title: Decizia nr. 204/16/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 23 noiembrie 2016 privind presupusul ajutor de stat ilegal acordat în favoarea Íslandsbanki hf. și Arion Bank hf. prin acorduri de împrumut în condiții presupus preferențiale (Islanda) [2017/1950]

text:
                  26.10.2017

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 276/64

            DECIZIA NR. 204/16/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
      din 23 noiembrie 2016
      privind presupusul ajutor de stat ilegal acordat în favoarea Íslandsbanki hf. și Arion Bank hf. prin acorduri de împrumut în condiții presupus preferențiale (Islanda) [2017/1950]
      AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE (denumită în continuare „Autoritatea”),
      AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”), în special articolul 61 și Protocolul 26 la acesta,
      AVÂND ÎN VEDERE Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție (denumit în continuare „Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,
      AVÂND ÎN VEDERE Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție (denumit în continuare „Protocolul 3”), în special articolul 7 alineatul (2) și articolul 13 din partea II,
      DUPĂ CE părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile și având în vedere observațiile acestora,
      întrucât:
      I.   DATE FACTUALE

      1.   PROCEDURĂ

                  (1)

                  La 23 septembrie 2013, Autoritatea a primit o plângere potrivit căreia Íslandsbanki hf. („ISB”) și Arion Bank hf. („Arion”) ar fi beneficiat de ajutor de stat ilegal acordat de Banca Centrală a Islandei („CBI”) (1) sub formă de finanțare pe termen lung la rate ale dobânzii favorabile.

                  (2)

                  Prin scrisoarea din 23 octombrie 2013, Autoritatea a transmis o solicitare de informații autorităților islandeze (2), la care acestea au răspuns la 17 ianuarie 2014 (3). Cazul a fost discutat în continuare în cadrul unei reuniuni între reprezentanți ai Autorității și ai autorităților islandeze, organizată în mai 2014 la Reykjavík. Discuțiile au fot urmate de o scrisoare din 5 iunie 2014 (4). Cazul a fost discutat din nou în februarie 2015 la Reykjavík, în cadrul unei reuniuni între reprezentanți ai Autorității și ai autorităților islandeze, inclusiv un reprezentant din partea CBI. Discuțiile respective au fost urmate de o scrisoare din 24 februarie 2015 (5), la care autoritățile islandeze au răspuns la 1 aprilie 2015 (6).

                  (3)

                  Prin Decizia nr. 208/15/COL din 20 mai 2015, Autoritatea a inițiat procedura oficială de investigare a presupusului ajutor de stat ilegal acordat în favoarea ISB și Arion prin acorduri de împrumut reeșalonate în condiții presupus preferențiale. Prin scrisoarea din 28 august 2015 (7), autoritățile islandeze au prezentat observații cu privire la decizia Autorității. De asemenea, la aceeași dată, Autoritatea a primit observații de la unul dintre cei doi presupuși beneficiari, și anume Arion (8).

                  (4)

                  La 24 septembrie 2015, decizia de a iniția procedura oficială de investigare a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în Suplimentul SEE la acesta (9). Prin scrisoarea din 5 octombrie 2015, CBI a prezentat observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii (10).

                  (5)

                  Prin scrisoarea din 14 iunie 2016, Autoritatea a solicitat informații suplimentare de la CBI, ISB și Arion (11). Autoritățile islandeze au furnizat informațiile solicitate prin scrisoarea din 20 septembrie 2016 (12).

            2.   DESCRIEREA MĂSURILOR

      2.1.   CONTEXT

                  (6)

                  Măsurile în cauză sunt legate de acordarea de împrumuturi cu garanții reale și titluri de valoare de către CBI. Ca parte a rolului său de bancă centrală și de creditor de ultimă instanță, precum și în concordanță cu politica monetară a altor bănci centrale, CBI acordă întreprinderilor financiare facilități de creditare pe termen scurt sub formă de împrumuturi garantate, în conformitate cu dispozițiile normelor CBI aplicabile. Instituțiile financiare au opțiunea de a solicita împrumuturi overnight sau împrumuturi pe o perioadă de șapte zile în baza unor garanții considerate a fi eligibile de către CBI.

                  (7)

                  În 2007 și 2008, împrumuturile garantate au înregistrat o creștere constantă, iar CBI a devenit o sursă importantă de lichidități pentru instituțiile financiare. Împrumuturile garantate au atins un nivel record la 1 octombrie 2008, cu puțin timp înainte de colapsul financiar al băncilor, atunci când CBI oferise instituțiilor financiare împrumuturi în valoare de 520 de miliarde ISK. Astfel, la momentul prăbușirii celor trei bănci comerciale (Landsbankinn, Glitnir și Kaupthing) în octombrie 2008, CBI a obținut un număr semnificativ de creanțe asupra acestor întreprinderi financiare naționale, care erau garantate cu garanții reale de diferite tipuri. La momentul respectiv, aproximativ 42 % din garanțiile reale pentru facilitățile de împrumuturi acordate de CBI luau forma unor titluri garantate de trezorerie sau titluri garantate cu active, în timp ce aproximativ 58 % din garanțiile subiacente constau în obligațiuni emise de Glitnir, Kaupthing și Landsbankinn (13).

            2.2.   ACORDUL DE ÎMPRUMUT ÎNCHEIAT CU ISB

                  (8)

                  În 2008, în urma colapsului financiar al băncii Glitnir, creanțele CBI au devenit exigibile, iar CBI a devenit creditor al unei bănci aflate în faliment. Prin decizia Autorității de supraveghere financiară („FME”) din octombrie 2008, în principiu toate activele și pasivele naționale (cu excepția unor active și pasive excluse) aparținând Glitnir au fost transferate către ISB, inclusiv datoriile neachitate pe care Glitnir le avea față de CBI, care se ridicau la aproximativ 55,6 miliarde ISK, precum și în mod indirect dreptul de proprietate asupra garanției subiacente (portofoliul de credite ipotecare) (14).

                  (9)

                  În condițiile în care datoria față de CBI consta în împrumuturi garantate pe termen scurt, rambursarea imediată ar fi avut un impact nefavorabil semnificativ asupra poziției de lichiditate a ISB și ar fi putut pune în pericol procesul de restructurare a băncii. Potrivit CBI, alternativa ar fi fost ca aceasta să colecteze datoria, ceea ce ar fi condus la intrarea portofoliului de credite ipotecare în posesia CBI. Acesta ar fi fost dificil de gestionat de către o bancă centrală. Vânzarea portofoliului de credite ipotecare la momentul respectiv nu a fost considerată o opțiune, luând în considerare criza financiară și cei foarte puțini cumpărători potențiali de pe piață.

                  (10)

                  Prin urmare, ISB a căutat să renegocieze datoria față de CBI, astfel încât să o convertească în datorie pe termen lung, cu un profil de amortizare rezonabil, pentru a evita un impact negativ suplimentar asupra poziției de lichiditate a ISB. În urma negocierilor dintre ISB și CBI, la 11 septembrie 2009, s-a ajuns la un acord prin care ISB a emis o obligațiune individuală (de tip stand-alone) către CBI în valoare de 55,6 miliarde ISK. Obligațiunea era garantată cu active, și anume cu același portofoliu de credite ipotecare utilizat în cazul obligațiunilor garantate emise de Glitnir în trecut sau cu un portofoliu similar. Obligațiunea era supracolateralizată cu un raport împrumut/valoare („raport LTV”) de 70 % (15). Scadența obligațiunii era de zece ani, cu o rată a dobânzii de 4,5 %, corelată la IPC (și anume indexată în funcție de indicele prețurilor de consum).

            2.3.   ACORDUL DE ÎMPRUMUT ÎNCHEIAT CU ARION

                  (11)

                  În octombrie 2008, era evident că Kaupthing nu mai putea fi salvată de la faliment, prin urmare, FME a preluat operațiunile băncii. În conformitate cu Actul nr. 125/2008 privind Autoritatea pentru rambursările de trezorerie ca urmare a unor situații extraordinare pe piețele financiare etc. („actul de urgență”), care a fost adoptat la 6 octombrie 2008, FME a hotărât să scindeze Kaupthing într-o bancă veche și una nouă. Banca nouă, care ulterior a devenit Arion, a preluat, în principiu, majoritatea activelor și pasivelor interne. Cu toate acestea, datoriile garantate față de CBI și garanțiile reale respective, inclusiv portofoliul de credite pentru locuințe, nu au fost transferate (16). Banca veche a fost pusă sub supravegherea unui comitet de rezoluție și, ulterior, a făcut obiectul procedurilor de lichidare, cu scopul de a închide în final toate operațiunile.

