altele decât cele menționate la articolul 10 alineatul (1) din decizia respectivă, fac obiectul procedurii de consultare și al dreptului de control al Parlamentului European.

               (4)

               Respectivele decizii de selecție vizează însă în principal subvenții de valoare redusă și nu implică adoptarea unor decizii politice sensibile.

               (5)

               Aceste cerințe procedurale determină prelungirea duratei procesului de atribuire a subvențiilor către solicitanți cu două-trei luni. Acestea provoacă numeroase întârzieri în dauna beneficiarilor subvențiilor, reprezintă o sarcină disproporționată în administrarea programului și nu generează nicio valoare adăugată ținând cont de natura subvențiilor acordate.

               (6)

               Pentru a permite o punere în aplicare mai rapidă și mai eficientă a deciziilor de selecție este necesară înlocuirea procedurii de consultare cu obligația Comisiei de a informa fără întârziere Parlamentul European și statele membre cu privire la toate măsurile luate pentru a pune în aplicare Decizia nr. 1719/2006/CE fără asistența unui comitet,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia nr. 1719/2006/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 9 alineatul (3) se elimină.

               2.

               La articolul 10, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Comisia informează comitetul menționat la articolul 9 și Parlamentul European cu privire la toate celelalte decizii de selecție pe care le-a luat pentru punerea în aplicare a prezentei decizii, în termen de două zile lucrătoare de la adoptarea deciziilor respective. Această informare cuprinde descrierea și analiza solicitărilor primite, o descriere a procedurii de evaluare și selecție, precum și o listă a proiectelor propuse pentru a fi finanțate și o listă a proiectelor a căror finanțare a fost respinsă.”

         Articolul 2
   Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport privind efectele prezentei decizii până la 25 iunie 2010.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 16 decembrie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         B. LE MAIRE

      (1)  JO C 224, 30.8.2008, p. 113.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 2 septembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 20 noiembrie 2008.

      (3)  JO L 327, 24.11.2006, p. 30.

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.


title: Decizia 2012/700/PESC a Consililui din 13 noiembrie 2012 în cadrul Strategiei europene de securitate în sprijinul punerii în aplicare a Planului de acțiune 2010-2014 de la Cartagena, adoptat de statele părți la Convenția din 1997 privind interzicerea utilizării, stocării, producerii și transferului de mine antipersonal și distrugerea acestora

text:
               14.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 314/40

         DECIZIA 2012/700/PESC A CONSILILUI
   din 13 noiembrie 2012
   în cadrul Strategiei europene de securitate în sprijinul punerii în aplicare a Planului de acțiune 2010-2014 de la Cartagena, adoptat de statele părți la Convenția din 1997 privind interzicerea utilizării, stocării, producerii și transferului de mine antipersonal și distrugerea acestora
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2) și articolul 31 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Uniunea ar trebui să întreprindă eforturi pentru a obține un nivel ridicat de cooperare în toate domeniile relațiilor internaționale, între altele pentru menținerea păcii, prevenirea conflictelor și consolidarea securității internaționale, în conformitate cu obiectivele și principiile Cartei Organizației Națiunilor Unite.

               (2)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat o Strategie europeană de securitate care identifica provocările și amenințările la nivel mondial și solicita instaurarea unei ordini internaționale guvernate de lege, bazate pe un multilateralism eficace și pe instituții internaționale funcționale.

               (3)

               Strategia europeană de securitate recunoaște Carta Organizației Națiunilor Unite ca fiind cadrul fundamental pentru relațiile internaționale și susține consolidarea Organizației Națiunilor Unite (ONU) și înzestrarea acesteia cu mijloacele necesare pentru a-și îndeplini responsabilitățile și pentru a acționa în mod eficace.

               (4)

               Rezoluția 51/45 a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite din 10 decembrie 1996 îndeamnă toate statele să acționeze ferm în vederea încheierii unui acord internațional eficient, cu caracter juridic obligatoriu, care să interzică utilizarea, stocarea, producerea și transferul minelor antipersonal.

