title: Decizia (UE) 2019/43 a Băncii Centrale Europene din 29 noiembrie 2018 privind cotele procentuale ale băncilor centrale naționale în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul Băncii Centrale Europene și de abrogare a Deciziei BCE/2013/28 (BCE/2018/27)

text:
                  11.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 9/178

         DECIZIA (UE) 2019/43 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 29 noiembrie 2018
         privind cotele procentuale ale băncilor centrale naționale în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul Băncii Centrale Europene și de abrogare a Deciziei BCE/2013/28 (BCE/2018/27)
         CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 29.3 și 29.4,
         având în vedere contribuția adusă de Consiliul general al Băncii Centrale Europene în conformitate cu articolul 46.2 a patra liniuță din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Articolul 29.3 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”) impune ajustarea ponderilor în grila de repartiție pentru capital la fiecare cinci ani după înființarea Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), prin analogie cu dispozițiile prevăzute la articolul 29.1 din Statutul SEBC. Grila de repartiție pentru capital ajustată se aplică din prima zi a anului următor anului în care intervine ajustarea.

                     (2)

                     Ultima ajustare a ponderilor în grila de repartiție pentru capital în conformitate cu articolul 29.3 din Statutul SEBC s-a făcut în 2013, cu aplicare de la 1 ianuarie 2014 (1).

                     (3)

                     În conformitate cu Decizia 2003/517/CE a Consiliului (2), Comisia Europeană a furnizat Băncii Centrale Europene (BCE) datele statistice care trebuie utilizate pentru determinarea grilei de repartiție pentru capital ajustate,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Rotunjire
            În cazul în care Comisia Europeană furnizează date statistice revizuite care trebuie utilizate pentru ajustarea grilei de repartiție pentru capital, iar totalul cifrelor nu însumează 100 %, diferența se compensează după cum urmează: (i) dacă totalul este mai mic de 100 %, prin adăugarea a 0,0001 dintr-un punct procentual la cea mai mică cotă sau cele mai mici cote, în ordine crescătoare, până la obținerea unui total de exact 100 %; sau (ii) dacă totalul este mai mare de 100 %, prin scăderea a 0,0001 dintr-un punct procentual din cea mai mare cotă sau cele mai mari cote, în ordine descrescătoare, până se obține exact 100 %.

            Articolul 2
            Ponderile în grila de repartiție pentru capital
            Ponderile atribuite fiecărei BCN în grila de repartiție pentru capital descrisă la articolul 29 din Statutul SEBC sunt, începând cu 1 ianuarie 2019, următoarele:

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        2,5280 %

                        Българска народна банка (Banca Națională a Bulgariei)

                        0,8511 %

                        Česká národní banka

                        1,6172 %

                        Danmarks Nationalbank

                        1,4986 %

                        Deutsche Bundesbank

                        18,3670 %

                        Eesti Pank

                        0,1968 %

                        Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                        1,1754 %

                        Bank of Greece

                        1,7292 %

                        Banco de España

                        8,3391 %

                        Banque de France

                        14,2061 %

                        Hrvatska narodna banka

                        0,5673 %

                        Banca d'Italia

                        11,8023 %

                        Central Bank of Cyprus

                        0,1503 %

                        Latvijas Banka

                        0,2731 %

                        Lietuvos bankas

                        0,4059 %

                        Banque centrale du Luxemburg

                        0,2270 %

                        Magyar Nemzeti Bank

                        1,3348 %

                        Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                        0,0732 %

                        De Nederlandsche Bank

                        4,0677 %

                        Oesterreichische Nationalbank

                        2,0325 %

                        Narodowy Bank Polski

                        5,2068 %

                        Banco de Portugal

                        1,6367 %

                        Banca Națională a României

                        2,4470 %

                        Banka Slovenije

                        0,3361 %

                        Národná banka Slovenska

                        0,8004 %

                        Suomen Pankki

                        1,2708 %

                        Sveriges riksbank

                        2,5222 %

                        Bank of England

                        14,3374 %

            Articolul 3
            Intrare în vigoare și abrogare

               (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2019.

               (2)   Decizia BCE/2013/28 se abrogă de la 1 ianuarie 2019.

               (3)   Trimiterile la Decizia BCE/2013/28 se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 29 noiembrie 2018.

                  Președintele BCE

               Mario DRAGHI

            (1)  Decizia BCE/2013/28 din 29 august 2013 privind cotele procentuale ale băncilor centrale naționale în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul Băncii Centrale Europene (JO L 16, 21.1.2014, p. 53).

            (2)  Decizia 2003/517/CE a Consiliului din 15 iulie 2003 privind datele statistice ce vor fi utilizate la ajustarea cheii de subscriere la capitalul Băncii Centrale Europene (JO L 181, 19.7.2003, p. 43).


title: Decizia (UE) 2019/48 a Băncii Centrale Europene din 30 noiembrie 2018 privind vărsarea capitalului Băncii Centrale Europene de către băncile centrale naționale din afara zonei euro și de abrogare a Deciziei BCE/2013/31 (BCE/2018/32)

text:
                  11.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 9/196

         DECIZIA (UE) 2019/48 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 30 noiembrie 2018
         privind vărsarea capitalului Băncii Centrale Europene de către băncile centrale naționale din afara zonei euro și de abrogare a Deciziei BCE/2013/31 (BCE/2018/32)
         CONSILIUL GENERAL AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 47,
         întrucât:

                     (1)

                     Articolul 47 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”) prevede că băncile centrale naționale ale statelor membre care fac obiectul unei derogări (denumite în continuare „BCN din afara zonei euro”) nu trebuie să verse capitalul subscris care le revine, în afara cazului în care Consiliul general al Băncii Centrale Europene (BCE), hotărând cu o majoritate care reprezintă cel puțin două treimi din capitalul subscris al BCE și cel puțin jumătate din acționari, decide că un procent minim trebuie vărsat cu titlu de participare la costurile funcționării BCE.

                     (2)

                     Articolul 1 din Decizia BCE/2013/31 (1) prevede că, începând cu 1 ianuarie 2014, fiecare BCN din afara zonei euro varsă 3,75 % din cota sa la capitalul subscris al BCE.