                  (12)

                  Kaupthing, guvernul și Arion au ajuns la un acord la 3 septembrie 2009 în ceea ce privește capitalizarea Arion și baza despăgubirii Arion de către Kaupthing („acordul privind capitalizarea Kaupthing”). Conform acordului, Kaupthing avea opțiunea de a obține controlul asupra băncii Arion prin subscrierea noului capital social și urma să plătească noul capital social din activele băncii vechi (și anume active care nu au fost transferate în conformitate cu decizia FME, astfel cum s-a descris mai sus).

                  (13)

                  Înainte de luarea unei decizii de către Kaupthing cu privire la obținerea unui pachet majoritar în cadrul Arion, era necesar să se ajungă la un acord cu CBI cu privire la soluționarea creanțelor restante, întrucât unele dintre activele necesare pentru plata noului capital social fuseseră utilizate cu titlu de garanții reale pentru împrumuturile acordate de CBI băncii Kaupthing, inclusiv portofoliul de credite pentru locuințe. Prin urmare, la 30 noiembrie 2009, Ministerul Finanțelor, CBI și Comitetul de rezoluție al Kaupthing au încheiat un acord privind soluționarea creanțelor CBI asupra Kaupthing („acordul de soluționare”). Soluționarea împrumuturilor overnight a făcut obiectul articolului 3 din acordul de soluționare, în cadrul căruia părțile au convenit ca Arion Bank să preia datoria pe care Kaupthing o avea față de CBI prin emisiunea unei obligațiuni în valoare de aproximativ […] (*1) miliarde ISK într-o formă specifică anexată la acord ca apendicele II, iar, la rândul său, CBI să atribuie portofoliul de credite pentru locuințe băncii Arion.

                  (14)

                  La 22 ianuarie 2010, Arion și CBI au încheiat un acord de împrumut, care, conform declarațiilor Arion și CBI, a reprezentat îndeplinirea formală a articolului 3 din acordul de soluționare și acordul privind capitalizarea, și anume atunci când creditorii Kaupthing au devenit proprietari ai Arion. Acordul de împrumut a înlocuit obligațiunea menționată anterior. În esență, acordul de împrumut a reflectat condițiile obligațiunii, mai puțin faptul că suma principală a acordului de împrumut era exprimată în EUR, USD și CHF, în loc de ISK. Această schimbare a monedei de exprimare a fost conformă cu termenii acordului de soluționare care prevedea că, în pofida denominării principalului, Arion ar trebui să plătească dobânda și tranșele în valută, în măsura în care poate face acest lucru. De asemenea, acordul de soluționare prevede că, în cazul în care Arion nu ar fi în măsură să plătească în valută și dorește, în schimb, să achite suma în ISK, aceasta ar trebui să prezinte o cerere motivată în scris către CBI.

                  (15)

                  Acordul de împrumut a fost încheiat pe o perioadă de șapte ani, cu posibilitate de prelungire cu doi până la trei ani, pentru suma de […] milioane EUR, […] milioane USD și […] milioane CHF. Arion avea posibilitatea de a modifica combinația de valute în care urma să fie rambursat împrumutul. Dobânda care trebuia să fie plătită era EURIBOR/LIBOR + 300 de puncte de bază. Portofoliul de credite pentru locuințe al Arion a servit drept garanție reală pentru CBI.

            3.   PLÂNGEREA

                  (16)

                  Potrivit reclamantului, acordurile de împrumut între ISB, Arion și CBI nu au fost evaluate în cadrul deciziilor Autorității de aprobare a ajutorului de restructurare acordat în favoarea ISB și Arion (17). Întrucât măsurile nu au fost abordate în cazurile respective, reclamantul consideră că este important să se obțină avizul Autorității cu privire la (i) compatibilitatea acestor presupuse măsuri de ajutor suplimentare cu Acordul privind SEE și (ii) consecințele nerespectării de către autoritățile islandeze a obligației de a notifica aceste măsuri.

                  (17)

                  Reclamantul susține că, în momentul în care CBI a încheiat acorduri de împrumut cu ISB și Arion, celorlalte bănci din Islanda nu li s-a oferit oportunitatea de a beneficia de o astfel de finanțare din partea CBI sau a altor agenții guvernamentale. Prin urmare, reclamantul susține că ajutorul a fost selectiv, întrucât acesta a fost acordat în mod exclusiv anumitor instituții financiare care concurează pe piața bancară islandeză. Potrivit reclamantului, prin acordarea unui împrumut către ISB, banca a primit un ajutor în scopul de a evita executarea de către CBI a emisiunii de obligațiune garantată, iar în cazul băncii Arion, împrumutul a fost acordat pentru a asigura un echilibru corespunzător al riscului valutar al băncii. Reclamantul susține că alte instituții financiare, care nu au beneficiat de un astfel de ajutor, au fost forțate să vândă active pe piețe care favorizau cumpărătorii.

                  (18)

                  Potrivit reclamantului, acordurile de împrumut au oferit ISB și Arion un avantaj evident sub formă de finanțare pe termen lung la rate ale dobânzii favorabile sub ratele de pe piață și care nu au fost puse la dispoziția altor participanți de pe piață. În opinia reclamantului, niciun investitor privat nu ar fi încheiat astfel de acorduri în această perioadă agitată de pe piețele financiare. Pentru a-și susține afirmația potrivit căreia ratele dobânzii au fost mai mici decât ratele pieței la momentul respectiv, reclamantul a prezentat marjele instrumentelor de tipul credit default swap („CDS”) ale guvernul islandez pentru 2009 și ratele dobânzii pentru 2009 cu privire la emisiunile de obligații HFF150224 și HFF150434 de către Fondul islandez de finanțare a locuințelor („HFF”). În plângere se susține că măsurile au consolidat poziția ISB și Arion pe piața bancară și, prin urmare, au afectat poziția altor participanți pe piață.

                  (19)

                  În sfârșit, reclamantul susține că planurile de restructurare a ISB și Arion, puse în aplicare de guvernul islandez și pe care Autoritatea le-a considerat ca fiind ajutor compatibil în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, erau suficiente pentru a remedia perturbarea economiei islandeze. Potrivit reclamantului, măsurile de ajutor suplimentare puse în aplicare prin intermediul acordurilor menționate mai sus nu erau necesare, adecvate sau proporționale pentru refacerea sistemului bancar islandez și, prin urmare, implică un ajutor de stat incompatibil.

            4.   MOTIVELE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

                  (20)

                  În Decizia nr. 208/15/COL, Autoritatea a evaluat în prealabil dacă facilitățile de creditare pe termen scurt puse la dispoziție de CBI pentru Glitnir și Kaupthing, precum și acordurile de împrumut încheiate între CBI și Arion și ISB, ar putea constitui ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE și, în caz afirmativ, dacă ajutorul de stat ar putea fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

                  (21)

                  În ceea ce privește împrumuturile garantate pe termen scurt acordate de CBI către bănci și alte instituții financiare, Autoritatea a constatat că au fost îndeplinite condițiile prevăzute în Orientările privind sectorul bancar (18) referitoare la asistența privind lichiditatea și facilitățile băncilor centrale. În consecință, autoritatea a concluzionat că facilitățile de creditare pe termen scurt puse la dispoziție de CBI pentru Glitnir și Kaupthing nu au implicat ajutor de stat.

                  (22)

                  Cu toate acestea, în ceea ce privește acordurile de împrumut între CBI și ISB și, respectiv, Arion și în condiții presupus favorabile, Autoritatea a ajuns la concluzia preliminară că nu putea fi exclus ca acestea să constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. Următoarele aspecte au fost identificate în Decizia nr. 208/15/COL:

                              (i)

                              Autoritatea a notat că sprijinul public acordat de o bancă centrală ar putea fi considerat imputabil statului și, prin urmare, constituie un transfer de resurse de stat.

