title: Decizia nr. 301/14/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 16 iulie 2014 de modificare, pentru a nouăzeci și opta oară, a normelor de procedură și de fond în domeniul ajutoarelor de stat, prin adoptarea unor noi Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 [2015/790]

text:
               28.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 131/1

         DECIZIA NR. 301/14/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   din 16 iulie 2014
   de modificare, pentru a nouăzeci și opta oară, a normelor de procedură și de fond în domeniul ajutoarelor de stat, prin adoptarea unor noi Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 [2015/790]
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („autoritatea”),
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 61-63 și Protocolul 26 la acesta,
   având în vedere Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 5 alineatul (2) litera (b) și articolul 24, precum și Protocolul 3 Partea I articolul 1,
   întrucât:
   În temeiul articolului 24 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, autoritatea pune în aplicare dispozițiile Acordului privind SEE referitor la ajutoarele de stat;
   În temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, autoritatea emite comunicări sau orientări vizând aspecte tratate în Acordul privind SEE, în cazul în care acordul respectiv sau Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție prevede în mod expres acest lucru sau în cazul în care autoritatea îl consideră necesar;
   La 9 aprilie 2014, Comisia Europeană a adoptat „Orientările privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020” (1). Orientările stabilesc condițiile în care ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pot fi declarate compatibile. Acestea se aplică de la 1 iulie 2014;
   Prezentele orientări au relevanță pentru Spațiul Economic European;
   Aplicarea uniformă a normelor SEE în materie de ajutoare de stat trebuie asigurată pe tot teritoriul Spațiului Economic European, în conformitate cu obiectivul de omogenitate stabilit la articolul 1 din Acordul privind SEE;
   În conformitate cu punctul II din titlul „GENERALITĂȚI” din anexa XV la Acordul privind SEE, autoritatea, după consultarea prealabilă a Comisiei Europene, trebuie să adopte orientări noi, care să corespundă celor adoptate de Comisia Europeană;
   în urma consultării Comisiei Europene;
   în urma consultării statelor AELS asupra acestui subiect prin intermediul unor scrisori din 26 iunie 2014,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Normele de fond în domeniul ajutoarelor de stat vor fi modificate prin introducerea noilor Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020. Noile orientări sunt anexate la prezenta decizie și fac parte integrantă din aceasta.
   Articolul 2
   Numai versiunea în limba engleză este autentică.

      Adoptată la Bruxelles, 16 iulie 2014.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Oda Helen SLETNES

            Președinte

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Membru al Colegiului

      (1)  JO C 200, 28.6.2014, p. 1.

      ANEXĂ

         PARTEA A III-A – NORME ORIZONTALE

         Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020
          (1)

      CUPRINS
      INTRODUCERE
               3

                  1.

               DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
               5

                  1.1.

               Domeniul de aplicare
               5

                  1.2.

               Măsurile de ajutor care fac obiectul orientărilor
               6

                  1.3.

               Definiții
               6

                  2.

               AJUTOARELE DIN DOMENIUL MEDIULUI ȘI ENERGIEI CARE FAC OBIECTUL NOTIFICĂRII
               11

                  3.

               EVALUAREA COMPATIBILITĂȚII ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 61 ALINEATUL (3) LITERA (C) DIN ACORDUL PRIVIND SEE
               11

                  3.1.

               Principii comune de evaluare
               12

                  3.2.

               Dispoziții generale privind compatibilitatea
               13

                  3.3.

               Ajutoare acordate pentru producția de energie din surse regenerabile
               24

                  3.4.

               Măsuri în domeniul eficienței energetice, inclusiv cogenerarea și sistemul de termoficare și de răcire centralizată
               28

                  3.5.

               Ajutoare acordate pentru utilizarea eficientă a resurselor și, în special, ajutoare pentru gestionarea deșeurilor
               30

                  3.6.

               Ajutoare pentru captarea și stocarea dioxidului de carbon (CSC)
               31

                  3.7.

               Ajutoare sub formă de reduceri sau de scutiri de taxele de mediu și sub formă de reduceri ale finanțării sprijinului pentru energia electrică din surse regenerabile
               32

                  3.8.

               Ajutoare pentru infrastructura energetică
               35

                  3.9.

               Ajutoare pentru caracterul adecvat al capacității de producție
               37

                  3.10.

               Ajutoare sub formă de scheme de comercializare a certificatelor
               40

                  3.11.

               Ajutoare pentru mutarea întreprinderilor
               41

                  4.

               EVALUARE
               42

                  5.

               APLICARE
               42

                  6.

               RAPORTARE ȘI MONITORIZARE
               43

                  7.

               REVIZUIRE
               43
            INTRODUCERE

                  (1)

                  Pentru a împiedica ajutoarele de stat să denatureze concurența pe piața internă și să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante într-un mod contrar intereselor comune, articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”) stabilește principiul conform căruia ajutoarele de stat sunt interzise. Cu toate acestea, ajutoarele de stat pot fi compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul articolului 61 alineatele (2) și (3) din Acordul privind SEE.

                  (2)

                  În temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, Autoritatea AELS de Supraveghere („autoritatea”) poate să considere că sunt compatibile cu funcționarea privind SEE ajutoarele de stat destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor activități economice în cadrul SEE, în cazul în care acestea nu modifică în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

                  (3)

                  În momentul evaluării compatibilității ajutorului de stat din sectorul mediului trebuie luate în considerare obiectivele politicii de mediu, în special în vederea promovării dezvoltării durabile, în conformitate cu articolele 73-75 și al nouălea considerent din preambulul la Acordul privind SEE. Prin urmare, politica de concurență și politica de mediu nu sunt antagoniste, însă cerințele protecției mediului trebuie integrate în definirea și punerea în aplicare a politicii de concurență, în special în scopul promovării unei dezvoltări durabile.

                  (4)

                  Comisia Europeană („Comisia”) a adoptat noile „Orientări privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 20142020” („Orientările Comisiei”). Orientările Comisiei sunt un instrument destinat punerii în aplicare a unor decizii în materie de politică adoptate de Uniunea Europeană, inclusiv Strategia UE 2020 (2), Pachetul privind clima și energia (3), inițiativa emblematică „O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor” (4), Foaia de parcurs pentru utilizarea eficientă a resurselor (5), precum și Comunicarea „Un cadru pentru politica privind clima și energia în perioada 2020-2030” (6) („Cadrul 2030”) care stabilește obiectivele privind energia și clima care trebuie să fie realizate până în 2030. De asemenea, au existat mai multe concluzii ale Consiliului care fac apel la eliminarea treptată a subvențiilor dăunătoare mediului (7). Astfel, Orientările Comisiei au în vedere efectele negative ale subvențiilor dăunătoare mediului, luând în același timp în considerare necesitatea de a aborda compromisurile între diferitele domenii și politici, astfel cum sunt recunoscute de aceste instrumente de politică. De exemplu, ajutoarele pentru extracția combustibililor fosili nu sunt incluse în prezentele orientări.

                  (5)

                  Autoritatea remarcă faptul că aceste instrumente de politică, precum și o serie de dispoziții legislative la care fac trimitere aceste orientări, ar putea să nu fie incluse, sau să nu intre în domeniul de aplicare al Acordului privind SEE (8). Cu toate acestea, în vederea asigurării unei aplicări uniforme a dispozițiilor privind ajutoarele de stat și a unor condiții egale de concurență la nivelul SEE, autoritatea va aplica, în general, aceleași puncte de referință ca cele din Orientările Comisiei în momentul evaluării compatibilității ajutoarelor de mediu cu funcționarea Acordului privind SEE, luând în considerare, în același timp, situația legislativă specifică din statele AELS. Aceasta implică faptul că prezentele orientări fac trimitere la legislația și la documentele de politică relevante ale Uniunii Europene în cazul în care acestea au fost adoptate. Autoritatea subliniază faptul că aceste trimiteri la legislația Uniunii Europene nu implică faptul că statele AELS sunt obligate să respecte legislația respectivă dacă aceasta nu a fost pusă în aplicare în Acordul privind SEE (9). Aceste texte servesc numai ca bază pentru a evalua compatibilitatea măsurilor de ajutor de stat cu funcționarea Acordului privind SEE, în sensul articolului 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE.

                  (6)

                  Prin prezentele orientări, autoritatea stabilește condițiile în care ajutoarele pentru energie și mediu pot fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

                  (7)

                  În Comunicarea privind modernizarea ajutoarelor de stat (10), Comisia a anunțat trei obiective urmărite prin modernizarea controlului ajutoarelor de stat:

                              (a)

                              încurajarea creșterii durabile, inteligente și favorabile incluziunii pe o piață internă competitivă;

                              (b)

                              concentrarea controlului ex ante efectuat de Comisie asupra cazurilor care au cel mai mare impact asupra pieței interne și consolidarea, în același timp, a cooperării cu statele membre în materie de aplicare a normelor privind ajutoarele de stat;

                              (c)

                              eficientizarea normelor și accelerarea procesului decizional.

                  (8)

                  În special, comunicarea a făcut apel la o abordare comună privind revizuirea diferitelor orientări și cadre, bazată pe consolidarea pieței interne, promovarea eficientizării sporite a cheltuielilor publice printr-o contribuție mai eficientă a ajutoarelor de stat la obiectivele de interes comun, analizarea cu mai multă rigurozitate a efectului stimulativ, a limitării la minimul necesar a ajutoarelor și a evitării posibilelor efecte negative ale ajutoarelor asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale. De asemenea, autoritatea a pus în aplicare aceste principii. Condițiile de compatibilitate expuse în prezentele orientări se bazează pe aceste principii comune de evaluare.

            1.   Domeniu de aplicare și definiții

      1.1.   Domeniul de aplicare

                  (9)

                  Prezentele orientări se aplică ajutoarelor de stat acordate obiectivelor privind protecția mediului sau energia în toate sectoarele reglementate de Acordul privind SEE, în limita în care măsurile fac obiectul secțiunii 1.2. Prin urmare, acestea se aplică și sectoarelor care fac obiectul normelor specifice ale SEE privind ajutoarele de stat (de exemplu, transport (11) și cărbune), cu condiția ca aceste norme specifice să nu conțină dispoziții contrare.

                  (10)

                  Prezentele orientări nu se aplică:

                              (a)

                              proiectării și fabricării de produse, de mașini sau de mijloace de transport ecologice menite să funcționeze cu mai puține resurse naturale, nici măsurilor adoptate în uzine sau alte unități de producție în scopul ameliorării siguranței sau a igienei (12);

                              (b)

                              finanțării măsurilor de protecție a mediului referitoare la infrastructura de transport aerian, rutier, feroviar, pe căi navigabile interioare și la infrastructura de transport maritim;

                              (c)

                              costurilor irecuperabile, astfel cum au fost definite în orientările referitoare la metodologia de analizare a ajutoarelor de stat în raport cu costurile irecuperabile (13);

                              (d)

                              ajutoarelor de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare (14), care fac obiectul normelor stabilite în Orientările pentru ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare (15);

                              (e)

                              ajutoarelor de stat pentru măsuri în domeniul biodiversității (16).

                  (11)

                  Ajutoarele în domeniul mediului și energiei nu se pot acorda întreprinderilor aflate în dificultate, astfel cum sunt definite în sensul prezentelor orientări prin Liniile directoare aplicabile privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (17), astfel cum au fost modificate sau înlocuite.

                  (12)

                  Pentru evaluarea ajutoarelor în favoarea unei întreprinderi care face obiectul unui ordin de recuperare neexecutat în urma unei decizii anterioare a autorității de declarare a unui ajutor ca fiind ilegal și incompatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, autoritatea va lua în considerare valoarea ajutorului care a rămas de recuperat (18).

            1.2.   Măsurile de ajutor care fac obiectul orientărilor

                  (13)

                  Autoritatea a identificat o serie de măsuri în domeniul mediului și energiei în cazul cărora ajutoarele de stat ar putea fi compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE:

                              (a)

                              ajutoarele pentru standarde mai ridicate decât standardele Uniunii sau pentru creșterea nivelului de protecție a mediului în absența unor standarde ale Uniunii (inclusiv ajutoare pentru achiziționarea de noi vehicule de transport);

                              (b)

                              ajutoare pentru adaptarea anticipată la viitoarele standarde ale Uniunii;

                              (c)

                              ajutoare pentru studii de mediu;

                              (d)

                              ajutoare pentru depoluarea siturilor contaminate;

                              (e)

                              ajutoare acordate pentru producția de energie din surse regenerabile;

                              (f)

                              ajutoare acordate pentru măsurile întreprinse în domeniul eficienței energetice, inclusiv cogenerarea și sistemul de termoficare și de răcire centralizată;

                              (g)

                              ajutoare acordate pentru utilizarea eficientă a resurselor și, în special, ajutoare pentru gestionarea deșeurilor;

                              (h)

                              ajutoare pentru captarea, transportul și stocarea CO2, inclusiv elemente individuale ale lanțului de captare și stocare a dioxidului de carbon („CSC”);

                              (i)

                              ajutoare sub formă de reduceri sau de scutiri de taxele de mediu;

                              (j)

                              ajutoare sub formă de reduceri ale sprijinului financiar pentru energia electrică din surse regenerabile;

                              (k)

                              ajutoare pentru infrastructura energetică;

                              (l)

                              ajutoare pentru măsurile privind caracterul adecvat al capacității de producție;

                              (m)

                              ajutoare sub formă de certificate comercializabile;

                              (n)

                              ajutoare pentru relocalizarea întreprinderilor.

            1.3.   Definiții

                  (14)

                  În sensul prezentelor orientări, se aplică următoarele definiții:

                              1.

                              „protecția mediului” înseamnă orice acțiune menită să remedieze sau să prevină orice prejudiciu asupra mediului fizic sau a resurselor naturale, rezultat din activitățile proprii ale unui beneficiar, să reducă riscul unor astfel de prejudicii sau să conducă la o utilizare mai eficientă a resurselor naturale, inclusiv măsuri de economisire a energiei și utilizarea de surse regenerabile de energie;

                              2.

                              „eficiența energetică” înseamnă cantitatea de energie economisită determinată prin măsurarea și/sau estimarea consumului înainte și după punerea în aplicare a unei măsuri de îmbunătățire a eficienței energetice, asigurând în același timp normalizarea condițiilor externe care afectează consumul de energie;

                              3.

                              „standard al Uniunii” înseamnă:

                                          (a)

                                          un standard obligatoriu al Uniunii care stabilește nivelurile care trebuie atinse în materie de mediu de către întreprinderile individuale (19); sau

                                          (b)

                                          obligația în temeiul Directivei 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului (20) de a utiliza cele mai bune tehnici disponibile („BAT”) și de a garanta că nivelurile de emisie a poluanților nu sunt mai ridicate decât nivelurile care s-ar fi înregistrat prin aplicarea BAT; în cazurile în care nivelurile de emisie asociate BAT au fost definite în actele de punere în aplicare adoptate în temeiul Directivei 2010/75/UE, acele niveluri se vor aplica în sensul prezentelor orientări; dacă nivelurile respective sunt exprimate ca interval, se va aplica limita în care se atinge BAT pentru prima dată;

                              4.

                              „ecoinovarea” înseamnă orice formă de activitate de inovare care are ca rezultat sau care urmărește ameliorarea semnificativă a protecției mediului, inclusiv noile procese de producție, noile produse sau servicii, precum și noile metode de gestionare și de derulare a activităților economice a căror utilizare și punere în aplicare este de natură să prevină sau să reducă substanțial riscurile pentru mediu, poluarea și alte impacturi negative care derivă din utilizarea resurselor, pe durata întregului ciclu de viață al activităților conexe.
                              În sensul acestei definiții, nu se consideră inovații următoarele:

                                          (i)

                                          schimbările sau îmbunătățirile nesemnificative;

                                          (ii)

                                          o creștere a capacităților de producție sau de prestare de servicii prin adăugarea de sisteme de fabricație sau logistice care sunt foarte asemănătoare cu cele deja utilizate;

                                          (iii)

                                          schimbări în practicile comerciale, în organizarea locului de muncă sau în relațiile externe bazate pe metode organizaționale deja utilizate în întreprindere;

                                          (iv)

                                          modificări la nivelul strategiei de gestionare;

                                          (v)

                                          fuziuni și achiziții;

                                          (vi)

                                          încetarea utilizării unui proces;

                                          (vii)

                                          simpla înlocuire sau extindere a capitalului;

                                          (viii)

                                          schimbări rezultate numai din modificarea prețurilor factorilor, personalizarea producției, schimbările sezoniere normale și alte schimbări ciclice;

                                          (ix)

                                          comercializarea de produse noi sau îmbunătățite semnificativ;

                              5.

                              „surse regenerabile de energie” înseamnă următoarele surse de energie regenerabile de alt tip decât fosile: eoliană, solară, aerotermală, geotermală, hidrotermală și energia oceanelor, hidroelectrică, biomasă, gazul provenit din depozitele de deșeuri, gazul provenit de la stațiile de epurare a apei și biogazul;

                              6.

                              „biomasă” înseamnă fracțiunea biodegradabilă a produselor, deșeurilor și reziduurilor din agricultură (inclusiv substanțe vegetale și animale), din silvicultură și din industriile conexe, inclusiv pescuitul și acvacultura, precum și biogazul și fracțiunea biodegradabilă a deșeurilor industriale și municipale;

                              7.

                              „biocombustibil” înseamnă un combustibil lichid sau gazos pentru transport, produs din biomasă;

                              8.

                              „biolichid” înseamnă un combustibil lichid produs din biomasă și utilizat în scopuri energetice altele decât transportul, inclusiv pentru producerea de energie electrică și de energie destinată încălzirii și răcirii;

                              9.

                              „biocombustibil durabil” înseamnă un biocombustibil care îndeplinește criteriile de durabilitate prevăzute la articolul 17 din Directiva 2009/28/CE privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile și orice modificare adusă acesteia (21);

                              10.

                              „mecanism de cooperare” înseamnă un mecanism care îndeplinește condițiile prevăzute la articolele 6, 7 sau 8 din Directiva 2009/28/CE;

                              11.

                              „energie din surse regenerabile de energie” înseamnă energia generată de instalații care utilizează exclusiv surse regenerabile de energie, precum și cota, din punctul de vedere al valorii calorice, a energiei produse din surse regenerabile de energie în instalații hibride care utilizează și surse de energie convențională și include energie electrică regenerabilă utilizată pentru umplerea sistemelor de stocare, dar exclude energia electrică produsă ca urmare a sistemelor de stocare;

                              12.

                              „cogenerare” sau producerea combinată de energie electrică și energie termică (CHP) înseamnă producerea simultană, în același proces, a energiei termice și a energiei electrice și/sau mecanice;

                              13.

                              „cogenerare de înaltă eficiență” înseamnă cogenerarea care îndeplinește criteriile definiției privind cogenerarea de înaltă eficiență, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (34) din Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (22);

                              14.

                              „sistem de termoficare și răcire centralizată eficient din punct de vedere energetic” înseamnă un sistem de termoficare și răcire centralizată care îndeplinește criteriile definiției corespunzătoare unui sistem eficient de termoficare și răcire centralizată, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatele (41) și (42) din Directiva 2012/27/UE. Definiția cuprinde instalațiile de termoficare/răcire și rețeaua (inclusiv instalațiile conexe) necesare pentru a distribui agentul de termoficare/răcire de la unitățile de producție la sediul clientului;

                              15.

                              „taxă de mediu” înseamnă o taxă cu o bază de impozitare specifică care are un efect negativ clar asupra mediului sau care urmărește să impoziteze anumite activități, bunuri sau servicii astfel încât costurile de mediu să poată fi incluse în prețul lor și/sau astfel încât producătorii și consumatorii să fie orientați către activități care respectă mai mult mediul;

                              16.

                              „nivelul minim al taxei Uniunii” înseamnă nivelul minim de impozitare prevăzut de legislația Uniunii; pentru produsele energetice și pentru energia electrică, aceasta înseamnă nivelul minim de impozitare prevăzut în anexa I la Directiva 2003/96/CE;

                              17.

                              „întreprindere mică și mijlocie” („IMM”) înseamnă o întreprindere care îndeplinește condițiile prevăzute de Recomandarea Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (23);

                              18.

                              „întreprindere mare” înseamnă întreprinderea care nu se încadrează în definiția IMM-urilor;

                              19.

                              „ajutor individual” înseamnă ajutorul acordat fie în cadrul unei scheme, fie pe o bază ad-hoc;

                              20.

                              „intensitatea ajutorului” înseamnă valoarea brută a ajutorului exprimat ca procent din costurile eligibile; toate cifrele utilizate trebuie luate în considerare înainte de a deduce impozitele sau orice altă taxă; în cazul în care ajutorul se acordă sub o altă formă decât cea a unei subvenții, valoarea ajutorului trebuie să fie echivalentul-subvenție al ajutorului; ajutoarele care pot fi plătite în mai multe tranșe trebuie calculate la valoarea lor în momentul acordării; rata dobânzii care trebuie utilizată în scopul scontului și pentru calculul valorii ajutorului în formă de credit preferențial trebuie să fie rata de referință aplicabilă în momentul acordării subvenției; intensitatea ajutorului se calculează pentru fiecare beneficiar;

                              21.

                              „venit din exploatare” înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, în special economiile de costuri și producția auxiliară suplimentară legată direct de investițiile suplimentare pentru protecția mediului și, dacă este cazul, veniturile care provin din alte măsuri de sprijin, indiferent dacă acestea reprezintă sau nu ajutoare de stat, inclusiv ajutoare de exploatare acordate pentru aceleași costuri eligibile, prețul plătit producătorilor pentru energie electrică regenerabilă sau alte măsuri de sprijin;

                              22.