               (5)

               Convenția privind interzicerea utilizării, stocării, producerii și transferului de mine antipersonal și distrugerea acestora (denumită în continuare „convenția”) a fost deschisă spre semnare la 3 decembrie 1997 și a intrat în vigoare la 1 martie 1999. Aceasta constituie singurul instrument internațional cuprinzător care tratează toate aspectele legate de minele antipersonal, inclusiv utilizarea, stocarea, producerea, comercializarea, deminarea și asistența acordată victimelor.

               (6)

               La 23 iunie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/487/PESC (1) în sprijinul universalizării și al punerii în aplicare a convenției. La 1 octombrie 2012, 160 de state își exprimaseră consimțământul de a-și asuma obligații în temeiul convenției.

               (7)

               La 3 decembrie 2009, statele părți la convenție au adoptat Planul de acțiune 2010-2014 de la Cartagena (denumit în continuare „Planul de acțiune de la Cartagena”) privind universalizarea și punerea în aplicare a convenției în toate aspectele sale. Acestea au recunoscut și au încurajat în continuare participarea și contribuția depline la punerea în aplicare a convenției ale Campaniei internaționale pentru interzicerea minelor terestre (ICBL), ale Comitetului Internațional al Crucii Roșii (CICR), ale societăților naționale de Cruce Roșie și Semilună Roșie, ale federației internaționale a societăților de Cruce Roșie și Semilună Roșie (FISCR), ale ONU, ale Centrului internațional pentru deminare umanitară din Geneva (GICHD), ale organizațiilor internaționale și regionale, ale supraviețuitorilor minelor și ale organizațiile lor, precum și ale altor organizații ale societății civile, după cum se prevede în acțiunea 62 din Planul de acțiune de la Cartagena.

               (8)

               La 3 decembrie 2010, statele părți la convenție au adoptat „Directiva statelor părți către Unitatea de sprijin pentru punere în aplicare (ISU)”, prin care statele părți au convenit ca ISU să ofere consiliere și sprijin tehnic statelor părți cu privire la punerea în aplicare și la universalizarea convenției, să faciliteze comunicarea în rândul statelor părți și să promoveze comunicarea și informarea cu privire la convenție atât în direcția statelor care nu sunt părți la convenție, cât și a publicului. ISU a fost însărcinată să asigure legătura și coordonarea corespunzătoare cu organizațiile internaționale relevante care participă la lucrările convenției, inclusiv ICBL, CICR, FISCR, ONU și GICHD.

               (9)

               La 2 decembrie 2011, Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite a adoptat Rezoluția 66/29 referitoare la punerea în aplicare a Convenției privind interzicerea utilizării, stocării, producerii și transferului de mine antipersonal și distrugerea acestora. Adunarea Generală a reamintit că, în cadrul celei de a doua conferințe de revizuire a convenției, comunitatea internațională a examinat punerea în aplicare a convenției și că statele părți la convenție au adoptat Planul de acțiune de la Cartagena, subliniind importanța punerii în aplicare depline și efective a convenției, precum și respectarea acesteia, inclusiv prin punerea în aplicare a Planului de acțiune de la Cartagena. Statele părți la convenție au invitat toate statele care nu o făcuseră deja să ratifice sau să adere la convenție și au îndemnat toate statele să rămână preocupate de această chestiune la cel mai înalt nivel politic și să promoveze respectarea convenției prin contacte bilaterale, subregionale, regionale și multilaterale, activități de informare, seminarii și prin alte mijloace.

               (10)

               În 2012 și 2013 vor avea loc reuniuni ale statelor părți la convenție. Comunitatea internațională se va reuni apoi în 2014 pentru cea de a treia conferință de revizuire a convenției pentru a evalua progresele înregistrate în punerea în aplicare a Planului de acțiune de la Cartagena. Până atunci, se așteaptă ca punerea în aplicare a Planului de acțiune de la Cartagena să aducă o contribuție substanțială la progresele destinate să pună capăt suferinței și vătămărilor provocate de minele antipersonal,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE
   Articolul 1
   (1)   În sprijinul punerii în aplicare a Planului de acțiune 2010-2014 de la Cartagena (denumit în continuare „Planul de acțiune de la Cartagena”), adoptat de statele părți la Convenția privind interzicerea utilizării, stocării, producerii și transferului de mine antipersonal și distrugerea acestora (denumită în continuare „convenția”), în cadrul Strategiei europene de securitate și în conformitate cu deciziile relevante ale comunității internaționale, Uniunea urmărește următoarele obiective:

