title: 2011/789/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2011 de stabilire a normelor detaliate și a procedurilor de punere în aplicare a criteriilor de eligibilitate pentru accesul depozitarilor centrali de valori mobiliare la serviciile TARGET2-Securities (BCE/2011/20)

text:
               2.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 319/117

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 16 noiembrie 2011
   de stabilire a normelor detaliate și a procedurilor de punere în aplicare a criteriilor de eligibilitate pentru accesul depozitarilor centrali de valori mobiliare la serviciile TARGET2-Securities
   (BCE/2011/20)
   (2011/789/UE)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 3.1 și 12.1 și articolele 17, 18 și 22,
   având în vedere Directiva 98/26/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 1998 privind caracterul definitiv al decontării în sistemele de plăți și de decontare a titlurilor de valoare (1), în special articolul 10,
   având în vedere Orientarea BCE/2010/2 din 21 aprilie 2010 privind TARGET2-Securities (2), în special articolul 4 alineatul (2) litera (d) și articolul 15,
   având în vedere Decizia BCE/2009/6 din 19 martie 2009 privind înființarea Comitetului pentru Programul TARGET2-Securities (TARGET2-Securities Programme Board) (3),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 15 din Orientarea BCE/2010/2 stabilește criteriile de eligibilitate pentru accesul unui depozitar central de valori mobiliare (DCVM) la serviciile TARGET2-Securities (T2S).

               (2)

               Este necesar să se stabilească procedura prin care un DCVM poate solicita accesul la serviciile T2S și procedura prin care un DCVM poate solicita o derogare de la criteriul 5 pentru accesul DCVM,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii:

               1.

               „raport de evaluare” înseamnă documentația scrisă compusă din: (a) un raport întocmit de autoritățile competente relevante care evaluează respectarea de către un DCVM a criteriului 2 pentru accesul DCVM; și (b) o autoevaluare de către DCVM a respectării de către acesta a criteriilor 1, 3, 4 și 5 pentru accesul DCVM;

               2.

               „bancă centrală (BC)” înseamnă Banca Centrală Europeană, băncile centrale naționale (BCN) ale statelor membre a căror monedă este euro, BCN ale statelor membre a căror monedă nu este euro (denumite în continuare „BCN din afara zonei euro”), orice bancă centrală sau autoritate competentă relevantă din Spațiul Economic European (SEE) (denumită în continuare „bancă centrală din SEE”) și orice bancă centrală sau autoritate competentă relevantă a unei țări din afara SEE (denumită în continuare „altă bancă centrală”), atunci când moneda unei astfel de BCN din afara zonei euro, a unei bănci centrale din SEE sau a altei bănci centrale este considerată eligibilă în conformitate cu articolul 18 din Orientarea BCE/2010/2;

               3.

               „criteriul 1 pentru accesul DCVM” înseamnă criteriul prevăzut la articolul 15 alineatul (1) litera (a) din Orientarea BCE/2010/2, și anume că DCVM sunt eligibili pentru accesul la serviciile T2S cu condiția să fi fost notificați Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe în conformitate cu articolul 10 din Directiva 98/26/CE sau, în cazul unui DCVM dintr-un stat din afara SEE, cu condiția ca aceștia să funcționeze în temeiul unui cadru juridic și de reglementare care este echivalent celui în vigoare în Uniune;

               4.

               „criteriul 2 pentru accesul DCVM” înseamnă criteriul prevăzut la articolul 15 alineatul (1) litera (b) din Orientarea BCE/2010/2, și anume că DCVM sunt eligibili pentru accesul la serviciile T2S cu condiția să fi fost evaluați pozitiv de autoritățile competente în raport cu Recomandările pentru sistemele de decontare a operațiunilor cu valori mobiliare adoptate de Sistemul European al Băncilor Centrale/Comitetul autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare (denumite în continuare „recomandările SEBC/CESR”) (4);

               5.

               „criteriul 3 pentru accesul DCVM” înseamnă criteriul prevăzut la articolul 15 alineatul (1) litera (c) din Orientarea BCE/2010/2, și anume că DCVM sunt eligibili pentru accesul la serviciile T2S cu condiția ca, la cerere, să pună fiecare valoare mobiliară/număr internațional de identificare a valorilor mobiliare (ISIN) pentru care sunt DCVM emitenți, sau DCVM emitenți tehnici, la dispoziția altor DCVM din T2S;

               6.

               „criteriul 4 pentru accesul DCVM” înseamnă criteriul prevăzut la articolul 15 alineatul (1) litera (d) din Orientarea BCE/2010/2, și anume că DCVM sunt eligibili pentru accesul la serviciile T2S cu condiția să se oblige să ofere altor DCVM din T2S servicii de custodie de bază într-o manieră nediscriminatorie;

               7.

               „criteriul 5 pentru accesul DCVM” înseamnă criteriul prevăzut la articolul 15 alineatul (1) litera (e) din Orientarea BCE/2010/2, și anume că DCVM sunt eligibili pentru accesul la serviciile T2S cu condiția să se oblige față de alți DCVM din T2S să efectueze decontarea în banii băncii centrale în T2S, în cazul în care moneda este disponibilă în T2S;

               8.

               „autorități competente relevante” înseamnă BC și autoritățile de reglementare cu competență de supraveghere și/sau monitorizare a unui anumit DCVM și responsabile pentru evaluarea DCVM în raport cu standardele recunoscute aplicabile;

               9.

               „parte direct conectată” înseamnă o parte la T2S cu o facilitate tehnică care-i permite să acceseze și să utilizeze serviciile T2S de decontare a operațiunilor cu valori mobiliare fără a trebui ca un DCVM să acționeze ca interfață tehnică;

               10.

               „parte la T2S” înseamnă o entitate juridică sau, pe unele piețe, o persoană fizică care are o relație contractuală cu un DCVM în T2S în scopul prelucrării activităților sale de decontare în T2S și care nu deține în mod necesar un cont de valori mobiliare la DCVM;

               11.

               „Comitetul pentru Programul T2S” înseamnă organismul de gestionare din cadrul Eurosistemului instituit în temeiul Deciziei BCE/2009/6, astfel cum este definit la articolul 2 din Orientarea BCE/2010/2, sau succesorul acestuia;

               12.

               „Grupul consultativ pentru T2S (GC)” înseamnă forumul definit la articolul 7 din Orientarea BCE/2010/2;

               13.

               „acord de participare monetară (APM)” înseamnă un acord care se încheie între Eurosistem și o BCN din afara zonei euro sau o autoritate responsabilă pentru altă monedă decât euro, în scopul decontării tranzacțiilor cu valori mobiliare în banii băncii centrale în alte monede decât euro.

         Articolul 2
   Obiectul și domeniul de aplicare
   (1)   Cele cinci criterii care determină eligibilitatea DCVM pentru accesul la serviciile T2S, care sunt prevăzute la articolul 15 din Orientarea BCE/2010/2 (denumite în continuare „cele cinci criterii pentru accesul DCVM”), sunt puse în aplicare în conformitate cu procedurile prevăzute la articolele 3-5 din prezenta decizie și cu regulile din anexă.
   (2)   Prezenta decizie nu se aplică părților direct conectate care au un raport juridic cu DCVM.
   Articolul 3
   Procedura de solicitare
   (1)   Pentru a solicita servicii T2S, un DCVM depune: (a) o solicitare adresată Consiliului guvernatorilor; și (b) la momentul migrării sale la T2S, un raport de evaluare.
   (2)   Raportul de evaluare oferă dovezi privind respectarea de către DCVM la momentul migrării sale la T2S a celor cinci criterii pentru accesul DCVM și descrie nivelul de punere în aplicare a fiecărui criteriu pentru accesul DCVM prin următoarele categorii: conform, conform parțial și neaplicabil; de asemenea, va prezenta motivele, explicațiile și dovezile corespunzătoare ale DCVM.
   (3)   Comitetul pentru Programul T2S transmite Consiliului guvernatorilor, în baza documentației susmenționate, o propunere cu privire la solicitarea unui DCVM de a accesa serviciile T2S. Pentru pregătirea propunerii sale, Comitetul pentru Programul T2S poate cere clarificări sau poate transmite întrebări unui DCVM solicitant.
   (4)   În urma transmiterii propunerii de către Comitetul pentru Programul T2S, Consiliul guvernatorilor ia o decizie privind solicitarea unui DCVM și o comunică în scris acelui DCVM, nu mai târziu de două luni de la: (a) data primirii solicitării; sau (b) data primirii răspunsului la orice solicitare de clarificări sau transmitere de întrebări de către Comitetul pentru Programul T2S în temeiul alineatului (3). Atunci când Consiliul guvernatorilor respinge o solicitare, comunică motivele pentru care a procedat astfel.
   Articolul 4
   Procedura de obținere a unei derogări de la criteriul 5 pentru accesul DCVM
   (1)   Un DCVM poate transmite o cerere de derogare de la criteriul 5 pentru accesul DCVM, pe baza situației sale operaționale sau tehnice specifice.
   (2)   Pentru evaluarea unei cereri de derogare, DCVM transmite o cerere Comitetului pentru Programul T2S și oferă dovezi cu privire la următoarele:

               (a)

               derogarea este pentru un nivel foarte limitat al volumului de decontare ca proporție din instrucțiunile medii zilnice totale de tip livrare-contra-plată primite pe parcursul unei luni la DCVM, iar costul decontării acestor operațiuni în T2S ar fi excesiv pentru DCVM;

               (b)

               DCVM a stabilit garanții tehnice și operaționale care asigură menținerea derogării în limitele pragului prevăzut la litera (a);

               (c)

               DCVM a depus toate eforturile pentru a îndeplini criteriul 5 pentru accesul DCVM.

         (3)   În urma primirii unei asemenea cereri de derogare:

               (a)

               Comitetul pentru Programul T2S transmite Grupului consultativ pentru T2S cererea DCVM și preevaluarea sa;

               (b)

               Grupul consultativ pentru T2S oferă Comitetului pentru Programul T2S consultanță privind cererea fără întârziere și în timp util pentru a putea fi luată în considerare;

               (c)

               după primirea opiniei Grupului consultativ pentru T2S, Comitetul pentru Programul T2S elaborează o evaluare finală și o transmite, împreună cu întregul set de documente, Consiliului guvernatorilor;

               (d)

               Consiliul guvernatorilor emite o decizie motivată cu privire la cererea de derogare;

               (e)

               Comitetul pentru Programul T2S informează în scris DCVM și Grupul consultativ pentru T2S cu privire la decizia motivată a Consiliului guvernatorilor.

         (4)   Un DCVM desemnat de o BC care a încheiat un APM și care a optat pentru decontarea tranzacțiilor sale de politică monetară în banii băncii centrale în afara T2S, transmite o cerere de derogare pentru a putea deconta astfel de tranzacții de politică monetară în banii băncii centrale în afara T2S. În acest caz, se acordă o derogare, cu condiția ca: (a) Eurosistemul să fi primit toate informațiile relevante privind funcționarea tehnică a acestei decontări; și (b) această decontare să nu necesite modificări ale funcționalității T2S și să nu afecteze negativ această funcționalitate. BC care efectuează desemnarea ar trebui invitată să-și transmită avizul cu privire la această cerere de derogare.
   (5)   Un DCVM cu derogare transmite Comitetului pentru Programul T2S un raport lunar prin care demonstrează că respectă în continuare derogarea, inclusiv pragul convenit la alineatul (2) litera (a). Un DCVM cu derogare în temeiul alineatului (4) transmite Comitetului pentru Programul T2S un raport lunar cu privire la situație.
   (6)   Atunci când un DCVM cu derogare depășește în mod constant pragul convenit prevăzut la alineatul (2) litera (a) într-o perioadă de șase luni, Consiliul guvernatorilor retrage derogarea din cauza nerespectării criteriului 5 pentru accesul DCVM, iar Comitetul pentru Programul T2S notifică DCVM în consecință.
   (7)   În urma retragerii unei derogări, un DCVM poate transmite o nouă cerere de derogare, în conformitate cu procedura prevăzută în prezentul articol.
   (8)   Atunci când există o situație de criză care ar putea avea impact asupra stabilității financiare a unei țări sau asupra sarcinii BC relevante de a garanta integritatea monedei sale și care a determinat BC a țării în cauză să treacă la o decontare de urgență ca parte a planului său de gestionare a crizei, un DCVM desemnat de către această BC transmite Comitetului pentru Programul T2S o cerere privind o derogare temporară de la criteriul 5 pentru accesul DCVM și poate realiza temporar decontarea prin alte mijloace. Consiliul guvernatorilor emite o decizie motivată cu privire la această cerere, ținând seama de avizul BC relevante cu privire la situația care impune derogarea temporară de la criteriul 5 pentru accesul DCVM. BC relevantă transmite Comitetului pentru Programul T2S un raport, cu o frecvență cel puțin lunară, privind evaluarea de către aceasta a situației.
   Articolul 5
   Respectarea permanentă a celor cinci criterii pentru accesul DCVM
   (1)   După migrarea la T2S, un DCVM cu acces la serviciile T2S respectă permanent cele cinci criterii pentru accesul DCVM și:

               (a)

               în special, se asigură printr-o autoevaluare fiabilă desfășurată anual și susținută de documentație corespunzătoare că respectă în continuare criteriile 1, 3, 4, și 5 pentru accesul DCVM. Autoevaluarea este însoțită de cea mai recentă evaluare de către autoritățile competente relevante a respectării de către DCVM a criteriului 2;

               (b)

               transmite cu promptitudine Comitetului pentru Programul T2S cea mai recentă evaluare periodică sau ad hoc efectuată de către autoritățile competente relevante cu privire la respectarea de către acesta a criteriului 2 pentru accesul DCVM;

               (c)

               solicită din partea autorităților competente relevante o evaluare nouă a conformității sale cu criteriul 2 pentru accesul DCVM în cazul unor modificări semnificative ale sistemului DCVM;

               (d)

               transmite Comitetului pentru Programul T2S o notificare atunci când evaluarea de către o autoritate competentă relevantă sau o autoevaluare a stabilit nerespectarea unuia dintre cele cinci criterii pentru accesul DCVM;

               (e)

               în urma unei cereri a Comitetului pentru Programul T2S, transmite un raport de evaluare care demonstrează că DCVM continuă să respecte cele cinci criterii pentru accesul DCVM.

         (2)   Cu excepția criteriului 2 pentru accesul DCVM, Comitetul pentru Programul T2S poate realiza propria sa evaluare și poate monitoriza respectarea celor cinci criterii pentru accesul DCVM sau poate solicita informații de la un DCVM. Atunci când Comitetul pentru Programul T2S decide că un DCVM nu respectă unul dintre cele cinci criterii pentru accesul DCVM, acesta inițiază procedura prevăzută în contractele cu DCVM, în conformitate cu articolul 16 din Orientarea BCE/2010/2.
   Articolul 6
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 16 noiembrie 2011.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 166, 11.6.1998, p. 45.

      (2)  JO L 118, 12.5.2010, p. 65.

      (3)  JO L 102, 22.4.2009, p. 12.

      (4)  Disponibile pe website-ul Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe, la adresa www.esma.europa.eu.

      ANEXĂ

         NORME DETALIATE DE PUNERE ÎN APLICARE PENTRU CELE CINCI CRITERII DE ACCES AL DEPOZITARILOR CENTRALI DE VALORI MOBILIARE

      În sensul prezentei anexe:

                  —

                  „servicii de custodie de bază” înseamnă deținerea și administrarea de valori mobiliare și alte instrumente financiare aflate în proprietatea unui terț, de către o entitate care are astfel de atribuții. Aceste servicii includ păstrarea valorilor mobiliare, distribuirea dobânzii și a dividendelor pentru valorile mobiliare păstrate și procesarea acțiunilor concertate (corporate actions) asupra acestor valori mobiliare;

                  —

                  „DCVM investitor” înseamnă, în contextul legăturilor dintre depozitarii centrali de valori mobiliare (DCVM), un DCVM care deschide un cont la alt DCVM (DCVM emitent) pentru a permite decontarea încrucișată între DCVM a tranzacțiilor cu valori mobiliare;

                  —

                  „DCVM emitent” înseamnă acel DCVM în care valorile mobiliare au fost emise și distribuite în numele emitentului. DCVM emitent este responsabil de procesarea operațiunilor cu titluri în numele emitentului. DCVM emitent ține conturi în registrele sale în numele DCVM investitori pentru transferul valorilor mobiliare către DCVM investitori;

                  —

                  „DCVM emitent tehnic” înseamnă un DCVM investitor care deține valori mobiliare la un DCVM emitent care nu participă în T2S și care este considerat un DCVM emitent pentru funcționarea T2S în ceea ce privește aceste valori mobiliare;

                  —

                  „acțiuni ale fondurilor de investiții” înseamnă porțiuni din proprietatea activelor nete ale unui fond de investiții pe care investitorii le primesc în schimbul investițiilor lor de capital.