                              „cost de exploatare” înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, în special costurile de producție suplimentare precum costurile de întreținere, rezultate din investițiile suplimentare pentru protecția mediului;

                              23.

                              „activ corporal” înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, investițiile în terenuri care sunt strict necesare pentru a îndeplini obiectivele de mediu, investițiile în clădiri, instalații și echipamente destinate să reducă sau să elimine poluarea și alte consecințe negative, precum și investițiile pentru adaptarea metodelor de producție în vederea protejării mediului;

                              24.

                              „activ necorporal” înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, cheltuielile privind transferul de tehnologie prin achiziții de licențe de exploatare sau de cunoștințe tehnice brevetate și nebrevetate, în cazul în care respectivele cheltuieli respectă următoarele condiții:

                                          (a)

                                          trebuie considerate ca active amortizabile;

                                          (b)

                                          trebuie achiziționate în condițiile pieței, de la o întreprindere în care achizitorul nu are nicio putere de control direct sau indirect;

                                          (c)

                                          trebuie incluse în activele întreprinderii și trebuie să rămână în unitatea beneficiarului ajutorului și să fie utilizate acolo pe o perioadă de cel puțin cinci ani; această condiție nu se aplică în cazul în care activul corporal este uzat moral; în cazul în care este vândut în cursul celor cinci ani, profitul obținut din vânzare trebuie dedus din costurile eligibile și valoarea ajutorului trebuie rambursată parțial sau integral, după caz;

                              25.

                              „internalizarea costurilor” înseamnă principiul conform căruia toate costurile asociate protecției mediului ar trebui incluse în costurile de producție ale întreprinderii poluante;

                              26.

                              „poluator” înseamnă persoana care aduce direct sau indirect daune mediului sau care creează condiții care conduc la asemenea daune (24);

                              27.

                              „poluare” înseamnă dauna cauzată de poluator prin prejudicierea directă sau indirectă a mediului sau prin crearea unor condiții care conduc la asemenea daune asupra mediului fizic înconjurător sau a resurselor naturale;

                              28.

                              „principiul poluatorul plătește” înseamnă că poluatorul care cauzează poluarea ar trebui să suporte costurile măsurilor de combatere a poluării;

                              29.

                              „sit contaminat” înseamnă un sit în care s-a confirmat prezența, cauzată de om, a unor substanțe periculoase la un asemenea nivel încât prezintă un risc semnificativ pentru sănătatea umană sau pentru mediu, având în vedere utilizarea actuală a terenului respectiv sau viitoarea utilizare autorizată a acestuia;

                              30.

                              „ajutor ad-hoc” înseamnă ajutorul care nu este acordat pe baza unei scheme de ajutoare;

                              31.

                              „infrastructură energetică” înseamnă orice echipament sau instalație fizică care este situată în SEE sau care conectează SEE cu una sau mai multe țări terțe și care se încadrează în următoarele categorii:

                                          (a)

                                          în ceea ce privește energia electrică:

                                                      (i)

                                                      infrastructura pentru transport, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (3) din Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului (25);

                                                      (ii)

                                                      infrastructura pentru distribuție, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (5) din Directiva 2009/72/CE;

                                                      (iii)

                                                      instalațiile de depozitare a energiei electrice, definite ca instalații utilizate pentru depozitarea permanentă sau temporară a energiei în infrastructuri situate la suprafață sau în subteran sau în situri geologice, cu condiția să fie conectate direct la linii de transport de înaltă tensiune concepute pentru o tensiune de minimum 110 kV;

                                                      (iv)

                                                      orice echipament sau instalație indispensabilă pentru a asigura funcționarea în condiții de siguranță, securitate și eficiență a sistemelor definite la punctele (i)-(iii), inclusiv a sistemelor de protecție, monitorizare și control la toate tensiunile și posturile de transformare; și

                                                      (v)

                                                      rețelele inteligente, definite ca orice echipament, linie, cablu sau instalație, atât la nivelul transportului, cât și al distribuției la tensiune joasă și medie, care are ca obiectiv comunicarea digitală bidirecțională, monitorizarea interactivă, inteligentă și în timp real sau aproape real și gestionarea producției, a transportului, a distribuției și a consumului de energie electrică în cadrul unei rețele electrice, în vederea dezvoltării unei rețele care să integreze în mod eficient comportamentul și acțiunile tuturor utilizatorilor conectați la aceasta – producători, consumatori și cei cu dublu statut de producător și consumator – în vederea asigurării unui sistem energetic eficient din punct de vedere economic și durabil, cu pierderi minore și cu un nivel înalt de securitate și de calitate în aprovizionare și de siguranță;

                                          (b)

                                          în ceea ce privește gazele:

                                                      (i)

                                                      conductele de transport și de distribuție pentru transportul gazelor naturale și a biogazelor care fac parte dintr-o rețea, cu excepția conductelor de înaltă presiune utilizate pentru distribuția în amonte de gaze naturale;

                                                      (ii)

                                                      instalațiile subterane de stocare conectate la conductele de gaze de înaltă presiune menționate la punctul (i);

                                                      (iii)

                                                      instalațiile de recepție, de stocare și de regazeificare sau decompresie pentru gaze naturale lichefiate („GNL”) sau gaze naturale comprimate („GNC”); și

                                                      (iv)

                                                      orice echipament sau instalație indispensabilă pentru a asigura funcționarea în condiții de siguranță, securitate și eficiență a sistemului sau pentru a asigura o capacitate bidirecțională, inclusiv stații de comprimare;

                                          (c)

                                          în ceea ce privește petrolul:

                                                      (i)

                                                      conductele utilizate pentru transportul țițeiului;

                                                      (ii)

                                                      stațiile de pompare și instalațiile de stocare necesare pentru exploatarea conductelor de țiței; și

                                                      (iii)

                                                      orice echipament sau instalație indispensabilă pentru a asigura funcționarea în condiții de siguranță, securitate și eficiență a sistemului vizat, inclusiv a sistemelor de protecție, monitorizare și control și a dispozitivelor de flux invers;

                                          (d)

                                          în ceea ce privește CO2: rețeaua de conducte, inclusiv stațiile auxiliare conexe, pentru transportarea CO2 către siturile de stocare, în vederea injectării acestuia în formațiuni geologici subterani adecvate, în scopul stocării permanente;

                              32.

                              „deficit de finanțare” înseamnă diferența dintre fluxurile de numerar pozitive și cele negative pe parcursul duratei de viață a investiției, actualizate la valoarea lor din prezent (în general utilizând costul capitalului);

                              33.

                              „captarea și stocarea dioxidului de carbon” sau „CSC” înseamnă o serie de tehnologii care captează dioxidul de carbon (CO2) emis de instalațiile industriale pe bază de combustibili fosili sau biomasă, inclusiv de centralele electrice, îl transportă într-un loc de stocare corespunzător și injectează CO2 în formațiuni geologice subterane adecvate în scopul stocării permanente a CO2;

                              34.

                              „caracterul adecvat al capacității de producție” înseamnă un nivel de capacitate generată care este considerat ca fiind adecvat pentru a satisface nivelurile cererii în partea contractantă, în orice moment, pe baza unui indicator statistic convențional utilizat de organizații recunoscute ca îndeplinind un rol esențial în crearea unei piețe unice în sectorul energiei electrice, precum ENTSO-E;

                              35.

                              „generator” înseamnă o întreprindere care produce energie electrică în scop comercial;

                              36.

                              „măsură privind caracterul adecvat al capacității de producție” înseamnă un mecanism care are scopul de a asigura faptul că anumite niveluri privind caracterul adecvat al capacității de producție sunt atinse la nivel național;

                              37.

                              „responsabilitate de echilibrare” înseamnă responsabilitatea pentru abaterile dintre producție, consum și tranzacțiile comerciale ale unei părți responsabile cu echilibrarea, în cursul unei perioade date de remediere a unui dezechilibru;

                              38.

                              „responsabilități standard de echilibrare” înseamnă responsabilități de echilibrare care nu creează discriminări între tehnologii și care nu scutesc pe niciun producător de aceste responsabilități;

                              39.

                              „parte responsabilă cu echilibrarea (PRE)” înseamnă un operator de pe piață sau un reprezentant desemnat al acestuia, care are responsabilitatea dezechilibrelor de pe piață;

                              40.

                              „dezechilibre” înseamnă abaterile dintre producție, consum și tranzacțiile comerciale ale unei PRE, în cursul unei perioade date de remediere a unui dezechilibru;

                              41.

                              „remedierea unui dezechilibru” înseamnă un mecanism de decontare financiară care vizează recuperarea costurilor aferente echilibrării aplicabile dezechilibrelor înregistrate de PRE;

                              42.

                              „perioada de remediere a unui dezechilibru” înseamnă unitățile de timp utilizate pentru a calcula dezechilibrele înregistrate de PRE;

                              43.

                              „procedură de ofertare concurențială” înseamnă un proces de ofertare nediscriminatoriu care prevede participarea unui număr suficient de întreprinderi și în care ajutorul se acordă fie pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, fie pe baza unui preț de echilibru. De asemenea, bugetul sau volumul aferent procedurii de ofertare reprezintă o constrângere obligatorie, ceea ce creează o situație în care nu toți ofertanții pot primi ajutoare;

                              44.

                              „începerea lucrărilor” înseamnă fie începerea lucrărilor de construcții în cadrul investiției, fie primul angajament ferm de comandă pentru echipamente sau alt angajament prin care investiția devine ireversibilă, oricare dintre acestea survine mai întâi. Cumpărarea de terenuri și lucrările pregătitoare, precum obținerea permiselor și realizarea studiilor preliminare de fezabilitate nu sunt considerate drept începere a lucrărilor. În cazul preluărilor de întreprinderi, „începerea lucrărilor” înseamnă data de achiziționare a activelor direct legate de unitatea achiziționată;

                              45.

                              „proiect demonstrativ” înseamnă un proiect care demonstrează că o tehnologie este o premieră în SEE și reprezintă o importantă inovare care depășește stadiul actual al tehnologiei;

                              46.

                              „zone asistate” înseamnă zonele desemnate într-o hartă a ajutoarelor regionale aprobată pentru perioada 1 iulie 2014-31 decembrie 2020, în aplicarea articolului 61 alineatul (3) literele (a) și (c) din Acordul privind SEE;

                              47.

                              „harta ajutoarelor regionale” înseamnă lista zonelor desemnate de o parte contractantă conform condițiilor stabilite în Orientările privind ajutoarele de stat regionale pentru perioada 2014-2020 (26).

            2.   Ajutoarele din domeniul mediului și energiei care fac obiectul notificării

                  (15)

                  Ajutoarele individuale acordate pe baza unei scheme de ajutoare notificate fac în continuare obiectul obligației de notificare, în temeiul articolului 62 alineatul (3) din Acordul privind SEE, în cazul în care ajutoarele depășesc următoarele praguri de notificare (27) și în cazul în care nu sunt acordate pe baza unei proceduri de ofertare concurențiale:
                  (a)   ajutoare pentru investiții: în cazul în care valoarea ajutoarelor depășește 15 milioane EUR pentru o întreprindere;
                  (b)   ajutoare de exploatare pentru producția de energie electrică regenerabilă și/sau producția combinată de căldură regenerabilă: în cazul în care ajutoarele sunt acordate instalațiilor de energie electrică regenerabilă în situri în care capacitatea de producere a energiei electrice regenerabile rezultată pentru fiecare sit depășește 250 de megawați („MW”);
                  (c)   ajutoare de exploatare pentru producția de biocombustibili: în cazul în care ajutoarele sunt acordate unei instalații de producție de biocombustibili în situri în care producția rezultată depășește 150 000 de tone („t”) pe an;
                  (d)   ajutoare de exploatare pentru cogenerare: în cazul în care ajutoarele sunt acordate unei instalații de cogenerare care are ca rezultat o capacitate de cogenerare a electricității care depășește 300 MW. Ajutorul pentru producția de căldură prin cogenerare se va evalua în contextul notificării bazate pe capacitatea privind energia electrică;
                  (e)   ajutoare pentru infrastructura energetică: în cazul în care valoarea ajutoarelor depășește 50 de milioane EUR pe întreprindere și pe proiect de investiții;
                  (f)   ajutoare pentru captarea și stocarea dioxidului de carbon: în cazul în care valoarea ajutoarelor depășește 50 de milioane EUR pe proiect de investiții;
                  (g)   ajutoare sub forma unei măsuri privind caracterul adecvat al capacității de producție: în cazul în care valoarea ajutoarelor depășește 15 milioane EUR pe proiect și pe întreprindere.

                  (16)

                  Scutirile fiscale, reducerile legate de taxele de mediu și scutirile de la finanțarea energiei din surse regenerabile care intră sub incidența secțiunii 3.7 nu vor face obiectul condițiilor pentru ajutoarele individuale notificate. Cu toate acestea, ajutoarele acordate sub formă de ajutoare fiscale care nu intră sub incidența secțiunii 3.7 a prezentelor orientări vor face obiectul unei evaluări individuale, în cazul în care sunt depășite plafoanele prevăzute în secțiunea respectivă. Aceasta se aplică, de asemenea, indiferent dacă beneficiarul individual beneficiază în același timp de o scutire sau de o reducere fiscală care intră sub incidența secțiunii 3.7.

                  (17)

                  Prezentele orientări furnizează criteriile de compatibilitate pentru schemele de ajutoare și ajutoarele individuale destinate atingerii obiectivelor privind protecția mediului și energia care fac obiectul obligației de notificare în temeiul articolului 62 alineatul (3) din Acordul privind SEE.

            3.   Evaluarea compatibilității în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE

                  (18)

                  Ajutoarele de stat acordate pentru atingerea obiectivelor privind protecția mediului și energia vor fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE în cazul în care, pe baza principiilor de evaluare comune prezentate în prezentul capitol, contribuie într-o mai mare măsură la realizarea obiectivelor SEE în domeniul mediului sau energiei fără a afecta în mod negative condițiile comerciale într-o măsură care contravine interesului comun. Dezavantajele specifice ale zonelor asistate vor fi luate în considerare.

                  (19)

                  Prezentul capitol clarifică modul în care autoritatea va aplica principiile comune de evaluare descrise în secțiunea 3.1 atunci când evaluează măsurile de ajutor care intră în domeniul de aplicare al prezentelor orientări și, după caz, stabilește condițiile specifice pentru ajutoarele individuale (acordate fie în baza unei scheme, fie ad-hoc).

                  (20)

                  Secțiunea 3.2 stabilește condițiile de compatibilitate generale aplicabile tuturor măsurilor de ajutor care intră în domeniul de aplicare al prezentelor orientări, cu excepția cazului în care secțiunile mai specifice de la capitolul 3 precizează sau modifică aceste condiții generale de compatibilitate. În consecință, secțiunea 3.2 se aplică, în special, următoarelor măsuri care nu fac parte din secțiunile mai specifice de la capitolul 3:

                              (a)

                              ajutoare pentru studii de mediu;

                              (b)

                              ajutoare pentru depoluarea siturilor contaminate;

                              (c)

                              ajutoare pentru întreprinderile care aplică standarde mai ridicate decât standardele Uniunii sau pentru creșterea nivelului de protecție a mediului în lipsa unor standarde ale Uniunii;

                              (d)

                              ajutoare pentru adaptarea anticipată la viitoarele standarde ale Uniunii.

            3.1.   Principii comune de evaluare

                  (21)

                  Pentru a evalua dacă o măsură de ajutor notificată poate fi considerată compatibilă cu funcționarea Acordului privind SEE, autoritatea analizează, în general, modul în care este concepută structura asigură faptul că impactul pozitiv al realizării unui obiectiv de interes comun este mai mare decât eventualele efecte negative ale măsurii de ajutor asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței.

                  (22)

                  În Comunicarea privind modernizarea ajutoarelor de stat din 8 mai 2012 (28) s-a făcut apel la identificarea și definirea unor principii comune aplicabile evaluării efectuate de Comisie cu privire la compatibilitatea tuturor măsurilor de ajutor. De asemenea, autoritatea aplică această abordare. În acest scop, Comisia va considera o măsură de ajutor de stat compatibilă cu funcționarea Acordului privind SEE numai în cazul în care îndeplinește fiecare dintre următoarele criterii:
                  (a)   contribuția la un obiectiv de interes comun bine definit: o măsură de ajutor de stat vizează un obiectiv de interes comun în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE (secțiunea 3.2.1);
                  (b)   necesitatea intervenției statului: măsura de ajutor de stat vizează o situație în care ajutorul poate aduce o îmbunătățire semnificativă pe care piața nu este în măsură să o furnizeze prin mijloace proprii, de exemplu, prin remedierea unei disfuncționalități a pieței bine definite (secțiunea 3.2.2);
                  (c)   caracterul adecvat al măsurii de ajutor: măsura de ajutor propusă este un instrument de politică adecvat pentru abordarea obiectivului de interes comun (secțiunea 3.2.3);
                  (d)   efectul stimulativ: ajutorul duce la modificarea comportamentului întreprinderii (întreprinderilor) vizată (vizate), aceasta (acestea) desfășurând activități suplimentare pe care nu le-ar desfășura în absența ajutoarelor sau pe care le-ar desfășura într-un mod limitat sau diferit (secțiunea 3.2.4);
                  (e)   proporționalitatea ajutorului (ajutor limitat la minimum): valoarea ajutorului se limitează la minimul necesar pentru a stimula investiția sau activitatea suplimentară în domeniul vizat (secțiunea 3.2.5);
                  (f)   evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre părțile contractante: efectele negative ale ajutorului sunt suficient de limitate, astfel încât bilanțul global al măsurii să fie pozitiv (secțiunea 3.2.6);
                  (g)   transparența ajutorului: părțile contractante, autoritatea, operatorii economici și publicul au acces ușor la toate actele relevante și la toate informațiile pertinente cu privire la ajutorul acordat (secțiunea 3.2.7).

                  (23)

                  Anumite categorii de scheme pot face, de asemenea, obiectul unei cerințe de evaluare ex post, astfel cum se indică în capitolul 4. În astfel de cazuri, autoritatea poate limita durata schemelor respective (în mod normal, la maximum patru ani) cu posibilitatea de a notifica din nou prelungirea acestora ulterior.

                  (24)

                  De asemenea, dacă o măsură de ajutor de stat sau condițiile aferente acesteia, inclusiv metoda sa finanțare atunci când face parte integrantă din măsură, conduc la o încălcare nedisociabilă a dreptului SEE, ajutorul nu poate fi declarat compatibil cu Acordul privind SEE (29). De exemplu, în domeniul energiei, orice taxă care are obiectivul de a finanța o măsură de ajutor de stat trebuie să respecte în special articolele 10 și 14 din Acordul privind SEE (30).

            3.2.   Dispoziții generale privind compatibilitatea

      3.2.1.   Contribuția la realizarea unui obiectiv de interes comun

      3.2.1.1.   Condiții generale

                  (25)

                  Obiectivul general al ajutoarelor de mediu este de a spori nivelul de protecție a mediului în comparație cu nivelul care ar fi atins în absența ajutoarelor. Strategia Europa 2020 stabilește în special obiective și ținte pentru o creștere durabilă, cu scopul de a sprijini trecerea la o economie eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, competitivă și cu emisii scăzute de dioxid de carbon. O economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon, în care diversele tipuri de energie din surse regenerabile au o pondere semnificativă, necesită o ajustare a sistemului energetic, în special investiții semnificative în rețelele electrice (31). Obiectivul principal al ajutoarelor din sectorul energetic este de a asigura un sistem energetic competitiv, durabil și sigur în cadrul unei piețe energetice europene care funcționează bine (32).

                  (26)

                  Părțile contractante care intenționează să acorde ajutoare în domeniul mediului sau al energiei vor trebui să definească în mod precis obiectivul urmărit și să explice care este contribuția preconizată a măsurii către atingerea acestui obiectiv.

                  (27)

                  Studiile de mediu pot contribui la atingerea unui obiectiv comun atunci când sunt direct legate de investițiile eligibile în temeiul prezentelor orientări, chiar dacă, în urma constatărilor unui studiu pregătitor, investiția analizată nu mai are loc.

            3.2.1.2.   Condiții suplimentare pentru ajutoarele care pot fi notificate individual

                  (28)

                  Pentru a demonstra contribuția unui ajutor care poate fi notificat individual la creșterea nivelului de protecție a mediului, partea contractantă poate utiliza, pe cât posibil în termeni cuantificabili, mai mulți indicatori, în special pe cei menționați mai jos:
                  (a)   tehnologii de reducere a emisiilor: cantitatea de gaze cu efect de seră sau de poluanți care, în mod permanent, nu este emisă în atmosferă (ceea ce înseamnă reducerea consumului de combustibili fosili);
                  (b)   standarde existente ale Uniunii: creșterea nivelului de protecție a mediului, în valori absolute și relative, peste nivelul standardului, și anume o reducere a poluării care nu s-ar fi obținut respectând standardul, în absența unui ajutor de stat;
                  (c)   viitoare standarde ale Uniunii: creșterea ritmului de punere în aplicare a viitoarelor standarde, și anume reducerea anticipată a poluării.

            3.2.2.   Necesitatea intervenției statului

      3.2.2.1.   Condiții generale

                  (29)

                  Întrucât este general acceptat faptul că piețele concurențiale tind să conducă la rezultate eficiente din punctul de vedere al prețurilor, producției și utilizării resurselor, în cazul în care există disfuncționalități ale pieței (33), intervenția statului poate îmbunătăți funcționarea eficientă a piețelor. Într-adevăr, măsurile de ajutor de stat pot, în anumite condiții, să corecteze disfuncționalitățile pieței și, astfel, pot contribui la atingerea obiectivului comun în măsura în care piața nu reușește singură să atingă un rezultat eficient. Pentru a evalua dacă un ajutor de stat este eficient în vederea atingerii obiectivului, este necesar în primul rând să se identifice și să se definească problema care trebuie abordată. Ajutoarele de stat ar trebui să fie direcționate către situațiile în care acestea pot aduce o îmbunătățire semnificativă, pe care piața nu o poate aduce singură.