               (a)

               sprijinirea eforturilor din partea statelor părți la convenție de a pune în aplicare aspectele legate de asistența acordată victimelor din cadrul Planului de acțiune de la Cartagena;

               (b)

               sprijinirea eforturilor din partea statelor părți la convenție de a pune în aplicare aspectele legate de deminare din cadrul Planului de acțiune de la Cartagena;

               (c)

               promovarea universalității convenției;

               (d)

               demonstrarea angajamentului permanent al Uniunii și al statelor sale membre față de convenție și a hotărârii lor de a coopera cu statele care au nevoie de sprijin în îndeplinirea angajamentelor lor în temeiul convenției și de a extinde asistența față de acestea, precum și consolidarea rolului de frunte al Uniunii în urmărirea viziunii convenției în legătură cu o încetare definitivă a suferințelor și a vătămărilor provocate de minele antipersonal.

         (2)   Toate obiectivele menționate la alineatul (1) sunt urmărite în așa fel încât să consolideze cultura consacrată a convenției de parteneriat și colaborare între state, organizații neguvernamentale și de altă natură și partenerii locali, în special prin colaborarea strânsă cu factorii relevanți pentru a consolida manifestările specifice ale unei astfel de colaborări.
   (3)   Pentru realizarea obiectivelor menționate la alineatul (1), Uniunea se angajează să întreprindă următoarele proiecte:

               (a)

               asistența acordată victimelor: oferirea de sprijin tehnic pentru până la opt cazuri, desfășurarea a până la cinci evaluări la mijlocul perioadei și executarea a până la cinci acțiuni de monitorizare;

               (b)

               deminarea: desfășurarea a până la cinci evaluări la mijlocul perioadei și executarea a până la cinci acțiuni de monitorizare;

               (c)

               universalizarea convenției: sprijinirea unui grup operativ la nivel înalt, efectuarea unui studiu privind securitatea frontierelor fără mine antipersonal și organizarea a până la trei ateliere privind universalizarea;

               (d)

               demonstrarea angajamentului Uniunii: pregătirea unor evenimentele de lansare și de închidere, asigurarea accesibilității site-ului web al convenției, asigurarea disponibilității largi a angajamentelor de asistență acordată victimelor ale statelor părți la convenție, organizarea unei vizite a presei și producerea de materiale și publicații destinate comunicării.

         O descriere detaliată a proiectelor figurează în anexă.
   Articolul 2
   (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „Înaltul Reprezentant”) răspunde de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   Punerea în aplicare tehnică a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (3) se încredințează Unității de sprijin pentru punere în aplicare (ISU), reprezentată de Centrul internațional pentru deminare umanitară din Geneva (GICHD). ISU îndeplinește aceste sarcini sub controlul Înaltului Reprezentant. În acest scop, Înaltul Reprezentant încheie acordurile necesare cu GICHD.
   Articolul 3
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru implementarea proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (3) este de 1 030 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) se gestionează în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, aceasta încheie un acord de finanțare cu GICHD care prevede obligația ISU de a asigura contribuției Uniunii o vizibilitate corespunzătoare importanței acesteia.
   (4)   Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordului de finanțare menționat la alineatul (3) în cel mai scurt timp după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultate survenită în decursul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.
   Articolul 4
   Înaltul Reprezentant raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza unor rapoarte periodice pregătite de ISU. Rapoartele respective stau la baza evaluării de către Consiliu. Comisia furnizează informații privind aspectele financiare ale punerii în aplicare a prezentei decizii.
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Expiră la 24 de luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3) sau la șase luni de la data intrării sale în vigoare, în cazul în care niciun acord de finanțare nu a fost încheiat în respectivul termen.

      Adoptată la Bruxelles, 13 noiembrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 165, 26.6.2008, p. 41.