                     (3)

                     Decizia (UE) 2019/43 a Băncii Centrale Europene (BCE/2018/27) (2) dispune ajustarea grilei de repartiție pentru subscrierea la capitalul BCE (denumită în continuare „grilă de repartiție pentru capital”) în conformitate cu articolul 29.3 din Statutul SEBC și stabilește, cu aplicare de la 1 ianuarie 2019, noile ponderi atribuite fiecărei BCN în grila de repartiție pentru capital ajustată (denumite în continuare „ponderi în grila de repartiție pentru capital”).

                     (4)

                     Ajustarea cincinală a grilei de repartiție pentru capitalul BCE impune adoptarea unei noi decizii BCE de abrogare, cu aplicare de la 1 ianuarie 2019, a Deciziei BCE/2013/31 și de stabilire a cotei procentuale din capitalul subscris al BCE pe care BCN din afara zonei euro au obligația să o verse de la 1 ianuarie 2019,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Valoarea și forma capitalului subscris și vărsat
            Începând cu 1 ianuarie 2019, fiecare BCN din afara zonei euro varsă 3,75 % din cota sa din capitalul subscris al BCE. Ținând cont de noile ponderi în grila de repartiție pentru capital prevăzute la articolul 2 din Decizia (UE) 2019/43 (BCE/2018/27), fiecare BCN din afara zonei euro deține un capital total subscris și vărsat a cărui valoare este indicată în dreptul denumirii sale în următorul tabel:

                        BCN din afara zonei euro

                        Capital subscris la 1 ianuarie 2019
                        (în EUR)

                        Capital vărsat la 1 ianuarie 2019
                        (în EUR)

                        Българска народна банка
                        (Banca Națională a Bulgariei)

                        92 131 635,17

                        3 454 936,32

                        Česká národní banka

                        175 062 014,33

                        6 564 825,54

                        Danmarks Nationalbank

                        162 223 555,95

                        6 083 383,35

                        Hrvatska narodna banka

                        61 410 265,11

                        2 302 884,94

                        Magyar Nemzeti Bank

                        144 492 194,37

                        5 418 457,29

                        Narodowy Bank Polski

                        563 636 468,10

                        21 136 367,55

                        Banca Națională a României

                        264 887 922,99

                        9 933 297,11

                        Sveriges riksbank

                        273 028 328,31

                        10 238 562,31

                        Bank of England

                        1 552 024 563,60

                        58 200 921,14

            Articolul 2
            Ajustarea capitalului vărsat

               (1)   Având în vedere că fiecare BCN din afara zonei euro a vărsat deja 3,75 % din cota sa din capitalul subscris al BCE aplicabil la 31 decembrie 2018, în temeiul Deciziei BCE/2013/31, fiecare dintre acestea fie transferă o sumă suplimentară către BCE, fie primește înapoi o sumă din partea BCE, după caz, astfel încât să se ajungă la sumele indicate în a treia coloană a tabelului de la articolul 1.

               (2)   Toate transferurile în temeiul prezentului articol se efectuează în conformitate cu Decizia (UE) 2019/45 a Băncii Centrale Europene (BCE/2018/29) (3).

            Articolul 3
            Intrare în vigoare și abrogare

               (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2019.

               (2)   Decizia BCE/2013/31 se abrogă de la 1 ianuarie 2019.

               (3)   Trimiterile la Decizia BCE/2013/31 se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 30 noiembrie 2018.

                  Președintele BCE

               Mario DRAGHI

            (1)  Decizia BCE/2013/31 din 30 august 2013 privind vărsarea capitalului Băncii Centrale Europene de către băncile centrale naționale din afara zonei euro (JO L 16, 21.1.2014, p. 63).

            (2)  Decizia (UE) 2019/43 a Băncii Centrale Europene din 29 noiembrie 2018 privind cotele procentuale ale băncilor centrale naționale în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul Băncii Centrale Europene și de abrogare a Deciziei BCE/2013/28 (BCE/2018/27) (a se vedea pagina 178 din prezentul Jurnal Oficial).

            (3)  Decizia (UE) 2019/45 a Băncii Centrale Europene din 29 noiembrie 2018 de stabilire a termenilor și condițiilor privind transferurile cotelor din capitalul Băncii Centrale Europene între băncile centrale naționale și ajustarea capitalului vărsat și de abrogare a Deciziei BCE/2013/29 (BCE/2018/29) (a se vedea pagina 183 din prezentul Jurnal Oficial).


title: Decizia (UE) 2019/269 a Consiliului din 12 februarie 2019 de numire a unui membru, propus de Regatul Spaniei, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
                  18.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 46/17

         DECIZIA (UE) 2019/269 A CONSILIULUI
         din 12 februarie 2019
         de numire a unui membru, propus de Regatul Spaniei, în cadrul Comitetului Regiunilor
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
         având în vedere propunerea guvernului spaniol,
         întrucât:

                     (1)

                     La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020. La 18 iulie 2016, prin Decizia (UE) 2016/1203 a Consiliului (4), domnul Francesc HOMS i MOLIST a fost înlocuit de domnul Jordi SOLÉ i FERRANDO în calitatea de membru. La 27 martie 2017, prin Decizia (UE) 2017/602 a Consiliului (5), domnul Jordi SOLÉ i FERRANDO a fost înlocuit de doamna Maria BADIA i CUTCHET în calitatea de membru. La 8 octombrie 2018, prin Decizia (UE) 2018/1502 a Consiliului (6), doamna Maria BADIA i CUTCHET a fost înlocuită de domnul Ernest MARAGALL i MIRA în calitatea de membru.

                     (2)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Ernest MARAGALL i MIRA,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Este numit în calitatea de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

                        —

                        domnul Alfred BOSCH i PASCUAL, Consejero de Acción Exterior, Relaciones Institucionales y Transparencia de la Comunidad Autónoma de Cataluña.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

            (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

            (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).