            I.   Detalii privind punerea în aplicare a criteriului 1 pentru accesul DCVM

      Pentru a primi o evaluare pozitivă pentru acest criteriu:

                  (a)

                  pentru un DCVM situat într-o țară din Spațiul Economic European (SEE), acel DCVM trebuie inclus pe lista sistemelor desemnate, întocmită în conformitate cu articolul 10 din Directiva 98/26/CE; și

                  (b)

                  pentru un DCVM situat într-o țară din afara SEE, trebuie depusă o opinie juridică elaborată de o societate aprobată de Comitetul pentru Programul T2S, opinie care să confirme faptul că DCVM funcționează într-un cadru juridic și de reglementare echivalent celui relevant în vigoare în Uniune și care să fie actualizată ori de câte ori apar modificări semnificative care ar putea avea impact asupra opiniei juridice sau la solicitarea Comitetului pentru Programul T2S.

            II.   Detalii privind punerea în aplicare a criteriului 2 pentru accesul DCVM

      Atunci când un DCVM nu respectă pe deplin toate recomandările SEBC/CESR, respectivul DCVM va informa Comitetul pentru Programul T2S cu privire la detaliile relevante și va oferi explicații și dovezi privind recomandările SEBC/CESR pe care nu le respectă. De asemenea, acel DCVM va transmite Comitetului pentru Programul T2S concluziile autorităților competente relevante din raportul de evaluare. Concluziile evaluării vor fi procesate în conformitate cu procedurile relevante de solicitare a accesului la serviciile T2S și cu respectarea permanentă a celor cinci criterii pentru accesul DCVM. Atunci când un DCVM cu acces la serviciile T2S nu mai respectă unul dintre cele cinci criterii pentru accesul DCVM, Comitetul pentru Programul T2S va iniția procedura prevăzută în contractele cu DCVM.
      Un DCVM va îndeplini acest criteriu pentru accesul DCVM atunci când:

                  (a)

                  pentru un DCVM situat într-o țară din SEE, autoritățile competente relevante au acordat acestui DCVM o evaluare pozitivă în temeiul recomandărilor SEBC/CESR; și

                  (b)

                  pentru un DCVM situat într-o țară din afara SEE, autoritățile competente relevante au acordat acestui DCVM o evaluare pozitivă în temeiul recomandărilor SEBC/CESR sau al unor standarde echivalente, precum standardele interne ale unei autorități competente relevante sau Recomandările CPSS/IOSCO (1). În acest din urmă caz, trebuie să i se prezinte Comitetului pentru Programul T2S sau, respectiv, Consiliului guvernatorilor dovezi privind faptul că DCVM a fost evaluat în raport cu standarde de un nivel și o natură similare.

            Atunci când evaluarea autorităților competente relevante conține informații confidențiale, DCVM trebuie să ofere un rezumat general sau concluzia evaluării, pentru a putea indica nivelul său de conformitate.
      III.   Detalii privind punerea în aplicare a criteriului 3 pentru accesul DCVM

      Un DCVM cu acces la serviciile T2S nu este obligat să-și țină toate conturile și soldurile în T2S pentru fiecare valoare mobiliară/ISIN pe care o/îl emite sau pentru care funcționează ca DCVM emitent tehnic. Totuși, acesta trebuie să pună la dispoziție o valoare mobiliară/ISIN fără costuri suplimentare, fără întârziere și cu un contract care nu impune condiții nerezonabile pentru cererile utilizatorilor unui DCVM investitor în T2S. Anumite acțiuni ale fondurilor de investiții pot să nu fie disponibile în mod automat pentru acel DCVM investitor care deschide un cont la DCVM emitent, din cauza restricțiilor legale privind distribuțiile transfrontaliere aplicabile emitenților de acțiuni ale fondurilor de investiții.
      Un DCVM emitent trebuie să respecte cadrul național de reglementare, dar nu poate transfera altor DCVM din T2S costurile care decurg din aplicarea acestui cadru. Prin această cerință se asigură atât păstrarea pe plan local a costurilor pe care la implică respectarea cadrului național de reglementare, cât și reciprocitatea între DCVM în T2S. În plus, această cerință promovează un proces de decontare armonizat în T2S, în măsura în care este posibil.
      Un DCVM emitent trebuie să respecte cadrul național de reglementare, dar trebuie să asiste un DCVM investitor care solicită accesul și nu poate aplica un cost de decontare suplimentar. Orice întârziere generată de respectarea cadrului național de reglementare trebuie să se aplice în mod egal tuturor părților.
      Un DCVM investitor poate cere o valoare mobiliară/un ISIN care nu este încă disponibil(ă) în T2S de la respectivul DCVM emitent sau DCVM emitent tehnic. La primirea unei asemenea cereri, DCVM emitent sau DCVM emitent tehnic introduce toate datele de referință ale valorii mobiliare în T2S și le face accesibile în termenul definit în Manual procedurilor operaționale pus la dispoziția DCVM și BC de către Eurosistem.
      Dacă DCVM investitor a semnat condițiile contractuale necesare, DCVM emitent deschide, fără întârzieri nejustificate, cel puțin un cont de valori mobiliare pentru o anumită valoare mobiliară/ISIN pentru acel DCVM investitor. Refuzul unui DCVM emitent de a deschide un cont de valori mobiliare și de a oferi acelui DCVM investitor accesul la valorile mobiliare ale DCVM emitent constituie nerespectarea criteriului 3 pentru accesul DCVM.
      Un DCVM investitor trebuie să raporteze Comitetului pentru Programul T2S fiecare caz de nerespectare a criteriului 3 pentru accesul DCVM de către un DCVM emitent. În funcție de natura și apariția cazului de nerespectare, Comitetul pentru Programul T2S va stabili dacă DCVM emitent încalcă în mod repetat criteriul de acces, caz în care se va aplica procedura prevăzută în contractele cu DCVM, în conformitate cu articolul 16 din Orientarea BCE/2010/2.
      IV.   Detalii privind punerea în aplicare a criteriului 4 pentru accesul DCVM

      Acest criteriu pentru accesul DCVM este în conformitate cu Orientarea privind accesul și interoperabilitatea (2), care prevede că DCVM investitori au acces la serviciile furnizate de DCVM emitent în baza acelorași termeni și condiții oferite oricărui alt participant standard al DCVM emitent.
      Pentru ca un DCVM investitor să ofere servicii de decontare pentru valorile mobiliare emise de un DCVM emitent, acel DCVM investitor trebuie, de asemenea, să ofere participanților săi servicii de custodie de bază pentru aceste valori mobiliare. T2S oferă decontarea operațiunilor principale cu numerar și valori mobiliare în banii băncii centrale, în timp ce serviciile de custodie de bază sunt oferite în afara T2S.
      DCVM emitent trebuie să respecte Standardele subgrupului pentru acțiuni concertate în T2S (T2S Corporate Actions Subgroup Standards) (3) și toate standardele sau practicile de piață ale T2S relevante.
      DCVM investitor trebuie tratat ca orice alt client al DCVM emitent. Un DCVM emitent nu poate impune bariere tehnice și nu poate oferi condiții preferențiale unor DCVM investitori pentru accesul la servicii de custodie de bază.
      V.   Detalii privind punerea în aplicare a criteriului 5 pentru accesul DCVM

      La punerea în aplicare a criteriului 5 pentru accesul DCVM trebuie asigurate condiții egale între piețele cu deținere directă și cele cu deținere indirectă (direct and indirect holding markets). Un DCVM de pe piața cu deținere directă poate, în principiu, să migreze la T2S fie prin integrarea tuturor conturilor sale de valori mobiliare în T2S, fie prin utilizarea modelului stratificat cu conturile participanților tehnici în T2S și conturile investitorilor finali în platforma DCVM locală. Criteriul 5 pentru accesul DCVM este pe deplin îndeplinit atunci când o piață cu deținere directă alege să se integreze în întregime și să își țină toate conturile de valori mobiliare în T2S. Cu toate acestea, atunci când o piață cu deținere directă alege să migreze la T2S cu modelul stratificat, evaluarea de către Comitetul pentru Programul T2S a proceselor asociate în interiorul și exteriorul T2S, ținând cont de esența criteriului 5 pentru accesul DCVM, trebuie să indice dacă piața trebuie să ceară o derogare de la criteriul 5 pentru accesul DCVM.