      ANEXĂ
      1.   Obiectivul

      Obiectivul global al prezentei decizii este promovarea păcii și securității prin sprijinirea punerii în aplicare a Planului de acțiune de la Cartagena, privind universalizarea și punerea în aplicare a convenției în toate aspectele sale.
      2.   Descrierea proiectelor

      Pentru realizarea obiectivelor menționate la articolul 1 alineatul (1) din prezenta decizie, Uniunea va întreprinde următoarele proiecte:
      2.1.   Asistența acordată victimelor

      2.1.1.   Obiectivul proiectului

      Statele părți la convenție sunt sprijinite în punerea în aplicare a aspectelor legate de asistența acordată victimelor din Planul de acțiune de la Cartagena într-un mod prin care să poată coordona și pune în aplicare mai bine activități care vor avea un efect pozitiv semnificativ asupra vieților femeilor, bărbaților, fetelor și băieților care au fost victime ale minelor terestre și ale altor resturi explozive de război.
      2.1.2.   Descrierea proiectului

                  —

                  Sprijinul tehnic național va fi acordat de ISU pentru cel mult trei cazuri, inclusiv prin inițierea și/sau sprijinirea proceselor interministeriale pentru punerea în aplicare a obligațiilor de asistență acordată victimelor în contexte naționale, către statele părți la convenție care fie (a) au avut o implicare redusă în efortul de punere în aplicare a elementelor referitoare la asistența acordată victimelor din Planul de acțiune de la Cartagena și, prin urmare, ar putea beneficia de un stimulent pentru a o face, fie (b) au elaborat un plan național sau au avansat foarte mult în această direcție și, prin urmare, ar avea de evaluat o anumită experiență a punerii în aplicare, sporindu-și astfel potențialul de a deveni candidații unei evaluări naționale cuprinzătoare la mijlocul perioadei a eforturilor de punere în aplicare a Planului de acțiune de la Cartagena.

                  —

                  Vor fi realizate evaluări naționale cuprinzătoare la mijlocul perioadei în cel mult trei cazuri. Respectivele evaluări vor implica ISU, în colaborare cu factori-cheie precum ICBL, asistând statele beneficiare în elaborarea unui document de referință detaliat pentru un atelier național, organizarea unui atelier național și elaborarea unui document de rezultat detaliat care constituie „evaluarea” și în care vor fi evidențiate provocările rămase, obiectivele stabilite și recomandările făcute.

                  —

                  Vor fi întreprinse acțiuni de monitorizare în cel mult trei cazuri ca răspuns la recomandările cuprinse în evaluările la mijlocul perioadei. Respectivele acțiuni de monitorizare vor implica furnizarea de către ISU a sprijinului tehnic adițional (de exemplu, pentru revizuirea planurilor naționale, elaborarea uneia sau a mai multor propuneri de proiect etc.).

                  —

                  O conferință globală la nivel înalt privind asistența acordată victimelor minelor terestre și ale altor resturi explozive de război va fi organizată de ISU, în colaborare cu factori-cheie precum ICBL, în scopul utilizării experienței în materie de asistență acordată victimelor în contextul convenției pentru a culege roadele unei sinergii/unor eficiențe potențiale cu privire la punerea în aplicare a instrumentelor internaționale (de exemplu, Convenția privind munițiile cu dispersie, Protocolul V la Convenția privind interzicerea sau limitarea folosirii anumitor categorii de arme clasice care ar putea fi considerate ca producând efecte traumatice excesive sau care ar lovi fără discriminare, Convenția privind drepturile persoanelor cu handicap) care se ocupă de același subiect și statele afectate.

            2.1.3.   Rezultatele proiectului

                  —

                  Statele beneficiare ale sprijinului tehnic care au avut o implicare redusă în efortul de punere în aplicare a aspectelor referitoare la asistența acordată victimelor din Planul de acțiune de la Cartagena va identifica un punct focal care va continua progresele în punerea în aplicare a obligațiilor în materie de asistență acordată victimelor și care participă la activitățile ulterioare ale convenției.

                  —

                  Fiecare stat beneficiar al sprijinului tehnic în toate cazurile va primi un raport care conține recomandări privind următoarele etape logice pe care acesta le-ar putea urma în punerea în aplicare a aspectelor legate de asistența acordată victimelor din Planul de acțiune de la Cartagena.