                              (ii)

                              Autoritatea și-a exprimat îndoielile cu privire la faptul că măsurile examinate erau conforme comportamentului unui creditor privat aflat într-o situație de fapt și de drept comparabilă. Prin urmare, evaluarea preliminară a Autorității a arătat că nu ar putea fi exclus un avantaj economic în favoarea ISB și Arion.

                              (iii)

                              Având în vedere că nu au fost furnizate dovezi care să demonstreze că acordurile de împrumut presupus favorabile au fost puse la dispoziția tuturor întreprinderilor care se aflau într-o situație de fapt și de drept comparabilă cu cea a ISB și Arion, opinia preliminară a Autorității a fost că măsurile păreau a fi selective.

                              (iv)

                              În cele din urmă, Autoritatea a remarcat că, deși în prezent ISB și Arion își desfășoară activitatea în principal pe piața islandeză, acestea sunt totuși implicate în furnizarea de servicii financiare, care sunt deschise în totalitate concurenței și comerțului în cadrul SEE. Prin urmare, în opinia preliminară a Autorității, măsura era susceptibilă să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale din cadrul SEE.

                  (23)

                  Autoritatea a afirmat că trebuiau furnizate dovezi suplimentare pentru a se putea stabili dacă respectivele condiții de împrumut puteau fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE.

                  (24)

                  În consecință, în urma evaluării sale preliminare, Autoritatea avea îndoieli dacă măsurile în cauză, în special condițiile de împrumut, constituiau ajutor de stat și, în caz afirmativ, dacă acestea puteau fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE.

            5.   OBSERVAȚII DIN PARTEA CBI

      5.1.   CONSIDERAȚII GENERALE

                  (25)

                  CBI constată că restructurarea sistemului financiar islandez, temeiul juridic al acesteia și executarea sa de către guvern au fost abordate anterior de către Autoritate, printre altele, în deciziile privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea ISB și Arion. În opinia CBI, nu este logic ca măsurile care fac obiectul investigației în cazul de față să fie scoase din context și evaluate ca instrumente de sine stătătoare.

                  (26)

                  Potrivit CBI, este nerealist ca o bancă centrală să execute garanții reale precum cea vizată în cazul Kaupthing (Arion) și ISB. Prin preluarea unei astfel de garanții, CBI și-ar fi însușit rolul de bancă comercială cu unul dintre cele mai mari portofolii de împrumuturi pentru locuințe din Islanda. Această situație ar fi fost incompatibilă cu rolul său de bancă centrală. Exista, de asemenea, un risc important de destabilizare a operațiunilor ISB și Arion, care ar fi pus în pericol stabilitatea financiară. Autoritatea trebuie să ia în considerare faptul că CBI are obligația legală de a promova stabilitatea financiară. În cazul în care CBI ar fi colectat creanța, lichiditatea ISB ar fi devenit prea scăzută pentru a funcționa ca o bancă viabilă și, în consecință, CBI nu ar fi fost în măsură să își colecteze creanța în întregime.

                  (27)

                  CBI observă că Orientările privind sectorul bancar nu abordează, din păcate, ceea se întâmplă atunci când creanțele care decurg din operațiuni de politică monetară nu sunt respectate și o bancă centrală este obligată să ia măsuri pentru colectarea creanțelor și a activelor gajate corespunzătoare. CBI susține că respectiva conversie a creanțelor CBI în acorduri de împrumut ar trebui considerată drept o continuare normală a măsurilor creditorilor menite să maximizeze recuperarea creanțelor care decurg din facilități de creditare pe termen scurt și nu ca o nouă finanțare acordată în favoarea ISB și Arion.

            5.2.   EXISTENȚA AJUTORULUI DE STAT

                  (28)

                  Cu privire la faptul dacă acordurile de împrumut au conferit un avantaj băncilor, CBI susține, în primul rând, că întârzierea inițială a plăților nu a implicat un ajutor de stat, având în vedere circumstanțele excepționale existente în Islanda după prăbușirea sistemului bancar în octombrie 2008. În opinia CBI, soluționarea plăților cu ISB în septembrie 2009 și cu Kaupthing în noiembrie 2009 nu poate fi considerată o întârziere, întrucât Islanda trecea printr-o amplă restructurare bancară cu asistență din partea FMI și exista un grad ridicat de incertitudine în ceea ce privește evaluarea activelor băncilor.

                  (29)

                  CBI subliniază că are obligația juridică de a menține stabilitatea financiară și de a supraveghea balanțele de schimb valutar ale instituțiilor de credit. În consecință, CBI a avut obligația legală de a soluționa situația existentă la momentul respectiv. Încheierea acordurilor de împrumut a fost cea mai rezonabilă decizie din punct de vedere economic în circumstanțele date. CBI subliniază că preluarea garanțiilor reale nu numai că nu ar fi fost în concordanță cu rolul său de bancă centrală, ci ar fi condus, în cele din urmă, la situația în care aceasta ar fi recuperat mai puțin din datoria pe termen scurt.

                  (30)

                  În plus, potrivit BCI, condițiile acordurilor de împrumut, și anume ratele dobânzii și garanția reală, au fost favorabile pentru CBI. CBI face referire la informațiile disponibile privind instrumentele emise la nivel mondial, precum și la condițiile instrumentelor la care participau părțile la momentul respectiv (Arion, CBI, alte instituții financiare interne și statul) (19). Prin urmare, în opinia CBI, condițiile acordurilor de împrumut au fost, în ambele cazuri, conforme pe deplin condițiilor normale de piață de la momentul respectiv și, în consecință, au respectat de deplin principiul investitorului în economia de piață.

                  (31)

                  În ceea ce privește caracterul selectiv al acordurilor de împrumut, CBI susține că toate întreprinderile care se află într-o situație de fapt și de drept comparabilă au fost tratate în mod egal. În acest sens, CBI afirmă că Straumur, o bancă de investiții privată din Islanda, a încheiat, de asemenea, un acord cu CBI privind plata datoriilor acesteia pe termen scurt (20). În plus, potrivit CBI, MP Bank nu a fost în aceeași situație de fapt și de drept, întrucât datoriile acesteia pe termen scurt nu erau garantate cu active comparabile cu portofoliul de credite pentru locuințe, ci cu titluri de stat precum instrumente de trezorerie și instrumente similare cu garanții, și anume active ușor tranzacționabile cu o valoare fixă și fără niciun fel de costuri implicate sau asociate cu credite. În consecință, CBI respinge ideea potrivit căreia altor bănci din Islanda nu li s-a oferit oportunitatea de a primi o astfel de finanțare din partea CBI sau a altor agenții guvernamentale.

                  (32)

                  În cele din urmă, CBI notează că Autoritatea trebuie să ia în considerare faptul că, în perioada în care au fost încheiate acordurile de împrumut, nu exista, de facto, o concurență între întreprinderile financiare islandeze și alte întreprinderi financiare din cadrul SEE. În noiembrie 2008, Parlamentul islandez a adoptat Legea nr. 134/2008, de modificare a Legii nr. 87/1992 privind schimbul valutar, care a impus restricții asupra circulației transfrontaliere a capitalurilor și tranzacțiilor valutare aferente, făcând imposibil pentru entitățile financiare străine să concureze pe piața islandeză (21). Prin urmare, CBI argumentează că măsurile nu puteau să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante la Acordul privind SEE.

                  (33)

                  Pe baza celor de mai sus, CBI susține că încheierea acordurilor de împrumut nu poate constitui ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

            5.3.   COMPATIBILITATE

                  (34)

                  În cazul în care Autoritatea ar considera, cu toate acestea, că măsurile constituie ajutor de stat, CBI susține că măsurile trebuie să fie considerate compatibile cu Acordul privind SEE pe baza articolului 61 alineatul (3) litera (b) din acord, întrucât acestea au făcut parte integrantă din măsurile care erau necesare, proporționale și adecvate pentru a remedia o perturbare gravă în economia islandeză și, prin urmare, au fost direct legate de măsurile de ajutor de restructurare aprobate de Autoritate în deciziile privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion și ISB.

            6.   OBSERVAȚIILE PREZENTATE DE ARION

      6.1.   CONSIDERAȚII GENERALE

                  (35)

                  Arion susține, de asemenea, că măsurile care fac obiectul investigației în cazul de față nu pot fi scoase din context și evaluate ca instrumente de sine stătătoare. Arion subliniază că Autoritatea a investigat și a aprobat deja restructurarea și capitalizarea Arion în cadrul deciziei privind ajutorul de restructurare acordat Arion.