                  (30)

                  Pentru a stabili orientări care să asigure faptul că prin măsurile de ajutor se atinge obiectivul comun, părțile contractante ar trebui să identifice disfuncționalitățile pieței care stau în calea unui nivel crescut de protecție a mediului sau a unei piețe interne a energiei care funcționează bine, în condiții de siguranță, care oferă prețuri accesibile și care este durabilă. Disfuncționalitățile pieței legate de obiectivele de mediu și de cele energetice pot fi diferite sau similare, dar pot împiedica rezultatul optim și pot duce la un rezultat ineficient din următoarele motive:
                  (a)   efecte externe negative: acestea sunt mai frecvente în cazul măsurilor de ajutor în domeniul mediului și apar atunci când nu s-a stabilit în mod adecvat prețul pentru poluare, și anume atunci când firma în cauză nu suportă costul integral al poluării. În acest caz, întreprinderile care acționează în propriul lor interes nu ar avea suficiente stimulente pentru a lua în considerare efectele externe negative cauzate de producție, nici atunci când decid să utilizeze o anumită tehnologie de producție, nici atunci când decid asupra nivelului de producție. Cu alte cuvinte, costurile de producție care sunt suportate de întreprindere sunt inferioare celor suportate de societate. Prin urmare, întreprinderile nu au, de obicei, suficiente stimulente să își reducă nivelul poluării sau să adopte măsuri individuale de protecție a mediului;
                  (b)   efecte externe pozitive: faptul că o parte a beneficiilor care rezultă dintr-o investiție va reveni și altor operatori de pe piață decât investitorul va determina întreprinderile să reducă nivelul investiției. Efectele externe pozitive pot apărea, de exemplu, în cazul investițiilor în ecoinovare (34), în stabilitatea sistemului, în tehnologiile noi și inovatoare privind energia regenerabilă și în măsurile inovatoare de satisfacere a cererii sau în cazul infrastructurilor energetice sau al măsurilor privind caracterul adecvat al capacității de producție de care beneficiază mai multe părți contractante (sau un număr mai mare de consumatori).
                  (c)   informații asimetrice: acestea apar, de regulă, pe piețele unde există o discrepanță între informațiile disponibile unei părți a pieței și informațiile disponibile celeilalte părți a pieței. Această situație ar putea surveni, de exemplu, atunci când investitorii financiari externi nu dispun de informații complete cu privire la randamentele și riscurile probabile ale proiectului. De asemenea, aceasta ar putea surveni în cazul colaborării transfrontaliere referitoare la infrastructuri, atunci când o parte are un dezavantaj din punctul de vedere al informațiilor în comparație cu cealaltă parte. Deși riscul sau incertitudinea în sine nu conduc la prezența unei disfuncționalități a pieței, problema informațiilor asimetrice este legată de gradul de risc și de incertitudine. Ambele tind să fie mai mari pentru investițiile de mediu, care de obicei au o perioadă de amortizare mai mare. Aceasta ar putea conduce la punerea unui accent mai mare pe perspectivele pe termen scurt, fapt care ar putea fi agravat de condițiile de finanțare pentru astfel de investiții, în special pentru IMM-uri;
                  (d)   probleme de coordonare: acestea ar putea împiedica dezvoltarea unui proiect sau conceperea eficientă a acestuia ca urmare a intereselor și a stimulentelor divergente în rândul investitorilor, așa-numitele stimulente fragmentare, a costurilor contractării, a nesiguranței privind rezultatul colaborării și a efectelor de rețea, de exemplu, alimentarea neîntreruptă cu energie electrică. Acestea pot apărea, de exemplu, în relația dintre proprietarului unei clădiri și chiriaș în ceea ce privește aplicarea de soluții eficiente din punct de vedere energetic. Problemele de coordonare pot fi amplificate, de asemenea, ca urmare a problemelor de informare, în special a celor legate de informațiile asimetrice. Problemele de coordonare pot decurge, de asemenea, din necesitatea de a atinge o anumită masă critică înainte ca lansarea proiectului să fie atractivă din punct de vedere comercial, ceea ce poate fi un aspect deosebit de relevant în proiectele de infrastructură (transfrontaliere).

                  (31)

                  Simpla existență a unor disfuncționalități ale pieței într-un anumit context nu este suficientă pentru a justifica intervenția statului. În special, alte politici și măsuri ar putea fi deja instituite pentru a remedia o parte din disfuncționalitățile identificate ale pieței. Printre exemple se numără reglementarea sectorială, standardele obligatorii privind poluarea, mecanismele de stabilire a prețurilor, cum ar fi schema de comercializare a certificatelor de emisii („ETS”) și taxele pe emisiile de dioxid de carbon. Măsurile suplimentare, inclusiv ajutoarele de stat, pot viza doar disfuncționalitatea reziduală a pieței, și anume disfuncționalitatea pieței care nu a făcut obiectul unor politici și măsuri de acest tip. De asemenea, este important să se indice modul în care ajutoarele de stat consolidează alte politici și măsuri instituie care au ca obiectiv remedierea aceleași disfuncționalități a pieței. Prin urmare, se consideră că necesitatea unui ajutor de stat este mai puțin temeinică în cazul în care ajutorul contracarează alte politici care vizează aceeași disfuncționalitate a pieței.

                  (32)

                  Autoritatea va considera că ajutorul este necesar în cazul în care partea contractantă demonstrează că ajutorul vizează în mod efectiv o disfuncționalitate (reziduală) a pieței care nu este abordată.

            3.2.2.2.   Condiții suplimentare pentru ajutoarele care fac obiectul notificării individuale

                  (33)

                  Întrucât disfuncționalitățile pieței pot exista în general, iar măsurile de ajutor pot fi, în principiu, bine concepute pentru a atinge funcționarea eficientă a pieței, nu toate întreprinderile în cauză ar putea să se confrunte cu aceste disfuncționalități ale pieței în aceeași măsură. În consecință, în cazul ajutoarelor care fac obiectul notificării individuale, autoritatea va evalua necesitatea specifică a ajutoarelor pentru fiecare caz în parte. Partea contractantă trebuie să demonstreze o disfuncționalitate a pieței care nu a fost încă abordată în ceea ce privește activitatea specifică care beneficiază de ajutor și dacă ajutorul vizează în mod eficient această disfuncționalitate a pieței.

                  (34)

                  În funcție de disfuncționalitatea pieței specifică în cauză, autoritatea ține cont de următorii factori:

                              (a)

                              dacă alte măsuri de politică abordează deja, în mod suficient, disfuncționalitatea pieței, în special existența unor standarde de mediu sau alte standarde ale Uniunii, ETS sau alte taxe de mediu;

                              (b)

                              dacă intervenția statului este necesară, luând în considerare costul punerii în aplicare a standardelor naționale pentru beneficiarul ajutorului în lipsa ajutorului, comparativ cu costurile sau lipsa acestora de punere în aplicare a acestor standarde pentru principalii concurenți ai beneficiarului ajutorului;

                              (c)

                              în cazul problemelor de coordonare, numărul de întreprinderi care trebuie să colaboreze, interesele divergente ale părților colaboratoare și problemele de ordin practic legate de coordonarea colaborării, cum ar fi problemele lingvistice, confidențialitatea informațiilor și standardele nearmonizate.

            3.2.3.   Caracterul adecvat al ajutorului

                  (35)

                  Măsura de ajutor propusă trebuie să fie un instrument corespunzător menit să abordeze obiectivul de politică urmărit. O măsură de ajutor nu va fi considerată compatibilă cu funcționarea Acordului privind SEE dacă alte instrumente de politică sau alte tipuri de instrumente de ajutor care denaturează mai puțin concurența permit realizarea aceleiași contribuții pozitive la obiectivul comun.

            3.2.3.1.   Caracterul adecvat în comparație cu instrumente de politică alternative

                  (36)

                  Ajutoarele de stat nu reprezintă singurul instrument de politică aflat la dispoziția părților contractante pentru a promova creșterea nivelurilor de protecție a mediului sau pentru a realiza o piață europeană a energiei funcțională, sigură, durabilă și accesibilă din punctul de vedere al prețurilor. Este important să se aibă în vedere faptul că pot exista și alte instrumente, mai potrivite, pentru atingerea acestor obiective. Reglementarea și instrumentele de piață sunt cele mai importante mijloace pentru a realiza obiectivele în materie de mediu și de energie. Instrumentele fără caracter obligatoriu, cum ar fi aplicarea din proprie inițiativă a etichetelor ecologice, precum și difuzarea tehnologiilor ecologice pot să joace, de asemenea, un rol important în atingerea unui nivel ridicat de protecție a mediului.

                  (37)

                  Diferite măsuri destinate remedierii aceleiași disfuncționalități a pieței se pot neutraliza reciproc. Aceasta se întâmplă atunci când un mecanism eficient, bazat pe piață, a fost introdus pentru a aborda în mod specific problema efectelor externe. O nouă măsură de sprijin menită să remedieze aceeași disfuncționalitate a pieței riscă să submineze eficiența mecanismului bazat pe piață.

                  (38)

                  Diferite măsuri destinate remedierii unor disfuncționalități diferite ale pieței se pot, de asemenea, neutraliza reciproc. O măsură menită să remedieze o problemă legată de caracterul adecvat al capacității de producție trebuie contrabalansată de obiectivul de mediu ce constă în eliminarea treptată a subvențiilor dăunătoare pentru mediu sau pentru economie, inclusiv a celor destinate combustibililor fosili. În mod similar, o măsură destinată reducerii emisiilor de gaze cu efect de seră poate antrena o creștere a aprovizionării cu energie electrică variabilă, care ar putea avea un impact negativ asupra caracterului adecvat al capacității de producție.

                  (39)

                  Aplicarea principiului „poluatorul plătește” prin intermediul legislației privind protecția mediului garantează, în principiu, faptul că disfuncționalitățile pieței legate de efectele externe negative vor fi remediate. Prin urmare, ajutoarele de stat nu reprezintă un instrument adecvat și nu pot fi acordate în măsura în care beneficiarul ajutorului ar putea fi considerat responsabil de poluare în temeiul legislației SEE sau al legislației naționale existente în domeniu (35).

            3.2.3.2.   Caracterul adecvat în comparație cu instrumente de ajutor diferite

                  (40)

                  Ajutoarele în domeniul mediului și al energiei pot fi acordate sub diverse forme. Cu toate acestea, partea contractantă ar trebui să garanteze că ajutoarele sunt acordate sub forma care are potențialul de a denatura într-o măsură cât mai mică schimburile comerciale și concurența. În acest sens, partea contractantă trebuie să demonstreze motivul pentru care alte forme de ajutor cu un potențial mai redus de denaturare, cum ar fi avansurile rambursabile, comparativ cu granturile directe, sau creditele fiscale, comparativ cu reducerile de impozit, sau tipurile de ajutoare bazate pe instrumente financiare precum instrumentele de datorii sau de capital (de exemplu, credite preferențiale sau subvenționări ale ratei dobânzii, garanții de stat sau alte aporturi de capital în condiții avantajoase) sunt mai puțin adecvate.

                  (41)

                  Instrumentul de ajutor trebuie să fie ales în concordanță cu disfuncționalitatea pieței pe care măsura de ajutor intenționează să o remedieze. În special în situația în care veniturile efective sunt incerte, de exemplu în cazul măsurilor de reducere a consumului de energie, un avans rambursabil poate constitui instrumentul adecvat. În cazul schemelor de ajutoare care pun în aplicare obiectivele și prioritățile programelor operaționale, se consideră că instrumentul de finanțare ales în cadrul programului respectiv este, în principiu, un instrument adecvat.

                  (42)

                  Pentru ajutoarele de exploatare, partea contractantă trebuie să demonstreze că ajutorul este adecvat pentru atingerea obiectivului schemei pe care îl vizează ajutorul. Pentru a demonstra că ajutorul este adecvat, partea contractantă poate calcula cuantumul ajutorului ex ante ca o sumă fixă care acoperă costurile suplimentare preconizate într-o perioadă dată, pentru a stimula întreprinderile să își minimizeze costurile și, cu timpul, să își dezvolte activitatea în mod mai eficient (36).

                  (43)

                  Pentru a demonstra caracterul adecvat al schemelor, partea contractantă se poate baza, de asemenea, pe rezultatele evaluărilor anterioare, astfel cum se prevede în capitolul 4.

            3.2.4.   Efectul stimulativ

      3.2.4.1.   Condiții generale

                  (44)

                  Ajutoarele acordate în domeniul mediului și al energiei pot fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE numai dacă au un efect stimulativ. Există un efect stimulativ atunci când un ajutor determină schimbarea comportamentului beneficiarului pentru a spori nivelul de protecție a mediului sau pentru a îmbunătăți funcționarea unei piețe a energiei sigure, durabile și cu prețuri accesibile. Această schimbare a comportamentului nu s-ar produce în absența ajutorului respectiv. Ajutoarele nu trebuie să subvenționeze costurile unui activități pe care o întreprindere le-ar fi suportat și nu trebuie să compenseze riscul comercial al unei activități economice.

                  (45)

                  Autoritatea consideră că ajutoarele nu prezintă un efect stimulativ pentru beneficiar în toate cazurile în care activitatea legată de proiectul respectiv a început înainte ca beneficiarul să adreseze autorităților naționale cererea de ajutor. În astfel de cazuri în care beneficiarul începe să pună în aplicare un proiect înainte de a introduce cererea de ajutor, niciun ajutor acordat în favoarea proiectului respectiv nu va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.

                  (46)

                  Părțile contractante trebuie să introducă și să utilizeze un formular de cerere de ajutor. Formularul de cerere cuprinde cel puțin numele solicitantului și dimensiunea întreprinderii, o descriere a proiectului, inclusiv locul în care se desfășoară acesta și datele începerii și finalizării proiectului, cuantumul ajutorului necesar pentru realizarea acestuia, precum și costurile eligibile. În formularul de cerere de ajutor, beneficiarii trebuie să explice ce s-ar fi întâmplat în absența ajutorului, și anume o situație care este descrisă ca fiind scenariul contrafactual sau scenariul ori proiectul alternativ. De asemenea, întreprinderile mari trebuie să prezinte documente justificative în sprijinul scenariului contrafactual descris în formularul de cerere.

                  (47)

                  Atunci când primește un formular de cerere, autoritatea care acordă ajutorul trebuie să verifice credibilitatea scenariului contrafactual și să confirme că ajutorul are efectul stimulativ necesar. Un scenariu contrafactual este credibil dacă este autentic și dacă se raportează la factorii de decizie valabili la data la care beneficiarul hotărăște să facă investiția. Nu este necesară îndeplinirea condițiilor menționate la punctele 45 și 46 în cazul în care ajutorul se acordă pe baza unei proceduri de ofertare concurențiale.

            Efectul stimulativ și adaptarea la standardele Uniunii

                  (48)

                  Autoritatea consideră că ajutoarele acordate în vederea adaptării la viitoarele standarde ale Uniunii au, în principiu, un efect stimulativ, inclusiv atunci când standardul a fost deja adoptat, dar nu este încă în vigoare. Cu toate acestea, în acest din urmă caz, ajutorul are un efect stimulativ dacă favorizează realizarea investiției cu mult timp înainte de intrarea în vigoare a standardului. Se va considera că ajutoarele acordate în vederea adaptării la standardele Uniunii care au fost deja adoptate, dar care nu au intrat încă în vigoare au un efect stimulativ în cazul în care investiția este realizată și finalizată cu cel puțin un an înainte de intrarea în vigoare a standardelor Uniunii.

                  (49)

                  Printr-o derogare ulterioară de la punctul 48, poate exista un efect stimulativ în cazul în care ajutoarele se acordă pentru:

                              (a)

                              achiziționarea de vehicule noi pentru transportul rutier, feroviar, pe căi navigabile interioare și maritim și care respectă standardele adoptate ale Uniunii, cu condiția ca aceste standarde să nu fi fost încă în vigoare la data achiziționării și ca, odată devenite obligatorii, acestea să nu se aplice vehiculelor deja achiziționate; sau

                              (b)

                              operațiunile de retehnologizare a vehiculelor de transport existente destinate transportului rutier, feroviar, pe căi navigabile interioare și maritim, cu condiția ca standardele Uniunii să nu fi fost încă în vigoare la data intrării în funcțiune a vehiculelor și ca, odată devenite obligatorii, acestea să nu se aplice vehiculelor respective.

                  (50)

                  Autoritatea consideră că ajutoarele care susțin investițiile ce permit beneficiarului să ia măsuri care depășesc standardele aplicabile ale Uniunii reprezintă o contribuție pozitivă la obiectivele în materie de mediu sau de energie. Pentru a nu descuraja părțile contractante să impună standarde naționale obligatorii mai stricte decât standardele corespunzătoare ale Uniunii, o astfel de contribuție pozitivă există indiferent de existența sau absența unor standarde naționale obligatorii mai stricte decât cele ale Uniunii. Aceasta include, de exemplu, măsuri destinate îmbunătățirii calității apei și aerului, care sunt mai riguroase decât standardele obligatorii ale Uniunii. O astfel de contribuție pozitivă există și în cazul în care un standard național obligatoriu a fost adoptat în absența unor standarde ale Uniunii.

            Efectul stimulativ și auditurile energetice

                  (51)

                  În temeiul Directivei 2012/27/UE (denumită în continuare „Directiva privind eficiența energetică” sau „DEE”), întreprinderile mari trebuie să efectueze audituri energetice o dată la patru ani. Prin urmare, ajutoarele acordate pentru auditurile energetice cărora li se supun întreprinderile mari pot avea un efect stimulativ numai în măsura în care ajutoarele nu compensează un audit energetic prevăzut de DEE. Întrucât IMM-urile nu sunt supuse aceleiași obligații, ajutoarele de stat acordate IMM-urilor pentru realizarea auditului energetic pot avea un efect stimulativ.

                  (52)

                  Punctul precedent nu aduce atingere evaluării efectului stimulativ al ajutoarelor de stat acordate în favoarea unor măsuri privind eficiența energetică prevăzute de auditul energetic sau realizate ca urmare a acestuia sau a unor măsuri care rezultă din alte instrumente, cum ar fi sistemele de gestionare a energiei și sistemele de management de mediu.

            3.2.4.2.   Condiții suplimentare pentru ajutoarele care fac obiectul notificării individuale

                  (53)

                  Pentru măsurile care fac obiectul notificării individuale, partea contractantă trebuie să demonstreze pe deplin autorității efectul stimulativ al ajutorului. Acestea trebuie să furnizeze dovezi clare că ajutorul are un asemenea impact efectiv asupra deciziei privind investiția, încât produce o schimbare în comportamentul beneficiarului care antrenează sporirea de către acesta a nivelului de protecție a mediului sau îmbunătățirea funcționării pieței europene a energiei. Pentru a permite o evaluarea completă, partea contractantă trebuie să furnizeze atât informații despre proiectul pentru care se solicită ajutorul, cât și o descriere detaliată a scenariului contrafactual în care nicio parte contractantă nu acordă niciun ajutor beneficiarului.

                  (54)

                  Avantajele unor noi investiții sau ale unor noi metode de producție nu se limitează, de obicei, la efectele lor directe asupra mediului sau la impactul lor asupra pieței energiei. Astfel de avantaje (37) pot viza, în special, producția, în timp ce riscurile sunt legate îndeosebi de faptul că este dificil de stabilit dacă investițiile vor fi atât de productive precum se preconizase.

                  (55)

                  Efectul stimulativ trebuie să fie constatat, în principiu, cu ajutorul analizei scenariului contrafactual, comparându-se nivelurile activității vizate obținute cu și fără ajutor. În esență, aceasta presupune verificarea rentabilității proiectului în absența ajutorului, pentru a evalua dacă aceasta este inferioară profitului pe care întreprinderea l-ar obține prin punerea în aplicare a proiectului alternativ.

                  (56)

                  În acest context, nivelul rentabilității poate fi evaluat cu ajutorul unor metodologii care sunt utilizate în mod curent în sectorul respectiv de activitate, de exemplu metode de evaluare a valorii actualizate nete („VAN”) a proiectului (38), a ratei interne de rentabilitate („RIR”) (39) sau a rentabilității medii a capitalului angajat („ROCE”). Rentabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu ratele de rentabilitate normale aplicate de întreprindere în proiecte de investiții similare. Dacă acele rate nu sunt disponibile, rentabilitatea proiectului trebuie să fie comparată cu costul capitalului întreprinderii în ansamblu sau cu ratele de rentabilitate înregistrate, de regulă, în sectorul în cauză.

                  (57)

                  În absența unui scenariu contrafactual specific, se poate presupune că există un efect stimulativ atunci când există un deficit de finanțare, adică atunci când costurile de investiție depășesc VAN a profiturilor estimate din exploatare generate de investiție, pe baza unui plan de afaceri ex ante.

                  (58)

                  Părțile contractante sunt invitate să se bazeze, în special, pe elemente de probă actuale, relevante și credibile, de exemplu pe documente oficiale emise de conducerea întreprinderii, pe rapoarte ale Comitetului pentru credite, pe rapoarte financiare de evaluare a riscurilor, pe planuri de afaceri interne, pe opinii ale experților și pe alte studii privind proiectul de investiții supus evaluării. Documentele care conțin informații despre previziuni privind cererea, previziuni privind costurile, previziuni financiare, documentele prezentate unui comitet pentru investiții care dezvoltă mai multe scenarii de investiții sau documentele furnizate instituțiilor financiare ar putea contribui la verificarea efectului stimulativ.