         (1)  Recomandările pentru sistemele de decontare a operațiunilor cu valori mobiliare ale Comitetului pentru sisteme de plăți și decontări (CPSS)/Comitetului tehnic al Organizației internaționale a comisiilor de valori mobiliare (IOSCO), disponibile pe website-ul Băncii Reglementelor Internaționale, la adresa www.bis.org.

         (2)  Orientarea privind accesul și interoperabilitatea din 28 iunie 2007, care definește principiile și condițiile de acces și interoperabilitate în conformitate cu Codul de conduită, disponibilă pe website-ul Comisiei Europene, la adresa http://ec.europa.eu.

         (3)  Disponibile pe website-ul Băncii Centrale Europene, la adresa www.ecb.europa.eu.


title: 2008/847/CE: Decizia Consiliului din 4 noiembrie 2008 cu privire la eligibilitatea țărilor din Asia Centrală în temeiul Deciziei 2006/1016/CE privind acordarea unei garanții comunitare Băncii Europene de Investiții în cazul pierderilor rezultate din împrumuturi și garanții la împrumuturi acordate unor proiecte din afara Comunității

text:
               12.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 301/13

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 4 noiembrie 2008
   cu privire la eligibilitatea țărilor din Asia Centrală în temeiul Deciziei 2006/1016/CE privind acordarea unei garanții comunitare Băncii Europene de Investiții în cazul pierderilor rezultate din împrumuturi și garanții la împrumuturi acordate unor proiecte din afara Comunității
   (2008/847/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 181a,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 2 din Decizia 2006/1016/CE a Consiliului (1), pentru țările enumerate în anexa I și marcate cu un asterisc („*”) și pentru alte țări care nu figurează în anexa I, eligibilitatea pentru o finanțare din partea Băncii Europene de Investiții (BEI) cu garanție comunitară se decide pentru fiecare caz în parte de către Consiliu, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 181a alineatul (2) din tratat.

               (2)

               Anexa I la Decizia 2006/1016/CE cuprinde cinci țări din Asia Centrală, mai precis Kazahstan, Kârgâzstan, Tadjikistan, Turkmenistan și Uzbekistan, printre țările marcate cu *.

               (3)

               În Strategia UE pentru un nou parteneriat cu Asia Centrală, adoptată de Consiliul European la reuniunea sa din 21 și 22 iunie 2007, este subliniat faptul că BEI ar trebui să joace un rol important în finanțarea de proiecte de interes pentru UE în Asia Centrală.

               (4)

               Deoarece condițiile macroeconomice existente în țările din Asia Centrală, și în special situația finanțelor externe și a capacității de a-și onora serviciul datoriei, s-au îmbunătățit în ultimii ani ca urmare a creșterii economice susținute și a politicilor macroeconomice prudente, aceste țări ar trebui să fie autorizate să obțină finanțare din partea BEI,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Kazahstan, Kârgâzstan, Tadjikistan, Turkmenistan și Uzbekistan sunt eligibile pentru a beneficia de o finanțare din partea BEI cu garanție comunitară în conformitate cu Decizia 2006/1016/CE.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 4 noiembrie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. LAGARDE

      (1)  JO L 414, 30.12.2006, p. 95.


title: Decizia Consiliului din 21 iunie 1989 privind încheierea Protocolului adițional la Acordul între Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei, referitor la eliminarea și prevenirea restricțiilor cantitative la export sau a măsurilor cu efect echivalent

text:
               02/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               160

         31989D0546

               L 295/14

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 21 iunie 1989
   privind încheierea Protocolului adițional la Acordul între Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei, referitor la eliminarea și prevenirea restricțiilor cantitative la export sau a măsurilor cu efect echivalent
   (89/546/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 113,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât Acordul între Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei (1), semnat la Bruxelles la 14 mai 1973, nu prevede interzicerea restricțiilor cantitative la export sau a măsurilor cu efect echivalent;
   întrucât este în interesul Comunității Economice Europene și al Regatului Norvegiei să se dezvolte libera circulație a materiilor prime și a mărfurilor, eliminându-se astfel de restricții și măsuri, care afectează schimburile comerciale reciproce, și prevenindu-se instituirea acestora pe viitor;
   întrucât este totodată necesar să se elimine progresiv restricțiile și măsurile cu efect echivalent actuale, care afectează anumite produse, și să se prevadă măsuri de salvgardare în cazul unei reexportări spre țări terțe pentru care partea contractantă exportatoare menține restricții sau măsuri cu efect echivalent sau în cazul unei lipse substanțiale a unui anumit produs;
   întrucât, în temeiul articolului 32 alineatul (1) din acord, părțile contractante pot, în interesul economiilor lor, să dezvolte relațiile stabilite prin acord, extinzându-le la domenii care nu sunt reglementate de acesta;
   întrucât Comisia a purtat cu Regatul Norvegiei negocieri care au avut ca rezultat încheierea unui protocol,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Comunității, Protocolul adițional la Acordul între Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei, referitor la eliminarea și prevenirea restricțiilor cantitative la export sau a măsurilor cu efect echivalent.
   Textul protocolului este anexat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează la notificarea prevăzută la articolul 4 din protocolul adițional.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 21 iunie 1989.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ARANZADI

      (1)  JO L 171, 27.6.1973, p. 2.


title: Decizia Consiliului din 22 decembrie 2004 privind acordarea garanției comunitare Băncii Europene de Investiții împotriva pierderilor în cadrul împrumuturilor pentru anumite tipuri de proiecte în Rusia, Ucraina, Moldova și Belarus

text:
Anunţ juridic important

|

32005D0048

Official Journal L 021 , 25/01/2005 P. 0011 - 0012 Official Journal L 159 , 13/06/2006 P. 0068 - 0069