                  —

                  Statele beneficiare ale sprijinului tehnic din cinci cazuri vor elabora un document de reflecție și o listă de participanți propuși pentru organizarea atelierului național ca parte a evaluării la mijlocul perioadei.

                  —

                  Statele beneficiare ale evaluărilor la mijlocul perioadei vor primi un document de rezultat detaliat care evidențiază provocările care au rămas, cu obiective și recomandări pentru acțiuni ulterioare.

                  —

                  Statele beneficiare ale sprijinului ulterior vor putea să își exprime mai bine intențiile de a îndeplini angajamentele Planului de acțiune de la Cartagena și necesitățile de sprijin (de exemplu, pentru revizuirea planurilor naționale, elaborarea uneia sau a mai multor propuneri de proiect etc.).

                  —

                  Vor fi identificate mijloace prin care se pot culege roadele unei sinergii/unor eficiențe potențiale cu privire la punerea în aplicare a instrumentelor internaționale (de exemplu, Convenția privind munițiile cu dispersie, Protocolul V la Convenția privind interzicerea sau limitarea folosirii anumitor categorii de arme clasice care ar putea fi considerate ca producând efecte traumatice excesive sau care ar lovi fără discriminare, Convenția Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap) care se ocupă de același subiect și statele afectate.

                  —

                  Se va atrage atenția cu privire la efortul global de abordare a necesităților și de garantare a dreptului supraviețuitorilor prin participarea largă și la nivel înalt la o conferință la nivel înalt.

            2.1.4.   Beneficiarii

                  —

                  Statele părți la convenție care au raportat responsabilitatea pentru un număr semnificativ de supraviețuitori ai minelor terestre.

                  —

                  Femeile, bărbații, fetele și băieții care au fost victime ale minelor terestre și ale altor resturi explozive de război, precum și familiile și comunitățile lor.

            2.2.   Deminarea

      2.2.1.   Obiectivul proiectului

      Statele părți la convenție sunt sprijinite în punerea în aplicare a aspectelor referitoare la deminare din Planul de acțiune de la Cartagena astfel încât să poată finaliza mai bine punerea în aplicare a deminării într-un termen cât mai scurt posibil pentru a permite persoanelor, comunităților și națiunilor să beneficieze de terenul considerat cândva periculos și care este redat activității umane normale.
      2.2.2.   Descrierea proiectului

                  —

                  Vor fi realizate evaluări naționale cuprinzătoare la mijlocul perioadei în cel mult cinci cazuri. Respectivele evaluări vor implica ISU, în colaborare cu factori-cheie precum ICBL și cu sprijinul GICHD, pentru asistarea statelor beneficiare în elaborarea unui document de referință detaliat pentru un atelier național, organizarea unui atelier național și elaborarea unui document de rezultat detaliat care constituie „evaluarea” și în care vor fi evidențiate provocările rămase, obiectivele stabilite și recomandările făcute.

                  —

                  Vor fi întreprinse acțiuni de monitorizare în cel mult trei cazuri ca răspuns la recomandările cuprinse în evaluările la mijlocul perioadei. Respectivele acțiuni de monitorizare vor implica fie furnizarea de către ISU a sprijinului tehnic adițional (de exemplu, sprijinirea revizuirii planurilor naționale, elaborarea uneia sau a mai multor propuneri de proiect etc.), fie organizarea de vizite reciproce sud-sud pentru ca statele beneficiare să beneficieze reciproc de lecțiile învățate și să îmbunătățească punerea în aplicare viitoare.

            2.2.3.   Rezultatele proiectului

                  —

                  Statele beneficiare ale evaluărilor la mijlocul perioadei vor primi un document de rezultat detaliat care evidențiază provocările care au rămas, cu obiective și recomandări pentru acțiuni ulterioare.

                  —

                  Statele beneficiare ale sprijinului ulterior își vor putea exprima mai bine intențiile de a îndeplini angajamentele Planului de acțiune de la Cartagena și necesitățile de sprijin (de exemplu, pentru revizuirea planurilor naționale, elaborarea uneia sau a mai multor propuneri de proiect etc.), iar statele beneficiare își vor consolida înțelegerea anumitor aspecte ale punerii în aplicare a deminării.