            (4)  Decizia (UE) 2016/1203 a Consiliului din 18 iulie 2016 de numire a unui membru și a unui supleant, propuși de Regatul Spaniei, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 198, 23.7.2016, p. 44).

            (5)  Decizia (UE) 2017/602 a Consiliului din 27 martie 2017 de numire a unui membru, propus de Regatul Spaniei, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 82, 29.3.2017, p. 8).

            (6)  Decizia (UE) 2018/1502 a Consiliului din 8 octombrie 2018 de numire a unui membru și a unui supleant, propuși de Regatul Spaniei, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 254, 10.10.2018, p. 7).


Decizia Comisiei din 27/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9264 - Dynasty Acquisition Co., Inc. / StandardAero Holding Corp.) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


title: Decizia (UE) 2017/2085 a Consiliului din 6 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Uniunea Bahamas de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Uniunea Bahamas privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               15.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 297/5

         DECIZIA (UE) 2017/2085 A CONSILIULUI
   din 6 noiembrie 2017
   privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Uniunea Bahamas de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Uniunea Bahamas privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2009/897/CE (1), Consiliul a încheiat Acordul dintre Comunitatea Europeană și Uniunea Bahamas privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (2) („acordul”). Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cei din Uniunea Bahamas în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni.

               (2)

               Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) a adus unele modificări orizontale la acquis-ul Uniunii în materie de vize și frontiere și a definit șederea pe termen scurt ca fiind o perioadă de maximum 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

               (3)

               Este necesar să se includă această nouă definiție în acord, pentru a armoniza pe deplin regimul Uniunii privind șederea pe termen scurt.

               (4)

               La 9 octombrie 2014, Consiliul a adoptat o decizie prin care a autorizat Comisia să înceapă negocieri cu Uniunea Bahamas privind un acord care modifică Acordul dintre Comunitatea Europeană și Uniunea Bahamas privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul de modificare”).

               (5)

               Negocierile privind acordul de modificare au fost finalizate cu succes prin parafarea acordului de modificare, prin intermediul unui schimb de scrisori, la 30 august 2016.

               (6)

               Acordul de modificare ar trebui să fie semnat și declarațiile atașate la acordul de modificare ar trebui să fie aprobate în numele Uniunii.

               (7)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (4); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (8)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (5); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Uniunea Bahamas de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Uniunea Bahamas privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere, sub rezerva încheierii acordului (6).
   Articolul 2
   Declarațiile atașate la acordul de modificare se aprobă în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze acordul de modificare în numele Uniunii.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 noiembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TAMM

      (1)  Decizia 2009/897/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Uniunea Bahamas privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 321, 8.12.2009, p. 39).

      (2)  JO L 169, 30.6.2009, p. 24.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 1).

      (4)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (5)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (6)  Textul acordului de modificare se va publica împreună cu decizia privind încheierea acestuia.


title: Decizia (UE) 2017/2086 a Consiliului din 6 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               15.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 297/7

         DECIZIA (UE) 2017/2086 A CONSILIULUI
   din 6 noiembrie 2017
   privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2009/901/CE (1), Consiliul a încheiat Acordul dintre Comunitatea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (2) („acordul”). Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cei din Federația Saint Kitts și Nevis în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni.

               (2)

               Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) a adus unele modificări orizontale la acquis-ul Uniunii în materie de vize și frontiere și a definit șederea pe termen scurt ca fiind o perioadă de maximum 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

               (3)

               Este necesar să se includă această nouă definiție în acord, pentru a armoniza pe deplin regimul Uniunii privind șederea pe termen scurt.

               (4)

               La 9 octombrie 2014, Consiliul a adoptat o decizie prin care a autorizat Comisia să înceapă negocieri cu Federația Saint Kitts și Nevis privind un acord care modifică Acordul dintre Comunitatea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul de modificare”).

               (5)

               Negocierile privind acordul de modificare s-au încheiat cu succes prin parafarea acordului de modificare, prin intermediul unui schimb de scrisori, la 28 iulie 2016.

               (6)

               Acordul de modificare ar trebui să fie semnat și declarațiile atașate la acord ar trebui să fie aprobate în numele Uniunii.

               (7)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (4); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (8)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (5); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere, sub rezerva încheierii acordului (6).
   Articolul 2
   Declarațiile atașate la acordul de modificare se aprobă în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze acordul de modificare în numele Uniunii.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 noiembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TAMM

      (1)  Decizia 2009/901/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Federația Saint Kitts și Nevis privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 321, 8.12.2009, p. 43).

      (2)  JO L 169, 30.6.2009, p. 38.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 1).

      (4)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (5)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (6)  Textul acordului de modificare se va publica împreună cu decizia privind încheierea acestuia.


title: Decizia (UE) 2017/2087 a Consiliului din 6 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Mauritius privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               15.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 297/9

         DECIZIA (UE) 2017/2087 A CONSILIULUI
   din 6 noiembrie 2017
   privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Mauritius privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2009/899/CE (1), Consiliul a încheiat Acordul dintre Comunitatea Europeană și Republica Mauritius privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (2) („acordul”). Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cei din Republica Mauritius în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni.

               (2)

               Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) a adus unele modificări orizontale la acquis-ul Uniunii în materie de vize și frontiere și a definit șederea pe termen scurt ca fiind o perioadă de maximum 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

               (3)

               Este necesar să se includă această nouă definiție în acord, pentru a armoniza pe deplin regimul Uniunii privind șederea pe termen scurt.

               (4)

               La 9 octombrie 2014, Consiliul a adoptat o decizie prin care a autorizat Comisia să înceapă negocieri cu Republica Mauritius privind un acord care modifică Acordul dintre Comunitatea Europeană și Republica Mauritius privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul de modificare”).

               (5)

               Negocierile privind acordul de modificare au fost finalizate cu succes prin parafarea acordului de modificare, prin intermediul unui schimb de scrisori, la 11 noiembrie 2016.

               (6)

               Acordul de modificare ar trebui să fie semnat și declarațiile atașate la acordul de modificare ar trebui să fie aprobate în numele Uniunii.

