				|

		52014PC0223

			Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului General al Organizației Mondiale a Comerțului cu privire la aderarea Republicii Islamice Afganistan la OMC /* COM/2014/0223 final - 2014/0125 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
I. INTRODUCERE
Membrii Organizației Mondiale a
Comerțului (OMC) și Afganistanul au ajuns în etapa finală a
negocierilor legate de condițiile de aderare a Afganistanului la OMC.
Aceasta survine după 10 ani de negocieri lansate odată cu înaintarea
de către Afganistan a cererii de aderare la OMC, în 2004. Cererea de
aderare a Afganistanului a fost examinată în conformitate cu
orientările prevăzute în Decizia Consiliului General al OMC
referitoare la aderarea țărilor cel mai puțin dezvoltate, iar
acum, în conformitate cu prevederile TFUE, este necesară o decizie a
Consiliului prin care să se aprobe condițiile de aderare a
Afganistanului, înainte ca UE să poată susține în mod oficial
respectiva aprobare în cadrul OMC.
Rezumatul condițiilor de aderare este
prezentat mai jos.
II. REZUMATUL PE SECTOARE AL
CONDIȚIILOR DE ADERARE A AFGANISTANULUI LA OMC
Listele de angajamente
Mărfuri (în ansamblu)
Nivelul mediu al taxei vamale consolidate
finale (FBR) în calendarul de aderare a Afganistanului este de 15,1 %.
Nivelul mediu al FBR pentru produsele agricole
(29,6 %) este mai ridicat decât cel înregistrat pentru produsele
industriale (8,8 %). Vârfurile tarifare sunt de asemenea mai ridicate în
agricultură (maximum 60-70 % pentru unele produse agricole,
față de maximum 50 % pentru bunuri industriale).
Afganistanul va pune în aplicare FBR-urile
începând cu data aderării, cu excepția importurilor unui număr
restrâns de produse din domeniul tehnologiei informației – cum ar fi
circuitele electronice, camerele video (care vor fi oricum liberalizate complet
până în 2019).
Aceste niveluri
tarifare medii sunt destul de rezonabile, având în vedere statutul de
țară cel mai puțin dezvoltată al Afganistanului, precum
și dimensiunile reduse și vulnerabilitatea economiei sale. Practica
din trecut a UE în raport cu țările cel mai puțin dezvoltate a
constat în a accepta niveluri tarifare mai ridicate decât acestea ca fiind
rezonabile pentru economii de dimensiuni comparabile. În acest context, pe listă
rămân neschimbate:
–
41 de linii tarifare privind produse agricole a
căror comercializare se consideră ca fiind interzisă în
Afganistan (carne de porc și produse din carne de porc, bere, vinuri
și băuturi spirtoase); precum și
–
183 de linii tarifare privind mărfuri
industriale, corespunzătoare cu 4,4 % din numărul de linii
tarifare industriale din listă (în conformitate cu documentul recent
aprobat intitulat „Orientări pentru negocierea aderării la OMC a
țărilor cel mai puțin dezvoltate”, care permite până la
5 % de linii tarifare industriale neconsolidate)
Produse industriale
–
Nivelul mediu al FBR pentru produsele neagricole
este de 8,8 %.
–
Cele mai ridicate valori medii, de 30 %, sunt
observate în sectorul ceramicii, care sunt urmate de valori medii de
15-20 % în sectorul mobilei, sticlei și materialelor textile.
–
Cele mai scăzute, de 0 %, sunt oferite în
domeniul produselor tehnologiei informației (Acordul privind tehnologia
informației) care vor fi puse în aplicare până în 2019.
–
Cele mai înalte vârfuri tarifare industriale sunt de
50 % (autoturisme), urmate de vârfuri de 30 % pentru ceramică
și diverse produse textile.
–
Cele 183 de linii tarifare neconsolidate pentru
mărfuri industriale corespund cu materiile prime, covoarele,
încălțămintea și mobila.
Produse agricole
–
Nivelul mediu al FBR pentru produsele agricole este
de 29,6 %.
–
Cele mai înalte vârfuri tarifare în
agricultură sunt de 70 % pentru unele sucuri de fructe, și de
60 % pentru o mare varietate de produse agricole precum carnea de miel
și de vită, legumele, fructele, fructele cu coajă lemnoasă,
tomatele, cartofii, tutunul și apele minerale.
–
Cele 41 de linii tarifare neconsolidate privind
produsele agricole vizează produsele a căror comercializare se
consideră ca fiind interzisă în Afganistan (carne de porc și
produse din carne de porc, bere, vinuri și băuturi spirtoase).
Taxele la export
Afganistanul s-a angajat să stagneze
și să reducă taxele la export. Acesta nu va introduce taxe la
export pentru produsele care nu sunt supuse unor astfel de taxe în prezent. În
ceea ce privește taxele existente, cotele maxime consolidate pentru
materiile prime critice vor fi reduse în termen de cinci ani de la data
aderării.
Servicii
Lista angajamentelor specifice ale
Afganistanului în domeniul serviciilor este satisfăcătoare, având în
vedere statutul său de țară cel mai puțin dezvoltată.
Afganistanul își va asuma angajamente de acces pe piață și
tratament național pentru o gamă largă de sectoare din domeniul
serviciilor, inclusiv servicii profesionale, informatice și alte servicii
comerciale, servicii de comunicare (servicii de curierat și de
telecomunicații), servicii de construcții, de distribuție,