                  (59)

                  Pentru a se asigura că efectul stimulativ este stabilit pe o bază obiectivă, autoritatea poate că compare, atunci când evaluează efectul stimulativ, datele specifice întreprinderii cu datele referitoare la sectorul în care întreprinderea respectivă își desfășoară activitatea, operațiune cunoscută sub denumirea de analiză comparativă. În special, partea contractantă ar trebui să furnizeze, în măsura posibilului, date specifice sectorului care să demonstreze că scenariul contrafactual al întreprinderii, nivelul de rentabilitate necesar și fluxurile de numerar preconizate sunt rezonabile.

                  (60)

                  Autoritatea poate să constate că există un efect stimulativ atunci când o întreprindere poate fi stimulată să realizeze un proiect care beneficiază de ajutor, chiar dacă proiectul respectiv nu atinge nivelul de rentabilitate necesar în mod normal. Acest lucru ar putea fi justificat, de exemplu, prin prisma unor avantaje mai mari, care nu sunt luate în considerare în rentabilitatea proiectului în sine. În astfel de circumstanțe, elementele de probă furnizate pentru a demonstra existența unui efect stimulativ dobândesc o importanță deosebită.

                  (61)

                  În cazul în care o întreprindere se adaptează la un standard național care depășește standardele Uniunii sau care a fost adoptat în absența unor standarde ale Uniunii, autoritatea va verifica dacă beneficiarul ajutorului ar fi fost afectat în mod semnificativ de creșterea costurilor și nu ar fi fost în măsură să suporte costurile legate de punerea în aplicare imediată a standardelor naționale.

                  (62)

                  Pentru investițiile care permit întreprinderilor să depășească nivelurile minime cerute de standardele Uniunii, autoritatea poate estima în continuare că nu există niciun efect stimulativ, în special în cazul în care aceste investiții corespund standardelor tehnice minime disponibile pe piață.

                  (63)

                  În cazul în care ajutorul nu produce o schimbare în comportamentul beneficiarului prin stimularea unor activități suplimentare, acel ajutor nu are un efect stimulativ, dat fiind că nu încurajează un comportament ecologic în SEE și nici nu îmbunătățește funcționarea pieței europene a energiei. Prin urmare, ajutorul nu va fi autorizat în situațiile în care se dovedește că aceleași activități ar fi desfășurate și fără ajutor.

            3.2.5.   Proporționalitatea ajutoarelor

      3.2.5.1.   Condiții generale

                  (64)

                  Ajutoarele în domeniul mediului și al energiei sunt considerate a fi proporționale în cazul în care valoarea lor pentru fiecare beneficiar în parte se limitează la minimul necesar pentru a realiza obiectivul fixat în materie de protecție a mediului sau de energie.

                  (65)

                  Ca regulă generală, se consideră că ajutorul este limitat la minimul necesar dacă valoarea sa corespunde costurilor nete suplimentare necesare pentru îndeplinirea obiectivului fixat, în comparație cu ceea ce s-ar întâmpla în absența ajutorului. Costurile nete suplimentare sunt determinate de diferența dintre beneficiile și costurile economice (inclusiv costurile de investiție și de exploatare) aferente proiectului care beneficiază de ajutor și cele aferente proiectului de investiție alternativ pe care întreprinderea l-ar realiza în absența ajutorului, și anume scenariul contrafactual.

                  (66)

                  Cu toate acestea, ar putea fi dificil să se țină seama în întregime de toate avantajele economice pe care o întreprindere le-ar avea de pe urma unei investiții suplimentare (40). Prin urmare, pentru măsurile care nu fac obiectul unei evaluări individuale, poate fi utilizată o metodă simplificată care ar viza îndeosebi calculul costurilor de investiție suplimentare. Cu alte cuvinte, aceasta nu ar ține seama de beneficiile și de costurile de exploatare. Măsurile care nu fac obiectul unei evaluări individuale vor fi considerate proporționale în cazul în care valoarea ajutorului nu depășește intensitatea maximă a ajutoarelor, și anume un procent dat din costurile eligibile, astfel cum sunt definite la punctele 67-71. Aceste intensități maxime ale ajutoarelor vor servi, de asemenea, drept plafon pentru ajutoarele acordate măsurilor care trebuie notificate.

            Costuri eligibile

                  (67)

                  Costurile eligibile aferente ajutoarelor pentru protecția mediului reprezintă costurile de investiție suplimentare în active corporale și/sau necorporale care sunt direct legate de realizarea obiectivului comun.

                  (68)

                  Costurile eligibile sunt stabilite după cum urmează:

                              (a)

                              în cazul în care este posibil să se distingă costurile necesare pentru atingerea obiectivului de interes comun de toate costurile totale ale investiției ca fiind o investiție separată, de exemplu, datorită faptului că elementul ecologic este identificat cu ușurință va fiind un „adaos” la o instalație deja existentă, costurile investiției separate reprezintă costurile eligibile (41);

                              (b)

                              în toate celelalte cazuri, costurile eligibile sunt costurile de investiție suplimentare, stabilite prin compararea investiției care beneficiază de ajutor cu situația contrafactuală în absența ajutorului de stat. În principiu, se poate lua drept referință costul unei investiții comparabile din punct de vedere tehnic (42) care ar putea fi realizată în mod verosimil fără ajutor (43) și care nu permite îndeplinirea obiectivului de interes comun sau care îndeplinește acest obiectiv într-o mai mică măsură.

                  (69)

                  Anexa 2 conține o listă a scenariilor contrafactuale relevante sau a calculului costurilor eligibile corespunzând scenariului contrafactual care ar trebui utilizat în cazuri similare. Autoritatea poate accepta situații contrafactuale alternative dacă sunt justificate în mod corespunzător de către partea contractantă.

                  (70)

                  În cazul anumitor măsuri acordate pentru sprijinirea unor proiecte integrate, cum ar fi măsurile integrate destinate îmbunătățirii eficienței energetice sau proiectele referitoare la biogaz, scenariul contrafactual poate fi dificil de stabilit. În cazul în care este imposibil să se stabilească un scenariu contrafactual verosimil, autoritatea este dispusă să aibă în vedere costurile totale ale unui proiect ca o alternativă, ceea ce poate antrena o reducere a intensităților ajutorului pentru a reflecta modul diferit de calcul al costurilor eligibile.

                  (71)

                  Normele prevăzute la punctele 68-70 sunt aplicabile construirii de instalații de producție în cadrul proiectelor de termoficare sau de răcire centralizată eficiente din punct de vedere energetic. Cu toate acestea, metoda deficitului de finanțare se va aplica în cazul ajutoarelor acordate pentru construirea rețelei, precum și în cazul evaluării infrastructurii energetice.

            Intensități maxime ale ajutorului

                  (72)

                  Pentru a asigura previzibilitatea și condiții de concurență echitabile, autoritatea aplică intensități maxime ale ajutorului pentru ajutoarele prevăzute în anexa 1. Aceste intensități ale ajutorului reflectă necesitatea unei intervenții a statului determinată, pe de o parte, de importanța disfuncționalității pieței și, pe de altă parte, de nivelul preconizat de denaturare a concurenței și a schimburilor comerciale.

                  (73)

                  Pot fi autorizate intensități ale ajutorului mai ridicate pentru anumite tipuri de ajutoare sau pentru investiții efectuate într-o zonă asistată, însă intensitatea ajutorului nu poate depăși în niciun caz 100 % din costurile eligibile. Pot fi autorizate intensități ale ajutorului mai ridicate în următoarele cazuri:

                              (a)

                              intensitatea ajutorului poate fi majorată cu 15 puncte procentuale pentru investițiile în domeniul energiei și al mediului efectuate în zone asistate care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE și cu cinci puncte procentuale pentru investițiile în domeniul energiei și al mediului efectuate în zone asistate care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE. Autoritatea consideră că aceste majorări sunt justificate având în vedere diversele dezavantaje cu care se confruntă aceste zone, care ar putea reprezenta un obstacol în calea investițiilor în domeniul mediului sau al energiei;

                              (b)

                              intensitatea ajutorului poate fi majorată cu 10 puncte procentuale pentru întreprinderile mijlocii și cu 20 de puncte procentuale pentru întreprinderile mici. În ceea ce privește întreprinderile mici și mijlocii care, pentru a-și atinge obiectivele fixate în materie de mediu și de energie, se pot confrunta, pe de o parte, cu costuri relativ mai ridicate comparativ cu volumul activității lor și, pe de altă parte, cu imperfecțiuni ale pieței de capital care le obligă să suporte astfel de costuri, intensități mai ridicate ale ajutorului pot fi, de asemenea, justificate, întrucât riscul de denaturări grave ale concurenței și ale schimburilor comerciale este redus în cazul în care beneficiarul este o întreprindere mică sau mijlocie;

                              (c)

                              intensități mai ridicate ale ajutorului pot fi justificate, în anumite condiții, în cazul unor ecoinovări care poate viza remedierea unei duble disfuncționalități a pieței legată, pe de o parte, de riscurile sporite ale inovării și, pe de altă parte, de aspectul de mediu al proiectului. Acest lucru se aplică îndeosebi în cazul măsurilor care vizează o utilizare eficientă a resurselor. Intensitatea ajutorului poate fi majorată cu 10 puncte procentuale, dacă se respectă următoarele condiții cumulative:

                                          (i)

                                          activul sau proiectul de ecoinovare trebuie să reprezinte o noutate sau o îmbunătățire substanțială față de stadiul actual al tehnologiei din sectorul de activitate vizat din SEE (44);

                                          (ii)

                                          beneficiul preconizat pentru mediu trebuie să fie net superior față de îmbunătățirea rezultată din evoluția generală a stadiului actual al tehnologiei în activități comparabile (45); și

                                          (iii)

                                          caracterul inovator al activelor sau proiectelor comportă un grad de risc evident, în termeni tehnologici, comerciali sau financiari, care este mai ridicat decât riscul asociat în mod normal cu active sau proiecte comparabile neinovatoare (46).

                  (74)

                  Prin urmare, autoritatea va considera că ajutorul de stat este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care costurile eligibile sunt calculate corect, iar intensitățile maxime ale ajutoarelor prevăzute în anexa 1 sunt respectate.

                  (75)

                  În cazul în care ajutorul este acordat beneficiarului în cadrul unei proceduri de ofertare concurențiale pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii, valoarea sa poate atinge 100 % din costurile eligibile (47). O asemenea procedură de ofertare trebuie să fie nediscriminatorie și să permită participarea unui număr suficient de întreprinderi. De asemenea, bugetul aferent acestei proceduri trebuie să fie constrângător, în sensul că nu toți participanții pot beneficia de ajutor. Ca ultim punct, ajutorul trebuie să se acorde pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, excluzându-se astfel posibilitatea unor negocieri ulterioare.

            3.2.5.2.   Cumularea ajutoarelor

                  (76)

                  Ajutoarele pot fi acordate simultan în cadrul mai multor scheme de ajutoare sau pot fi cumulate cu ajutoare ad-hoc, cu condiția ca valoarea totală a ajutoarelor de stat acordate pentru o activitate sau pentru un proiect să nu depășească limitele stabilite de plafoanele ajutoarelor prevăzute în prezentele orientări.

                  (77)

                  Ajutoarele nu se cumulează cu ajutoarele de minimis care vizează aceleași costuri eligibile în cazul în care un astfel de cumul ar avea ca rezultat o intensitate a ajutorului mai mare decât cea stabilită în cadrul prezentelor orientări.

            3.2.5.3.   Condiții suplimentare pentru investiții și pentru ajutoarele de exploatare care fac obiectul notificării individuale

                  (78)

                  Pentru ajutoarele individuale, respectarea intensităților maxime ale ajutoarelor prevăzute în prezenta secțiune și în anexa 1 nu este suficientă pentru a se asigura proporționalitatea. Aceste intensități maxime ale ajutoarelor sunt utilizate ca plafon maxim pentru ajutoarele individuale (48).

                  (79)

                  Ca regulă generală, un ajutor care se notifică individual este considerat a fi limitat la minimum dacă valoarea sa corespunde costurilor nete suplimentare ale investiției care beneficiază de ajutor, în comparație cu ceea ce s-ar întâmpla în absența ajutorului. Toate costurile și beneficiile relevante trebuie să fie luate în considerare pe întreaga durată de viață a proiectului.

                  (80)

                  În cazul în care niciun proiect alternativ specific nu poate fi identificat ca scenariu contrafactual, autoritatea va verifica dacă valoarea ajutorului depășește minimul necesar pentru ca proiectul care beneficiază de ajutor să fie suficient de rentabil, încercând să stabilească, de exemplu, dacă acesta își sporește RIR dincolo de ratele de rentabilitate normale aplicate de întreprinderea în cauză în proiecte de investiții similare. Atunci când această rată de referință nu este disponibilă, pot fi utilizate în acest scop costul capitalului întreprinderii în ansamblu sau ratele de rentabilitate înregistrate, de regulă, în sectorul în cauză.

                  (81)

                  Partea contractantă ar trebui să furnizeze dovada că valoarea ajutorului este menținută la minimul necesar. Calculele utilizate în vederea analizării efectului stimulativ pot fi folosite și pentru a evalua dacă ajutorul este proporțional. Partea contractantă trebuie să demonstreze proporționalitatea acestuia pe baza documentației specificate la punctul 58.

                  (82)

                  Pentru ajutoarele de exploatare acordate ca urmare a unei proceduri de ofertare concurențiale, se consideră că proporționalitatea ajutorului individual este demonstrată dacă sunt îndeplinite condițiile generale.

            3.2.6.   Evitarea efectelor negative excesive asupra concurenței și a comerțului

      3.2.6.1.   Considerații generale

                  (83)

                  Pentru ca ajutorul să fie compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, efectele negative ale măsurii de ajutor în ceea ce privește denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale dintre statele membre trebuie să fie limitate și compensate de efectele pozitive în ceea ce privește contribuția la obiectivul de interes comun.

                  (84)

                  Autoritatea identifică două tipuri principale de denaturări potențiale cauzate de ajutoare, și anume distorsiunile pe piața de produse și efectele legate de amplasare. Ambele tipuri pot duce atât la alocări ineficiente de resurse care subminează performanța economică a pieței interne, cât și la probleme de distribuție care afectează distribuția activității economice la nivelul regiunilor.

                  (85)

                  Ajutoarele destinate protecției mediului vor tinde, prin însăși natura lor, să favorizeze produsele și tehnologiile ecologice, în detrimentul altor produse și tehnologii mai poluante. Acest efect al ajutoarelor nu va fi, în principiu, considerat ca o denaturare nejustificată a concurenței, întrucât aceasta este legată intrinsec de însuși obiectivul ajutorului, și anume ecologizarea economiei. În cadrul evaluării sale privind potențialele efecte negative ale ajutoarelor destinate protecției mediului, autoritatea va ține seama de efectul global al măsurii asupra mediului referitor la impactul său negativ asupra poziției pe piață și, astfel, asupra profiturilor întreprinderilor care nu beneficiază de ajutoare. În acest sens, autoritatea va examina îndeosebi efectele de denaturare asupra concurenților care, la rândul lor, își desfășoară activitatea în condiții ecologice, chiar și în absența unui ajutor. În mod similar, cu cât efect scontat al măsurii în cauză asupra mediului este mai scăzut, cu atât este mai important să se verifice efectul său asupra cotelor de piață și asupra avantajelor concurenților de pe piață.

                  (86)

                  Unul dintre posibilele efecte negative ale ajutoarelor de stat acordate în favoarea obiectivelor în materie de mediu și de energie este faptul că acestea împiedică mecanismul de piață să genereze rezultate eficiente, prin recompensarea celor mai eficienți producători și prin exercitarea unei presiuni asupra producătorilor mai puțin eficienți pentru ca aceștia să își îmbunătățească activitatea, să se restructureze sau să iasă de pe piață. Aceasta ar putea duce la o situație în care concurenții mai eficienți sau mai inovatori, de exemplu cei care dispun de o tehnologie diferită, eventual chiar mai ecologică, care, altfel, ar putea intra pe piață și s-ar putea extinde, nu sunt în măsură să facă acest lucru din cauza faptului că ajutorul a fost acordat anumitor întreprinderi. Pe termen lung, obstrucționarea accesului unui concurent pe piață sau eliminarea acestuia de pe piață poate constitui un obstacol în calea inovării și poate încetini îmbunătățirea productivității la nivelul întregului sector.

                  (87)

                  De asemenea, ajutorul poate produce efecte de denaturare a concurenței și prin consolidarea sau menținerea unei puteri de piață semnificativă pentru beneficiar. Chiar și în cazul în care ajutorul nu consolidează în mod direct puterea de piață semnificativă, aceasta o poate face în mod indirect, prin descurajarea extinderii concurenților existenți, provocând ieșirea de pe piață a acestora sau descurajând intrarea pe piață a unor concurenți noi.

                  (88)

                  În afara denaturărilor de pe piețele de produse, ajutorul poate, de asemenea, să producă unele efecte asupra schimburilor comerciale și asupra alegerii amplasării. Aceste denaturări pot apărea la nivelul părților contractante, atunci când întreprinderile fie intră în concurență transfrontalieră, fie iau în considerare amplasări diferite pentru investiții. Chiar dacă ajutorul care vizează conservarea unei activități economice într-o regiune sau deplasarea acesteia din alte regiuni din cadrul pieței interne nu antrenează în mod direct o denaturare a pieței de produse, acesta poate să deplaseze activități sau investiții dintr-o regiune în alta, fără a avea vreun efect net asupra mediului.

            Efecte negative evidente

                  (89)

                  În principiu, o măsură de ajutor și contextul în care aceasta este aplicată trebuie să facă obiectul unei analize pentru a se identifica în ce măsură se poate considera că aceasta are un efect de denaturare a concurenței. Cu toate acestea, în anumite situații, efectele negative sunt, în mod evident, mult mai importante decât efectele pozitive, ceea ce înseamnă că ajutoarele nu pot fi considerare compatibile cu Acordul privind SEE.

                  (90)

                  Autoritatea stabilește intensități maxime ale ajutorului care constituie o cerință de bază în materie de asigurare a compatibilității și al cărei scop este acela de a preveni utilizarea ajutoarelor de stat pentru proiecte în care raportul dintre cuantumul ajutorului și costurile eligibile este considerat a fi extrem de ridicat, prezentând așadar un risc puternic de denaturare a concurenței.

                  (91)

                  De asemenea, ajutoarele acordate pentru îndeplinirea obiectivelor în materie de mediu și de energie care generează o simplă schimbare a locului de desfășurare a activității economice, fără a îmbunătăți nivelul existent de protecție a mediului în părțile contractante, nu vor fi considerate compatibile cu Acordul privind SEE.

            3.2.6.2.   Condiții generale

                  (92)

                  Pentru a evalua efectele negative ale măsurii de ajutor, autoritatea își focalizează atenția asupra denaturărilor concurenței ce decurg din impactul previzibil pe care ajutoarele în materie de mediu și de energie îl au asupra concurenței dintre întreprinderile care operează pe piețele de produse vizate și locul de desfășurare a activității economice. În cazul în care măsurile de ajutor de stat sunt bine direcționate asupra disfuncționalităților pieței pe care își propun să le remedieze, riscul ca ajutorul să denatureze în mod nejustificat concurența este mai limitat.

                  (93)

                  În cazul în care ajutorul este proporțional și limitat la costurile de investiții suplimentare, impactul său negativ este, în principiu, atenuat. Cu toate acestea, chiar și atunci când ajutorul este necesar și proporțional, acesta poate produce o schimbare a comportamentului beneficiarilor care să denatureze concurența. O întreprindere al cărei scop este realizarea de profit va spori, în mod normal, nivelul de protecție a mediului dincolo de cerințele obligatorii numai în cazul în care consideră că, procedând astfel, va obține, cel puțin marginal, anumite avantaje.

                  (94)

                  Pentru a limita la minimum denaturările concurenței și ale schimburilor comerciale, autoritatea va acorda o mare importanță procesului de selecție. Dacă este posibil, procesul de selecție ar trebui să se desfășoare în mod nediscriminatoriu, transparent și deschis, fără a exclude în mod inutil întreprinderile care ar putea concura cu proiecte ce vizează îndeplinirea aceluiași obiectiv în materie de mediu și de energie. Procesul de selecție ar trebui să conducă la selecția beneficiarilor care sunt în măsură să îndeplinească obiectivele în materie de mediu și de energie utilizând ajutoare cât mai limitate sau metoda cea mai eficientă din punctul de vedere al costurilor.

                  (95)

                  Autoritatea va evalua în special efectele negative generate de respectivul ajutor pe baza următoarelor elemente:
                  (a)   reducerea sau compensarea costurilor de producție unitare: în cazul în care noul echipament (49) va antrena o reducere a costurilor per unitate produsă în raport cu situația în care nu s-ar acorda ajutor sau în cazul în care ajutorul compensează o parte din costurile de exploatare, există posibilitatea ca beneficiarii să își mărească vânzările. Cu cât prețul produsului este mai elastic, cu atât potențialul ajutorului de a denatura concurența este mai mare;
                  (b)   un nou produs: în cazul în care beneficiarii obțin un produs nou sau de o calitate mai bună, există probabilitatea ca aceștia să își mărească vânzările și să dobândească, poate, avantajul „primului venit pe piață”.

            3.2.6.3.   Condiții suplimentare pentru ajutoarele care fac obiectul notificării individuale

                  (96)

                  Partea contractantă trebuie să se asigure că efectele negative descrise la secțiunea 3.2.6.1 sunt limitate. Pe lângă elementele menționate în secțiunea 3.1.6.2, autoritatea va lua în considerare și va evalua dacă ajutoarele individuale conduc la:

                              (a)

                              sprijinirea unei producții ineficiente, împiedicând, astfel, creșterea productivității în sectorul respectiv;

                              (b)

                              denaturarea stimulentelor dinamice;

                              (c)

                              crearea unei puteri de piață sau a unor practici de excludere ori la consolidarea acestora;

                              (d)

                              modificarea artificială a fluxurilor comerciale sau a locului de producție.