		20041222Decizia Consiliuluidin 22 decembrie 2004privind acordarea garanției comunitare Băncii Europene de Investiții împotriva pierderilor în cadrul împrumuturilor pentru anumite tipuri de proiecte în Rusia, Ucraina, Moldova și Belarus(2005/48/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 181a al acestuia,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],întrucât:(1) În sprijinul politicii de vecinătate a Uniunii Europene, Consiliul dorește să ofere Băncii Europene de Investiții (BEI) posibilitatea de a acorda împrumuturi pentru anumite tipuri de proiecte în Rusia și în Noile State Independente occidentale ("NSI occidentale"), și anume Belarus, Moldova și Ucraina.(2) În sprijinul inițiativei Dimensiunea Nordică, lansată de Consiliul European de la Helsinki din decembrie 1999, a fost adoptată Decizia 2001/777/CE a Consiliului din 6 noiembrie 2001 privind acordarea garanției comunitare Băncii Europene de Investiții împotriva pierderilor în cadrul unei acțiuni speciale de împrumut pentru proiecte de mediu selectate în bazinul rusesc al Mării Baltice sub incidența Dimensiunii Nordice [2].(3) Împrumuturile BEI acordate în temeiul Deciziei 2001/777/CE se apropie de plafon.(4) În concluziile sale, Consiliul Ecofin din 25 noiembrie 2003 a fost de acord cu o alocare suplimentară pentru împrumutul acordat Rusiei și NSI occidentale de către BEI, ca dezvoltare a Deciziei 2001/777/CE pentru proiectele din domeniile în care BEI are un avantaj comparativ și în care există o cerere nesatisfăcută de creditare. Domeniile în care se consideră că BEI are un "avantaj comparativ" sunt: mediul, cât și infrastructura de transport, telecomunicații și energetică situate pe axele prioritare ale rețelei transeuropene (RTE) având implicații transfrontaliere pentru un stat membru.(5) Mandatul de acordare a împrumutului ar trebui să se supună, pe de o parte, condițiilor corespunzătoare conforme cu acordurile Uniunii Europene la nivel înalt privind aspectele politice și macroeconomice, precum și cu acordurile încheiate cu alte instituții financiare internaționale privind aspectele sectoriale și referitoare la proiect, iar, pe de altă parte, împărțirii adecvate a sarcinilor între BEI și Banca Europeană de Reconstrucție și Dezvoltare (BERD).(6) Finanțarea BEI ar trebui să fie gestionată în conformitate cu criteriile și procedurile obișnuite ale BEI, inclusiv măsurile de control adecvate, cât și cu normele și procedurile relevante privind controlul Curții de Conturi și cooperarea cu OLAF, în așa fel încât să susțină politicile Comunității. Ar trebui să existe o consultare periodică între BEI și Comisie, pentru a se asigura coordonarea priorităților și a activităților în țările în cauză și pentru a se evalua progresele înregistrate cu privire la atingerea obiectivelor politicilor comunitare relevante.(7) Se va ține seama de prezenta decizie în cadrul evaluării totale din decembrie 2006 a mandatului general de împrumut al BEI pentru proiectele din afara Uniunii Europene,DECIDE:Articolul 1ObiectivComunitatea acordă Băncii Europene de Investiții (denumită în continuare "BEI") o garanție pentru toate plățile care nu i-ar fi rambursate, dar îi sunt datorate pentru creditele deschise în conformitate cu criteriile sale obișnuite și în sprijinul obiectivelor relevante ale politicii externe a Comunității, în favoarea proiectelor de investiții realizate în Rusia și în Noile State Independente occidentale, și anume Belarus, Moldova și Ucraina.Articolul 2Proiecte eligibileProiectele eligibile de interes semnificativ pentru Uniunea Europeană sunt realizate în domeniile următoare:- mediu;- infrastructurile de transport, telecomunicații și energetică situate pe axele prioritare ale rețelei transeuropene (RTE) având implicații transfrontaliere pentru un stat membru.Articolul 3Plafon și condiții(1) Plafonul global al creditelor deschise este de 500 de milioane EUR.(2) BEI beneficiază de o garanție comunitară excepțională, de 100 %, care acoperă suma totală a creditelor deschise în temeiul prezentei decizii și toate sumele conexe.(3) Proiectele finanțate din împrumuturile care urmează să beneficieze de garanție îndeplinesc criteriilor următoare:(a) eligibilitate în conformitate cu articolul 2;(b) cooperare și, dacă este cazul, cofinanțare între BEI și alte instituții financiare internaționale, pentru a se asigura împărțirea rezonabilă a riscurilor și condiționarea adecvată a proiectelor.BEI împarte în mod judicios sarcinile cu BERD, în conformitate cu modalități stabilite de comun acord, și raportează în conformitate cu articolul 5. BEI profită, în special de experiența BERD în Rusia și în NSI occidentale.Articolul 4Eligibilitatea fiecărei țăriFiecare țară devine eligibilă în limitele plafonului, pe măsură ce îndeplinește condițiile adecvate, conforme cu acordurile la nivel înalt încheiate între Uniunea Europeană și țara respectivă cu privire la aspecte politice și macroeconomice. Comisia stabilește data la care o țară îndeplinește condițiile adecvate și informează BEI cu privire la aceasta.Articolul 5RapoarteÎn fiecare an, Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la operațiunile de împrumut efectuate în temeiul prezentei decizii și le prezintă în același timp o evaluare a punerii în aplicare a prezentei decizii și a coordonării între instituțiile financiare internaționale implicate în proiecte.Informarea în cauză include o evaluare a contribuției pe care împrumuturile acordate în temeiul prezentei decizii au adus-o la atingerea obiectivelor relevante ale politicii externe a Comunității.În scopurile menționate la primul și al doilea paragraf, BEI transmite Comisiei informațiile corespunzătoare.Articolul 6DurataGaranția acoperă împrumuturile contractate până la 31 ianuarie 2007.În cazul în care, la expirarea acestei perioade, împrumuturile acordate de BEI nu au atins plafonul global menționat la articolul 3 alineatul (1), perioada se prelungește în mod automat cu șase luni.Articolul 7Dispoziții finale(1) Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării sale.(2) BEI și Comisia stabilesc condițiile de acordare a garanției.Adoptată la Bruxelles, 22 decembrie 2004.Pentru ConsiliuPreședinteleC. Veerman[1] Aviz emis la 14 decembrie 2004 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[2] JO L 292, 9.11.2001, p. 41.--------------------------------------------------


title: 2011/315/UE: Decizia Consiliului din 23 mai 2011 privind alocarea fondurilor dezangajate din proiectele desfășurate în cadrul celui de al nouălea Fond european de dezvoltare și în cadrul FED anterioare, în vederea cooperării pentru dezvoltare în Sudanul de Sud

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 142/61

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 23 mai 2011
   privind alocarea fondurilor dezangajate din proiectele desfășurate în cadrul celui de al nouălea Fond european de dezvoltare și în cadrul FED anterioare, în vederea cooperării pentru dezvoltare în Sudanul de Sud
   (2011/315/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere Acordul intern între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în contextul cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013, în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și cu privire la alocarea asistenței financiare pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE (1), în special articolul 1 alineatul (4) și articolul 6,
   întrucât:

               (1)

               Se preconizează că Sudanul de Sud își va declara în mod oficial independența de partea de nord la 9 iulie 2011, ca urmare a referendumului privind autodeterminarea, organizat în aplicarea Acordului global de pace din 2005.

               (2)

               În etapa ulterioară declarării independenței, noul stat Sudanul de Sud (Sudanul de Sud) va trebui să facă față unui număr important de provocări umanitare și socioeconomice într-un context de capacitate redusă în materie de guvernanță și de fragilitate politică. În aceste circumstanțe, ajutorul extern va deveni, probabil, cu atât mai important pentru a sprijini Sudanul de Sud în combaterea sărăciei extreme, sporirea autonomiei comunităților locale și asigurarea faptului că populația profită cât mai rapid de beneficiile păcii.

               (3)

               Se așteaptă ca, la scurt timp după declararea independenței, Sudanul de Sud să solicite aderarea la Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (2) și modificat pentru ultima dată la Ouagadougou la 23 iunie 2010 (3). Cu toate acestea, va fi nevoie de timp pentru ca finanțarea din cadrul celui de al zecelea Fond european de dezvoltare (FED) să fie efectiv disponibilă după aderare, ceea ce produce, în această perioadă, un risc de deficit de finanțare.

               (4)

               Prin Decizia 2010/406/UE din 12 iulie 2010 privind alocarea fondurilor dezangajate din proiectele desfășurate în cadrul celui de al nouălea Fond european de dezvoltare (FED) și în cadrul FED anterioare, în vederea sprijinirii celor mai vulnerabile populații din Sudan (4), Consiliul a prevăzut o primă alocare în valoare de 150 de milioane EUR în scopul sprijinirii „celor mai vulnerabile populații din Sudan”. Din suma respectivă, 85 de milioane EUR au fost alocate Sudanului de Sud. Cu toate acestea, suma respectivă este considerată insuficientă pentru a face față nevoilor considerabile în materie de consolidare a statului și de dezvoltare a capacităților, precum și nevoilor majorității populației în materie de dezvoltare.

               (5)

               Pentru a elimina deficitul de finanțare, este oportună alocarea unor fonduri suplimentare, dezangajate din cadrul celui de al nouălea FED și din cadrul FED anterioare, în beneficiul populației și al instituțiilor publice din Sudanul de Sud.