servicii educaționale private, servicii de mediu, financiare (de
asigurări și bancare), servicii spitalicești, servicii hoteliere
și de restaurant și servicii de transport (servicii de transport
maritim și aerian și servicii auxiliare).
Angajamente luate în cadrul
protocolului de aderare
În etapa finală, multilaterală, a
procesului de aderare, membrii OMC au încercat împreună să asigure o
compatibilitate elementară între legislația și instituțiile
comerciale ale Afganistanului și normele și acordurile OMC, prin
includerea acestora în protocolul de aderare și în raportul grupului de
lucru.
S-au solicitat perioade de tranziție în
mai multe domenii; următoarele dintre ele prezintă un interes special
pentru UE:
Aplicarea de taxe interne la importuri: o taxă fixă și o taxă pe încasările din afaceri
care sunt aplicate în prezent vor fi în deplină conformitate cu
obligațiile OMC abia în 2020; pentru restul taxelor interne și
impunerilor percepute la import, alinierea la OMC va avea loc de la data
aderării.
Bariere tehnice în calea comerțului
(BTC): Afganistanul va pune în aplicare în întregime
Acordul privind barierele tehnice în calea comerțului până la 1
ianuarie 2016. În raportul grupului de lucru este inclus un plan de
acțiune în acest sens.
Măsuri sanitare și fitosanitare
(SPS): Afganistanul va
beneficia de o perioadă de tranziție până la 1
ianuarie 2018 pentru punerea în aplicare în întregime a Acordului SPS,
conform planului de acțiune inclus în raportul grupului de lucru.
Măsurile de investiții legate de
comerț (TRIMS): Punerea în aplicare completă
a Acordului TRIMS va fi realizată până la 31 decembrie 2020,
dată la care cerințele privind conținutul local al
mărfurilor din Legea privind hidrocarburile și Legea privind
exploatarea minieră ar trebui să fie eliminate.
Aspectele comerciale ale drepturilor de
proprietate intelectuală (TRIPS): Punerea în
aplicare completă a Acordului TRIPS va fi realizată până la 1
ianuarie 2016, astfel cum este prevăzut în cadrul unui plan de
acțiune inclus în raportul grupului de lucru.
III. RECOMANDARE
Odată cu prezentarea condițiilor de
aderare a Afganistanului la OMC pentru aprobare de către Consiliu, Comisia
estimează că aceste condiții constituie un pachet echilibrat
și ambițios de angajamente de deschidere a pieței, care va aduce
beneficii substanțiale atât Afganistanului, cât și partenerilor
săi comerciali din OMC.
2014/0125 (NLE)
Propunere de
DECIZIE A CONSILIULUI
de stabilire a poziției care
urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul
Consiliului General al Organizației Mondiale a Comerțului cu privire
la aderarea Republicii Islamice Afganistan la OMC
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91, articolul 100
alineatul (2) și articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborate
cu articolul 218 alineatul (9),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)       La 21 noiembrie 2004,
Guvernul Republicii Islamice Afganistan a depus o cerere de aderare la Acordul
de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) de la
Marrakech, în temeiul articolului XII din respectivul acord.
(2)       La 13 decembrie 2004 a fost
creat un grup de lucru privind aderarea Republicii Islamice Afganistan, pentru
a se ajunge la un acord cu privire la condițiile de aderare acceptabile
atât pentru Republica Islamică Afganistan, cât și pentru toți
ceilalți membri ai OMC.
(3)       Comisia, în numele Uniunii, a
negociat o serie completă de angajamente de deschidere a pieței din
partea Republicii Islamice Afganistan, care corespund cererilor Uniunii.
(4)       Aceste angajamente sunt în
prezent încorporate în Protocolul de aderare a Republicii Islamice Afganistan
la OMC.
(5)       Aderarea Republicii Islamice
Afganistan la OMC ar trebui să aibă o contribuție pozitivă
și de durată la procesul de reformă economică și
dezvoltare durabilă din această țară.
(6)       Prin urmare, Protocolul de
aderare ar trebui să fie aprobat.
(7)       Conform articolului XII din
Acordul de instituire a OMC, condițiile de aderare trebuie convenite între
membrul aderent și OMC, iar Conferința Ministerială a OMC
aprobă condițiile de aderare din partea OMC. Articolul IV.2 din
Acordul de instituire a OMC prevede că, în intervalele dintre reuniunile
Conferinței Ministeriale, funcțiile acesteia sunt exercitate de
Consiliul General.
(8)       În consecință, este
necesar să se stabilească poziția care urmează să fie
adoptată de către Uniune în cadrul Consiliului General al OMC, cu
privire la aderarea Republicii Islamice Afganistan la OMC,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Poziția care urmează a fi
adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului General al
Organizației Mondiale a Comerțului cu privire la aderarea Republicii
Islamice Afganistan la OMC este de aprobare a aderării.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la data
adoptării.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele


Anunţ juridic important

|

52007DP0209

Decizia Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor domnului Beniamino Donnici (2007/2121(REG))

Jurnalul Oficial 102 E , 24/04/2008 p. 0446 - 0448

		P6_TA(2007)0209Verificarea prerogativelor domnului Beniamino DonniciDecizia Parlamentului European din 24 mai 2007 privind verificarea prerogativelor domnului Beniamino Donnici (2007/2121(REG))Parlamentul European,- având în vedere Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct [1],- având în vedere articolele 3, 4 şi 9 şi anexa I la Regulamentul de procedură,- având în vedere comunicarea oficială a autorităţii naţionale competente din Italia privind alegerea domnului Beniamino Donnici în Parlamentul European,- având în vedere contestaţia primită de la domnul Achille Occhetto, la 25 martie 2007, cu privire la validitatea alegerii lui Beniamino Donnici în Parlamentul European,- având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A6-0198/2007),A. întrucât la articolul 7 alineatele (1) şi (2) din Actul din 20 septembrie 1976 se precizează funcţiile incompatibile cu calitatea de membru al Parlamentului European,B. întrucât, în temeiul articolului 9 şi al anexei I la Regulamentul de procedură, deputaţii în Parlamentul European sunt obligaţi să-şi declare cu exactitate activităţile profesionale, precum şi orice altă funcţie sau activitate remunerată,C. întrucât la articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European se prevede că "în cazul în care numirea unui deputat are loc ca urmare a retragerii candidaţilor care figurează pe aceeaşi listă, comisia competentă cu verificarea prerogativelor se asigură că renunţarea se face în spiritul şi în litera Actului din 20 septembrie 1976, precum şi în conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din prezentul regulament",D. considerând că dispoziţiile naţionale privind procedura electorală europeană trebuie să fie conforme cu principiile fundamentale ale sistemului normativ comunitar şi în special cu legislaţia primară, precum şi cu spiritul şi litera Actului din 1976; întrucât, din aceste motive, atunci când aplică sau interpretează propriile dispoziţii naţionale privind procedura electorală europeană, autorităţile naţionale competente - legislative, administrative şi jurisdicţionale - nu pot să nu ţină cont de principiile de drept comunitar în materie electorală,E. întrucât conformitatea retragerii candidaturii domnului Achille Occhetto cu spiritul şi litera Actului din 1976 trebuie apreciată în lumina articolului 6 din acest act, care precizează că "membrii în Parlamentul European (...) nu pot fi obligaţi prin instrucţiuni şi nu pot primi mandat imperativ" şi că libertatea şi independenţa deputaţilor este într-adevăr un principiu fundamental,F. întrucât Statutul deputaţilor (în vigoare începând cu 2009) prevede, la articolul 2 alineatul (1), că "deputaţii sunt liberi şi independenţi", iar la alineatul (2), ca o consecinţă logică a primului, că "înţelegerile privind demisia unui membru înainte de expirarea sau la finalul legislaturii sunt nule de drept",G. întrucât Statutul deputaţilor în Parlamentul European, chiar dacă intră în vigoare abia odată cu următoarea legislatură, ce va începe în 2009, constituie, în cadrul actualului sistem normativ comunitar, un act legislativ ce face parte din legislaţia primară, adoptat de Parlamentul European cu aprobarea necondiţionată a Consiliului şi publicat ca atare în Jurnalul Oficial al Uniunii,H. întrucât Parlamentul European, ca de altfel şi autorităţile naţionale răspunzătoare de aplicarea şi/sau interpretarea dispoziţiilor naţionale în materie de procedură electorală europeană trebuie să ţină seama de principiile şi normele Statutului deputaţilor şi, în toate cazurile, trebuie să se abţină, inclusiv în virtutea principiului de cooperare loială, consacrat la articolul 10 din Tratatul CE, de la adoptarea unor măsuri sau prevederi în evident dezacord cu acest Statut,I. întrucât principiile şi normele Statutului deputaţilor se numără, fără îndoială, printre principiile menţionate la articolul 6 din Tratatul UE, care constituie baza Uniunii Europene (cum este, în special, principiul democraţiei şi acela al statului de