            2.2.4.   Beneficiarii

                  —

                  Statele părți la convenție, altele decât statele membre, care sunt în proces de punere în aplicare a obligațiilor de deminare din temeiul convenției.

                  —

                  Femeile, bărbații, fetele și băieții ale căror vieți sunt afectate de prezența sau prezența prezumată a minelor antipersonal, precum și familiile și comunitățile lor.

            2.3.   Universalizarea convenției

      2.3.1.   Obiectivul proiectului

      Barierele din calea aderării la convenție sunt abordate de o manieră care permite realizarea de progrese în direcția universalizării convenției de către state care nu sunt părți la convenție.
      2.3.2.   Descrierea proiectului

                  —

                  Un grup operativ la nivel înalt pentru universalizarea convenției va fi sprijinit de ISU, incluzând sprijin pentru personalități de rang înalt care implică liderii din până la șase state care nu sunt părți la convenție. Membrii grupului operativ vor participa la cel mult alte două evenimente pentru a atrage atenția asupra eforturilor permanente de universalizare și de punere în aplicare a convenției.

                  —

                  Un studiu privind securitatea frontierelor fără mine antipersonal va fi realizat de ISU, împreună cu cei care dispun de cunoștințe avansate în domeniu și bazându-se astfel pe activitatea desfășurată de CICR la mijlocul anilor ’90. Un raport de studiu va fi făcut accesibil în numeroase moduri, inclusiv prin traducere, producere de rezumate, producere de materiale în formate accesibile etc.

                  —

                  Ateliere privind universalizarea în cel mult trei cazuri vor fi organizate de ISU, în colaborare cu factori-cheie precum ICBL și coordonatorul Grupului informal de contact privind universalizarea al convenției. Atelierele respective se vor desfășura la nivel național, subregional sau regional pentru a promova convenția în rândul statelor și pentru a sprijini statele care nu sunt părți la convenție să abordeze barierele reale și percepute din calea aderării, îndeosebi prin utilizarea raportului de studiu privind securitatea frontierelor fără mine antipersonal.

            2.3.3.   Rezultatele proiectului

                  —

                  Până la șase state care nu sunt părți la convenție vor fi implicate la nivel ministerial sau la un nivel superior cu privire la aderarea la convenție.

                  —

                  Cunoștințe actualizate privind politicile legate de minele antipersonal ale statelor care nu sunt părți la convenție vor fi obținute. Respectivele informații vor fi utilizate la pregătirea unor documente de fond pentru cea de a treia conferință de revizuire, inclusiv printr-un raport cuprinzător referitor la progresele înregistrate în urmărirea scopurilor universalizării convenției, precum și sfera progreselor ulterioare.

                  —

                  Promovarea din partea statelor părți la convenție și a organizațiilor neguvernamentale va fi revitalizată pe baza acțiunilor de monitorizare care decurg din vizitele grupului operativ la nivel înalt.

                  —

                  Vor fi acumulate cunoștințe sporite care sunt adunate într-o publicație care abordează bariera percepută cel mai des evocată în calea aderării la convenție și care poate fi utilizată pentru sprijinirea eforturilor de universalizare.

                  —

                  Vor fi realizate progrese în direcția aderării la convenție și/sau acceptarea normelor sale de state care nu sunt părți la convenție și care au fost implicate.

            2.3.4.   Beneficiarii

                  —

                  Statele, altele decât statele membre, care nu au ratificat sau aderat încă la convenție.

                  —

                  Statele părți la convenție și organizațiile neguvernamentale și internaționale implicate în eforturile de promovare a universalizării convenției.

            2.4.   Demonstrarea angajamentului Uniunii

      2.4.1.   Obiectivul proiectului

                  —

                  Angajamentul permanent al Uniunii și al statelor sale membre față de convenție este demonstrat prin hotărârea lor de a coopera și de a își extinde asistența către statele care au nevoie de sprijin în îndeplinirea angajamentelor lor în temeiul convenției și este consolidat rolul de frunte al Uniunii Europene în urmărirea viziunii convenției legate de o încetare concludentă a suferințelor și a vătămărilor provocate de minele antipersonal.