                  (36)

                  Arion constată că exprimarea împrumutului în valută în loc de ISK a fost conformă condițiilor acordului de soluționare, care prevedea că Arion ar trebui să plătească rate ale dobânzii și tranșe în valută, în măsura în care banca putea face acest lucru și că îi era permis să plătească în ISK numai în circumstanțe excepționale. De asemenea, Arion observă că articolul 4 din acordul de soluționare prevedea că debitorul poate, cuconsimțământul creditorului, să schimbe parțial sau integral moneda de denominare a datoriei. Prin urmare, condițiile acordului de împrumut sunt în deplină conformitate cu condițiile acordului de soluționare. Arion subliniază că Autoritatea a revizuit și a aprobat deja condițiile acordului de soluționare în cadrul deciziei privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion (22).

                  (37)

                  Arion susține că opinia exprimată de Autoritate în cadrul Deciziei nr. 208/15/COL potrivit căreia, fără portofoliul de credite pentru locuințe, poziția Arion ar fi fost slăbită, este eronată. Potrivit Arion, portofoliul de credite pentru locuințe era într-adevăr un activ valoros deoarece includea împrumuturi ale unora dintre clienții de bază ai Arion și, de asemenea, era administrat de Arion. În conformitate cu acordul de soluționare (și nu decizia FME), Kaupthing a avut posibilitatea de a transfera portofoliul de credite pentru locuințe către Arion ca parte a procesului de capitalizare a Arion. Cu toate acestea, în lipsa articolului 3 din acordul de soluționare (și, prin urmare, în lipsa transferului portofoliului de credite pentru locuințe), alte active ar fi înlocuit portofoliul de credite pentru locuințe pentru a îndeplini cerințele de capitalizare și restructurare a Arion.

            6.2.   EXISTENȚA AJUTORULUI DE STAT

                  (38)

                  În opinia Arion, poziția CBI ar putea fi calificată drept cea a unui creditor privat care își recuperează creanțele față de Kaupthing, astfel cum se detaliază în acordul de soluționare, în conformitate cu normele aplicabile care reglementează procedurile de lichidare (23). Atribuirea portofoliului de credite pentru locuințe în temeiul acordului de soluționare și încheierea acordului de împrumut au avut loc în condiții pe deplin conforme condițiilor normale de piață la momentul respectiv. Prin urmare, comportamentul BCI îndeplinește cerințele testului creditorului privat. În consecință, CBI nu a conferit niciun avantaj băncii Arion care ar putea fi considerat ca fiind ajutor de stat.

                  (39)

                  Potrivit Arion, principalele puncte care ar trebui luate în considerare atunci când se evaluează dacă un creditor privat ipotetic ar fi încheiat acordul de soluționare și acordul de împrumut pot fi rezumate după cum urmează:

                              (i)

                              Din punct de vedere economic și funcțional, aceasta a fost singura opțiune rezonabilă pentru CBI. Preluarea portofoliului de credite pentru locuințe ar fi condus, în cele din urmă, la recuperarea de către CBI a unei sume mai mici din datoria pe termen scurt.

                              (ii)

                              CBI, în calitate de creditor garantat, a epuizat toate celelalte opțiuni disponibile la momentul respectiv.

                              (iii)

                              Debitorul, Kaupthing, intrase în procedura de lichidare și, prin urmare, acordul privind reeșalonarea datoriei pe termen scurt a trebuit să fie încheiat în conformitate cu Legea nr. 21/1991 privind procedurile de faliment.

                              (iv)

                              Măsurile au fost conforme cu obiectivul guvernului de a transfera operațiunile financiare interne din vechile bănci în cadrul noilor bănci.

                              (v)

                              Restructurarea și capitalizarea Arion au făcut parte din restructurarea generală a sectorului financiar.

                              (vi)

                              Condițiile acordului de împrumut, și anume ratele dobânzii și titlurile de valoare, au fost favorabile pentru CBI. Acest lucru este evident din informațiile disponibile privind instrumentele emise la nivel mondial, dar și din condițiile instrumentelor la care participau părțile la momentul respectiv (și anume Arion, CBI, alte instituții financiare interne și statul).

                  (40)

                  Întrucât Autoritatea, în cadrul Deciziei nr. 208/15/COL, a considerat că este dificil să se stabilească criteriile de referință adecvate pentru ratele dobânzii în timpul crizei financiare, Arion a furnizat informații cu privire la obligațiunile garantate și obligațiunile negarantate de rang superior emise de băncile din Europa în cursul perioadei în cauză. Întrucât împrumutul oferit de CBI este garantat în primul rând cu ipoteci, Arion susține că situația este comparabilă cu cea a obligațiunilor garantate emise de băncile europene în cursul anului 2009 utilizând drept gaj credite ipotecare rezidențiale. Potrivit Arion, setul de date furnizat de aceasta (24) demonstrează că marjele finanțării plătite de băncile europene variau între 0,1 % și 1,90 % peste ratele interbancare, cu o marjă medie de 0,72 %. Ratele cele mai ridicate pentru obligațiunile garantate au fost plătite de Bank of Ireland înseptembrie 2009 (1,9 % peste ratele interbancare) și EBS Mortgage Finance din Irlanda (1,75 % peste ratele interbancare) în noiembrie 2009. În opinia Arion, este dificil de înțeles modul în care un instrument de datorie garantat cu ipotecă și cu alte active cu valoare ridicată și având o rată a dobânzii de LIBOR + 3,00 % ar putea fi considerat drept ajutor de stat, în timp ce, în aceeași perioadă, cele mai mari costuri de finanțare ale unei bănci europene garantate cu ipotecă a fost ratele interbancare + 1,9 %.

                  (41)

                  Potrivit Arion, modificările aduse la acordul de împrumut față de condițiile acordului de soluționare legate de exprimarea principalului în EUR, USD și CHF, în loc de ISK, erau favorabile CBI. Arion subliniază că în Islanda au fost impuse limitări stricte privind circulația transfrontalieră a capitalurilor și tranzacțiile de schimb valutar aferente după prăbușirea sistemului bancar în toamna anului 2008. Aplicarea testului creditorului privat în aceste condiții poate conduce doar la concluzia că un creditor privat ar fi preferat mai degrabă o exprimare în valută decât în ISK. Prin urmare, o astfel de modificare a monedei de exprimare ar fi în avantajul creditorului, și nu al debitorului.

                  (42)

                  Arion realizează o comparație cu un acord de soluționare („acordul privind LBI”), care a fost încheiat între „noua” bancă Landsbankinn („NBI”) și „vechea” bancă Landsbankinn („LBI”) în decembrie 2009. Acordul privind LBI a implicat emisiunea unei obligațiuni garantate de rang superior de către NBI, exprimată în EUR, GBP și USD, în valoare de 247 de miliarde ISK în valută pentru o perioadă de zece ani, către LBI. În plus, o obligațiune contingentă în valoare de 92 de miliarde ISK în valută a fost emisă la începutul anului 2013. Aceste obligațiuni garantate de rang superior constituiau o contravaloare pentru activele și pasivele transferate de LBI la 9 octombrie 2008 prin decizia FME cu privire la cedarea activelor și pasivelor LBI către NBI. Aceste obligațiuni garantate de rang superior ajung la scadență în octombrie 2018 și nu dispun de plăți eșalonate pe parcursul primilor cinci ani. Ratele dobânzii sunt EURIBOR/LIBOR + 175 de puncte de bază pentru primii cinci ani și EURIBOR/LIBOR + 290 e puncte de bază în cei cinci ani rămași. Acestea sunt garantate cu portofoliile de împrumuturi acordate clienților băncii Landsbankinn (25).

                  (43)

                  Potrivit Arion, condițiile acordului privind LBI pot fi considerate ca fiind direct comparabile cu condițiile acordului de împrumut. Diferențele pot fi rezumate după cum urmează:

                              (i)

                              O marjă de 175 de puncte de bază/290 de puncte de bază de la un creditor privat în comparație cu 300 de puncte de bază de la CBI în temeiul acordului de împrumut.

                              (ii)

                              Un principal de aproximativ 350 de miliarde ISK de la un creditor privat în comparație cu […] miliarde ISK de la CBI în temeiul acordului de împrumut.