                  (97)

                  Autoritatea poate examina schemele de sprijin în materie de energie și de mediu, altele decât schema notificată, care sunt planificate a fi introduse și care sunt, în mod direct sau indirect, în avantajul beneficiarului, în vederea evaluării impactului cumulat al ajutorului.

                  (98)

                  De asemenea, autoritatea va analiza dacă ajutoarele permit în anumite teritorii să beneficieze de condiții de producție mai favorabile, în special din cauza faptului că acestea generează costuri de producție comparativ mai scăzute sau a faptului că, datorită ajutorului respectiv, cresc standardele de producție. Această situația poate avea drept rezultat faptul că întreprinderile stabilite pe teritoriile ce beneficiază de ajutoare rămân pe acele teritorii sau își delocalizează activitățile spre acele teritorii ori faptul că fluxurile comerciale sunt deplasate spre regiunile care beneficiază de ajutoare. În analiza sa privind ajutorul individual care face obiectul notificării, autoritatea va ține cont în consecință de orice dovadă care demonstrează că beneficiarul ajutorului a avut în vedere amplasamente alternative.

            3.2.7.   Transparență

                  (99)

                  Părțile contractante trebuie să se asigure că următoarele informații sunt publicate pe un site cuprinzător destinat ajutoarelor de stat, la nivel național sau regional: textul integral al schemei de ajutoare aprobate sau al deciziei privind acordarea unui ajutor individual și al dispozițiilor de punere în aplicare a acesteia sau un link către acesta, identitatea autorității (autorităților) care acordă ajutorul, identitatea beneficiarilor individuali, forma și cuantumul ajutorului acordat fiecărui beneficiar, data acordării, tipul de întreprindere (IMM/întreprindere mare), regiunea în care este situat beneficiarul (la nivelul NUTS II) și sectorul economic principal în care beneficiarul își desfășoară activitățile (la nivelul grupei NACE).

                  (100)

                  Pentru schemele sub formă de avantaje fiscale și pentru ajutoarele sub formă de reduceri ale finanțării sprijinului acordat în favoarea energiei din surse regenerabile, informațiile privind cuantumurile ajutoarelor individuale pot fi furnizate în limita următoarelor intervale (în milioane EUR): [0.5-1]; [1-2]; [2-5]; [5-10]; [10-30]; [30 și mai mult].

                  (101)

                  Aceste informații trebuie publicate după adoptarea deciziei de acordare a ajutorului, trebuie păstrate timp de cel puțin 10 ani și trebuie puse la dispoziția publicului larg, fără restricții (50). Părților contractante nu li se va cere să prezinte informațiile respective înainte de 1 iulie 2016. În ceea ce privește ajutoarele individuale mai mici de 500 000 EUR, se poate acorda o derogare de la cerința de a publica informații.

            3.3.   Ajutoare acordate pentru producția de energie din surse regenerabile

      3.3.1.   Condiții generale referitoare la ajutoarele pentru investiții și la ajutoarele de exploatare pentru energia din surse regenerabile

                  (102)

                  Uniunea Europeană a stabilit obiective ambițioase în materie de schimbări climatice și de utilizare durabilă a energiei, în special în cadrul Strategiei sale Europa 2020. Mai multe acte legislative ale Uniunii contribuie deja la realizarea acestor obiective, și anume EU ETS, Directiva 2009/28/CE (51) („Directiva privind energia din surse regenerabile”) și Directiva 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului (52) („Directiva privind calitatea combustibililor”). Cu toate acestea, punerea lor în aplicare poate să nu conducă întotdeauna la obținerea pe piață a celor mai eficiente rezultate și, în anumite condiții, ajutoarele de stat pot constitui un instrument adecvat care contribuie la realizarea obiectivelor Uniunii și a obiectivelor naționale aferente.

                  (103)

                  Prezentele orientări se aplică până în 2020. Cu toate acestea, ele ar trebui să pregătească terenul pentru îndeplinirea obiectivelor stabilite în cadrul de acțiune pentru 2030. În special, se preconizează că, în perioada cuprinsă între 2020 și 2030, sursele regenerabile de energie confirmate vor permite alimentarea rețelei la prețuri competitive, ceea ce presupune eliminarea treptată a subvențiilor și a scutirilor de responsabilități în materie de echilibrare. Prezentele orientări corespund acestui obiectiv și vor asigura tranziția către o distribuție eficientă a costurilor prin intermediul unor mecanisme de piață.

                  (104)

                  Grație instrumentelor de piață, cum ar fi licitațiile sau procedurile de ofertare concurențială deschise tuturor producătorilor de energie electrică din surse regenerabile care concurează pe picior de egalitate în cadrul SEE, subvențiile ar trebui, în mod normal, să fie reduse la minimum în vederea eliminării lor complete.

                  (105)

                  Cu toate acestea, ținând seama de diferitele stadii de dezvoltare a tehnologiilor din domeniul energiei regenerabile, prezentele orientări permit anumitor părți contractante să organizeze licitații specifice pentru aceste tehnologii, având în vedere potențialul pe termen lung al unei anumite tehnologii noi și inovatoare, necesitatea diversificării, constrângerile și stabilitatea rețelei și costurile (de integrare) în sistem.

                  (106)

                  Pentru instalațiile de o anumită dimensiune, pentru care procedura de licitație nu poate fi considerată adecvată, sau pentru instalațiile care se află în faza demonstrativă sunt prevăzute anumite excepții specifice. Includerea unor astfel de instalații este opțională.

                  (107)

                  Având în vedere supracapacitatea de pe piața biocarburanților obținuți din culturi alimentare, autoritatea va considera că acordarea de ajutoare pentru investiții în capacități noi și existente de producție a biocarburanților obținuți din culturi alimentare nu se justifică. Cu toate acestea, ajutoarele pentru investiții destinate conversiei instalațiilor de producție a biocarburanților obținuți din culturi alimentare în instalații de producție a biocarburanților avansați sunt autorizate pentru acoperirea costurilor unei astfel de conversii. În afară de acest caz specific, ajutoarele pentru investiții destinate biocarburanților pot fi acordate numai pentru biocarburanți avansați.

                  (108)

                  În timp ce ajutoarele pentru investiții destinate susținerii biocarburanților obținuți din culturi alimentare vor înceta de la data aplicării prezentelor orientări, ajutoarele de exploatare pentru biocarburanți obținuți din culturi alimentare pot fi acordate numai până în 2020. Prin urmare, aceste ajutoare pot fi acordate numai instalațiilor a căror funcționare a început înainte de 31 decembrie 2013, până la amortizarea completă a instalației, însă, în orice caz, nu mai târziu de 2020.

                  (109)

                  De asemenea, autoritatea va considera că ajutoarele nu antrenează creșterea nivelului de protecție a mediului și, prin urmare, nu pot fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care ele se acordă în favoarea biocombustibililor care fac obiectul unei obligații de furnizare sau de încorporare (53), cu excepția cazului în care o parte contractantă poate demonstra că ajutoarele sunt limitate la biocombustibili durabili care sunt prea costisitori pentru a intra pe piață numai cu o obligație de furnizare sau de încorporare.

                  (110)

                  În special, chiar dacă EU ETS și taxele pe CO2 internalizează costurile emisiilor de gaze cu efect de seră („GES”), acestea nu pot încă să le internalizeze pe deplin. Prin urmare, ajutoarele de stat pot contribui la atingerea obiectivelor asociate, dar distincte, ale SEE legate de energia din surse regenerabile. Cu excepția cazurilor în care deține elemente care dovedesc contrariul, autoritatea consideră, așadar, că persistă o disfuncționalitate reziduală a pieței care poate fi remediată prin acordarea de ajutoare în favoarea energiei din surse regenerabile.

                  (111)

                  Pentru a permite părților contractante să își îndeplinească obiectivele în conformitate cu obiectivele Strategiei UE 2020, autoritatea presupune că ajutorul are un caracter adecvat și că efectele sale de denaturare a concurenței sunt limitate, cu condiția ca toate celelalte condiții să fie întrunite.

                  (112)

                  În ceea ce privește ajutoarele acordate pentru producția de energie hidroelectrică, impactul acestora poate avea două fațete. Pe de o parte, acestea au un impact pozitiv datorită emisiilor scăzute de GES, însă, pe de altă parte, ele ar putea avea, de asemenea, un impact negativ asupra rețelelor de alimentare cu apă și a biodiversității. Prin urmare, atunci când acordă ajutoare pentru producția de energie hidroelectrică, părțile contractante trebuie să respecte dispozițiile Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (54) și în special articolul 4 alineatul (7), care prevedere criteriile referitoare la autorizarea unor noi modificări ale corpurilor de apă.

                  (113)

                  Unul dintre principiile fundamentale ale legislației Uniunii în domeniul gestionării deșeurilor este ierarhia deșeurilor, care stabilește o ordine a priorităților între diferitele modalități de a trata deșeurile (55). Ajutoarele de stat în favoarea energiei din surse regenerabile ce utilizează deșeurile, inclusiv căldura reziduală, drept combustibil de alimentare se pot dovedi o contribuție pozitivă la protecția mediului, cu condiția ca ele să nu eludeze aceste principiu.

                  (114)

                  Ajutoarele în favoarea energiei din surse regenerabile pot fi acordate sub formă de ajutoare pentru investiții sau ajutoare de exploatare. În ceea ce privește schemele de ajutoare pentru investiții și ajutoarele pentru investiții care se notifică individual, se aplică condițiile stabilite în secțiunea 3.2.

                  (115)

                  Pentru schemele de ajutoare de exploatare, se vor aplica dispozițiile generale prevăzute în secțiunea 3.2, astfel cum au fost modificate prin dispozițiile specifice prevăzute în prezenta secțiune. Pentru ajutoarele de exploatare care se notifică individual, se aplică condițiile stabilite în secțiunea 3.2, ținând seama, dacă este cazul, de modificările prevăzute în prezenta secțiune pentru schemele de ajutoare de exploatare.

                  (116)

                  Autoritatea va autoriza aceste scheme de ajutoare pentru o perioadă de maximum 10 ani. În cazul în care este menținută, o astfel de măsură ar trebui să fie notificată din nou după încheierea acestei perioade. În ceea ce privește biocombustibilii de origine alimentară, schemele existente și cele recent notificate nu ar trebui să fie extinse dincolo de 2020.

                  (117)

                  Uniunea și-a stabilit un obiectiv global referitor la ponderea surselor regenerabile de energie în consumul final de energie și l-a transpus în obiective naționale obligatorii. Directiva privind energia din surse regenerabile include mecanisme de cooperare (56) destinate facilitării sprijinului transfrontalier acordat pentru atingerea obiectivelor naționale. Ar trebui ca schemele de ajutoare de exploatare să fie, în principiu, deschise și altor țări SEE, precum părților contractante la Tratatul privind Comunitatea Energiei, pentru a limita efectele globale în materie de denaturare. Acest lucru reduce la minimum costurile pentru părțile contractante al căror unic scop este să atingă obiectivul național în materie de surse regenerabile stabilit în legislația Uniunii. Cu toate acestea, părțile contractante își pot propune să instituie un mecanism de cooperare înainte de a autoriza acordarea unui sprijin transfrontalier, întrucât, în caz contrar, producția aferentă instalațiilor situate în alte țări nu va fi luată în calcul în cadrul obiectivului lor național în temeiul Directivei privind energia din surse regenerabile (57). Autoritatea va aprecia în mod pozitiv schemele care sunt deschise celorlalte țări membre ale SEE sau ale Comunității Energiei.

                  (118)

                  Ajutoarele acordate pentru energia electrică produsă din surse regenerabile de energie ar trebui, în principiu, să contribuie la integrarea pe piață a energiei electrice produse din surse regenerabile. Cu toate acestea, în cazul anumitor instalații mici, acest lucru poate să se dovedească a fi imposibil sau inadecvat.

            3.3.2.   Ajutoare de exploatare acordate pentru producția de energie din surse regenerabile

      3.3.2.1.   Ajutoare acordate pentru producția de energie electrică din surse regenerabile

                  (119)

                  Pentru a încuraja integrarea pe piață a energiei electrice din surse regenerabile, este important ca beneficiarii să își vândă energia electrică direct pe piață și să fie supuși obligațiilor de piață. De la 1 ianuarie 2016, tuturor noilor scheme și măsuri de ajutor li se aplică următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              ajutoarele se acordă sub forma unei prime care se adaugă prețului de piață (primă) la care producătorii își vând energia electrică direct pe piață;

                              (b)

                              beneficiarii (58) sunt supuși responsabilităților standard în materie de echilibrare, cu excepția cazului în care nu există piețe intrazilnice lichide; și

                              (c)

                              se pun în practică măsuri pentru a se asigura că producătorii nu sunt stimulați să producă energie electrică la prețuri negative.

                  (120)

                  Condițiile prevăzute la punctul 119 nu se aplică instalațiilor cu o capacitate instalată de producție de energie electrică mai mică de 500 kW și proiectelor demonstrative, cu excepția energiei electrice produse din energie eoliană în cazul în care capacitatea instalată de producție de energie electrică este de 3 MW sau de trei unități de producție.

                  (121)

                  Într-o fază tranzitorie care cuprinde anii 2015 și 2016, ajutoarele pentru cel puțin 5 % din noua capacitate planificată de producție de energie electrică din surse regenerabile ar trebui să se acorde pe baza unei proceduri de ofertare concurențiale, fondată pe criterii clare, transparente și nediscriminatorii.
                  Începând cu 1 ianuarie 2017, se aplică cerințele prevăzute mai jos.
                  Ajutoarele se acordă prin intermediul unei proceduri de ofertare concurențiale, bazată pe criterii clare, transparente și nediscriminatorii (59), cu excepția cazului în care:

                              (a)

                              părțile contractante demonstrează că un singur proiect sau un număr foarte limitat de proiecte sau de situri ar putea fi eligibile sau

                              (b)

                              părțile contractante demonstrează că o procedură de ofertare concurențială ar antrena creșterea nivelurilor de sprijin (de exemplu, pentru a se evita prezentarea de oferte strategice) sau

                              (c)

                              părțile contractante demonstrează că o procedură de ofertare concurențială ar duce la rate scăzute de realizare a proiectelor (pentru a se evita o participare insuficientă la licitații).

                        În cazul în care procedurile de ofertare concurențială sunt deschise, fără discriminare, tuturor producătorilor care produc energie electrică din surse regenerabile, autoritatea va considera că ajutorul este proporțional și nu denaturează concurența într-o măsură care să contravină funcționării Acordului privind SEE.
                  Procedura de licitație poate fi limitată la anumite tehnologii în cazul în care o procedură deschisă tuturor producătorilor ar antrena un rezultat nesatisfăcător care nu poate fi remediat în cadrul procedurii, având în vedere îndeosebi:

                              (a)

                              potențialul pe termen lung al unei anumite tehnologii noi și inovatoare; sau

                              (b)

                              necesitatea unei diversificări; sau

                              (c)

                              constrângerile de rețea și stabilitatea rețelei; sau

                              (d)

                              costurile (de integrare) în sistem; sau

                              (e)

                              necesitatea de a evita distorsiuni pe piețele materiilor prime, generate de sprijinul acordat pentru biomasă (60).

                  (122)

                  Se pot acorda ajutoare fără o procedură de ofertare concurențială, astfel cum este descrisă la punctul 121, instalațiilor cu o capacitate de producție de energie electrică instalată mai mică de 1 MW sau proiectelor demonstrative, cu excepția energiei electrice produse din energie eoliană, în cazul instalațiilor cu o capacitate de producție de energie instalată de cel mult 6 MW sau de șase unități de producție.

                  (123)

                  În absența unei proceduri de ofertare concurențiale, sunt aplicabile condițiile prevăzute la punctele 119 și 120, precum și condițiile privind ajutoarele de exploatare acordate în favoarea energiei din surse regenerabile, alta decât energia electrică, astfel cum sunt menționate la punctul 126.

                  (124)

                  Ajutoarele se acordă numai până la amortizarea completă a instalației, în conformitate cu normele contabile obișnuite, iar orice ajutor pentru investiții primit anterior trebuie dedus din ajutoarele de exploatare.

                  (125)

                  Aceste condiții nu aduc atingere posibilității ca părțile contractante să țină cont de considerațiile în materie de amenajare spațială, de exemplu impunând obligația de a obține o autorizație de construcție înainte de participarea la procedura de licitare sau necesitatea de a adopta decizii în materie de investiții pe parcursul unei anumite perioade.

            3.3.2.2.   Ajutoare în favoarea energiei din surse regenerabile, alta decât energia electrică

                  (126)

                  În ceea ce privește energia din surse regenerabile, alta decât energia electrică, ajutoarele de exploatare vor fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              ajutoarele per unitate de energie nu depășesc diferența dintre costurile totale egalizate ale energiei produse cu ajutorul tehnologiei specifice în cauză și prețul de piață al tipului de energie în cauză;

                              (b)

                              costurile totale egalizate ale energiei produse pot include o rentabilitate normală a capitalului. Ajutoarele pentru investiții sunt deduse din valoarea totală a investițiilor la momentul calculării costurilor totale egalizate ale energiei produse;

                              (c)

                              costurile de producție sunt actualizate periodic, cel puțin o dată pe an; și

                              (d)

                              ajutoarele se acordă numai până la amortizarea completă a instalației, în conformitate cu normele contabile obișnuite pentru a se evita ca ajutoarele de exploatare bazate pe costurile totale egalizate ale energiei produse să depășească amortizarea investiției.

            3.3.2.3.   Ajutoare acordate centralelor pe biomasă după amortizarea instalațiilor

                  (127)

                  Spre deosebire de majoritatea celorlalte surse regenerabile de energie, biomasa necesită costuri de investiție relativ scăzute, însă antrenează costuri de exploatare mai ridicate. Aceste costuri de exploatare mai ridicate pot împiedica o instalație pe biomasă (61) să funcționeze chiar și după amortizarea sa, întrucât costurile de exploatare pot fi mai ridicate decât veniturile (prețul pieței). Pe de altă parte, o instalație pe biomasă existentă poate funcționa utilizând combustibili fosili în loc de biomasă ca sursă de producție, în cazul în care utilizarea de combustibili fosili este mai avantajoasă din punct de vedere economic decât utilizarea de biomasă. Pentru a păstra utilizarea de biomasă în ambele cazuri, autoritatea poate să constate că ajutorul de exploatare este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE chiar și după amortizarea instalației.

                  (128)

                  Autoritatea va considera că ajutoarele de exploatare acordate pentru biomasă după amortizarea instalațiilor sunt compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care o parte contractantă demonstrează că costurile de exploatare suportate de beneficiar după amortizarea instalațiilor sunt în continuare mai ridicate decât prețul de piață al energiei respective și în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              ajutoarele se acordă numai pe baza energiei produse din surse regenerabile;

                              (b)

                              măsura este concepută astfel încât să compenseze diferența dintre costurile de exploatare suportate de beneficiar și prețul pieței; și

                              (c)

                              există un mecanism de monitorizare cu ajutorul căruia se verifică dacă costurile de exploatare suportate de beneficiar rămân în continuare mai ridicate decât prețul pieței la energie. Acest mecanism de monitorizare trebuie să se bazeze pe informații actualizate referitoare la costurile de producție și trebuie să fie utilizat cel puțin o dată pe an.

                  (129)

                  Autoritatea va considera că ajutoarele de exploatare acordate în favoarea biomasei după amortizarea instalațiilor sunt compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care o parte contractantă demonstrează că, indiferent de prețul de piață al energiei respective, utilizarea de combustibili fosili ca sursă de producție este mai avantajoasă pe plan economic decât utilizarea de biomasă și în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              ajutoarele se acordă numai pe baza energiei produse din surse regenerabile;

                              (b)

                              măsura este concepută astfel încât să compenseze diferența dintre costurile de exploatare suportate de beneficiar ca urmare a utilizării biomasei în locul combustibililor fosili; și

                              (c)

                              se furnizează dovezi credibile că, în absența unui ajutor, s-ar recurge la utilizarea combustibililor fosili în locul biomasei în aceeași instalație; și

                              (d)

                              există un mecanism de monitorizare cu ajutorul căruia se verifică dacă utilizarea combustibililor fosili este mai avantajoasă decât utilizarea biomasei. Acest mecanism de monitorizare trebuie să se bazeze pe informații actualizate referitoare la costuri și trebuie să fie utilizat cel puțin o dată pe an.

            3.3.2.4.   Ajutoare acordate prin intermediul unor certificate

                  (130)

                  Părțile contractante pot acorda sprijin pentru sursele regenerabile de energie, utilizând mecanisme de piață precum certificatele verzi. Mecanismele de piață (62) în cauză permit tuturor producătorilor de energie regenerabilă trebuie să beneficieze indirect de pe urma unei cereri garantate pentru energia produsă, la un preț superior prețului pieței pentru energia convențională. Prețul acestor certificate verzi nu este stabilit în prealabil, ci depinde de cererea și de oferta de pe piață.

                  (131)

                  Autoritatea va considera că ajutoarele menționate la punctul 130 sunt compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE dacă părțile contractante pot furniza dovezi suficiente că un astfel de sprijin (i) este esențial pentru garantarea viabilității surselor regenerabile de energie vizate; (ii) nu antrenează o supracompensare în timp pentru schema privită în ansamblu și pentru diversele tehnologii sau antrenează o supracompensare pentru tehnologiile mai puțin utilizate, în măsura în care sunt introduse niveluri diferențiate de certificate per unitate de producție; și (iii) nu îi descurajează pe producătorii de energie din surse regenerabilă să devină mai competitivi.