               (7)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (4); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (8)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (5); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Mauritius privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere, sub rezerva încheierii acordului (6).
   Articolul 2
   Declarațiile atașate la acordul de modificare se aprobă în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze acordul de modificare în numele Uniunii.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 noiembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TAMM

      (1)  Decizia 2009/899/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Mauritius privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 321, 8.12.2009, p. 41).

      (2)  JO L 169, 30.6.2009, p. 17.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 1).

      (4)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (5)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (6)  Textul acordului de modificare se va publica împreună cu decizia privind încheierea acestuia.


title: Decizia (UE) 2017/2084 a Consiliului din 6 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               15.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 297/3

         DECIZIA (UE) 2017/2084 A CONSILIULUI
   din 6 noiembrie 2017
   privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2009/898/CE (1), Consiliul a încheiat Acordul dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (2) („acordul”). Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cei din Barbados în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni.

               (2)

               Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) a adus unele modificări orizontale la acquis-ul Uniunii în materie de vize și frontiere și a definit șederea pe termen scurt ca fiind o perioadă de maximum 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

               (3)

               Este necesar să se includă această nouă definiție în acord, pentru a armoniza pe deplin regimul Uniunii privind șederea pe termen scurt.

               (4)

               La 9 octombrie 2014, Consiliul a adoptat o decizie prin care a autorizat Comisia să înceapă negocieri cu Barbados privind un acord care modifică Acordul dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul de modificare”).

               (5)

               Negocierile privind acordul de modificare au fost finalizate cu succes prin parafarea acordului de modificare, prin intermediul unui schimb de scrisori, la 8 februarie 2017.

               (6)

               Acordul de modificare ar trebui să fie semnat și declarațiile atașate la acordul de modificare ar trebui să fie aprobate în numele Uniunii.

               (7)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (4); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (8)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (5). Prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere, sub rezerva încheierii acordului (6).
   Articolul 2
   Declarațiile atașate la acordul de modificare se aprobă în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze acordul de modificare în numele Uniunii.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 noiembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TAMM

      (1)  Decizia 2009/898/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 321, 8.12.2009, p. 40).

      (2)  JO L 169, 30.6.2009, p. 10.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 1).

      (4)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (5)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (6)  Textul acordului de modificare se va publica împreună cu decizia privind încheierea acestuia.


title: Decizia (UE) 2017/2097 a Băncii Centrale Europene din 3 noiembrie 2017 privind metodologia de calculare a sancțiunilor pentru încălcarea cerințelor de monitorizare pentru sistemele de plăți de importanță sistemică (BCE/2017/35)

text:
               16.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 299/31

         DECIZIA (UE) 2017/2097 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 3 noiembrie 2017
   privind metodologia de calculare a sancțiunilor pentru încălcarea cerințelor de monitorizare pentru sistemele de plăți de importanță sistemică (BCE/2017/35)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (2) a patra liniuță,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 3.1 a patra liniuță și articolul 34,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2532/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 cu privire la atribuțiile Băncii Centrale Europene în materie de sancțiuni (1), în special articolul 2,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2157/1999 al Băncii Centrale Europene din 23 septembrie 1999 privind competența Băncii Centrale Europene de a impune sancțiuni (BCE/1999/4) (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 795/2014 al Băncii Centrale Europene din 3 iulie 2014 privind cerințele de monitorizare pentru sistemele de plăți de importanță sistemică (BCE/2014/28) (3), în special articolul 23,
   întrucât:

               (1)

               Eurosistemul promovează buna funcționare a sistemelor de plăți, printre altele, prin efectuarea monitorizării. În special, monitorizarea sistemelor de plăți de importanță sistemică (systemically important payments systems) (SIPS) se efectuează în conformitate cu cerințele prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28).

               (2)

               Articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28) acordă Băncii Centrale Europene (BCE) competența de a impune sancțiuni pentru încălcarea respectivului regulament. În scopul îmbunătățirii transparenței principiilor și procedurilor pe care BCE le va urma în cazul impunerii unor astfel de sancțiuni, acel articol prevede ca BCE să adopte o decizie privind metodologia de calculare a nivelului sancțiunilor.

               (3)

               Prin adoptarea acestei decizii, BCE demonstrează modul în care se ghidează după principiul proporționalității în cazul stabilirii unei sancțiuni corespunzătoare,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii:

               1.

               „operator SIPS” înseamnă un operator SIPS astfel cum este definit la articolul 2 punctul 4 din Regulamentul (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28);

               2.

               „exercițiu financiar” înseamnă perioada de timp în legătură cu care trebuie pregătite conturile auditate sau statutare ale operatorului SIPS;

               3.

               „amendă” înseamnă o singură sumă de bani pe care un operator SIPS este obligat să o plătească cu titlu de sancțiune;

               4.

               „încălcare” înseamnă orice nerespectare de către un operator SIPS a oricărei obligații care decurge din Regulamentul (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28);

               5.

               „penalități cu titlu cominatoriu” înseamnă sumele de bani pe care, în cazul unei încălcări continuate, un operator SIPS este obligat să le plătească fie cu titlu punitiv, fie în vederea obligării operatorului SIPS în cauză să respecte obligațiile prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28). Aceste cuantumuri se calculează pentru fiecare zi completă de încălcare continuată ulterioară notificării către operatorul SIPS a unei decizii prin care se solicită încetarea încălcării, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 2532/98;

               6.

               „sancțiune” înseamnă o amendă sau penalități cu titlu cominatoriu impuse ca urmare a unei încălcări;

               7.

               „cifră de afaceri” înseamnă venitul generat de SIPS în cauză în exercițiul financiar precedent celui în care a avut loc încălcarea;

               8.

               „valoarea plăților procesate” înseamnă valoarea medie zilnică totală a plăților exprimate în euro procesate de SIPS în cauză în exercițiul financiar precedent celui în care a avut loc încălcarea.