                              (iii)

                              Un portofoliu garantat de împrumuturi acordate clienților aparținând unui creditor privat în comparație cu un portofoliu diversificat de expuneri interne privind ipoteci asupra proprietăților imobile locative, municipale și de stat aparținând CBI în temeiul acordului de împrumut.

                  (44)

                  Diferențele menționate mai sus dintre cele două cazuri sunt, potrivit Arion, toate favorabile acordului de împrumut și BCI, și anume o rată a dobânzii mai ridicată, o valoare a principalului mai scăzută și un portofoliu de garanții mai puternic, în pofida faptului că, în acest caz, creditorul este o parte privată. Aceasta indică faptul că condițiile de finanțare acordată în favoarea Arion în temeiul acordului de împrumut sunt în conformitate cu condițiile de piață predominante la momentul respectiv.

                  (45)

                  În concluzie, Arion susține astfel că încheierea acordului de împrumut dintre CBI și Arion nu poate constitui ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

            6.3.   COMPATIBILITATE

                  (46)

                  În cazul în care Autoritatea, în pofida argumentelor prezentate mai sus, ar considera că măsurile constituie ajutor de stat, Arion argumentează că aceste măsuri sunt compatibile cu Acordul privind SEE în baza articolului 61 alineatul (3) litera (b) din acord.

                  (47)

                  Întrucât măsurile în cauză făceau parte integrantă din capitalizarea finală a Arion și din planul de restructurare a Arion prezentat Autorității, Arion susține că măsurile în cauză nu pot fi separate de evaluarea globală efectuată de Autoritate în acest caz. Prin urmare, acestea sunt cuprinse în cadrul deciziei Autorității privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion.

                  (48)

                  De asemenea, Arion este de opinie că, în cazul în care Autoritatea consideră că este posibilă reexaminarea unei părți specifice a unei tranzacții care a fost deja examinată și aprobată de către Autoritate în cadrul deciziei privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion, atunci Autoritatea ar trebui să ia în considerare întreaga situație de fapt și de drept. Evaluarea Autorității cu privire la compatibilitatea măsurilor în cauză ar trebui, prin urmare, să fie conformă cu evaluarea din cadrul deciziei privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion, în special în ceea ce privește faptul dacă au fost întrunite criteriile prevăzute în orientările aplicabile privind ajutoarele de stat.

            7.   OBSERVAȚIILE FORMULATE DE ISB

                  (49)

                  ISB a furnizat informații privind condițiile unor obligațiuni garantate cu active similare în Europa la momentul încheierii acordului cu CBI. Potrivit ISB, obligațiunile garantate cu active similare în Europa erau tranzacționate cu o primă de 40-80 de puncte de bază la titlurile de valoare garantate de stat, la momentul respectiv. ISB a furnizat un grafic care prezintă date din 2009 pentru trei țări, și anume Franța, Germania și Spania, privind diferența de marjă între marjele obligațiunilor garantate și marjele obligațiunilor suverane. Marjele iBoxx (26) garantate sunt o medie ponderată a tuturor obligațiunilor garantate restante din țările respective cu o durată medie a indicilor situată în intervalul de cinci până la șapte ani.

                  (50)

                  Astfel cum se poate observa din grafic, marja a fluctuat în mod semnificativ în această perioadă și este, de exemplu, negativă în prezent în cazul Spaniei. În 2009, diferența de marjă pentru cele trei țări se afla în intervalul 40-160 de puncte de bază.

            II.   EVALUARE

      1.   EXISTENȚA AJUTORULUI DE STAT

                  (51)

                  În capitolele următoare, Autoritatea va evalua dacă acordurile de împrumut încheiate între CBI și ISB și Arion implică un ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

                  (52)

                  O măsură constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE în cazul în care sunt îndeplinite cumulativ următoarele condiții: măsura (a) este acordată de stat sau prin resurse de stat; (b) conferă un avantaj economic unei întreprinderi; (c) este selectivă și (d) este susceptibilă să denatureze concurența în cadrul UE și să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante.

                  (53)

                  Ca punct de vedere preliminar, trebuie amintit faptul că nu există nicio derogare generală a politicii monetare de la aplicarea normelor în materie de ajutoare de stat (27). Într-adevăr, excluderea asistenței privind lichiditatea de la aplicarea legislației privind ajutoarele de stat, astfel cum se menționează în considerentul 21 de mai sus, se limitează la măsurile care îndeplinesc condițiile enumerate la punctul 51 din Orientările Autorității din 2008 privind sectorul bancar și la punctul 62 din Orientările Autoritățile din 2013 privind sectorul bancar (28). Aceasta nu înseamnă că toate acțiunile întreprinse de băncile centrale sunt excluse din domeniul de aplicare a normelorprivind ajutoarele de stat. În cazul de față, Autoritatea consideră că acordarea de împrumuturi pe termen lung de către CBI nu respectă condițiile stabilite la punctele menționate anterior din Orientările din 2008 și cele din 2013 privind sectorul bancar, întrucât măsurile au fost legate de măsurile de restructurare acordate celor două bănci. Prin urmare, Autoritatea trebuie să evalueze măsurile pe baza condițiilor prevăzute la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

            1.1.   PREZENȚA RESURSELOR DE STAT

                  (54)

                  În conformitate cu articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, pentru a constitui ajutor de stat, o măsură trebuie să fie acordată de către stat sau prin intermediul resurselor de stat.

                  (55)

                  Statul, în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, cuprinde toate organismele administrației publice, începând de la administrația centrală până la administrația municipală sau la cel mai scăzut nivel administrativ, precum și întreprinderile și organismele publice (29).

                  (56)

                  Măsurile în cauză iau forma unor acorduri de împrumut între CBI și Arion și ISB în condiții presupus avantajoase.

                  (57)

                  Pentru a stabili dacă acordarea de împrumuturi pe termen lung de către CBI implică resurse de stat, este necesar să se evalueze dacă măsurile luate de o bancă centrală pot fi considerate ca fiind imputabile statului. Băncile centrale sunt, în general, independente de administrația publică centrală. Cu toate acestea, este irelevant dacă o instituție din sectorul public este sau nu autonomă (30). În plus, este general acceptat faptul că băncile centrale îndeplinesc sarcini de interes public. Autoritatea observă că există o jurisprudență constantă conform căreia sprijinul financiar oferit de o instituție care deservește un scop public poate avea ca rezultat acordarea unui ajutor de stat (31). Prin urmare, sprijinul public acordat de o bancă centrală poate, de asemenea, să fie considerat ca fiind imputabil statului și, în consecință, să se califice drept ajutor de stat (32). Într-adevăr, conform Orientărilor din 2013 privind sectorul bancar, finanțările acordate de o bancă centrală anumitor instituții de credit implică, în general, transferul de resurse de stat (33).

                  (58)

                  Cu toate acestea, dincolo de aceste observații, acordarea de ajutor prin acordurile de împrumuturi în cauză de către stat sau prin intermediul resurselor de stat rămâne un subiect deschis, având în vedere concluzia la care se ajunge în secțiunea următoare, conform căreia măsurile nu au conferit un avantaj economic băncilor.

            1.2.   AVANTAJ

                  (59)

                  Pentru a constitui ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, măsurile trebuie să confere un avantaj unei întreprinderi.

                  (60)

                  Un avantaj în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE este orice avantaj economic pe care o întreprindere nu l-ar fi obținut în condiții normale de piață și care o plasează într-o poziție mai favorabilă decât concurenții săi. Numai efectul măsurii asupra întreprinderii este relevant, și nu cauza sau obiectivul intervenției statului (34). Pentru a constitui ajutor, măsura poate lua forma unui avantaj economic pozitiv, precum și a unei reduceri a poverilor economice. Aceasta din urmă este o categorie amplă care cuprinde orice măsură de reducere a costurilor care în mod normal ar fi suportate din bugetul întreprinderii. Întrebarea dacă încheierea acordurilor de împrumut ar putea fi considerată ca acordând un avantaj în favoarea ISB și Arion va depinde, în final, de faptul dacă un creditor privat de o dimensiune comparabilă cu cea a organismului public, care operează în aceleași condiții de piață, ar fi acordat un împrumut similar în condiții similare.