                  (132)

                  Autoritatea consideră, în special, că nu poate fi aplicată nicio diferențiere a nivelurilor de sprijin prin intermediul certificatelor verzi dacă o parte contractantă nu demonstrează necesitatea unei astfel de diferențieri pe baza justificărilor prevăzute la punctul 121. Condițiile menționate la punctele 119 și 120 se aplică atunci când acest lucru este posibil din punct de vedere tehnic. Orice ajutor pentru investiții primit anterior trebuie dedus din ajutoarele de exploatare.

            3.4.   Măsuri în domeniul eficienței energetice, inclusiv cogenerarea și sistemul de termoficare și de răcire centralizată

                  (133)

                  Uniunea și-a fixat ca obiectiv reducerea cu 20 % a consumului de energie primară până în 2020. Mai precis, Uniunea a adoptat Directiva privind eficiența energetică ce stabilește un cadru comun pentru promovarea eficienței energetice în Uniune și al cărei obiectiv global constă în realizarea obiectivului principal fixat de Uniune de a spori eficiența energetică până în 2020 și de a deschide calea spre alte îmbunătățiri ale eficienței energetice după 2020.

            3.4.1.   Obiectivul de interes comun

                  (134)

                  Pentru a se asigura faptul că ajutoarele contribuie la sporirea nivelului de protecție a mediului, ajutoarele pentru sisteme de termoficare și de răcire centralizată și pentru cogenerarea de energie termică și electrică („CHP”) vor fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE numai dacă sunt acordate unei entități de cogenerare cu randament ridicat și unor sisteme de termoficare și de răcire centralizată eficiente din punct de vedere energetic, în vederea unor investiții, inclusiv a unor modernizări.

                  (135)

                  Ajutoarele de stat pentru cogenerarea și pentru instalațiile de termoficare ce utilizează deșeuri, inclusiv căldura reziduală, drept combustibil de alimentare se pot dovedi o contribuție pozitivă la protecția mediului, cu condiția să nu eludeze principiul ierarhiei deșeurilor (menționat la punctul 113).

                  (136)

                  Pentru a demonstra contribuția ajutoarelor la creșterea nivelului de producție a mediului, partea contractantă poate utiliza, pe cât posibil în termeni cuantificabili, o serie de indicatori, în special cantitatea de energie economisită grație unei mai bune performanțe energetice și unei productivități energetice mai ridicate sau îmbunătățirea eficienței generate de o reducere a consumului de energie și de combustibil.

            3.4.2.   Necesitatea intervenției statului

                  (137)

                  Măsurile de îmbunătățire a eficienței energetice vizează efectele externe negative menționate la punctul 30 prin crearea unor stimulente individuale destinate atingerii obiectivelor de mediu în materie de eficiență energetică și de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră. Pe lângă disfuncționalitățile generale ale pieței identificate în secțiunea 3.2, un exemplu de disfuncționalitate specifică a pieței care poate apărea în domeniul măsurilor de eficiență energetică este reprezentat de măsurile de eficiență energetică a clădirilor. În cazul executării unor lucrări de renovare într-o clădire, beneficiile măsurilor de eficiență energetică nu îi revin, în general, proprietarului clădirii care suportă, în mod normal, costurile de renovare, ci chiriașului. Prin urmare, ajutorul de stat poate fi necesar pentru a promova investiții în eficiența energetică în vederea îndepliniri obiectivelor DEE.

            3.4.3.   Efectul stimulativ

                  (138)

                  DEE stabilește anumite obiective, inclusiv în domeniul renovării clădirilor în vederea îmbunătățirii eficienței energetice a acestora și în domeniul consumului final de energie. Cu toate acestea, DEE nu impune întreprinderilor să îndeplinească obiective de eficiență energetică și, în acest sens, nu va afecta efectul stimulativ al unui ajutor în domeniul eficienței energetice.

                  (139)

                  Efectul stimulativ al ajutoarelor va fi analizat pe baza condițiilor prevăzute în secțiunea 3.2.4 din prezentele orientări.

            3.4.4.   Caracterul adecvat al ajutorului

                  (140)

                  Ajutoarele de stat pot fi considerate un instrument adecvat pentru finanțarea măsurilor de eficiență energetică, indiferent de forma în care sunt acordate.

                  (141)

                  În cazul măsurilor de eficiență energetică, un avans rambursabil poate fi considerat un instrument adecvat de ajutor de stat, în special dacă veniturile obținute ca urmare a măsurii de eficiență energetică sunt incerte.

                  (142)

                  Atunci când se evaluează ajutoarele de stat acordate în special pentru renovarea clădirilor în vederea îmbunătățirii eficienței energetice a acestora, un instrument financiar instituit de partea contractantă în cauză pentru finanțarea lucrărilor de renovare poate fi considerat un instrument adecvat pentru acordarea unui ajutor de stat.

            3.4.5.   Proporționalitatea

      Ajutoare pentru investiții acordate în favoarea unor măsuri privind eficiența energetică

                  (143)

                  Costurile eligibile sunt definite ca fiind costurile suplimentare de investiție stabilite la punctul 68. Pentru măsurile privind eficiența energetică, scenariul contrafactual poate fi dificil de stabilit, îndeosebi în cazul proiectelor integrate. Pentru astfel de proiecte, autoritatea este dispusă să aibă în vedere un indicator pentru a determina costurile eligibile, astfel cum sunt stabilite la punctul 70.

                  (144)

                  Se aplică intensitățile ajutorului prevăzute în anexa 1.

            Ajutoare de exploatare acordate în favoarea unor măsuri privind eficiența energetică (cu excepția ajutoarelor de exploatare acordate în favoarea unei unități de cogenerare cu randament ridicat, eficientă din punct de vedere energetic)

                  (145)

                  Autoritatea va considera că ajutoarele de exploatare acordate în favoarea unor măsuri privind eficiența energetică sunt proporționale numai în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              ajutoarele se limitează la compensarea costurilor de producție nete suplimentare care rezultă din investiție, luându-se în considerare beneficiile generate de economisirea de energie (63). La stabilirea valorii ajutorului de exploatare, orice ajutor pentru investiții acordat întreprinderii în cauză pentru noua instalație trebuie să fie dedus din costurile de producție; și

                              (b)

                              ajutoarele de exploatare se acordă pe o perioadă limitată de cinci ani.

            Ajutoare de exploatare acordate în favoarea unei unități de cogenerare cu randament ridicat, eficientă din punct de vedere energetic

                  (146)

                  Ajutoarele de exploatare în favoarea unor unități de cogenerare cu randament ridicat, eficiente din punct de vedere energetic, pot fi acordate pe baza condițiilor aplicabile ajutoarelor de exploatare pentru energia electrică din surse regenerabile, astfel cum sunt prevăzute în secțiunea 3.3.2.1 și se acordă numai:

                              (a)

                              întreprinderilor care asigură producția de energie electrică și termică pentru populație, în cazul în care costurile de producție ale unei asemenea energii electrice sau termice depășesc prețul de piață;

                              (b)

                              pentru utilizarea industrială a producției combinate de energie electrică și termică, în cazul în care se poate demonstra că, prin folosirea tehnicii respective, costul de producție al unei unități de energie care utilizează acea tehnică este superior prețului pieței pentru o unitate de energie convențională.

            3.5.   Ajutoare acordate pentru utilizarea eficientă a resurselor și, în special, ajutoare pentru gestionarea deșeurilor

      3.5.1.   Utilizarea eficientă a resurselor

                  (147)

                  Inițiativa emblematică „O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor” din cadrul Strategiei Europa 2020 vizează o creștere durabilă prin identificarea și crearea de noi oportunități de creștere economică, și anume prin intermediul unor mijloace de producție, al unor modele comerciale și al unor proiectări ale produselor noi și inovatoare. Aceasta descrie modul în care o astfel de creștere poate fi disociată de utilizarea resurselor, precum și impactul său global asupra mediului.

                  (148)

                  Disfuncționalitățile pieței, astfel cum au fost identificate la punctul 30, sunt deosebit de relevante pentru utilizarea eficientă a resurselor. De asemenea, se întâmplă destul de rar ca disfuncționalitățile pieței din acest domeniu să fie remediate cu ajutorul altor politici și măsuri, cum ar fi impozitarea sau reglementările. În astfel de cazuri, ajutoarele de stat se pot dovedi necesare.

                  (149)

                  Pentru măsurile individuale, părțile contractante trebuie să demonstreze că există avantaje cuantificabile în acest domeniu de politică, în special volumul resurselor economisite sau câștigurile provenite din utilizarea eficientă a resurselor.

                  (150)

                  Autoritatea reamintește că, având în vedere legăturile strânse cu noile metode de producție inovatoare, măsurile care încurajează o utilizare eficientă a resurselor pot beneficia, după ce sunt îndeplinite criteriile relevante, de un bonus suplimentar pentru ecoinovare menționat la punctul 73.

            3.5.2.   Ajutoare pentru gestionarea deșeurilor

                  (151)

                  Mai precis, în conformitate cu principiul ierarhiei deșeurilor (menționat la punctul 113), prevenirea, reutilizarea și reciclarea deșeurilor au fost identificate în Al șaptelea program de acțiune pentru mediu al Uniunii ca fiind una dintre prioritățile sale absolute. Părțile contractante au obligația de a stabili planuri de gestionare a deșeurilor (64) și ar trebui să respecte această ierarhie și să elaboreze măsuri de ajutor de stat care să fie coerente cu punerea în aplicare a acestor planuri. Un alt concept-cheie care reprezintă o sursă de inspirație pentru legislația SEE în domeniul mediului este principiul „poluatorul plătește”, descris la punctul 39.

                  (152)

                  Ajutoarele de stat pentru gestionarea deșeurilor, îndeosebi pentru activitățile destinate prevenirii, reutilizării și reciclării deșeurilor, pot aduce o contribuție pozitivă la protecția mediului, cu condiția ca ele să nu eludeze principiile menționate la punctul precedent. Aceasta cuprinde reutilizarea sau reciclarea apei ori a mineralelor care, în caz contrar, nu ar fi utilizate ca deșeuri. Ținând seama de PPP, în special, întreprinderile care generează deșeuri nu ar trebui să fie scutite de costurile legate de tratarea acestor deșeuri. De asemenea, funcționarea normală a piețelor materialelor secundare nu ar trebui să fie afectată în mod negativ.

                  (153)

                  Autoritatea va considera că ajutoarele pentru gestionarea deșeurilor urmăresc un obiectiv de interes comun, în conformitate cu principiile pentru gestionarea deșeurilor menționate anterior, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulate:

                              (a)

                              investiția vizează reducerea deșeurilor generate de alte întreprinderi și nu cuprinde deșeurile generate de beneficiarul ajutorului;

                              (b)

                              ajutorul nu scutește în mod indirect poluatorii de o sarcină pe care ar trebui să o suporte în temeiul SEE sau al legislației naționale o astfel de sarcină ar trebui considerată ca fiind un cost normal al întreprinderii pentru acești poluatori;

                              (c)

                              investiția depășește stadiul actual al tehnologiei (65), și anume prevenirea, reutilizarea, reciclarea sau valorificarea deșeurilor, sau utilizează tehnologii convenționale într-un mod inovator, în special pentru a se avansa în direcția creării unei economii circulare care să folosească deșeurile drept resursă;

                              (d)

                              fără ajutor, materialele tratate ar fi utilizate sau tratate într-un mod mai puțin ecologic; și

                              (e)

                              investiția nu contribuie doar la creșterea cererii de materiale de reciclat, ci antrenează o intensificare a colectării materialelor respective.

                  (154)

                  Ajutoarele care, contrar dispozițiilor de la punctul 153 litera (a), sunt destinate gestionării propriilor deșeuri ale beneficiarilor, vor fi evaluate pe baza criteriilor menționate în secțiunea 3.2 aplicabile ajutoarelor acordate întreprinderilor care depășesc standardele Uniunii sau care sporesc protecția mediului în absența unor standarde ale Uniunii în temeiului punctului 20 litera (c).

            3.6.   Ajutoare pentru captarea și stocarea dioxidului de carbon (CSC)

                  (155)

                  Așa cum se recunoaște în Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului (66) („Directiva privind CSC”) și în Comunicarea Comisiei privind viitorul captării și stocării carbonului în Europa (67), CSC este o tehnologie care poate contribui la atenuarea schimbărilor climatice. În cadrul tranziției către o economie cu emisii scăzute de dioxid de carbon în toate domeniile, tehnologia de CSC poate concilia cererea de combustibili fosili cu necesitatea de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră. În unele sectoare industriale, CSC poate fi în prezent unica opțiune tehnologică în măsură să reducă emisiile aferente proceselor la scara necesară pe termen lung. Având în vedere că costul captării, transportului și stocării este o barieră importantă în calea adoptării CSC, ajutoarele de stat pot contribui la favorizarea dezvoltării acestei tehnologii.

                  (156)

                  Pentru a promova obiectivele pe termen lung de reducere a emisiilor de dioxid de carbon, autoritatea consideră că ajutoarele pentru CSC contribuie la obiectivul comun de protecție a mediului.

                  (157)

                  SEE a luat mai multe măsuri pentru a aborda efectele externe negative. În special EU ETS asigură internalizarea costurilor emisiilor de GES, fapt care nu poate garanta încă îndeplinirea obiectivelor pe termen lung ale SEE în materie de reducere a emisiilor de dioxid de carbon. Autoritatea consideră, așadar, că ajutoarele pentru CSC abordează o disfuncționalitate reziduală a pieței, cu excepția cazului în care se dovedește că o astfel de disfuncționalitate a pieței nu mai există.

                  (158)

                  Fără a aduce atingere reglementărilor SEE din acest domeniu, autoritatea consideră că ajutorul are un caracter adecvat, cu condiția ca toate celelalte condiții să fie îndeplinite. Sunt permise atât ajutoarele de exploatare, cât și ajutoarele pentru investiții.

                  (159)

                  Ajutoarele se pot acorda pentru a sprijini centralele electrice cu combustibil fosil și/sau biomasă (inclusiv centralele electrice cu combustie combinată de combustibil fosil și biomasă) sau alte instalații industriale echipate cu sisteme de captare, de transport și de stocare a CO2 sau elemente individuale ale lanțului de CSC. Cu toate acestea, ajutoarele pentru sprijinirea proiectelor de CSC nu includ ajutoarele pentru instalațiile care emit CO2 ca atare (instalații industriale sau centrale electrice), ci ajutoare pentru costurile rezultate din proiectul de CSC.

                  (160)

                  Ajutoarele sunt limitate la costurile suplimentare legate de captarea, transportul și stocarea CO2 emis. Este general acceptat faptul că scenariul contrafactual ar consta într-o situație în care proiectul nu este realizat, deoarece CSC este similar unei infrastructuri suplimentare care nu este necesară pentru funcționarea unei instalații. Având în vedere acest scenariu contrafactual, costurile eligibile sunt definite ca fiind deficitul de finanțare. Se iau în considerare toate veniturile, inclusiv, de exemplu, economiile generate de o necesitate redusă de finanțare a certificatelor ETS.

                  (161)

                  Autoritatea evaluează efectele de denaturare a concurenței ale ajutorului pe baza criteriilor stabilite în secțiunea 3.2.6, ținând seama de existența eventualelor modalități de partajare a cunoștințelor, de deschiderea infrastructurii pentru părți terțe și de existența unui impact pozitiv al sprijinului acordat elementelor individuale ale lanțului de CSC asupra altor instalații cu combustibil fosil deținute de beneficiar.

            3.7.   Ajutoare sub formă de reduceri sau de scutiri de taxele de mediu și sub formă de reduceri ale finanțării sprijinului pentru energia electrică din surse regenerabile

      3.7.1.   Ajutoare sub formă de reduceri sau de scutiri de taxele de mediu

                  (162)

                  Taxele de mediu sunt impuse pentru a spori costurile comportamentelor dăunătoare mediului, descurajând, astfel, aceste comportamente și sporind nivelul de protecție a mediului. În principiu, taxele de mediu ar trebui să reflecte costurile globale pentru societate și, în consecință, cuantumul taxei plătite pe unitate de emisii ar trebui să fie aceleași pentru toate întreprinderile emițătoare. Deși reducerile sau scutirile de taxele de mediu pot afecta negativ acest obiectiv (68), această abordare poate fi totuși necesară în cazul în care beneficiarii ar avea un dezavantaj concurențial atât de mare, încât, de la bun început, introducerea taxei de mediu nu ar fi fezabilă.

                  (163)

                  Într-adevăr, acordarea unui regim fiscal mai favorabil unor întreprinderi poate facilita un nivel general mai ridicat al taxelor de mediu. În consecință, reducerile sau scutirile de taxele de mediu (69), inclusiv rambursările de taxe, pot contribui, cel puțin indirect, la asigurarea unui nivel mai ridicat de protecție a mediului. Cu toate acestea, nu ar trebui subminat obiectivul global al taxei de mediu de descurajare a comportamentului dăunător mediului. Reducerile de taxe ar trebui să fie necesare și să se bazeze pe criterii obiective, transparente și nediscriminatorii, iar întreprinderile în cauză ar trebui să contribuie la creșterea protecției mediului. Acest lucru ar putea fi realizat prin acordarea unor compensații sub formă de rambursări de taxe, caz în care întreprinderile nu sunt scutite de taxă ca atare, ci primesc o compensație anuală fixă pentru majorarea anticipată a cuantumului taxei de plată.

                  (164)

                  Autoritatea va autoriza scheme de ajutoare pentru o perioadă de maximum 10 ani, după care, dacă partea contractantă reevaluează caracterul adecvat al măsurilor de ajutor în cauză, aceasta poate notifica din nou măsura.

                  (165)

                  Autoritatea va considera că reducerile de taxe nu subminează obiectivul general urmărit și contribuie, cel puțin indirect, la creșterea nivelului de protecție a mediului dacă o parte contractantă demonstrează că (i) reducerile vizează în mod corespunzător întreprinderile cele mai afectate de mărirea taxelor; și că (ii) în general, este aplicabilă o cotă de impozitare mai ridicată decât în cazul absenței scutirii.

                  (166)

                  În acest scop, autoritatea va evalua informațiile furnizate de părțile contractante. Aceste informații trebuie să includă, pe de o parte, sectorul (sectoarele) sau categoriile respective de beneficiari care fac obiectul scutirilor sau al reducerilor și, pe de altă parte, situația beneficiarilor principiali din fiecare sector în cauză și felul în care impozitarea poate contribui la protecția mediului. Sectoarele scutite trebuie descrise corect și trebuie furnizată o listă a principalilor beneficiari pentru fiecare sector (în care să figureze, în special, cifra de afaceri, cotele de piață și valoarea bazei impozabile).

                  (167)

                  Pentru toate taxele de mediu nearmonizate și pentru a demonstra necesitatea și proporționalitatea ajutorului, o parte contractantă ar trebui să definească clar domeniul de aplicare al reducerilor de taxe. În acest scop, o parte contractantă ar trebui să furnizeze informațiile specificate la punctul 166. Părțile contractante pot decide să acorde beneficiarilor ajutoare sub forma unei rambursări de taxe (menționată la punctul 163). Această metodă continuă să expună beneficiarii ajutoarelor la semnalul prețurilor pe care intenționează să îl dea taxa de mediu, limitând totodată majorarea anticipată a cuantumului taxei de plată.

                  (168)

                  Autoritatea va considera că ajutorul este necesar în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              alegerea beneficiarilor se bazează pe criterii obiective și transparente, iar ajutorul se acordă, în principiu, în același mod tuturor concurenților din același sector dacă aceștia se află într-o situație de fapt similară;

                              (b)

                              taxa de mediu fără reducere duce la o creștere semnificativă a costurilor de producție, calculată ca o proporție a valorii adăugate brute pentru fiecare sector sau categorie de beneficiari individuali; și

                              (c)

                              creșterea semnificativă a costurilor de producție nu ar putea fi transferată consumatorilor fără scăderi semnificative ale vânzărilor.

                  (169)

                  Autoritatea va considera că ajutorul este proporțional în cazul în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții:

                              (a)

                              beneficiarii ajutorului plătesc cel puțin 20 % din cuantumul taxei de mediu naționale; sau

                              (b)

                              reducerea de taxe este condiționată de încheierea unor acorduri între statul membru și beneficiari sau asociațiile de beneficiari prin care beneficiarii sau asociațiile de beneficiari se angajează să realizeze obiective de protecție a mediului care au același efect ca în cazul în care beneficiarii ar plăti cel puțin 20 % din cuantumul taxei naționale. Aceste acorduri sau angajamente pot avea ca obiect, printre altele, reducerea consumului de energie, reducerea emisiilor sau oricare altă măsură privind mediul. Aceste acorduri trebuie să îndeplinească următoarele condiții cumulative:

                                          (i)

                                          conținutul acordurilor este negociat de partea contractantă, prevede obiectivele și stabilește un calendar pentru atingerea acestora;

                                          (ii)

                                          partea contractantă asigură o monitorizare independentă (70) și la timp a angajamentelor asumate în cadrul acestor acorduri; și

                                          (iii)

                                          acordurile sunt revizuite periodic în funcție de evoluțiile tehnologice și de alt tip și prevăd un regim de sancțiuni eficace aplicabile în cazul în care nu se respectă angajamentele în cauză.