         Articolul 2
   Principii generale
   (1)   Prezenta decizie stabilește metodologia care trebuie urmată de BCE în vederea calculării nivelului sancțiunilor pe care BCE urmează a le impune unui operator SIPS pentru încălcări ale Regulamentului (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28).
   (2)   BCE poate să impună ca sancțiune pentru încălcarea Regulamentului (UE) nr. 795/2014 (BCE/2014/28) fie o amendă, fie penalități cu titlu cominatoriu.
   (3)   BCE determină valoarea sancțiunii care urmează a fi impusă pe baza unui proces în două etape, începând cu calculul valorii de referință a sancțiunii, care poate fi ulterior majorată sau redusă, având în vedere circumstanțele agravante sau atenuante relevante ale fiecărui caz specific.
   Articolul 3
   Calcularea valorii de referință a sancțiunii
   (1)   BCE calculează valoarea de referință a oricărei sancțiuni care urmează a fi impusă unui operator SIPS pe baza cifrei de afaceri și a valorii plăților procesate de SIPS în cauză.
   (2)   Valoarea de referință a sancțiunii reprezintă 50 % din suma următoarelor valori:

               (a)

               1 % din cifra de afaceri; și

               (b)

               0,0001 % din valoarea plăților procesate.

         (3)   În cazul penalităților cu titlu cominatoriu, valoarea de referință se împarte la 180 pentru a calcula suma care trebuie plătită pentru fiecare zi completă de încălcare continuată.
   Articolul 4
   Circumstanțe agravante și atenuante
   Pentru calcularea valorii oricărei sancțiuni, BCE ține seama, după caz, de împrejurările speciale ale fiecărei situații, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2532/98.
   Articolul 5
   Limite
   (1)   În cazul în care, pe baza calculului efectuat în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și a oricărei majorări sau reduceri a valorii de referință în conformitate cu articolul 4, valoarea unei amenzi depășește 500 000 EUR, valoarea amenzii pe care o poate impune BCE este limitată la 500 000 EUR.
   (2)   În cazul în care, pe baza calculului efectuat în conformitate cu articolul 3 alineatele (2) și (3) și a oricărei majorări sau reduceri a valorii de referință în conformitate cu articolul 4, valoarea penalităților cu titlu cominatoriu depășește 10 000 EUR pe zi de încălcare, valoarea penalităților cu titlu cominatoriu pe care BCE le poate impune pe zi de încălcare va fi limitată la 10 000 EUR. Penalitățile cu titlu cominatoriu pot fi aplicate pentru o perioadă de maxim șase luni de la notificarea către operatorul SIPS a unei decizii de impunere de sancțiuni.
   Articolul 6
   Dispoziții finale
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 noiembrie 2017.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 318, 27.11.1998, p. 4.

      (2)  JO L 264, 12.10.1999, p. 21.

      (3)  JO L 217, 23.7.2014, p. 16.


title: Decizia Consiliului din 10 noiembrie 2017 privind reînnoirea Consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale

text:
               17.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 388/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 10 noiembrie 2017
   privind reînnoirea Consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale
   (2017/C 388/04)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 337/75 al Consiliului din 10 februarie 1975 privind înființarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale, în special articolul 4 (1),
   având în vedere candidatura înaintată Consiliului de către Comisie cu privire la reprezentanții lucrătorilor,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 14 iulie 2015 (2) și 14 septembrie 2015 (3), Consiliul a numit membrii Consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru perioada 18 septembrie 2015-17 septembrie 2018.

               (2)

               Un post de membru în cadrul Consiliului de conducere al centrului din categoria reprezentanților organizațiilor lucrătorilor a devenit vacant, pentru Belgia, în urma demisiei dlui Jan VERCAMST.

               (3)

               Membrii consiliului de conducere al centrului menționat anterior ar trebui numiți pentru durata rămasă a mandatului, care expiră la 17 septembrie 2018,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Următoarea persoană este numită în calitatea de membru în cadrul Consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru restul mandatului, care se încheie la 17 septembrie 2018:
   REPREZENTANȚII ORGANIZAȚIILOR LUCRĂTORILOR:

               BELGIA

               doamna Katrien ALLAERT

         Articolul 2
   Prezenta decizie se publică, pentru informare, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         U. PALO

      (1)  JO L 39, 13.2.1975, p. 1.

      (2)  JO C 232, 16.7.2015, p. 2.

      (3)  JO C 305, 16.9.2015, p. 2.


title: Decizia (UE) 2018/219 a Consiliului din 23 ianuarie 2018 privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră

text:
               16.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 43/1

         DECIZIA (UE) 2018/219 A CONSILIULUI
   din 23 ianuarie 2018
   privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia (UE) 2017/2240 a Consiliului (2), Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 23 noiembrie 2017, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)

               Schemele de plafonare și comercializare sunt instrumente de politică destinate să reducă emisiile de gaze cu efect de seră într-un mod eficient din punctul de vedere al costurilor. Crearea unei legături între schemele de plafonare și comercializare ar trebui să permită stabilirea la scară largă a unor tarife pentru emisiile de carbon, oferind noi posibilități de reducere și mărind eficiența mecanismelor de comercializare a certificatelor de emisii din punctul de vedere al costurilor. Dezvoltarea unei piețe internaționale a carbonului cu o bună funcționare, prin crearea, pe baza unei abordări ascendente, a unei legături între schemele de comercializare a certificatelor de emisii (ETS), reprezintă un obiectiv de politică pe termen lung al Uniunii și al comunității internaționale, în special ca un mijloc de realizare a obiectivelor în materie de climă, inclusiv în cadrul Acordului de la Paris privind schimbările climatice.

               (3)

               Acordul ar trebui aprobat.