                  (61)

                  Pentru a stabili dacă un organism public a acționat în calitate de operator privat în economia de piață aflat într-o situație similară, se vor lua în considerare numai beneficiile și obligațiile legate de rolul statului sau alorganismului public în calitate de operator economic, cu excepția celor legate de rolul acestuia în calitate de autoritate publică (35). În plus, pentru a stabili dacă intervenția statului este conformă cu condițiile pieței, aceasta trebuie să fie examinată pe baza unei analize ex ante, luând în considerare numai informațiile disponibile la momentul în care a fost luată o decizie cu privire la intervenția respectivă. În plus, în absența datelor specifice de pe piață cu privire la o anumită tranzacție cu creanțe, conformitatea instrumentului de creanță cu condițiile de piață poate fi stabilită pe baza unei comparații cu tranzacțiile comparabile de pe piață (și anume prin analiză comparativă).

                  (62)

                  Testul creditorului privat, elaborat și perfecționat de instanțele Uniunii Europene (36), servește pentru a stabili dacă respectivele condiții în care urmează să fie rambursate creanțele deținute de creditorul public, eventual prin reeșalonarea plăților, constituie ajutor de stat. Atunci când statul acționează, nu în calitate de investitor sau inițiator al unui proiect ci de creditor care încearcă să recupereze o sumă cât mai mare din datoria restantă, tratamentul preferențial în sine, sub forma unei amânări a plății, nu poate fi suficient pentru a admite existența unui tratament favorabil în sensul ajutorului de stat. În astfel de circumstanțe, conduita creditorului public trebuie să fie comparată cu cea a unui presupus creditor privat aflat într-o situație de fapt și de drept similară. Întrebarea crucială este dacă un creditor privat ar fi acordat un tratament similar unui debitor aflat în condiții similare.

                  (63)

                  Înainte de evaluarea acordurilor de împrumut, se pune întrebarea dacă întârzierea inițială în ceea ce privește soluționarea plăților, care se consideră că a durat din octombrie 2008 până la sfârșitul anului 2009, poate implica un ajutor de stat. În general, deciziile luate de organismele publice de a tolera întârzierile la plata unui împrumut pot cuprinde un avantaj în favoarea debitorului și pot implica ajutor de stat. În timp ce o amânare temporară a plății ar corespunde probabil comportamentului unui creditor privat și, prin urmare, nu ar implica un ajutor de stat, un astfel de comportament, care inițial era conform cu condițiile pieței, ar putea deveni ajutor de stat în cazuri de întârzieri prelungite ale plății (37).

                  (64)

                  Din punctul de vedere al unui creditor privat, executarea unei creanțe exigibile este norma evidentă. Aceasta se aplică, de asemenea, în cazul în care întreprinderea debitoare se află în dificultăți financiare, precum și în caz de insolvență. În mod normal, în astfel de circumstanțe, creditorii privați nu vor fi dispuși să accepte o nouă amânare a plății în cazul în care aceasta nu le aduce niciun avantaj evident. Dimpotrivă, de îndată ce un debitor se confruntă cu dificultăți financiare, alte împrumuturi ar fi acordate numai în baza unor condiții mai stricte, de exemplu la o rată a dobânzii mai mare sau cu o categorie mai vastă de titluri de valoare, întrucât rambursarea este periclitată. Excepțiile pot fi justificate în anumite cazuri în care neexecutarea pare a fi o alternativă mai rezonabilă din punct de vedere economic. Acest lucru ar fi valabil în cazul în care neexecutarea ar oferi perspective evident îmbunătățite de colectare a unei părți semnificativ mai mari din creanțe în comparație cu alte opțiuni posibile sau în cazul în care astfel ar putea fi evitate pierderi și mai mari. Poate fi în interesul unui creditor privat să continue activitățile întreprinderii debitoare în loc să îi lichideze activele și, prin urmare, în anumite circumstanțe, să colecteze doar o parte din datorie. În cazul în care un creditor privat acceptă să nu execute creanța sa în întregime, în mod normal acesta va solicita debitorului să pună la dispoziție mai multe titluri de credit. Atunci când acest lucru nu este posibil, de exemplu, în cazul debitorilor aflați în dificultate financiară, creditorul privat va urmări să obțină garanții de compensații maxime în eventualitatea în care situația financiară a debitorului se îmbunătățește ulterior. În cazul în care debitorul nu prezintă suficiente titluri de credit sau angajamente, în general un creditor privat nu ar accepta să încheie acorduri de reeșalonare a datoriilor sau nu ar acorda împrumuturi adiționale debitorului.

                  (65)

                  În ceea ce privește întârzierea inițială în decontarea plăților, CBI susține că soluționarea plăților cu ISB în septembrie 2009 și cu Kaupthing în noiembrie 2009 nu poate fi considerată drept o întârziere având în vedere circumstanțele excepționale care prevalau în Islanda după prăbușirea sistemului bancar în octombrie 2008. În perioada cuprinsă între prăbușirea sistemului bancar și soluționarea creanțelor, Islanda s-a confruntat cu o amplă restructurare bancară cu asistență din partea FMI și a existat o incertitudine considerabilă cu privire la evaluareacorectă a activelor băncilor. În consecință, CBI, în calitate de creditor al băncilor, a avut nevoie de timp pentru a evalua în mod corespunzător activele care au servit drept garanție. Autoritatea a evaluat aceste argumente și consideră că CBI a acționat în conformitate cu testul creditorului privat în ceea ce privește întârzierea inițială.

                  (66)

                  De asemenea, Autoritatea trebuie să evalueze dacă un creditor privat care deține creanțe similare pe termen scurt asupra băncilor aflate în situație de neplată ar fi fost de acord cu transferul portofoliilor de credite pentru locuințe în condițiile prevăzute mai sus și cu încheierea ulterioară a acordurilor de împrumut cu noile bănci conform acelorași condiții.

                  (67)

                  Autoritatea observă că, în urma prăbușirii băncilor Glitnir și Kaupthing în toamna anului 2008, CBI s-a regăsit în situația în care era nerealist să pretindă executarea garanțiilor precum cele vizate în cazul Arion și ISB. Luând în considerare faptul că portofoliile de credite au reprezentat o mare parte din clientela ISB și Arion, preluarea unor astfel de garanții reale ar fi putut pune în pericol stabilitatea financiară a băncilor ISB și Arion și ar fi condus la falimentarea acestor întreprinderi financiare. De asemenea, executarea garanției reale ar fi condus la cheltuieli administrative suplimentare pentru CBI. În plus, în cazul în care portofoliile de credite ar fi fost oferite spre vânzare, CBI nu ar fi avut, de asemenea, nicio garanție a unei recuperări acceptabile și era foarte puțin probabil ca investitorii care dețin un capital suficient să fi fost dispuși să cumpere portofoliile, dată fiind situația pieței în Islanda la momentul respectiv. Prin urmare, preluarea portofoliilor de credite pentru locuințe – fie prin executarea garanției reale, fie în urma falimentului – ar fi condus, în cele din urmă, la recuperarea de către CBI a unei sume mai mici din datoria pe termen scurt.

                  (68)

                  Confruntată cu această situație, CBI a ales, prin urmare, să încheie acorduri de împrumut pentru a garanta plata integrală a creanțelor sale, majorată cu dobânzi și fără a suporta cheltuielile administrative. Prin urmare, acordurile de împrumut au fost încheiate pentru a realiza cel mai înalt grad de recuperare la momentul respectiv.

                  (69)

                  Pe baza acestor elemente, Autoritatea consideră că CBI a depus eforturi pentru a maximiza recuperarea creanțelor sale atunci când a încheiat acordurile de împrumut.

                  (70)

                  De asemenea, Autoritatea trebuie să evalueze dacă respectivele condiții atașate la acordurile de împrumut, în special ratele dobânzii aplicabile, ar fi fost suficient de valoroase pentru un creditor privat în scopul de a întruni cerința testului creditorului privat.

                  (71)

                  În Decizia nr. 208/15/COL, Autoritatea a menționat că era dificil să stabilească criteriile de referință adecvate pentru ratele dobânzii în timpul crizei financiare. Ca răspuns la aceasta, ISB, Arion și CBI au transmis informații și observații suplimentare.