                  (170)

                  În cazul unei taxe pe emisiile de dioxid de carbon aplicate produselor energetice utilizate pentru producerea energiei electrice, furnizorul de energie electrică are responsabilitatea plății taxei. Această taxă pe emisiile de dioxid de carbon poate fi concepută astfel încât, prin taxarea emisiilor de dioxid de carbon, să sprijine prețul certificatelor EU ETS și să fie direct legată de aceasta. Cu toate acestea, prețul energiei electrice crește în cazul în care costurile respective sunt transferate consumatorului de energie electrică. În acest caz, efectul taxei pe emisiile de dioxid de carbon este similar cu cel al transferării costurilor certificatelor ETS și includerii lor în prețul energiei electrice, costuri indirecte aferente emisiilor.

                  (171)

                  Așadar, dacă taxa menționată la punctul 170 este concepută într-un mod direct legat de prețul certificatelor EU ETS și vizează mărirea prețului certificatelor, poate fi avută în vedere o compensație pentru respectivele costuri indirecte mai ridicate. Autoritatea va considera că măsura este compatibilă cu funcționarea Acordului privind SEE numai în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              ajutoarele sunt acordate numai sectoarelor și subsectoarelor enumerate în anexa II la Orientările privind anumite măsuri de ajutor de stat acordate în contextul schemei de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (71), pentru a compensa costurile indirecte suplimentare rezultate din taxă;

                              (b)

                              intensitatea ajutorului și intensitățile maxime sunt calculate în conformitate cu punctele 27-30 din Orientările privind anumite măsuri de ajutor de stat acordate în contextul schemei de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră. Prețul la termen (forward) al certificatelor ETS poate fi înlocuit cu rata taxei naționale; și

                              (c)

                              ajutorul se acordă sub forma unei sume forfetare care poate fi plătită beneficiarului în anul în care sunt suportate costurile sau în anul următor. Dacă ajutorul este plătit în anul în care sunt suportate costurile, trebuie să existe un mecanism de monitorizare ex post pentru a se garanta faptul că orice plată excedentară a ajutorului este rambursată înainte de 1 iulie a anului următor.

            3.7.2.   Ajutoare sub formă de reduceri ale contribuțiilor pentru finanțarea sprijinului acordat energiei din surse regenerabile
          (72)

                  (172)

                  Finanțarea sprijinului acordat energiei din surse regenerabile prin taxe nu vizează ca atare o externalitate negativă și, în consecință, nu are niciun efect asupra mediului. Aceste taxe sunt, așadar, fundamental diferite de taxele indirecte pe energia electrică menționate la punctul 162, deși ele pot duce, de asemenea, la creșterea prețurilor energiei electrice. Creșterea costurilor energiei electrice poate fi explicită, printr-o taxă specifică percepută de la consumatorii de energie electrică pe lângă prețul energiei electrice sau indirectă, prin costuri suplimentare suportate de furnizorii de energie electrică din cauza obligației de a cumpăra energie din surse regenerabile, costuri care sunt ulterior transferate clienților lor, consumatorii de energie electrică. Un exemplu tipic ar fi achiziționarea obligatorie de către furnizorii de energie electrică a unui anumit procent de energie din surse regenerabile prin certificate verzi pentru care furnizorul nu primește nicio compensație.

                  (173)

                  În principiu și în măsura în care sunt recuperate de la consumatorii de energie, costurile finanțării sprijinului pentru energia din surse regenerabile ar trebui recuperate într-un mod care să nu facă discriminare între aceștia. Cu toate acestea, pot fi necesare unele reduceri specifice ale acestor costuri pentru a asigura o bază de finanțare suficientă pentru sprijinirea energiei din surse regenerabile și a contribui, astfel, la realizarea obiectivelor în materie de energie din surse regenerabile stabilite la nivelul SEE (73). Pe de o parte, pentru a evita ca întreprinderile afectate în mod deosebit de costurile finanțării sprijinului acordat energiei din surse regenerabile să aibă un dezavantaj concurențial semnificativ, părțile contractante pot opta pentru compensarea parțială a acestor costuri suplimentare. În lipsa unei astfel de compensări, finanțarea sprijinului pentru energia din surse regenerabile poate fi nesustenabilă, iar acceptarea de către publicul larg a stabilirii unor măsuri ambițioase de sprijinire a energiei din surse regenerabile poate fi limitată. Pe de altă parte, dacă aceste compensații sunt prea ridicate sau dacă sunt acordate unui număr prea mare de consumatori de energie electrică, poate fi pusă în pericol și finanțarea globală a sprijinului pentru energia din surse regenerabile, acceptarea de către publicul larg a sprijinirii energiei din surse regenerabile poate fi, de asemenea, afectată negativ, iar denaturările concurenței și ale comerțului pot fi deosebit de importante.

                  (174)

                  Pentru evaluarea ajutoarelor de stat destinate să compenseze finanțarea sprijinului acordat energiei din surse regenerabile, autoritatea va aplica doar condițiile stabilite în prezenta secțiune și în secțiunea 3.2.7.

                  (175)

                  Pentru a asigura faptul că ajutoarele servesc la facilitarea finanțării sprijinului acordat energiei din surse regenerabile, părțile contractante vor trebui să demonstreze că costurile suplimentare reflectate în prețurile mai ridicate ale energiei electrice suportate de beneficiari rezultă exclusiv din sprijinul acordat energiei din surse regenerabile. Costurile suplimentare nu pot depăși finanțarea sprijinului acordat energiei din surse regenerabile (74).

                  (176)

                  Ajutorul ar trebui limitat la sectoarele care sunt expuse unui risc pentru situația lor concurențială din cauza costurilor generate de finanțarea sprijinului pentru energia din surse regenerabile în funcție de intensitatea lor electrică și de expunerea lor la comerțul internațional. În consecință, ajutorul poate fi acordat doar dacă întreprinderea aparține sectoarelor incluse în lista din anexa 3 (75). Lista respectivă este destinată să fie utilizată doar cu scopul de a stabili eligibilitatea pentru acest tip special de compensare.

                  (177)

                  De asemenea, având în vedere faptul că anumite sectoare pot fi eterogene din punctul de vedere al intensității electrice, o parte contractantă poate include o întreprindere în schema sa națională prin care acordă reduceri ale costurilor rezultate din sprijinul pentru energia din surse regenerabile dacă întreprinderea are o intensitate electrică de cel puțin 20 % (76) și aparține unui sector cu o intensitate a schimburilor comerciale de cel puțin 4 % la nivelul SEE, chiar dacă nu aparține unui sector menționat în anexa 3 (77). Pentru a calcula intensitatea electrică a întreprinderii, trebuie să se utilizeze valorile de referință standard pentru eficiența consumului de energie electrică în cadrul sectorului respectiv, atunci când acestea sunt disponibile.

                  (178)

                  În cadrul sectorului eligibil, părțile contractante trebuie să se asigure că alegerea beneficiarilor se bazează pe criterii obiective, nediscriminatorii și transparente, iar ajutoarele se acordă, în principiu, în același mod tuturor concurenților din același sector dacă aceștia se află într-o situație de fapt similară.

                  (179)

                  Autoritatea va consideră că ajutorul este proporțional dacă beneficiarii acestuia plătesc cel puțin 15 % din costurile suplimentare fără reducere.

                  (180)

                  Totuși, având în vedere creșterea semnificativă a suprataxelor aferente energiei din surse regenerabile din ultimii ani, o contribuție proprie de 15 % din suprataxa totală aferentă energiei din surse regenerabile ar putea depăși sarcina pe care o pot suporta întreprinderile afectate în mod deosebit de aceasta. Prin urmare, atunci când este necesar, părțile contractante au posibilitatea de a limita și mai mult cuantumul costurilor rezultate din finanțarea sprijinului pentru energia din surse regenerabile care trebuie plătit la nivel de întreprindere la 4 % din valoarea brută adăugată (78) a întreprinderii în cauză. În cazul întreprinderilor cu o intensitate electrică de cel puțin 20 %, părțile contractante pot limita cuantumul global care trebuie plătit la 0,5 % din valoarea adăugată brută a întreprinderii în cauză.

                  (181)

                  În cazul în care părțile contractante decid să adopte limitele de 4 % și, respectiv, 0,5 % din valoarea adăugată brută, aceste limite trebuie să se aplice tuturor întreprinderilor eligibile.

                  (182)

                  Părțile contractante pot lua măsuri pentru a garanta că datele privind valoarea adăugată brută utilizate în scopul prezentei secțiuni includ toate costurile relevante ale forței de muncă.

                  (183)

                  Părțile contractante pot acorda ajutoarele sub forma unor reduceri a taxelor sau a unei compensații anuale fixe (rambursare taxei) sau a unei combinații a celor două (79). Atunci când ajutorul este acordat sub forma unei reduceri a taxelor, trebuie să existe un mecanism de monitorizare ex post pentru a se garanta faptul că orice plată excedentară a ajutorului va fi rambursată înainte de data de 1 iulie a anului următor. Atunci când ajutorul este acordat sub forma unei compensații anuale fixe, acesta trebuie calculat pe baza datelor istorice, și anume pe baza nivelurilor constatate ale consumului de energie electrică și valorii adăugate brute într-un anumit an de bază. Cuantumul compensației nu poate depăși cuantumul ajutorului pe care întreprinderea l-ar fi primit în anul de bază, aplicând parametrii stabiliți în prezenta secțiune

            3.7.3.   Norme tranzitorii privind ajutoarele acordate pentru a se reduce sarcina aferentă finanțării sprijinului pentru energia din surse regenerabile

                  (184)

                  Părțile contractante trebuie să aplice criteriile de eligibilitate și de proporționalitate stabilite în secțiunea 3.7.2 cel târziu la 1 ianuarie 2019. Ajutoarele acordate pentru o perioadă anterioară datei respective vor fi considerate compatibile dacă îndeplinesc aceleași criterii.

                  (185)

                  De asemenea, autoritatea consideră că toate ajutoarele acordate pentru a reduce sarcina aferentă finanțării sprijinului pentru energia electrică din surse regenerabile pentru anii dinainte de 2019 pot fi declarate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în măsura în care ajutoarele respective sunt conforme cu un plan de ajustare.

                  (186)

                  Pentru a evita perturbarea bruscă a fiecărei întreprinderi, planul de ajustare implică adaptarea progresivă la nivelurile ajutorului care rezultă din aplicarea criteriilor de eligibilitate și de proporționalitate stabilite în secțiunea 3.7.2.

                  (187)

                  În măsura în care ajutorul a fost acordat pentru o perioadă anterioară datei aplicării prezentelor orientări, planul prevede și aplicarea progresivă a criteriilor pentru perioada respectivă.

                  (188)

                  În măsura în care ajutoarele sub forma reducerii sarcinii aferente finanțării sprijinului pentru energia electrică din surse regenerabile sau sub forma scutirii de această sarcină au fost acordate înainte de data aplicării prezentelor orientări unor întreprinderi care nu sunt eligibile în temeiul secțiunii 3.7.2, acestea pot fi declarate compatibile cu condiția ca planul de ajustare să prevadă o contribuție proprie minimă de 20 % din costurile suplimentare ale suprataxei fără reducere, care trebuie să fie stabilită progresiv și cel târziu la 1 ianuarie 2019.

                  (189)

                  Planul de ajustare ține cont de toți factorii economici relevanți legați de politica privind sursele regenerabile de energie.

                  (190)

                  Planul de ajustare se aprobă de către autoritate.

                  (191)

                  Planul de ajustare este notificat autorității cel târziu după 12 luni de la data aplicării prezentelor orientări.

            3.8.   Ajutoare pentru infrastructura energetică

                  (192)

                  O infrastructură energetică modernă este crucială pentru o piață integrată a energiei, care este esențială pentru a asigura securitatea energetică în SEE și pentru a permite SEE să își realizeze obiectivele mai ample în materie de climă și energie. Comisia a estimat că, până în 2020, nevoile totale în materie de investiții în infrastructurile energetice de importanță europeană sunt de circa 200 de miliarde EUR (80). Această estimare s-a bazat pe o evaluare a infrastructurii necesare pentru ca Uniunea să își realizeze obiectivele de politică globale ce vizează finalizarea pieței interne a energiei, garantarea securității aprovizionării cu energie și facilitarea integrării surselor regenerabile de energie. În cazul în care operatorii de pe piață nu pot furniza infrastructura necesară, pot fi necesare ajutoare de stat pentru a se depăși disfuncționalitățile pieței și a se asigura satisfacerea nevoilor considerabile ale SEE în materie de infrastructură. Acest lucru este valabil mai ales pentru proiectele de infrastructură care au un impact transfrontalier sau care contribuie la coeziunea regională. Ajutoarele pentru infrastructura energetică ar trebui, în principiu, să fie ajutoare pentru investiții, inclusiv pentru modernizarea și actualizarea acesteia.

            3.8.1.   Obiectivul de interes comun

                  (193)

                  Infrastructura energetică este o condiție indispensabilă pentru o piață a energiei funcțională. Prin urmare, ajutoarele destinate infrastructurii energetice consolidează piața internă a energiei. Acestea îmbunătățesc stabilitatea sistemului, caracterul adecvat al capacității de producție, integrarea diferitelor surse de energie și aprovizionarea cu energie în rețelele subdezvoltate. Autoritatea consideră, așadar, că ajutoarele destinate infrastructurii energetice sunt benefice pieței interne, contribuind, astfel, la realizarea unui obiectiv de interes comun.

            3.8.2.   Necesitatea intervenției statului

                  (194)

                  Investițiile în infrastructura energetică sunt caracterizate frecvent de disfuncționalități ale pieței. O disfuncționalitate a pieței care poate apărea în domeniul infrastructurii energetice este legată de probleme de coordonare. Interesele divergente ale investitorilor, incertitudinea cu privire la rezultatele colaborării și efectele asupra rețelei pot împiedica dezvoltarea unui proiect sau conceperea sa efectivă. În același timp, infrastructura energetică poate genera efecte externe pozitive considerabile, prin care costurile și avantajele infrastructurii pot reveni într-un mod asimetric diferiților participanți de pe piață și diferitelor părți contractante.

                  (195)

                  Pentru soluționarea disfuncționalităților pieței menționate la punctul 194, infrastructura energetică face, de obicei, obiectul unor reglementări legate de tarife și de acces și al unor cerințe de separare în conformitate cu legislația referitoare la piața internă a energiei (81).

                  (196)

                  În ceea ce privește finanțarea, acordarea ajutoarelor de stat este o modalitate de depășire a disfuncționalităților pieței altfel decât prin intermediul unor tarife obligatorii impuse utilizatorilor. Prin urmare, pentru a demonstra necesitatea ajutoarelor de stat în domeniul infrastructurii energetice, se aplică principiile descrise la punctele 197 și 198.

                  (197)

                  Autoritatea consideră că, pentru proiecte de interes comun, astfel cum sunt definite în Regulamentul (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (82), pentru rețelele inteligente și pentru investițiile în infrastructuri din zonele asistate, disfuncționalitățile pieței din punctul de vedere al efecte externe pozitive și al problemelor de coordonare sunt de așa natură încât finanțarea cu ajutorul tarifelor poate să nu fie suficientă, putându-se astfel acorda ajutoare de stat.

                  (198)

                  În cazul proiectelor de infrastructură energetică ce intră sub incidența punctului 197 și care sunt scutite parțial sau integral de aplicarea legislației privind piața internă a energiei și în cazul proiectelor ce nu intră sub incidența punctului 197, autoritatea va efectua o evaluare de la caz la caz a necesității ajutoarelor de stat. În evaluarea sa, autoritatea va lua în considerare următorii factori: (i) măsura în care o disfuncționalitate a pieței determină o realizare insuficientă a infrastructurii necesare; (ii) măsura în care infrastructura este deschisă accesului terților și este supusă reglementării tarifelor; și (iii) măsura în care proiectul contribuie la securitatea aprovizionării cu energie a SEE.

                  (199)

                  În cazul proiectelor de infrastructură petrolieră, autoritatea consideră că nu sunt necesare ajutoare de stat. Cu toate acestea, părțile contractante pot acorda ajutoare de stat în situații excepționale, atunci când acest lucru este justificat în mod corespunzător.

            3.8.3.   Caracterul adecvat

                  (200)

                  Autoritatea consideră că tarifele (83) sunt principalul mijloc adecvat de finanțare a infrastructurii energetice. Cu toate acestea, în cazul proiectelor de interes comun, al rețelelor inteligente și al investițiilor în infrastructuri din zonele asistate, ajutoarele de stat pot fi considerate un instrument adecvat pentru finanțarea parțială sau integrală a acestei infrastructuri. În astfel de cazuri, disfuncționalitățile pieței împiedică adesea punerea integrală în aplicare a principiului „utilizatorul plătește”, pe care se bazează reglementarea tarifelor, de exemplu, deoarece majorarea tarifelor pentru a finanța noi investiții în infrastructură ar fi atât de semnificativă, încât ar descuraja investițiile sau utilizarea infrastructurii de către potențialii clienți.

            3.8.4.   Efectul stimulativ

                  (201)

                  Efectul stimulativ al ajutoarelor va fi analizat pe baza condițiilor prevăzute în secțiunea 3.2.4.

            3.8.5.   Proporționalitatea

                  (202)

                  Valoarea ajutorului trebuie limitată la minimul necesar pentru realizarea obiectivelor urmărite în materie de infrastructură. Pentru ajutoarele destinate infrastructurii, scenariul contrafactual este considerat a fi situația în care proiectul nu ar avea loc. Costul eligibil este, așadar, deficitul de finanțare.

                  (203)

                  Măsurile de ajutor în sprijinul infrastructurii nu ar trebui să depășească o intensitate a ajutorului de 100 % din costurile eligibile.

                  (204)

                  Autoritatea va solicita părților contractante să identifice în mod clar și separat orice alte măsuri de ajutor care ar putea avea un impact asupra măsurilor de ajutor pentru infrastructură.

            3.8.6.   Evitarea efectelor negative excesive asupra concurenței și a comerțului

                  (205)

                  Având în vedere cerințele existente prevăzute de legislația privind piața internă a energiei care vizează consolidarea concurenței, autoritatea va considera că ajutorul pentru infrastructura energetică supus reglementărilor privind piața internă nu are efecte nejustificate de denaturare a concurenței.

                  (206)

                  În cazul infrastructurii scutite parțial sau integral de legislația privind piața internă a energiei ori care nu este supusă acestora și în cazul instalațiilor subterane de stocare a gazelor, autoritatea va efectua o evaluare de la caz la caz a potențialelor denaturări ale concurenței, ținând seama îndeosebi de gradul de acces al terților la infrastructura care beneficiază de ajutor, de accesul la infrastructuri alternative și de cota de piață a beneficiarului.

            3.9.   Ajutoare pentru caracterul adecvat al capacității de producție

                  (207)

                  Având în vedere ponderea din ce în ce mai mare a energiei din surse regenerabile, producția de energie electrică trece, în multe părți contractante, de la un sistem de aprovizionare relativ stabilă și continuă la un sistem de aprovizionare din surse variate, mai numeroase și de mici dimensiuni. Această trecere prezintă noi provocări în ceea ce privește asigurarea caracterului adecvat al capacității de producție.

                  (208)

                  De asemenea, disfuncționalitățile normative și ale pieței pot fi cauza unor investiții insuficiente în capacitatea de producție. Acest lucru se poate întâmpla, de exemplu, în cazul în care prețurile cu ridicata sunt plafonate, iar piețele energiei electrice nu generează suficiente stimulente pentru investiții.

                  (209)

                  Ca urmare, unele părți contractante analizează posibilitatea introducerii unor măsuri care să asigure caracterul adecvat al capacității de producție, de regulă, acordând sprijin producătorilor pentru simpla disponibilitate a capacității de producție (84).

            3.9.1.   Obiectivul de interes comun

                  (210)

                  Măsurile destinate să asigure caracterul adecvat al capacității de producție pot lua diverse forme, de ajutoare pentru investiții și ajutoare de exploatare (în principiu recompensând doar angajamentul privind disponibilitatea de a furniza electricitate) și pot urmări diferite obiective. Acestea pot viza, de exemplu, găsirea unor soluții la preocupările pe termen scurt cauzate de o capacitate de producție insuficient de flexibilă pentru a face față fluctuațiilor bruște ale unei producții eoliene și solare variabile, sau pot defini un obiectiv pentru caracterul adecvat al capacității de producție pe care statele membre și-ar dori să îl atingă, indiferent de considerentele pe termen scurt.

                  (211)

                  Ajutoarele pentru caracterul adecvat al capacității de producție pot contraveni obiectivului de eliminare progresivă a subvențiilor dăunătoare mediului, inclusiv pentru combustibilii fosili. Prin urmare, părțile contractante ar trebui să ia în considerare în principal modalități alternative de a asigura caracterul adecvat al capacității de producție care să nu afecteze negativ obiectivul de eliminare progresivă a subvențiilor dăunătoare mediului sau economiei, cum ar fi facilitarea gestionării cererii și creșterea capacității de interconectare.

                  (212)

                  Ar trebui să fie clar definit obiectivul exact vizat de măsură, inclusiv momentul și locul în care se preconizează că va apărea problema caracterului adecvat al capacității de producție. Identificarea unei probleme privind caracterul adecvat al capacității de producție ar trebui să fie coerentă cu analiza caracterului adecvat al capacității de producție efectuată periodic de către Rețeaua europeană a operatorilor de sisteme de transport pentru energie electrică în conformitate cu legislația referitoare la piața internă a energiei (85).

            3.9.2.   Necesitatea intervenției statului

                  (213)

                  Natura și cauzele problemei privind caracterul adecvat al capacității de producție, și, prin urmare, ale necesității ca ajutoarele de stat să asigure caracterul adecvat al capacității de producție, ar trebui să fie analizate și cuantificate în mod corespunzător, de exemplu în ceea ce privește insuficiența capacității în perioade de vârf sau a capacității temporare sau cererea maximă în cazul incapacității pieței cu ridicata pe termen scurt de a corela cererea și oferta. Ar trebui descrisă unitatea de măsură pentru cuantificare și ar trebui furnizată metoda de calcul al acesteia.