drept), pe care aceasta din urmă le respectă ca principii generale de drept comunitar,J. întrucât dispoziţiile respective din Statutul deputaţilor nu sunt decât o explicitare a principiilor libertăţii şi independenţei deja conţinute în Actul din 1976 şi întrucât Statutul deputaţilor le confirmă în mod explicit, ca o garanţie pentru Parlamentul European şi deputaţii săi,K. întrucât sub incidenţa articolului 6 din Actul din 1976 intră şi persoanele care figurează în mod oficial în clasamentul postelectoral al candidaţilor — şi aceasta este în interesul Parlamentului European, pentru că respectivii candidaţi sunt potenţiali membri ai Parlamentului,L. întrucât retragerea domnului Achille Occhetto este rezultatul unei voinţe care decurge dintr-un acord, anterior proclamării celor aleşi în cadrul alegerilor europene din 12 şi 13 iunie 2004, acord realizat cu cealaltă componentă a listei "Società civile DI PIETRO-OCCHETTO", drept pentru care această retragere trebuie considerată incompatibilă cu litera şi spiritul Actului din 1976, adică lovită de nulitate,M. întrucât nulitatea retragerii candidaturii domnului Achille Occhetto anulează elementul de fapt şi de drept care se află la baza existenţei şi validităţii mandatului succesorului său, Beniamino Donnici,N. întrucât Tribunalul administrativ regional Lazio (instanţa de primă instanţă), prin hotărârea sa din 21 iulie 2006, a reţinut că renunţarea exprimată de domnul Achille Occhetto, în perspectiva proclamării celor aleşi, nu ar putea fi considerată o renunţare la poziţia sa în clasamentul electoral, pentru că respectul voinţei populare impune ca rezultatele alegerilor să fie indisponibile şi imposibil de modificat şi că această retragere nu produce efecte asupra adoptării unor eventuale acte de subrogare în caz de incompatibilitate, decădere, ineligibilitate sau renunţare la numire sau la mandat din partea titularilor de drept; întrucât, prin urmare, candidatul care a renunţat la alegere are dreptul, atunci când sunt îndeplinite condiţiile pentru o subrogare, să-şi retragă propria decizie de renunţare pentru a ocupa locul vacant prin subrogare,O. întrucât Consiliul de Stat, printr-o hotărâre definitivă şi cu autoritate de lucru judecat, a anulat proclamarea domnului Achille Occhetto ca deputat în Parlamentul European,P. întrucât, în temeiul articolului 12 din Actul din 1976, Parlamentul European şi numai Parlamentul European verifică prerogativele membrilor săi aleşi prin vot universal; întrucât această prerogativă fundamentală a Parlamentului European nu poate fi invalidată şi, cu atât mai puţin, zădărnicită prin măsuri ale autorităţilor naţionale adoptate în vădit dezacord cu normele şi principiile pertinente ale dreptului comunitar, inclusiv în cazul în care respectivele măsuri au un caracter definitiv şi emană de la organul jurisdicţional suprem al statului menţionat, cum este cazul hotărârii în cauză a Consiliului de Stat al Italiei, jurisprudenţa Curţii de Justiţie confirmând aceste prerogative şi în raport cu sentinţele naţionale definitive pronunţate cu încălcarea dreptului comunitar, a stabilit, cu toate acestea, responsabilitatea statului,Q. întrucât Parlamentul European poate contesta în mod legitim validitatea mandatului domnului Beniamino Donnici şi, în acelaşi timp, ignora hotărârea Consiliului de Stat din Italia, în măsura în care aceasta contravine literei şi spiritului Actului din 1976, confirmând astfel mandatul domnului Achille Occhetto,1. declară invalid mandatul deputatului în Parlamentul European, Beniamino Donnici, a cărui alegere a fost comunicată de autoritatea naţională competentă,2. confirmă validitatea mandatului domnului Achille Occhetto,3. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie autorităţii naţionale italiene competente, precum şi domnului Beniamino Donnici şi domnului Achille Occhetto.[1] JO L 278, 8.10.1976, p. 5. Act astfel cum a fost modificat prin Decizia 2002/772/CE, Euratom (JO L 283, 21.10.2002, p. 1).--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2015/1870 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 2015 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare (solicitare din partea Italiei – EGF/2015/004 IT/Alitalia)