               (4)

               Este esențial ca aviația să intre sub incidența ETS elvețiene pentru a crea o legătură între ETS elvețiană și cea a Uniunii. Aviația nu este încă inclusă în sfera de acoperire a ETS elvețiene, însă Confederația Elvețiană lucrează la elaborarea unor norme de extindere a acesteia pentru a cuprinde și aviația. Acordul nu ar trebui să intre în vigoare până când nu sunt instituite normele respective și până când nu se modifică anexa I partea B din acord pentru a face trimitere la respectivele norme,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (3).
   Articolul 2
   (1)   Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să efectueze, în numele Uniunii, schimbul de instrumente de ratificare sau aprobare prevăzut la articolul 21 din acord, pentru a exprima consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul acordului (4).
   (2)   Instrumentul de aprobare al Uniunii este notificat numai în cazul în care Confederația Elvețiană a instituit normele necesare extinderii ETS pentru a cuprinde și aviația și anexa I partea B din acord a fost modificată în consecință.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 23 ianuarie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. GORANOV

      (1)  Aprobarea din 12 decembrie 2017 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Decizia (UE) 2017/2240 a Consiliului din 10 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (JO L 322, 7.12.2017, p. 1).

      (3)  Acordul a fost publicat în JO L 322, 7.12.2017, p. 3, împreună cu decizia privind semnarea.

      (4)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia (UE) 2018/253 a Consiliului din 15 februarie 2018 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetului mixt instituit prin Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte, în legătură cu adoptarea unor decizii privind regulamentul de procedură al comitetului mixt și cu adoptarea mandatului subcomitetelor și grupurilor de lucru

text:
               20.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 46/9

         DECIZIA (UE) 2018/253 A CONSILIULUI
   din 15 februarie 2018
   privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul comitetului mixt instituit prin Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte, în legătură cu adoptarea unor decizii privind regulamentul de procedură al comitetului mixt și cu adoptarea mandatului subcomitetelor și grupurilor de lucru
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 37,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 și articolul 212 alineatul (1), coroborate cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea comună a Comisiei Europene și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la Bruxelles la 5 octombrie 2016 și se aplică în mod provizoriu din data de 12 ianuarie 2017.

               (2)

               Articolul 53 alineatul (1) din acord instituie un comitet mixt însărcinat cu facilitarea punerii în aplicare a acordului (denumit în continuare„comitetul mixt”).

               (3)

               Conform articolului 53 alineatul (4) din acord, comitetul mixt trebuie să își adopte regulamentul de procedură și poate înființa subcomitete și grupuri de lucru care să se ocupe de chestiuni specifice.

               (4)

               Conform articolului 53 alineatul (5) din acord, părțile coprezidează comitetul mixt.

               (5)

               Pentru a asigura punerea în aplicare efectivă a acordului, regulamentul de procedură al comitetului mixt și mandatul subcomitetelor și al grupurilor de lucru ar trebui adoptate cât mai curând posibil.

               (6)

               Poziția Uniunii în cadrul comitetului mixt ar trebui, prin urmare, să se bazeze pe proiectele de decizii ale comitetului mixt atașate,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul primei reuniuni a comitetului mixt se bazează pe proiectele de decizii ale comitetului mixt atașate la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 15 februarie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         K. VALCHEV

      (1)  JO L 321, 29.11.2016, p. 3.

      PROIECT
      DECIZIA NR. 1/2018 A COMITETULUI MIXT UE-NOUA ZEELANDĂ
      din …
      privind adoptarea regulamentului de procedură
      COMITETUL MIXT
      având în vedere Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 53,
      întrucât:

                  (1)

                  Acordul se aplică parțial și cu titlu provizoriu din data de 12 ianuarie 2017.

                  (2)

                  Prin urmare, comitetul mixt ar trebui să își adopte regulamentul de procedură,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

                  1.

                  Se adoptă regulamentul de procedură al comitetului mixt, astfel cum este prevăzut în anexa la prezenta decizie.

                  2.

                  Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la …,

               Pentru comitetul mixt

               Copreședinții

         (1)  JO L 321, 29.11.2016, p. 3.

      ANEXA
      Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte
      Regulamentul de procedură al comitetului mixt
      Atribuții și componență

                  1.

                  Comitetul mixt îndeplinește sarcinile prevăzute la articolul 53 din Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”).

                  2.

                  Comitetul mixt este alcătuit din reprezentanți ai părților, la nivelul corespunzător.

            Președintele

                  3.

                  Comitetul mixt este coprezidat de cele două părți.

            Reuniuni

                  4.

                  Comitetul mixt se întrunește în mod normal o dată pe an, cu excepția cazului în care părțile convin altfel. Reuniunile sunt convocate de copreședinți și au loc alternativ la Bruxelles și Wellington, la o dată care urmează să fie stabilită de comun acord. Sesiuni extraordinare ale comitetului mixt pot avea loc la cererea fiecăreia dintre părți, dacă părțile convin astfel.

                  5.

                  Comitetul mixt se întrunește în mod normal la nivel de înalți funcționari, cu excepția cazului în care părțile convin altfel.

            Caracterul public al reuniunilor

                  6.

                  Reuniunile comitetului mixt nu sunt publice, cu excepția cazului în care se decide altfel.

            Participanți

                  7.

                  Înaintea fiecărei reuniuni, copreședinții sunt informați, prin intermediul secretarilor, cu privire la componența prevăzută a delegației părții lor.

                  8.

                  Atunci când este cazul și cu acordul ambelor părți, pot fi invitați să participe la reuniunile comitetului mixt experți sau reprezentanți ai altor organisme, în calitate de observatori sau pentru a oferi informații referitoare la un anumit subiect.

            Secretari

                  9.

                  Un reprezentant al Serviciului European de Acțiune Externă și un reprezentant al Ministerului Afacerilor Externe și Comerțului al Noii Zeelande exercită în comun funcțiile de secretari ai comitetului mixt. Toate comunicările către și dinspre copreședinții comitetului mixt se transmit secretarilor.

            Ordinea de zi a reuniunilor

                  10.

                  Copreședinții stabilesc ordinea de zi provizorie a fiecărei reuniuni. Aceasta este transmisă părților, împreună cu documentele relevante, cel târziu cu 15 zile înainte de începerea reuniunii.

                  11.

                  Ordinea de zi provizorie cuprinde punctele prezentate copreședinților cel mai târziu cu 21 de zile înainte de începerea reuniunii.

                  12.