            2.4.2.   Descrierea proiectului

                  —

                  Se vor organiza un eveniment de lansare pentru promovarea prezentei decizii și un eveniment de încheiere pentru a face cunoscute activitățile prevăzute de prezenta decizie și rezultatul acestora, subliniind prin aceasta contribuția Uniunii.

                  —

                  Ținând seama de importanța unei cât mai largi sensibilizări față de angajamentele asumate de statele părți la convenție la Conferința de la Cartagena și față de modalitățile și mijloacele de punere în aplicare a acestora, precum și de necesitatea ca aceste eforturi să țină seama de un public extrem de variat (de exemplu, un public vorbitor de limbi diferite, persoane cu dizabilități), site-ul web al convenției va fi examinat pentru a se asigura existența unor standarde ridicate de accesibilitate, iar publicația existentă a ISU care documentează angajamentele privind asistența acordată victimelor asumate de statele părți la convenție va fi tradusă și publicată pe site-ul web al convenției pentru a extinde disponibilitatea angajamente respective în diferite limbi.

                  —

                  O vizită de presă va fi organizată într-o țară afectată de mine înaintea celei de a treia conferințe de revizuire a convenției din 2014.

                  —

                  Materiale de comunicare (de exemplu, postere, publicitate, înregistrări video, materiale publicitare etc.) vor fi achiziționate pentru a fructifica oportunitățile de comunicare care apar.

            2.4.3.   Rezultatele proiectului

                  —

                  Funcționarii Uniunii și ai statelor sale membre vor avea cunoștință de decizia Consiliului și de modul în care aceasta le poate influența activitatea.

                  —

                  Va fi extinsă sfera înțelegerilor în cadrul statelor părți la convenție cu privire la asistența acordată victimelor, îndeosebi în țările francofone afectate de mine.

                  —

                  Informațiile cu privire la convenție vor fi mai ușor accesibile.

                  —

                  Va spori expunerea angajamentului Uniunii față de convenție, iar sensibilizarea față de prezenta decizie și aprecierea acesteia vor fi create și susținute, potrivit rapoartelor de presă care recunosc angajamentul Uniunii și care prezintă aprecierea acestuia de către statele părți la convenție în cadrul reuniunilor lor.

                  —

                  Va fi sporită sensibilizarea cu privire la eforturile permanente de promovare a universalizării convenției.

            2.4.4.   Beneficiarii

      Statele părți la convenție și organizațiile neguvernamentale și internaționale, reprezentanții acestora și alte persoane interesate sau implicate în efortul de punere în aplicare a convenției.


               15.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 468/213

         P7_TA(2013)0550
   Rapoarte privind vizitele destinate informării la faţa locului pentru cercetarea petițiilor (interpretarea articolului 202 alineatul (5) din Regulamentul de procedură)
   Decizia Parlamentului European din 10 decembrie 2013 privind rapoartele privind vizitele destinate informării la faţa locului pentru cercetarea petițiilor (interpretarea articolului 202 alineatul (5) din Regulamentul de procedură) (2013/2258(REG))
   (2016/C 468/32)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere scrisoarea din 26 noiembrie 2013 a președintelui Comisiei pentru afaceri constituționale,

               —

               având în vedere articolul 211 din Regulamentul său de procedură,

               1.

               decide să introducă următoarea interpretare la articolul 202 alineatul (5) din Regulamentul său de procedură:

                           „Vizitele destinate informării la faţa locului, precum şi rapoartele privind vizitele respective, au ca unic scop punerea la dispoziţia comisiei a informaţiilor necesare, care să îi permită examinarea în continuare a petiţiei. Rapoartele respective sunt redactate sub responsabilitatea exclusivă a participanţilor la vizită, aceştia urmărind să ajungă la un consens. În absenţa unui astfel de consens, raportul trebuie să cuprindă constatările sau evaluările divergente. Raportul se supune aprobării de către comisie printr-un vot unic, cu excepţia cazului în care preşedintele comisiei declară, după caz, că se pot depune amendamente la anumite părţi din raport. Articolul 52 nu se aplică rapoartelor respective nici direct, nici mutatis mutandis. În absenţa aprobării de către comisie, rapoartele nu se transmit Preşedintelui.”

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie, spre informare, Consiliului și Comisiei.