text:
               20.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 275/26

         DECIZIA (UE) 2015/1870 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 6 octombrie 2015
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare (solicitare din partea Italiei – EGF/2015/004 IT/Alitalia)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1309/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de ajustare la globalizare (2014-2020) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1927/2006 (1), în special articolul 15 alineatul (4),
   având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (2), în special punctul 13,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) urmărește să ofere sprijin lucrătorilor disponibilizați și persoanelor care desfășoară o activitate independentă a căror activitate a încetat ca urmare a modificărilor structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale, generate de globalizare, ca urmare a continuării crizei economice și financiare mondiale sau ca urmare a unei noi crize economice și financiare mondiale, precum și să le ofere asistență în vederea reintegrării pe piața muncii.

               (2)

               FEG nu trebuie să depășească o sumă anuală maximă de 150 de milioane EUR (la prețurile din 2011), după cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (3).

               (3)

               La 24 martie 2015, Italia a depus cererea EGF/2015/004 IT/Alitalia pentru a obține o contribuție financiară din partea FEG, ca urmare a disponibilizărilor care au avut loc la Gruppo Alitalia (4) în Italia. Cererea a fost completată cu informații suplimentare, în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013. Cererea respectivă îndeplinește cerințele necesare pentru acordarea unei contribuții financiare din FEG, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013.

               (4)

               Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a se furniza o contribuție financiară în valoare de 1 414 848 EUR ca răspuns la cererea depusă de Italia.

               (5)

               În scopul de a reduce la minimum timpul necesar pentru mobilizarea FEG, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015, se mobilizează din Fondul european de ajustare la globalizare suma de 1 414 848 EUR sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Se aplică de la 6 octombrie 2015.

      Adoptată la Strasbourg, 6 octombrie 2015.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. SCHMIT

      (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 855.

      (2)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

      (3)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).