               (6)

               Fondurile dezangajate ar trebui utilizate pentru punerea în aplicare a „Planului trienal pentru dezvoltarea Sudanului de Sud (2011-2013)”, pe baza deciziilor de finanțare care urmează să fie adoptate de Comisie. De asemenea, este necesar să se prevadă acoperirea costului măsurilor de sprijin.

               (7)

               În sensul unei simplificări, aceste fonduri ar trebui gestionate în conformitate cu modalitățile de punere în aplicare aplicabile celui de al zecelea FED,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Din fondurile dezangajate din proiectele desfășurate în cadrul celui de al nouălea FED și în cadrul FED anterioare se alocă o sumă de 200 de milioane EUR în vederea cooperării pentru dezvoltare în Sudanul de Sud, iar, din suma respectivă, 3 % se alocă de către Comisie pentru cheltuieli de sprijin.
   (2)   Fondurile prevăzute la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu modalitățile de punere în aplicare aplicabile celui de al zecelea FED.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 23 mai 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 247, 9.9.2006, p. 32.

      (2)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (3)  JO L 287, 4.11.2010, p. 3.

      (4)  JO L 189, 22.7.2010, p. 14.


title: Decizia (UE) 2016/1342 a Consiliului din 24 iunie 2016 privind semnarea, în numele Uniunii și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Tuvalu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               6.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 213/1

         DECIZIA (UE) 2016/1342 A CONSILIULUI
   din 24 iunie 2016
   privind semnarea, în numele Uniunii și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Tuvalu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (1) a transferat mențiunea referitoare la statul Tuvalu din anexa I în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului (2).

               (2)

               Respectiva mențiune referitoare la statul Tuvalu este însoțită de o notă de subsol care precizează că exceptarea de la obligativitatea vizelor se aplică de la data intrării în vigoare a unui acord privind exceptarea de la obligativitatea vizelor, care urmează să fie încheiat cu Uniunea Europeană.

               (3)

               La 9 octombrie 2014, Consiliul a adoptat o decizie prin care a autorizat Comisia să înceapă negocieri cu Tuvalu în vederea încheierii unui acord între Uniunea Europeană și Tuvalu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul”).

               (4)

               Negocierile privind acordul au început la 19 noiembrie 2014 și au fost finalizate cu succes prin parafarea acestuia la 8 octombrie 2015.

               (5)

               Acordul ar trebui să fie semnat și declarațiile atașate la acord ar trebui să fie aprobate în numele Uniunii. Acordul ar trebui să se aplice cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării sale până la finalizarea procedurilor încheierii sale.

               (6)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (3); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (7)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (4); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Tuvalu privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere, sub rezerva încheierii respectivului acord.
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Declarațiile atașate la prezenta decizie se aprobă în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 4
   Acordul se aplică cu titlu provizoriu din ziua următoare datei semnării sale (5), până la finalizarea procedurilor necesare încheierii sale.
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 24 iunie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A.G. KOENDERS

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 509/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JO L 149, 20.5.2014, p. 67).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JO L 81, 21.3.2001, p. 1).

      (3)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (4)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (5)  Data semnării acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2007/401/CE: Decizia Consiliului din 25 mai 2007 privind numirea unui membru supleant al Comitetului Regiunilor din partea Regatului Belgiei

text:
               13.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 151/32

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 25 mai 2007
   privind numirea unui membru supleant al Comitetului Regiunilor din partea Regatului Belgiei
   (2007/401/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 263,
   având în vedere propunerea Guvernului Regatului Belgiei,
   întrucât:

               (1)

               La 24 ianuarie 2006, Consiliul a adoptat Decizia 2006/116/CE de numire a membrilor și a membrilor supleanți ai Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2006 și 25 ianuarie 2010 (1).

               (2)

               A devenit vacant un post de membru supleant al Comitetului Regiunilor, ca urmare a demisiei domnului M. CEREXHE,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Doamna Evelyne HUYTEBROECK, ministrul mediului, energiei, turismului și asistenței persoanelor în Guvernul Regiunii Bruxelles-capitală, este numită membru supleant al Comitetului Regiunilor, în locul domnului CEREXHE, pe perioada rămasă din mandat, adică până la 25 ianuarie 2010.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptat la Bruxelles, 25 mai 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. SCHAVAN

      (1)  JO L 56, 25.2.2006, p. 75.


title: Decizia 2008/206/JAI a Consiliului din 3 martie 2008 privind definirea 1-benzilpiperazinei (BZP) drept substanță psihoactivă nouă care trebuie supusă unor măsuri de control și unor dispoziții penale

text:
               7.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 63/45

      DECIZIA 2008/206/JAI A CONSILIULUI

   din 3 martie 2008
   privind definirea 1-benzilpiperazinei (BZP) drept substanță psihoactivă nouă care trebuie supusă unor măsuri de control și unor dispoziții penale
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia 2005/387/JAI a Consiliului din 10 mai 2005 privind schimbul de informații, evaluarea riscurilor și controlul noilor substanțe psihoactive (1), în special articolul 8 alineatul (3),
   având în vedere inițiativa Comisiei,
   după consultarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               A fost elaborat un raport de evaluare a riscurilor asociate 1-benzilpiperazinei (BZP), în temeiul Deciziei 2005/387/JAI, în cadrul unei sesiuni speciale a Comitetului științific extins al Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie, iar acesta a fost prezentat ulterior Consiliului și Comisiei la 31 mai 2007.

               (2)

               BZP este o substanță de sinteză. Aceasta a fost semnalată pentru prima dată în Uniunea Europeană în 1999. Ca și amfetamina și metamfetamina, BZP este un stimulant al sistemului nervos central, însă puterea sa este mult mai mică (aproximativ 10 % din cea a d-amfetaminei). Metabolismul BZP poate fi afectat de polimorfisme genetice ale sistemelor enzimatice, conducând la o largă susceptibilitate interindividuală la efectele BZP. Există, de asemenea, posibilitatea unor interacțiuni cu alte droguri, însă lipsesc, în general, datele farmacokinetice la om.

               (3)

               În unele state membre, BZP este comercializată în mod legal de furnizori cu amănuntul de produse chimice; în scopuri recreative, este vândută sub formă de tablete și capsule prin intermediul unor site-uri Internet sau, în unele state membre, în așa-numitele „smart shops” sau „herbal shops”. Pe piața drogurilor ilicite, BZP poate, de asemenea, să fie vândută/cumpărată sub denumirea cunoscutului drog ecstasy.

               (4)

               Treisprezece state membre și un stat terț (Norvegia) au semnalat capturi de BZP sub formă de pulbere, capsule sau tablete, variind de la 1 capsulă/tabletă până la 64 900 de tablete. Există puține informații care ar putea indica faptul că BZP este sintetizată, prelucrată sau distribuită pe scară largă, precum și implicarea criminalității organizate.

               (5)

               BZP nu are o valoare medicală stabilită și recunoscută; în Uniunea Europeană nu există produse medicinale autorizate cunoscute cu conținut de BZP.

               (6)

               BZP nu face în prezent și nu a făcut obiectul unei evaluări de către sistemul Organizației Națiunilor Unite. În cinci state membre, BZP este supus unor măsuri de control și unor sancțiuni penale în conformitate cu legislațiile acestor state, în temeiul obligațiilor acestora care decurg din Convențiile ONU din 1961 sau 1971. Două state membre aplică măsuri de control cu privire la BZP în conformitate cu legislația acestora în domeniul produselor farmaceutice.

               (7)

               BZP a fost constatată în eșantioane post mortem. Cu toate acestea, nu este cunoscută măsura în care BZP a avut un rol în aceste în decese deoarece, în toate cazurile, au fost implicate și alte substanțe sau alte circumstanțe.

               (8)

               Raportul de evaluare a riscurilor asociate BZP dezvăluie absența unor dovezi științifice concludente cu privire la riscurile generale ale BZP. Cu toate acestea, având în vedere proprietățile sale stimulante, riscul prezentat pentru sănătate, lipsa proprietăților medicale pozitive și aplicarea principiului precauției, controlul BZP este necesar, însă măsurile de control ar trebui să fie corespunzătoare cu riscurile relativ mici prezentate de substanța în cauză.