                  Comitetul mixt adoptă varianta finală a ordinii de zi la începutul fiecărei reuniuni. Pe ordinea de zi se pot înscrie și alte puncte pe lângă cele de pe ordinea de zi provizorie, dacă părțile convin astfel.

                  13.

                  De comun acord cu părțile, copreședinții pot să reducă termenele indicate la punctele 11 și 12, după caz.

            Procese-verbale

                  14.

                  Secretarii trebuie să elaboreze împreună un proiect de proces-verbal al fiecărei reuniuni, în mod normal în termen de 30 de zile calendaristice de la încheierea reuniunii. Proiectul de proces-verbal se bazează pe un rezumat al concluziilor la care a ajuns comitetul mixt, întocmit de către copreședinți.

                  15.

                  Proiectul de proces-verbal se aprobă de ambele părți în termen de 45 de zile calendaristice de la încheierea reuniunii sau până la o altă dată convenită de părți. După ce se ajunge la un acord privind procesul-verbal, două exemplare originale sunt semnate de către copreședinți și de către cei doi secretari. Fiecare parte primește un exemplar original.

            Decizii și recomandări

                  16.

                  Comitetul mixt poate conveni să adopte decizii sau recomandări. Acestea sunt intitulate „Decizia” sau „Recomandarea”, urmată de un număr de ordine, de data adoptării și de o descriere a obiectului lor. În fiecare decizie se specifică data intrării sale în vigoare.

                  17.

                  Comitetul mixt ia decizii și adoptă recomandări de comun acord între părți după încheierea procedurilor interne respective ale părților.

                  18.

                  Comitetul mixt poate adopta decizii sau recomandări printr-o procedură scrisă. În astfel de cazuri, părțile stabilesc de comun acord un termen-limită pentru durata procedurii. În cazul în care, la expirarea acestui termen-limită, nicio parte nu și-a exprimat opoziția față de propunerea de decizie sau de recomandare, copreședinții comitetului mixt declară că decizia sau recomandarea a fost adoptată de comun acord.

                  19.

                  Deciziile și recomandările adoptate de comitetul mixt se autentifică prin două copii originale semnate de către copreședinții comitetului mixt.

                  20.

                  Fiecare parte poate hotărî să publice deciziile și recomandările comitetului mixt în propria publicație oficială.

            Corespondență

                  21.

                  Corespondența adresată comitetului mixt se trimite secretarului părții expeditoare, care, la rândul său, informează celălalt secretar.

                  22.

                  Secretarii asigură transmiterea corespondenței adresate comitetului mixt către copreședinți și difuzarea sa, atunci când este cazul, în concordanță cu punctul 25.

                  23.

                  Secretarii trimit părților corespondența din partea copreședinților și, dacă este cazul, o difuzează ca documente menționate la punctul 25.

                  24.

                  Corespondența către sau dinspre copreședinți se poate face prin orice mijloc scris, inclusiv prin mesagerie electronică.

            Documente

                  25.

                  Atunci când dezbaterile comitetului mixt se bazează pe documente, acestea se numerotează și se transmit participanților de către secretari.

            Cheltuieli

                  26.

                  Fiecare parte suportă cheltuielile rezultate în urma participării la reuniunile comitetului mixt, în ceea ce privește cheltuielile cu personalul, cheltuielile de deplasare și diurnele, precum și cheltuielile poștale și de telecomunicații.

                  27.

                  Cheltuielile legate de organizarea reuniunilor și de reproducerea documentelor sunt suportate de partea care găzduiește reuniunea.

            Subcomitetele și grupurile de lucru

                  28.

                  Comitetul mixt poate decide să înființeze subcomitete și grupuri de lucru, care să îl asiste în îndeplinirea sarcinilor sale.

                  29.

                  Comitetul mixt poate decide să desființeze orice subcomitet sau grup de lucru instituit sau să stabilească ori să modifice mandatul acestuia.

                  30.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru prezintă un raport comitetului mixt după fiecare reuniune.

                  31.

                  Grupurile de lucru nu au putere de decizie, dar pot prezenta recomandări comitetului mixt.

            Modificarea regulamentului de procedură

                  32.

                  Părțile pot conveni să modifice prezentul regulament de procedură, în conformitate cu punctele 16-20.

      PROIECT
      DECIZIA NR. 2/2018 A COMITETULUI MIXT UE-NOUA ZEELANDĂ
      din …
      referitoare la adoptarea mandatului subcomitetelor și grupurilor de lucru
      COMITETUL MIXT
      având în vedere Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Noua Zeelandă, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 53 din acord și punctele 28-31 din regulamentul de procedură al comitetului mixt,
      întrucât:
      În temeiul punctelor 28 și 29 din regulamentul său de procedură, comitetul mixt poate institui subcomitete și grupuri de lucru care să îi acorde asistență în îndeplinirea sarcinilor sale și poate stabili mandatul acestora,
      ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

                  1.

                  Mandatul subcomitetelor și grupurilor de lucru ale comitetului mixt este prevăzut în anexa la prezenta decizie.

                  2.

                  Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la …,

               Pentru comitetul mixt

               Copreședinții

         (1)  JO L 321, 29.11.2016, p. 3.

      ANEXA
      Mandatul subcomitetelor și al grupurilor de lucru

                  1.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru examinează punerea în aplicare a acordului în domeniile lor de competență, astfel cum s-a stabilit de către comitetul mixt. Acestea pot discuta, de asemenea, subiecte sau proiecte specifice legate de domeniul de colaborare bilaterală relevant.

                  2.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru își desfășoară activitatea sub autoritatea comitetului mixt. Acestea își transmit procesele-verbale și recomandările în atenția comitetului mixt în termenele specificate de către comitetul mixt.

                  3.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru sunt alcătuite din reprezentanți ai părților.

                  4.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru pot invita experți la reuniunile lor și îi pot consulta în ceea ce privește anumite puncte de pe ordinea de zi.

                  5.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru sunt coprezidate de cele două părți.

                  6.

                  Reprezentanți ai fiecărei părți (câte unul pentru fiecare parte) exercită în comun funcțiile de secretari ai fiecărui subcomitet și grup de lucru. Secretarii au aceleași funcții ca secretarii comitetului mixt.