      (4)  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. și Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. și Alitalia Loyalty).


title: 2013/17/UE: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2012 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea EGF/2011/026 IT/Emilia-Romagna Motorcycles depusă de Italia)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 8/16

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 12 decembrie 2012
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea EGF/2011/026 IT/Emilia-Romagna Motorcycles depusă de Italia)
   (2013/17/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor disponibilizați ca urmare a modificărilor majore din structura comerțului mondial cauzate de globalizare și pentru a-i ajuta să se reintegreze pe piața forței de muncă.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse în perioada 1 mai 2009-30 decembrie 2011 pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor disponibilizați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 de milioane EUR.

               (4)

               La 30 decembrie 2011, Italia a depus o cerere de mobilizare a FEG în ceea ce privește concedierile efectuate în cadrul a zece întreprinderi active în sectorul NACE a doua revizuire nr. 30 („Fabricarea altor mijloace de transport”) în regiunea NUTS II Emilia-Romagna (ITH5) din Italia, care a fost completată cu informații suplimentare transmise până la 10 septembrie 2012. Cererea îndeplinește condițiile pentru stabilirea contribuțiilor financiare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. În consecință, Comisia propune mobilizarea sumei de 2 658 495 EUR.

               (5)

               Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Italia,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2012, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru alocarea sumei de 2 658 495 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 12 decembrie 2012.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.


title: Decizia Consiliului din 26 mai 1997 privind schimbul de informații referitor la asistența pentru repatrierea voluntară a resortisanților țărilor terțe

text:
               05/Volumul 05

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               9

         31997D0340

               L 147/3

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 26 mai 1997
   privind schimbul de informații referitor la asistența pentru repatrierea voluntară a resortisanților țărilor terțe
   (97/340/JAI)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul K.3 alineatul (2) litera (a) a acestuia,
   întrucât, în conformitate cu articolul K.1 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, statele membre consideră politica de imigrare și politica privind resortisanții țărilor terțe ca probleme de interes comun;
   întrucât, la punctul 111 din Comunicarea Comisiei din 23 februarie 1994 privind politicile referitoare la imigrare și la azil, se sugerează apropierea politicilor statelor membre referitoare la repatrierea voluntară a resortisanților țărilor terțe;
   întrucât un anumit număr de state membre au instituit programe de sprijinire a repatrierii voluntare a resortisanților țărilor terțe aflați legal și a celor aflați ilegal pe teritoriul acestora;
   întrucât, în cazul resortisanților țărilor terțe aflați legal pe teritoriul statelor membre, politicile acestora trebuie să urmărească integrarea lor în societate și întrucât asistența pentru repatrierea voluntară nu trebuie să fie interpretată ca reflectând o politică de încurajare activă a acestei repatrieri, ci este menită doar să înlesnească repatrierea celor care au luat o astfel de decizie din propria lor voință;
   întrucât asistența pentru repatrierea voluntară a resortisanților țărilor terțe aflați ilegal pe teritoriul statelor membre este în conformitate cu tradiția umanitară europeană și poate contribui la găsirea unei soluții demne de reducere a numărului resortisanților țărilor terțe aflați ilegal pe teritoriul statelor membre; întrucât trebuie evitat ca o astfel de asistență să conducă la un efect - nedorit - de atragere;
   întrucât prezenta decizie nu aduce atingere dispozițiilor Convenției europene pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, încheiată la 4 noiembrie 1950, și ale Convenției de la Geneva din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților, modificată de Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Schimbul de informații
   (1)   Statele membre care au luat măsuri pentru derularea de programe de sprijinire a repatrierii voluntare a resortisanților țărilor terțe în țara lor de origine raportează anual Secretariatului General al Consiliului cu privire la acestea. Secretariatul General comunică aceste informații tuturor statelor membre și Comisiei.
   (2)   Informațiile privind aceste programe naționale de asistență pentru repatriere includ, în special, următoarele elemente:

               —

               autoritățile însărcinate cu realizarea programului, adică organizații neguvernamentale și, după caz, organizațiile internaționale;

               —

               persoanele vizate de program;

               —

               orice alte condiții suplimentare care trebuie îndeplinite de către candidații la repatriere pentru ca cererea lor de asistență în cadrul programului să fie luată în considerație;

               —

               orice condiții impuse în țara de origine în cadrul programului;

               —

               natura și cuantumul asistenței acordate (de exemplu cheltuieli de transport pentru repatriat și familia sa, costuri de mutare, alocație de repatriere);

               —

               evaluarea impactului programului, inclusiv numărul beneficiarilor și posibila existență a unui efect de atracție.