               (9)

               Instituirea controlului asupra 1-benzilpiperazinei poate să ajute la evitarea problemelor în domeniul cooperării internaționale între autoritățile judiciare și cele care aplică legea,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Statele membre adoptă toate măsurile necesare, în conformitate cu legislația națională, pentru a supune 1-benzilpiperazina (cunoscută și sub denumirea de 1-benzil-1,4-diazaciclohexan, N-benzilpiperazină sau – mai puțin precis – benzilpiperazină sau BZP) unor măsuri de control, proporționale cu riscurile prezentate de substanță, precum și unor sancțiuni penale, în conformitate cu legislația statelor membre și respectând obligațiile acestora care decurg din Convenția Organizației Națiunilor Unite privind substanțele psihotrope din 1971.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Aceasta intră în vigoare în ziua următoare datei publicării.

      Adoptată la Bruxelles, 3 martie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. PODOBNIK

      (1)  JO L 127, 20.5.2005, p. 32.


title: 2008/525/CE: Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Fundației Europene de Formare aferent exercițiului financiar 2005

text:
               15.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/142

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 24 aprilie 2007
   privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Fundaţiei Europene de Formare aferent exerciţiului financiar 2005
   (2008/525/CE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Fundaţiei Europene de Formare pentru exerciţiul financiar 2005 (1),
   având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Fundaţiei Europene de Formare pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile fundaţiei (2),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (3), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1360/90 al Consiliului din 7 mai 1990 privind înfiinţarea Fundaţiei Europene de Formare (4), în special articolul 11,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (5), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale (A6-0113/2007),

               1.

               acordă directorului Fundaţiei Europene de Formare descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului fundaţiei aferent exerciţiului financiar 2005;

               2.

               îşi prezintă observaţiile în cadrul rezoluţiei de mai jos;

               3.

               încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluţia, ca parte integrantă a acesteia, directorului Fundaţiei Europene de Formare, Consiliului, Comisiei şi Curţii de Conturi şi de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Preşedintele

         Harald RØMER

            Secretarul General

         Hans-Gert PÖTTERING

      (1)  JO C 266, 31.10.2006, p. 40.

      (2)  JO C 312, 19.12.2006, p. 73.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

      (4)  JO L 131, 23.5.1990, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1648/2003 (JO L 245, 29.9.2003, p. 22).

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/143

         REZOLUŢIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 24 aprilie 2007
   conţinând observaţiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Fundaţiei Europene de Formare aferent exerciţiului financiar 2005
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Fundaţiei Europene de Formare pentru exerciţiul financiar 2005 (1),
   având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Fundaţiei Europene de Formare pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile fundaţiei (2),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (3), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1360/90 al Consiliului din 7 mai 1990 privind înfiinţarea Fundaţiei Europene de Formare (4), în special articolul 11,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (5), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru ocuparea forţei de muncă şi afaceri sociale (A6-0113/2007),

               A.

               întrucât Curtea de Conturi a emis o declaraţie privind fiabilitatea conturilor anuale pentru exerciţiul financiar care s-a încheiat la 31 decembrie 2005 şi legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor subiacente, în ansamblul lor,

               B.

               întrucât la 27 aprilie 2006 Parlamentul a acordat directorului descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului fundaţiei aferent exerciţiului financiar 2004 (6), iar în rezoluţia care însoţea decizia Parlamentului de descărcare de gestiune, inter alia:

                           —

                           constata cu dezamăgire că fundaţia nu a soluţionat încă problema prezentării corecte a conturilor sale de cheltuieli aferente programului Tempus; constata că această problemă a persistat, în ciuda criticilor repetate exprimate de Curtea de Conturi în rapoartele sale anuale începând cu 1999 şi că, prin urmare, Curtea de Conturi a emis o rezervă cu privire la conturile fundaţiei; insista asupra respectării principiului unităţii şi al acurateţei bugetare în conturile fundaţiei;

                           —

                           insista ca fundaţia să respecte reglementările în vigoare privind publicarea bugetului defalcat pe articole şi posturi, însoţit de schema de personal;

         Aspecte generale privind majoritatea agenţiilor UE care necesită descărcarea individuală de gestiune

               1.

               consideră că numărul din ce în ce mai ridicat de agenţii comunitare şi activităţile unora dintre ele nu par să se integreze într-un cadru politic global, că misiunile unor agenţii nu reflectă întotdeauna nevoile reale ale Uniunii, şi nici aşteptările cetăţenilor, şi constată că, în general, agenţiile nu au întotdeauna o imagine bună, şi nici o bună reputaţie;

               2.

               invită Comisia, prin urmare, să definească un cadru de orientare globală privind instituirea de noi agenţii comunitare, să prezinte un studiu asupra raportului costuri-beneficii înainte de a institui o nouă agenţie, asigurându-se că se evită duplicarea activităţilor între agenţii sau cu misiunile altor organizaţii europene;

               3.

               solicită Curţii de Conturi să îşi dea avizul cu privire la studiul asupra raportului costuri-beneficii înainte ca Parlamentul să adopte o decizie;

               4.

               invită Comisia să prezinte, la fiecare cinci ani, un studiu privind valoarea adăugată a fiecărei agenţii existente; invită toate instituţiile relevante ca, în cazul unei evaluări negative a valorii adăugate a unei agenţii, să ia măsurile care se impun, reformulând mandatul agenţiei respective sau închizând-o;

               5.

               având în vedere numărul din ce în ce mai ridicat de agenţii de reglementare, regretă că negocierile privind proiectul de acord instituţional pentru încadrarea acestor agenţii nu s-au încheiat încă şi invită serviciile competente ale Comisiei să ia, împreună cu Curtea de Conturi, toate măsurile pentru ca acest acord să se realizeze rapid;

               6.

               constată că responsabilitatea bugetară a Comisiei presupune legături mai strânse între agenţii şi Comisie; solicită Comisiei şi Consiliului să ia toate măsurile pentru a acorda Comisiei, până la 31 decembrie 2007, o minoritate de blocaj în cadrul organismelor de control ale agenţiilor de reglementare şi să prevadă această minoritate de blocaj chiar de la început în cazul instituirii de noi agenţii;

               7.

               invită Curtea de Conturi să creeze un nou capitol în raportul său anual, consacrat tuturor agenţiilor cărora urmează să li se acorde descărcarea de gestiune în cadrul conturilor Comisiei, pentru a oferi o imagine mai clară a modului în care agenţiile utilizează fondurile UE;

               8.

               reaminteşte principiul conform căruia toate agenţiile comunitare, subvenţionate sau nu, primesc descărcarea de gestiune din partea Parlamentului, chiar şi în cazul în care, în temeiul actului lor constitutiv, intervine o autoritate de descărcare;

               9.

               invită Curtea de Conturi să realizeze audituri de performanţă pentru toate agenţiile şi să prezinte rapoarte în acest sens comisiilor relevante din Parlament, inclusiv Comisiei pentru control bugetar;

               10.

               constată că numărul de agenţii este în continuă creştere şi că, în conformitate cu responsabilitatea politică a Comisiei privind funcţionarea agenţiilor, care depăşeşte simpla asistenţă logistică, este tot mai necesar ca direcţiile generale din cadrul Comisiei care sunt responsabile cu instituirea şi supravegherea agenţiilor să dispună de o abordare comună în ceea ce priveşte agenţiile; consideră că o structură similară cu cea creată de agenţii pentru coordonare între DG implicate ar putea constitui o soluţie pragmatică pentru această abordare comună, la nivelul Comisiei, a tuturor aspectelor legate de agenţii;

               11.

               invită Comisia să amelioreze sprijinul administrativ şi tehnic acordat agenţiilor, ţinând seama de complexitatea crescândă a reglementărilor administrative ale Comunităţii şi de problemele tehnice;

               12.

               constată lipsa unui organism disciplinar în toate agenţiile comunitare şi invită Comisia să ia măsurile necesare pentru instituirea rapidă a unui astfel de mecanism;

               13.

               salută îmbunătăţirile considerabile constatate în coordonarea dintre agenţiile UE, care le permite să soluţioneze probleme recurente şi eficientizează cooperarea cu Comisia şi cu Parlamentul;

               14.