                  7.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru se reunesc cel puțin cu frecvența impusă de comitetul mixt. Sesiuni extraordinare pot avea loc la cererea oricăreia dintre părți, dacă părțile convin astfel. Locul și data fiecărei reuniuni se stabilesc de comun acord de către cele două părți.

                  8.

                  Subcomitetele și grupurile de lucru acționează în conformitate cu regulamentul de procedură al comitetului mixt în ceea ce privește ordinile de zi, procesele verbale, recomandările, corespondența, documentele și cheltuielile, cu excepția cazului în care se specifică altfel de către comitetul mixt.

                  9.

                  Cu excepția cazului în care părțile decid altfel, reuniunile nu sunt publice.


title: Decizia Consiliului din 15 februarie 2018 privind reînnoirea consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale

text:
               20.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 15 februarie 2018
   privind reînnoirea consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale
   (2018/C 64/02)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 337/75 al Consiliului din 10 februarie 1975 privind înființarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale, în special articolul 4 (1),
   având în vedere numirea propusă de Guvernul Luxemburgului,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 14 iulie 2015 (2) și 14 septembrie 2015 (3), Consiliul a numit membrii Consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru perioada 18 septembrie 2015-17 septembrie 2018.

               (2)

               Un post de membru în cadrul Consiliului de conducere al centrului, din categoria reprezentanților guvernelor, este disponibil pentru Luxemburg, ca urmare a demisiei domnului Antonio DE CAROLIS.

               (3)

               Membrii consiliului de conducere al centrului menționat anterior ar trebui numiți pentru durata rămasă a mandatului, care expiră la 17 septembrie 2018,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Următoarea persoană este numită în calitatea de membru în cadrul Consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru restul mandatului, care se încheie la 17 septembrie 2018:
   REPREZENTANȚII GUVERNELOR:

               LUXEMBURG

               domnul Jean-Marie WIRTGEN

         Articolul 2
   Prezenta decizie se publică, pentru informare, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 15 februarie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         K. VALCHEV

      (1)  JO L 39, 13.2.1975, p. 1.

      (2)  JO C 232, 16.7.2015, p. 2.

      (3)  JO C 305, 16.9.2015, p. 2.


title: Decizia (UE) 2018/585 a Consiliului din 12 aprilie 2018 de numire a unui membru, propus de Republica Austria, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               18.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 98/19

         DECIZIA (UE) 2018/585 A CONSILIULUI
   din 12 aprilie 2018
   de numire a unui membru, propus de Republica Austria, în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului austriac,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Heinz SCHADEN,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Este numit în calitatea de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

               —

               domnul Matthias STADLER, Bürgermeister der Stadt St. Pölten.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 12 aprilie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. DONCHEV

      (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

      (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

      (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).


title: Decizia (UE) 2018/587 a Consiliului din 12 aprilie 2018 de numire a unui membru, propus de Republica Federală Germania, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               18.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 98/21

         DECIZIA (UE) 2018/587 A CONSILIULUI
   din 12 aprilie 2018
   de numire a unui membru, propus de Republica Federală Germania, în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului german,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020. La 18 iulie 2016, prin Decizia (UE) 2016/1204 a Consiliului (4), domnul Tilman TÖGEL a fost înlocuit de doamna Katrin BUDDE în calitatea de membru.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului doamnei Katrin BUDDE.

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Este numit în calitatea de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

               —

               domnul Tilman TÖGEL, Mitglied des Kreistages Landkreis Stendal.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 12 aprilie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. DONCHEV

      (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

      (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

      (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).

      (4)  Decizia (UE) 2016/1204 a Consiliului din 18 iulie 2016 de numire a unui membru, propus de Republica Federală Germania, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 198, 23.7.2016, p. 45).


Decizia Comisiei din 09/08/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.8908 - AXA Group General Counsel / XL Group) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 03/08/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9000 - Bain Capital / Reifen Krieg Group) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 12/09/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.8958 - APG / DV4 / Oxford) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 13/09/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9035 - Charlesbank Capital Partners, LLC / Partners Group AG / H-Food Holdings, LLC) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


               20.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/176

      P8_TA(2017)0331
      Decizia de a nu formula obiecțiuni la un act delegat: fondurile în cadrul gestiunii directe a Fondului european pentru pescuit și afaceri maritime
      Decizia Parlamentului European de a nu formula obiecțiuni la Regulamentul delegat al Comisiei din 12 iunie 2017 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 508/2014 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește repartizarea fondurilor în cadrul gestiunii directe între obiectivele politicii maritime integrate și cele ale politicii comune în domeniul pescuitului (C(2017)03881 – 2017/2743(DEA))
      (2018/C 337/29)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere Regulamentul delegat al Comisiei (C(2017)03881),

                  —

                  având în vedere scrisoarea Comisiei din 1 septembrie 2017 prin care aceasta îi solicită să declare că nu va formula obiecțiuni la regulamentul delegat,

                  —

                  având în vedere scrisoarea Comisiei pentru pescuit trimisă președintelui Conferinței președinților de comisie la 5 septembrie 2017,

                  —

                  având în vedere articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE) nr. 508/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 privind Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2328/2003, (CE) nr. 861/2006, (CE) nr. 1198/2006 și (CE) nr. 791/2007 ale Consiliului și a Regulamentului (UE) nr. 1255/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (1), în special articolele 14 alineatul (4) și 126 alineatul (5),

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (2),

                  —

                  având în vedere recomandarea de decizie a Comisiei pentru pescuit,

                  —

                  având în vedere articolul 105 alineatul (6) din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere că nicio opoziție nu a fost exprimată în termenul prevăzut la articolul 105 alineatul (6) liniuța a treia și a patra din Regulamentul său de procedură, care a expirat la 12 septembrie 2017,

                  1.

                  declară că nu formulează obiecțiuni la regulamentul delegat;

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului și Comisiei.

         (1)  JO L 149, 20.5.2014, p. 1.

         (2)  JO L 354, 28.12.2013, p. 22.