                  (72)

                  ISB susține că ratele dobânzii sunt conforme cu ratele dobânzii unor obligațiuni garantate cu active similare la momentul respectiv. Scadența obligațiunii ISB este de zece ani, cu o rată a dobânzii de 4,5 %, corelată la IPC (indexată în funcție de indicele prețurilor de consum), și este supracolateralizată cu un raport LTV de 70 %. Rata dobânzii a fost stabilită la aproximativ 50 de puncte de bază, în plus față de obligațiunile HFF garantate de stat la data emisiunii. În comparație, ratele comune în Europa la acel moment pentru titlurile garantate cu active similare erau de 40-80 de puncte de bază peste titlurile garantate de stat. De asemenea, ISB a furnizat un grafic care arată că diferențele de marje pentru Franța, Germania și Spania s-au situat în intervalul 40-160 de puncte de bază în 2009.

                  (73)

                  În mod similar, Arion susține că acordul de împrumut al acesteia cu CBI a fost încheiat în condițiile pieței. Arion compară acordul, printre altele, cu un acord similar încheiat între NBI și LBI. Ambele acorduri au fost încheiate aproximativ în aceeași perioadă, și anume la sfârșitul anului 2009 și începutul anului 2010, și au implicat soluționări similare ale creanțelor. Comparația arată că respectivele condiții ale acordului de împrumut încheiat cu Arion au fost mai stricte decât cele stabilite în acordul privind LBI, care a implicat un creditor privat. Într-adevăr, se pare că acordul privind LBI a impus rate ale dobânzii mai scăzute, a implicat o valoare mai mare a principalului și a avut o garanție reală mai puțin diversificată și cu valoare mai scăzută decât în cazul acordului de împrumut cu Arion.

                  (74)

                  În scrisoarea sa din 31 martie 2015 (38), Arion a furnizat informații suplimentare cu privire la obligațiunile garantate și obligațiunile negarantate de rang superior emise de băncile din Europa în perioada 1 ianuarie 2009-31 decembrie 2010. Luând în considerare că împrumutul acordat de către CBI este garantat în primul rând cu ipoteci, Arion susține că situația este comparabilă cu cea a obligațiunilor garantate emise de băncile europene încursul anului 2009, utilizând drept gaj credite ipotecare rezidențiale. Astfel cum s-a menționat mai sus, în conformitate cu setul de date furnizat de Arion, marjele finanțării plătite de băncile europene au variat între 0,1 % și 1,90 % peste ratele interbancare, cu o marjă medie de 0,72 %. Ratele cele mai ridicate pentru obligațiunile garantate au fost plătite de Bank of Ireland în septembrie 2009 (1,9 % peste ratele interbancare) și EBS Mortgage din Irlanda (1,75 % peste ratele interbancare) în noiembrie 2009.

                  (75)

                  CBI susține, de asemenea, că respectivele condiții ale acordurilor de împrumut, și anume ratele dobânzii și garanția reală, au fost favorabile pentru CBI. Potrivit CBI, acest lucru reiese din informațiile disponibile privind instrumentele emise la nivel mondial (astfel cum atestă Arion, a se vedea mai sus) și, de asemenea, din condițiile altor instrumente încheiate la momentul respectiv, inclusiv acordul privind LBI.

                  (76)

                  Autoritatea observă că acordurile de împrumut încheiate între CBI și bănci prevăd o rată a dobânzii de LIBOR + 3,00 % și sunt garantate cu ipoteci și alte active. Astfel cum arată informațiile furnizate de ISB și Arion, această rată a dobânzii este cu mult peste rata medie a dobânzii pentru instrumentele de datorie similare încheiate la acel moment și chiar depășește cel mai ridicat cost de finanțare al oricărei alte bănci europene la momentul respectiv care erau garantate cu ipoteci (și anume Bank of Ireland, rate interbancare + 1,9 %). Autoritatea consideră că informațiile referitoare la instrumentele de datorie comparabile furnizate de bănci sunt fiabile și că acestea prezintă o imagine clară asupra condițiilor pieței la momentul încheierii acordurilor de împrumut. În plus, întrucât ratele dobânzii au fost acceptate de părți private, Autoritatea consideră că acestea reprezintă un criteriu de referință mai adecvat pentru a stabili ratele pieței la momentul respectiv decât marjele instrumentelor de tipul credit default swap și ratele dobânzii pentru obligațiunile FFL menționate de reclamant.

                  (77)

                  În ceea ce privește acordul de împrumut încheiat cu Arion, Autoritatea constată că împrumutul a fost exprimat în valută, în loc de ISK. Cu toate acestea, astfel cum a subliniat Arion, această schimbare a monedei de exprimare a fost conformă condițiilor din acordul de soluționare, care prevedea că Arion ar trebui să plătească dobânda și tranșele în valută, în măsura în care banca putea face acest lucru, și că Arion avea posibilitatea, cu consimțământul creditorului, să schimbe parțial sau integral moneda de exprimare a datoriei. Astfel cum s-a menționat anterior, Autoritatea a examinat deja și a aprobat condițiile acordului de soluționare în decizia privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion. În plus, astfel cum a remarcat Arion, din cauza limitărilor stricte din Islanda cu privire la circulația transfrontalieră a capitalurilor și tranzacțiile valutare aferente, un creditor privat ar fi preferat mai degrabă, după toate probabilitățile, o exprimare în valută decât în ISK. Prin urmare, o astfel de modificare a monedei de exprimare ar fi în avantajul creditorului, și nu al debitorului.

                  (78)

                  Având în vedere parametrii pieței la momentul respectiv și dovezile prezentate, Autoritatea concluzionează că respectivele condiții de împrumut în general și în special ratele dobânzilor prevăzute în acordurile de împrumut ar fi fost acceptabile în egală măsură pentru un creditor privat aflat într-o situație de fapt și de drept comparabilă.

                  (79)

                  Având în vedere cele de mai sus, Autoritatea concluzionează că acordurile de împrumut încheiate între CBI și, respectiv, ISB și Arion nu au conferit un avantaj economic în favoarea băncilor ISB și Arion.

            1.3.   SELECTIVITATEA, DENATURAREA CONCURENȚEI ȘI EFECTUL ASUPRA SCHIMBURILOR COMERCIALE DINTRE PĂRȚILE CONTRACTANTE

                  (80)

                  Pentru a fi considerată ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, măsura trebuie să fie selectivă și să aibă potențialul de a denatura concurența și de a afecta schimburile comerciale între părțile contractante la acord. Cu toate acestea, având în vedere că Autoritatea concluzionează că nu a fost acordat niciun avantaj economic în cazul de față și, prin urmare, condițiile cumulative pentru existența ajutorului de stat nu sunt îndeplinite, Autoritatea nu trebuie să efectueze nicio evaluare suplimentară în această privință.

            2.   CONCLUZIE

                  (81)

                  Pe baza evaluării de mai sus, Autoritatea consideră că acordurile de împrumut încheiate de CBI cu ISB și Arion nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Acordurile de împrumut încheiate între CBI și Íslandsbanki hf. și, respectiv, Arion banki hf. nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. Prin prezenta decizie se închide procedura oficială de investigare.
      Articolul 2
      Prezenta decizie se adresează Islandei.
      Articolul 3
      Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

         Adoptată la Bruxelles, 23 noiembrie 2016.

               Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

            Sven Erik SVEDMAN

               Președinte

            Helga JÓNSDÓTTIR

               Membru al Colegiului

         (1)  Documentul nr. 684053.

         (2)  Documentul nr. 685741.

         (3)  Răspunsul din partea autorităților islandeze a inclus scrisori din partea CBI (documentul nr. 696093), ISB (documentul nr. 696092) și Arion (documentul nr. 696089).

         (4)  Documentul nr. 709261.

         (5)  Documentul nr. 745267.

         (6)  Răspunsul din partea autorităților islandeze a inclus scrisori din partea CBI (documentul nr. 753104) și Arion (documentul nr. 753101).

         (7)  Documentul nr. 771173.

         (8)  Documentul nr. 771174.

         (9)  Decizia nr. 208/15/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 20 mai 2015 privind presupusul ajutor de stat ilegal acordat în favoarea Íslandsbanki hf. și Arion banki hf. prin acorduri de împrumut reeșalonate în condiții presupus preferențiale („Decizia nr. 208/15/COL”) (JO C 316, 24.9.2015, p. 6 și Suplimentul SEE nr. 57, 24.9.2015, p. 1). Disponibilă la: http://www.eftasurv.int/media/esa-docs/physical/208-15-COL.pdf

         (10)  Documentul nr. 775870.