               consideră că instituirea de către mai multe agenţii a unui serviciu comun de asistenţă, care să asigure conformitatea sistemelor informatice de gestiune financiară cu sistemele Comisiei, este o măsură care trebuie dezvoltată şi extinsă;

               15.

               solicită agenţiilor să îmbunătăţească cooperarea dintre ele şi evaluarea comparativă cu actorii din domeniu; îndeamnă Comisia să adopte mijloacele pe care le va considera necesare pentru a ajuta agenţiile să-şi îmbunătăţească imaginea şi să mărească vizibilitatea activităţilor lor;

               16.

               solicită Comisiei să elaboreze o propunere de armonizare a formatului rapoartelor anuale ale agenţiilor şi să dezvolte indicatori de performanţă care să permită o comparaţie între nivelurile lor de eficienţă;

               17.

               invită agenţiile să prezinte, la începutului fiecărui an, indicatori de performanţă pe baza cărora să poată fi evaluate;

               18.

               invită toate agenţiile să utilizeze din ce în ce mai mult obiectivele SMART, ceea ce ar trebui să conducă la o planificare şi o realizare mai realiste a obiectivelor specifice;

               19.

               este de acord cu opinia Curţii de Conturi conform căreia Comisia este, de asemenea, responsabilă pentru gestiunea (financiară) a agenţiilor; îndeamnă, prin urmare, Comisia să supravegheze şi, dacă este cazul, să direcţioneze şi să ajute la gestiunea diferitelor agenţii, în special în ceea ce priveşte aplicarea corespunzătoare a procedurilor de licitaţie, transparenţa procedurilor de recrutare, buna gestiune financiară (subutilizare şi suprabugetare) şi, cel mai important, buna aplicare a normelor privind cadrul de control intern;

               20.

               consideră că programele de activitate ale agenţiilor ar trebui să prezinte contribuţiile acestora în termeni operaţionali şi măsurabili şi că ar trebui să se acorde atenţia cuvenită standardelor de control intern ale Comisiei;

         Aspecte specifice

               21.

               constată că rata de angajare a creditelor exerciţiului financiar este ridicată (ajungând, practic, la 100 % pentru activităţile proprii ale fundaţiei) şi atrage atenţia fundaţiei asupra ratei ridicate (de peste 40 %) a angajamentelor pentru activităţi operaţionale (titlul III) reportate; îşi exprimă deosebita îngrijorare privind situaţia similară în care se află activităţile MEDA şi Tempus; invită fundaţia să asigure o programare mai bună;

               22.

               consideră că Fundaţia Europeană de Formare reprezintă, pentru ţările partenere ale Uniunii Europene şi pentru toate instituţiile UE, o sursă de informaţii importante şi un participant însemnat la schimburile de experienţă;

               23.

               subliniază faptul că programele de formare şi ameliorarea acestora constituie baza dezvoltării şi extinderii democraţiei; prin urmare, încurajează Fundaţia să îşi intensifice activitatea în ţările partenere în care progresul democraţiei este împiedicat de obstacole majore;

               24.

               critică faptul că, la fel ca în exerciţiile anterioare şi cu încălcarea regulamentului său financiar, fundaţia a publicat doar un rezumat al bugetului său în Jurnalul Oficial;

               25.

               invită fundaţia să prezinte o nouă nomenclatură bugetară care să corespundă mai îndeaproape cu situaţia reală a fundaţiei şi care să permită evitarea transferurilor constante; invită fundaţia să amelioreze coordonarea dintre unitatea financiară şi unităţile operaţionale, ceea ce ar trebui să conducă la o reducere a transferurilor necesare;

               26.

               invită fundaţia să amelioreze conformitatea cu dispoziţiile în vigoare privind conturile finale;

               27.

               deplânge faptul că fundaţia nu a finalizat încă introducerea sistemului de control intern, că, până la sfârşitul anului 2005, nu a fost elaborată o analiză a riscurilor operaţionale şi a verificărilor ex post şi că, în acelaşi timp, contabilul nu a validat încă informaţiile privind conturile şi sistemele de inventariere;

               28.

               salută faptul că Fundaţia şi-a intensificat permanent activitatea în domeniul dezvoltării resurselor umane, astfel încât ţările partenere să se poată folosi mai bine de experienţa fundaţiei în ceea ce priveşte reforma sistemelor lor de formare şi de formare continuă;

               29.

               insistă asupra faptului că fundaţia trebuie să soluţioneze deficienţele cu care se confruntă în ceea ce priveşte documentaţia conexă procedurilor de selecţie a personalului.

      (1)  JO C 266, 31.10.2006, p. 40.

      (2)  JO C 312, 19.12.2006, p. 73.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

      (4)  JO L 131, 23.5.1990, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1648/2003 (JO L 245, 29.9.2003, p. 22).

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 340, 6.12.2006, p. 117.


title: Decizia (UE) 2015/431 a Consiliului din 10 martie 2015 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Lietuvos bankas

text:
               14.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 70/45

         DECIZIA (UE) 2015/431 A CONSILIULUI
   din 10 martie 2015
   de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Lietuvos bankas
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Protocolul nr. 4 privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 27.1,
   având în vedere Recomandarea BCE/2014/58 a Băncii Centrale Europene din 16 decembrie 2014 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi al Lietuvos bankas (1),
   întrucât:

               (1)

               Conturile Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale din Eurosistem sunt supuse auditării de către auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Conform articolului 1 din Decizia 2014/509/UE a Consiliului (2), Lituania îndeplinește condițiile necesare pentru adoptarea monedei euro, iar derogarea în favoarea Lituaniei menționată la articolul 4 din Actul de aderare din 2003 (3) este abrogată începând cu 1 ianuarie 2015.

               (3)

               Consiliul guvernatorilor BCE a recomandat numirea UAB PricewaterhouseCoopers ca auditor extern al Lietuvos bankas pentru exercițiile financiare 2015-2017.

               (4)

               Este oportun să se dea curs recomandării Consiliului Guvernatorilor BCE și să se modifice Decizia 1999/70/CE a Consiliului (4) în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   La articolul 1 din Decizia 1999/70/CE se adaugă următorul alineat:

      „(19)   Se aprobă desemnarea UAB PricewaterhouseCoopers în calitate de auditor extern al Lietuvos bankas pentru exercițiile financiare 2015-2017.”

   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data notificării.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se adresează Băncii Centrale Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 10 martie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. REIRS

      (1)  JO C 465, 24.12.2014, p. 1.

      (2)  Decizia 2014/509/UE a Consiliului din 23 iulie 2014 privind adoptarea de către Lituania a monedei euro la 1 ianuarie 2015 (JO L 228, 31.7.2014, p. 29).

      (3)  JO L 236, 23.9.2003, p. 33.

      (4)  Decizia 1999/70/CE a Consiliului din 25 ianuarie 1999 privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale (JO L 22, 29.1.1999, p. 69).


title: Decizia (UE) 2017/1747 a Parlamentului European din 27 aprilie 2017 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului întreprinderii comune SESAR aferent exercițiului financiar 2015

text:
               29.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/367

         DECIZIA (UE) 2017/1747 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 27 aprilie 2017
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului întreprinderii comune SESAR aferent exercițiului financiar 2015
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale întreprinderii comune SESAR pentru exercițiul financiar 2015,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale întreprinderii comune SESAR pentru exercițiul financiar 2015, însoțit de răspunsul întreprinderii comune (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2015 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2017 privind descărcarea de gestiune a întreprinderii comune în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2015 (05875/2017 – C8-0086/2017),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 219/2007 al Consiliului din 27 februarie 2007 privind înființarea unei întreprinderi comune pentru realizarea sistemului european de nouă generație pentru gestionarea traficului aerian (SESAR) (4), în special articolul 4b,

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5),

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa IV la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru transport și turism (A8-0096/2017),

               1.

               acordă directorului executiv al întreprinderii comune SESAR descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului întreprinderii comune aferent exercițiului financiar 2015;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului executiv al întreprinderii comune SESAR, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Antonio TAJANI

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 473, 16.12.2016, p. 66.

      (2)  JO C 473, 16.12.2016, p. 68.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 64, 2.3.2007, p. 1.

      (5)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.