         Articolul 2
   Analiza
   (1)   Secretariatul General al Consiliului transmite anual statelor membre și Comisiei un proiect de raport privind informațiile primite în temeiul articolului 1. Acest raport este exhaustiv și conține informații specifice pentru fiecare din elementele menționate la articolul 1 alineatul (2).
   (2)   Statele membre și Comisia examinează proiectul de raport menționat la alineatul (1) și îl adaptează, dacă este necesar.
   Articolul 3
   Coordonarea
   (1)   Pe baza proiectului de raport menționat la articolul 2 alineatul (1), statele membre în cauză și Comisia efectuează schimburi de opinii, în cadrul Consiliului, cu privire la programele la care se face trimitere la articolul 1. Ele compară îndeosebi domeniul de aplicare, condițiile și impactul acestor programe, avându-se în vedere posibila lor apropiere.
   (2)   Statele membre interesate care nu au introdus aceste programe examinează rezultatele și utilitatea acestora.
   Articolul 4
   (1)   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial.
   (2)   Statele membre interesate prezintă pentru prima oară raportul menționat la articolul 1 în termen de șase luni de la publicarea prezentei decizii în Jurnalul Oficial.

      Adoptată la Bruxelles, 26 mai 1997.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         W. SORGDRAGER


title: Decizia (Euratom) 2015/1990 a Consiliului din 26 octombrie 2015 de aprobare a încheierii, de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului de continuare a activității Centrului Internațional pentru Știință și Tehnologie

text:
               6.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 290/8

         DECIZIA (EURATOM) 2015/1990 A CONSILIULUI
   din 26 octombrie 2015
   de aprobare a încheierii, de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului de continuare a activității Centrului Internațional pentru Știință și Tehnologie
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 4 și articolul 101 al doilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 21 octombrie 2013, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocieri pentru instituirea unui acord de continuare a activității Centrului Internațional pentru Știință și Tehnologie între Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom), acționând ca o singură parte, Georgia, Japonia, Regatul Norvegiei, Republica Armenia, Republica Coreea, Republica Kazahstan, Republica Kârgâzstan, Republica Tadjikistan și Statele Unite ale Americii (denumit în continuare „acordul”).

               (2)

               Negocierile respective au fost finalizate cu succes iar acordul a fost parafat la 22 iunie 2015.

               (3)

               Acordul cuprinde, de asemenea, aspecte care intră în sfera de competență a Euratom.

               (4)

               Semnarea acordului face obiectul unei proceduri separate în ceea ce privește chestiunile care intră sub incidența Tratatului privind Uniunea Europeană și a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene.

               (5)

               Încheierea acordului de către Comisie, care acționează în numele Euratom, ar trebui aprobată în ceea ce privește aspectele care intră în sfera de competență a Euratom,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă încheierea, de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului de continuare a activității Centrului Internațional pentru Știință și Tehnologie (1).
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 26 octombrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Textul acordului va fi atașat la Decizia Consiliului privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului de continuare a activității Centrului Internațional pentru Știință și Tehnologie.


title: 2014/352/UE: Decizia Consiliului din 21 mai 2014 de desemnare a Capitalei europene a culturii pentru anul 2018 în Țările de Jos

text:
               14.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 175/26

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 21 mai 2014
   de desemnare a Capitalei europene a culturii pentru anul 2018 în Țările de Jos

      (2014/352/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia nr. 1622/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a unei acțiuni comunitare în favoarea evenimentului „Capitala europeană a culturii” pentru anii 2007-2019 (1), în special articolul 9 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere raportul comitetului de selecție din septembrie 2013 privind procesul de selecție a capitalei europene a culturii în Țările de Jos,
   întrucât:
   criteriile menționate la articolul 4 din Decizia nr. 1622/2006/CE sunt îndeplinite pe deplin,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Orașul Leeuwarden este desemnat „Capitală europeană a culturii 2018” în Țările de Jos.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 21 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. KYRIAZIS

      (1)  JO L 304, 3.11.2006, p. 1.