         (11)  Documentul nr. 808042.

         (12)  Documentele nr. 819287, 819289, 819291, 819293 și 819295.

         (13)  Pentru o prezentare de ansamblu a evoluțiilor împrumuturilor garantate, a se vedea Raportul anual al CBI pentru 2008, p. 9-11, disponibil la http://www.sedlabanki.is/lisalib/getfile.aspx?itemid=7076

         (14)  Glitnir a instituit un program de obligațiuni garantate, conform căruia un portofoliu de credite ipotecare a fost vândut în cadrul Fondului Glitni banka (GLB) care, la rândul său, a garantat titlurile de valoare (obligațiuni aparținând Glitnir) emise în cadrul programului privind obligațiunile garantate. Obligațiunile garantate nu au fost vândute investitorilor ci au fost utilizate ca garanții reale în operațiunile repo cu CBI. Prin decizia FME din 14 octombrie 2008, printre altele, au fost transferate către ISB toate pachetele de acțiuni în cadrul fondului. Obligațiunile garantate exigibile erau deținute de CBI ca garanții reale pentru datoria neachitată pe care Glitnir o avea față de CBI, în prezent suportată de ISB, și care se ridică la aproximativ 55 de miliarde ISK la momentul deciziei FME. ISB a fost nevoită să mențină funcționarea fondului și să onoreze toate plățile aferente datoriei inițiale pentru a proteja activele (portofoliul de credite ipotecare) și să achite taxele către toate părțile relevante din cadrul programului inițial de obligațiuni. Întrucât au existat costuri imprevizibile și complicații legate de funcționarea fondului și de administrarea împrumuturilor prin intermediul fondului, ISB a urmărit să renegocieze datoria pe o avea față de CBI, în scopul de a obține, printre altele, prelungirea termenului datoriei.

         (15)  Raportul împrumut/valoare este un termen financiar utilizat de creditori pentru a exprima raportul dintre împrumut și valoarea unui activ cumpărat.

         (16)  A se vedea raportul ministrului de finanțe privind restructurarea băncilor comerciale, paginile 13-17. Document disponibil online la adresa: http://www.althingi.is/altext/pdf/139/s/1213.pdf

         (*1)  Informațiile între paranteze pătrate fac obiectul obligației de păstrare a secretului profesional.

         (17)  Decizia nr. 244/12/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 27 iunie 2012 privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Íslandsbanki („decizia privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea ISB”) (JO L 144, 15.5.2014, p. 70 și Suplimentul SEE nr. 28, 15.5.2014, p. 1) și Decizia nr. 291/12/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 11 iulie 2012 privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion Bank („decizia privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion”) (JO L 144, 15.5.2014, p. 169 și Suplimentul SEE nr. 28, 15.5.2014, p. 89), punctele 86, 149, 168 și 238.

         (18)  Orientări privind aplicarea, de la 1 decembrie 2013, a normelor privind ajutorul de stat pentru a sprijini măsurile în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare („Orientările din 2013 privind sectorul bancar”), (JO L 264, 4.9.2014, p. 6 și Suplimentul SEE nr. 50, 4.9.2014, p. 1), punctul 62, care au înlocuit Orientările privind aplicarea normelor privind ajutoarele de stat pentru măsurilor adoptate în legătură cu instituțiile financiare („Orientările din 2008 privind sectorul bancar”) (JO L 17, 20.1.2011, p. 1 și Suplimentul SEE nr. 3, 20.1.2011, p. 1), punctul 51.

         (19)  Documentul nr. 819287.

         (20)  A se vedea: http://www.almchf.com/new-and-events/nr/121

         (21)  Cazul E-03/11 Pálmi Sigurðsson/Seðlabanki Íslands, 2011, Curtea de Justiție a AELS, Rep. 430.

         (22)  Decizia privind ajutorul de restructurare acordat în favoarea Arion, punctele 86, 149, 168 și 238.

         (23)  Prin care reorganizarea financiară și insolvabilitatea instituțiilor de credit, cum ar fi Kaupthing, este reglementată de dispozițiile Legii nr. 161/2002 privind întreprinderile financiare, care cuprinde un set specific de norme în materie de insolvență completate de dispozițiile generale ale Legii nr. 21/1991 privind falimentul, aplicabilă tuturor cazurilor de insolvență în Islanda. Procedurile de lichidare sunt, în multe privințe, similare procedurii de faliment și, într-adevăr, numeroase dispoziții ale Legii privind falimentul sunt incluse în prima lege prin trimitere, cum ar fi prelucrarea creanțelor, precum și alte dispoziții care asigură egalitatea de tratament a creditorilor.

         (24)  A se vedea anexele 1-3 atașate la scrisoarea transmisă de Arion la 31 martie 2015 (documentul nr. 753101).

         (25)  Documentul nr. 696088.

         (26)  Indicii pieței de obligațiuni iBoxx sunt criterii de referință destinate uzului profesional și cuprind emisiuni de obligațiuni din categoria investiție lichidă (liquid investment grade bond).

         (27)  A se vedea hotărârea în cauza Republica Elenă/Comisia, C-57/86, EU:C:1988:284, punctul 9.

         (28)  Cu toate că Orientările din 2008 privind sectorul bancar nu mai sunt în vigoare, acestea erau aplicabile la momentul adoptării măsurilor contestate și, prin urmare, Autoritatea trebuie să le aplice în acest caz.

         (29)  Hotărârea în cauza Germania/Comisia, C-248/84, EU:C:1987:437, punctul 17.

         (30)  Hotărârea în cauza Air France/Comisia, T-358/94, EU:T:1996:194, punctele 58-62.

         (31)  Hotărârea în cauza Italia/Comisia, C-173/73, EU:C:1974:71, punctul 16; Steinicke and Weinling/Germania, C-78/76, EU:C:1977:52.

         (32)  A se vedea Decizia 2000/600/CE a Comisiei din 10 noiembrie 1999, Banco di Sicilia și Sicilcassa (JO L 256, 10.10.2000, p. 21), punctele 48 și 49, în care se acceptă fără discuții suplimentare că avansurile acordate de Banca d'Italia băncilor aflate în dificultate constituie asistență financiară oferită de stat.

         (33)  Orientările din 2013 privind sectorul bancar, punctul 62.

         (34)  Hotărârea în cauza Italia/Comisia, C-173/73, EU:C:1974:71, punctul 13.

         (35)  Hotărârile pronunțate în cauzele Comisia/EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, punctele 79-81; Belgia/Comisia, C-234/84, EU:C:1986:302, punctul 14; Belgia/Comisia, C-40/85, EU:C:1986:305, punctul 13; Spania/Comisia, cauzele conexe C-278/92-C-280/92, EU:C:1994:325, punctul 22, și Germania/Comisia, C-334/99, EU:C:2003:55, punctul 134.

         (36)  A se vedea hotărârile pronunțate în cauzele Spania/Comisia, C-342/96, EU:C:1999:210, punctul 46 și următoarele; SIC/Comisia, T-46/97, EU:T:2000:123, punctul 98 și următoarele; DM Transport, C-256/97, EU:C:1999:332, punctul 19 și următoarele; Spania/Comisia, C-480/98, EU:C:2000:559, punctul 19 și următoarele; HAMSA/Comisia, T-152/99, EU:T:2002:188, punctul 167; Spania/Comisia, C-276/02, EU:C:2004:521, punctul 31 și următoarele; Lenzig/Comisia, T-36/99, EU:T:2004:312, punctul 134 și următoarele; Technische Glaswerke Ilmenau/Comisia, T-198/01, EU:T:2004:222, punctul 97 și următoarele; Spania/Comisia, C-525/04 P, EU:C:2007:698, punctul 43 și următoarele; Olympiaki Aeroporia Ypiresies/Comisia, T-68/03, EU:T:2007:253, și Buzek Automotive/Commission, T-1/08, EU:T:2011:216, punctul 65 și următoarele.

         (37)  A se vedea concluziile avocatului general Jacobs în cauza DM Transport, C-256/97, EU:C:1998:436, punctul 38.

         (38)  Documentul nr. 753101.