                  (214)

                  Părțile contractante ar trebui să demonstreze clar motivele pentru care piața nu este în măsură să asigure o capacitate corespunzătoare în absența intervenției, luând în considerare evoluțiile în curs ale pieței și ale tehnologiei (86).

                  (215)

                  În evaluarea sa, autoritatea va ține cont, printre altele și dacă este cazul, de următoarele elemente care trebuie furnizate de partea contractantă:

                              (a)

                              evaluarea impactului producției variabile, inclusiv a celei provenite de la sistemele învecinate;

                              (b)

                              evaluarea impactului participării la nivelul cererii, inclusiv o descriere a măsurilor destinate să încurajeze gestionarea cererii (87);

                              (c)

                              evaluarea existenței efective sau potențiale a interconexiunilor, inclusiv o descriere a proiectelor în construcție și planificate;

                              (d)

                              evaluarea oricărui alt element care ar putea provoca sau exacerba problema caracterului adecvat al capacității de producție, cum ar fi disfuncționalitățile normative și ale pieței, inclusiv, de exemplu, plafoanele impuse prețurilor cu ridicata.

            3.9.3.   Caracterul adecvat

                  (216)

                  Ajutoarele ar trebui să reprezinte o remunerație doar pentru serviciul de simplă disponibilitate prestat de producător, adică pentru angajamentul său de a fi dispus să furnizeze energie electrică și compensația corespunzătoare oferită pentru aceasta, de exemplu, prin remunerarea per MW de capacitate pusă la dispoziție. Ajutorul nu ar trebui să includă nicio remunerație pentru vânzarea de energie electrică, adică remunerare pe MWh vândut.

                  (217)

                  Măsura ar trebui să fie deschisă unor stimulente adecvate și să ofere astfel de stimulente atât producătorilor existenți și viitori, cât și operatorilor care utilizează tehnologii substituibile, cum ar fi reacția din partea cererii sau soluții de stocare. Ajutoarele ar trebui, așadar, să fie acordate prin intermediul unui mecanism care să permită termene de execuție potențial diferite, corespunzând timpului necesar pentru a realiza noi investiții de către producătorii noi care folosesc tehnologii diferite. Măsura ar trebui, de asemenea, să țină cont de măsura în care capacitatea de interconectare ar putea remedia eventualele probleme privind caracterul adecvat al capacității de producție.

            3.9.4.   Efectul stimulativ

                  (218)

                  Efectul stimulativ al ajutoarelor va fi analizat pe baza condițiilor prevăzute în secțiunea 3.2.4 din prezentele orientări.

            3.9.5.   Proporționalitatea

                  (219)

                  Calcularea cuantumului total al ajutorului ar trebui să ducă la obținerea de către beneficiari a unei rate de rentabilitate care poate fi considerată rezonabilă.

                  (220)

                  Se va considera că o procedură de ofertare concurențială, bazată pe criterii clare, transparente și nediscriminatorii, care vizează efectiv obiectivul definit, duce la rate rezonabile de rentabilitate în condiții normale.

                  (221)

                  Măsura ar trebui să includă mecanisme care să garanteze că nu se pot obține profituri excepționale.

                  (222)

                  Măsura ar trebui concepută într-un mod care să asigure că prețul plătit pentru disponibilitate tinde automat spre zero atunci când se preconizează că nivelul capacității furnizate corespunde nivelului capacității solicitate.

            3.9.6.   Evitarea efectelor negative excesive asupra concurenței și a comerțului

                  (223)

                  Măsura ar trebui să fie concepută astfel încât să permită participarea la măsură a oricărei capacități care poate contribui în mod eficace la soluționarea problemei privind caracterul adecvat al capacității de producție, mai ales ținând cont de următorii factori:

                              (a)

                              participarea producătorilor care folosesc tehnologii diferite și a operatorilor care oferă măsuri cu o performanță tehnică echivalentă, de exemplu, gestionarea cererii, interconexiunile și stocarea. Fără a aduce atingere punctului 219, restricționarea participării poate fi justificată numai de o performanță tehnică insuficientă pentru a face față problemei privind caracterul adecvat al capacității de producție. De asemenea, măsura privind caracterul adecvat al capacității de producție ar trebui să fie deschisă agregării potențiale a cererii și a ofertei;

                              (b)

                              participarea operatorilor din alte părți contractante în cazul în care o astfel de participare este posibilă fizic, mai ales în context regional, și anume în cazul în care capacitatea poate fi furnizată fizic părții contractante care pune în aplicare măsura și se poate impune îndeplinirea obligațiilor stabilite în măsură (88);

                              (c)

                              participarea unui număr suficient de producători pentru a stabili un preț competitiv pentru capacitate;

                              (d)

                              evitarea efectelor negative asupra pieței interne, de exemplu din cauza restricțiilor la export, a plafoanelor impuse prețurilor cu ridicata, a restricțiilor de participare la procedurile de ofertare sau a altor măsuri care subminează funcționarea cuplării piețelor, inclusiv a piețelor intrazilnice și a piețelor de echilibrare.

                  (224)

                  Măsura ar trebui:

                              (a)

                              să nu reducă stimulentele pentru investiții în capacitatea de interconectare;

                              (b)

                              să nu submineze cuplarea piețelor, inclusiv a piețelor de echilibrare;

                              (c)

                              să nu submineze deciziile de investiții privind producția anterioare măsurii sau deciziile operatorilor cu privire la piața de echilibrare sau la piața de servicii auxiliare;

                              (d)

                              să nu consolideze nejustificat poziția dominantă pe piață;

                              (e)

                              să acorde prioritate instalațiilor de producție cu emisii scăzute de dioxid de carbon, în cazul existenței unor parametri economici și tehnici echivalenți.

            3.10.   Ajutoare sub formă de scheme de comercializare a certificatelor

                  (225)

                  Pot fi instituite scheme de comercializare a certificatelor pentru a reduce emisiile generate de poluanți, de exemplu pentru a reduce emisiile de NOx (89). Schemele pot implica ajutoare de stat, în special atunci când părțile contractante acordă certificate sub valoarea lor de piață. În cazul în care numărul total al certificatelor acordate de către partea contractantă este mai mic decât nevoile globale preconizate ale întreprinderilor, efectul global asupra nivelului de protecție a mediului va fi pozitiv. La nivelul fiecărei întreprinderi în parte, în cazul în care cotele acordate nu acoperă totalitatea necesităților preconizate ale întreprinderii, aceasta trebuie fie să își reducă nivelul de poluare, contribuind, așadar, la îmbunătățirea nivelului de protecție a mediului, fie să achiziționeze cote suplimentare pe piață, plătind, așadar, o compensație pentru poluarea sa.

                  (226)

                  Schemele de comercializare a certificatelor sunt considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              schemele de comercializare a certificatelor trebuie stabilite astfel încât să îndeplinească obiective de mediu mai exigente decât cele care trebuiau îndeplinite pe baza standardelor Uniunii obligatorii pentru întreprinderile în cauză;

                              (b)

                              alocarea trebuie efectuată într-un mod transparent, pe baza unor criterii obiective și surse informaționale de cea mai înaltă calitate, iar valoarea totală a certificatelor comercializabile sau acordate fiecărei întreprinderi la un preț inferior valorii de piață nu trebuie să depășească nevoile sale preconizate, astfel cum au fost estimate pentru situația în care nu ar exista schema de comercializare;

                              (c)

                              metodologia de alocare nu trebuie să favorizeze anumite întreprinderi sau anumite sectoare, cu excepția cazului în care acest lucru se justifică prin logica de mediu a schemei în sine sau în cazul în care astfel de norme sunt necesare pentru coerența cu alte politici de mediu;

                              (d)

                              noii concurenți de pe piață nu primesc, în principiu, permise ori alocații în condiții mai favorabile decât întreprinderile existente care operează pe aceleași piețe. Acordarea unor cote mai mari instalațiilor existente în raport cu noii participanți nu ar trebui să aibă drept rezultat crearea unor bariere nejustificate în calea intrării pe piață.

                  (227)

                  Autoritatea va evalua necesitatea și proporționalitatea ajutorului de stat acordat în cadrul unei scheme de comercializare a certificatelor în conformitate cu următoarele criterii:

                              (a)

                              alegerea beneficiarilor trebuie să se bazeze pe criterii obiective și transparente, iar ajutorul trebuie să se acorde, în principiu, în același mod pentru toți concurenții din același sector dacă aceștia se află într-o situație de fapt similară;

                              (b)

                              atribuirea integrală prin licitație trebuie să conducă la o creștere substanțială a costurilor de producție pentru fiecare sector sau categorie de beneficiari individuali;

                              (c)

                              creșterea semnificativă a costurilor de producție nu poate fi transferată consumatorilor fără a determina scăderi semnificative ale vânzărilor. Analiza poate fi efectuată pe baza estimării elasticității prețurilor produselor din sectorul respectiv, printre alți factori. Pentru a evalua dacă creșterea costurilor determinată de schema de comercializare a certificatelor nu poate fi transferată consumatorilor, se pot utiliza estimările referitoare la vânzările neefectuate, precum și la impactul acestora asupra profitabilității întreprinderii;

                              (d)

                              întreprinderile din acest sector nu ar trebui să aibă posibilitatea de a reduce, la nivel individual, nivelul emisiilor pentru ca prețul certificatelor să devină suportabil. Se poate demonstra că nivelul consumului nu poate fi redus prin furnizarea nivelurilor emisiilor generate prin tehnica cea mai performantă din SEE și utilizarea acestora drept referință. Toate întreprinderile care utilizează tehnica cea mai performantă pot beneficia cel mult de certificate corespunzătoare creșterii înregistrate de costurile de producție din cauza schemei de comercializare a certificatelor care utilizează tehnica cea mai performantă și care nu poate fi transferată consumatorilor. Întreprinderile care înregistrează performanțe de mediu inferioare beneficiază de mai puține certificate, proporțional cu performanțele lor de mediu.

            3.11.   Ajutoare pentru mutarea întreprinderilor

                  (228)

                  Scopul ajutoarelor pentru investiții destinate mutării întreprinderilor este crearea unor stimulente individuale pentru a reduce efectele externe negative prin mutarea întreprinderilor care creează o poluare majoră în zone în care o asemenea poluare va avea un efect mai puțin dăunător, ceea ce va reduce costurile externe. Ajutoarele pot fi justificate, așadar, dacă mutarea se efectuează din considerente de mediu, dar ar trebui să se evite acordarea de ajutoare pentru mutarea efectuată în orice alt scop.

                  (229)

                  Ajutoarele pentru investiții destinate mutării întreprinderilor pe noi amplasamente din considerente de protecție a mediului sunt considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în cazul în care sunt îndeplinite condițiile stabilite în secțiunile 3.2.4 și 3.2.7, precum și următoarele condiții cumulative:

                              (a)

                              mutarea trebuie să fie necesară din motive de protecție a mediului sau de prevenire și trebuie să fi fost decisă prin hotărâre administrativă sau judecătorească emisă de către o autoritate publică competentă sau convenită de întreprindere și autoritatea publică competentă;

                              (b)

                              întreprinderea trebuie să respecte cele mai stricte standarde de mediu aplicabile în noua regiune în care este amplasată.

                  (230)

                  Beneficiarul poate fi:

                              (a)

                              întreprindere stabilită într-o zonă urbană sau într-o arie specială de conservare desemnată în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului (90), care desfășoară, în mod legal (adică respectă toate cerințele legale, inclusiv toate standardele de mediu care i se aplică) o activitate ce produce o poluare majoră și care, din cauza amplasării respective, trebuie să se mute într-o zonă mai adecvată sau

                              (b)

                              unitate sau o instalație care intră sub incidența domeniului de aplicare al Directivei 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului (91) („Directiva Seveso III”).

                  (231)

                  Pentru a determina cuantumul costurilor eligibile în cazul ajutoarelor pentru mutare, autoritatea va lua în considerare în special:

                              (a)

                              următoarele beneficii:

                                          (i)

                                          profitul obținut din vânzarea sau închirierea instalației sau a terenului abandonat;

                                          (ii)

                                          compensația plătită în caz de expropriere;

                                          (iii)

                                          orice alte câștiguri obținute în urma mutării instalației, în special câștigurile obținute în urma unei îmbunătățiri, cu ocazia mutării, a tehnologiei utilizate, precum și câștigurile contabile obținute din mai buna utilizare a instalației;

                                          (iv)

                                          investițiile legate de orice creștere a capacității;

                              (b)

                              următoarele costuri:

                                          (i)

                                          costurile asociate achiziționării unui teren sau construirii ori achiziționării unei noi instalații având aceeași capacitate cu cea a instalației abandonate;

                                          (ii)

                                          eventualele sancțiuni impuse întreprinderii pentru rezilierea contractului de închiriere a terenului sau a clădirilor, în cazul în care schimbarea amplasamentului a fost efectuată în scopul respectării unei hotărâri administrative sau judecătorești.

                  (232)

                  Intensitățile ajutorului sunt stabilite în anexa 1.

            4.   Evaluare

                  (233)

                  Pentru a oferi garanții suplimentare cu privire la denaturarea limitată a concurenței, autoritatea poate solicita ca anumite scheme de ajutoare să fie supuse unei limite de timp (în mod obișnuit de patru ani sau mai puțin) și evaluării menționate la punctul 23. Vor fi evaluate schemele care au un efect potențial deosebit de ridicat de denaturare a concurenței, adică schemele care pot restricționa sau denatura concurența în mod semnificativ dacă punerea lor în aplicare nu este reexaminată în timp util.

                  (234)

                  Având în vedere obiectivele sale și pentru a nu impune o sarcină disproporționată părților contractante și proiectelor de ajutor de mică anvergură, evaluarea se aplică doar schemelor de ajutoare cu bugete ridicate care conțin caracteristici de noutate sau atunci când sunt prevăzute modificări semnificative privind piața, tehnologia sau reglementarea. Evaluarea trebuie să fie efectuată de un expert independent de autoritatea care acordă ajutorul, pe baza unei metodologii comune furnizate de autoritate. Aceasta trebuie să fie făcută publică. Partea contractantă trebuie să notifice, împreună cu schema de ajutoare, un proiect de plan de evaluare care va face parte integrantă din evaluarea schemei de către autoritate.

                  (235)

                  În cazul schemelor de ajutoare excluse din domeniul de aplicare al Regulamentului general de exceptare pe categorii exclusiv din cauza bugetului lor ridicat, autoritatea va evalua compatibilitatea schemei de ajutoare, cu excepția planului de evaluare, pe baza criteriilor definite în respectivul regulament, și nu pe baza prezentelor orientări.

                  (236)

                  Evaluarea trebuie transmisă autorității în timp util pentru a permite analizarea posibilității de prelungire a schemei de ajutor și, în orice caz, la expirarea acesteia. Domeniul de aplicare și modalitățile precise ale fiecărei evaluări vor fi definite în decizia de aprobare a schemei de ajutor. Orice măsură de ajutor ulterioară cu un obiectiv similar (inclusiv orice modificare a schemelor menționate la punctul 235) trebuie să țină seama de rezultatele evaluării.

            5.   Aplicare

                  (237)

                  Prezentele orientări se vor aplica începând de la data adoptării și vor înlocui Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului publicate la 10 iunie 2010 (92). Acestea se vor aplica până la 31 decembrie 2020.

                  (238)

                  Autoritatea va aplica prezentele orientări tuturor măsurilor de ajutor notificate în privința cărora i se solicită să ia o decizie după data de la care se aplică, chiar dacă proiectele au fost notificate anterior acelei date. Cu toate acestea, ajutoarele individuale acordate în temeiul schemelor de ajutoare aprobate și notificate autorității în temeiul unei obligații de a notifica astfel de ajutoare în mod individual vor fi evaluate în temeiul orientărilor care se aplică schemei de ajutoare aprobate pe care se bazează ajutorul individual.

                  (239)

                  Ajutoarele ilegale în domeniul mediului sau al energiei vor fi evaluate în temeiul regulilor în vigoare la data acordării ajutorului, în conformitate cu Comunicarea Autorității privind stabilirea regulilor aplicabile pentru evaluarea ajutorului de stat ilegal (93), exceptând situația prezentată mai jos.
                  Ajutoarele ilegale sub formă de reduceri ale finanțării sprijinului pentru energia din surse regenerabile vor fi evaluate în conformitate cu dispozițiile secțiunilor 3.7.2 și 3.7.3.
                  Începând de la 1 ianuarie 2011, planul de ajustare prevăzut la punctul 185 prevede și aplicarea progresivă a criteriilor stabilite în secțiunea 3.7.2 și a contribuției proprii prevăzute la punctul 193. Înainte de această dată, autoritatea consideră că toate ajutoarele acordate sub formă de reduceri ale finanțării sprijinului pentru energia electrică din surse regenerabile pot fi declarate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE (94).

                  (240)

                  Ajutoarele individuale acordate în temeiul unei scheme de ajutoare ilegale vor fi evaluate în temeiul orientărilor care se aplică schemei de ajutoare ilegale în momentul acordării ajutorului individual. Dacă beneficiarul unui astfel de ajutor individual a primit, din partea unei părți contractante, confirmarea că va beneficia de ajutor de exploatare în sprijinul energiei din surse regenerabile și al cogenerării în temeiul unei scheme ilegale pentru o perioadă prestabilită, acest ajutor poate fi acordat pe parcursul întregii perioade în condițiile stabilite în cadrul schemei în momentul confirmării, în măsura în care ajutorul este compatibil cu normele aplicabile în momentul confirmării.

                  (241)

                  În temeiul articolului 62 alineatul (1) din Acordul privind SEE, autoritatea propune părților contractante următoarele măsuri corespunzătoare privind schemele lor de ajutoare existente în domeniul mediului sau al energiei:
                  Dacă este necesar, părțile contractante ar trebui să modifice aceste scheme pentru a le alinia cu prezentele orientări cel târziu la 1 ianuarie 2016, cu următoarele excepții:

                              —

                              Dacă este necesar, schemele de ajutoare existente în sensul articolului 1 alineatul (1) din partea 1 a Protocolului 3 (95) privind ajutoarele de exploatare în sprijinul energiei din surse regenerabile și al cogenerării trebuie să fie adaptate la prezentele orientări doar atunci când părțile contractante își prelungesc schemele existente, când trebuie să le notifice din nou după expirarea perioadei de 10 ani sau după expirarea valabilității deciziei autorității ori când le modifică (96).

                              —

                              Atunci când un beneficiar a primit, de la o parte contractantă, confirmarea că va beneficia de ajutor de stat în temeiul unei astfel de scheme o perioadă prestabilită, acest ajutor poate fi acordat pe parcursul întregii perioade în condițiile stabilite în cadrul schemei în momentul confirmării.

                  (242)

                  Părțile contractante sunt invitate să își dea acordul explicit și necondiționat cu privire la măsurile adecvate propuse, în termen de două luni de la data publicării prezentelor orientări pe site-ul autorității (97). În absența unui răspuns, autoritatea va considera că partea contractantă în cauză nu este de acord cu măsurile propuse.

            6.   Raportare și monitorizare

                  (243)

                  În conformitate cu Protocolul 3, părțile contractante trebuie să transmită autorității rapoarte anuale.

                  (244)

                  Părțile contractante trebuie să se asigure că sunt ținute evidențe detaliate referitoare la toate măsurile care presupun acordarea de ajutoare. Aceste evidențe trebuie să conțină toate informațiile necesare pentru a se putea stabili dacă au fost respectate condițiile referitoare, după caz, la costurile eligibile și la intensitatea maximă admisibilă a ajutorului. Evidențele trebuie păstrate timp de 10 ani de la data la care a fost acordat ajutorul și trebuie furnizate, la cerere, autorității.

            7.   Revizuire

                  (245)

                  Autoritatea poate decide să revizuiască sau să modifice prezentele orientări în orice moment, în cazul în care acest lucru este necesar din motive legate de politica în domeniul concurenței sau pentru a lua în considerare alte politici și angajamente internaționale ale SEE.

         (1)  Aceste orientări corespund orientărilor Comisiei Europene privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020, adoptate la 9 aprilie 2014 (JO C 200, 28.6.2014, p. 1).

         (2)  COM(2010) 2020 final din 3.3.2010.

         (3)  Decizia nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind efortul statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră astfel încât să respecte angajamentele Comunității de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020 (JO L 140, 5.6.2009, p. 136) și Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, 5.6.2009, p. 16), inclusă în punctul 41 din anexa IV la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 162/2011 a Comitetului mixt (JO L 76, 15.3.2012, p. 49 și Suplimentul SEE nr. 15, 15.3.2012, p. 56).

         (4)  COM(2011) 21 din 26.1.2011.

         (5)  COM(2011) 571 final din 20.9.2011.

         (6)  Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, Un cadru pentru politica privind clima și energia în perioada 20202030, COM(2014) 15 final, 22.1.2014.

         (7)  Concluziile Consiliului European din 23 mai 2013 au confirmat necesitatea eliminării treptate a subvențiilor dăunătoare pentru mediu sau economie, inclusiv pentru combustibilii fosili, pentru a facilita investițiile în infrastructurile energetice noi și inteligente.

         (8)  De exemplu, anumite acte legislative care reglementează standardele Uniunii pot să nu fie incluse în Acordul privind SEE. În plus, actele legislative ale Uniunii Europene privind armonizarea fiscală nu intră în domeniul de aplicare al Acordului privind SEE.

         (9)  De exemplu, Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, 31.10.2003, p. 51) nu a fost pusă în aplicare de statele AELS.

         (10)  COM(2012) 209 din 8.5.2012.

         (11)  În special, aceste orientări nu aduc atingere liniilor directoare comunitare privind ajutoarele de stat acordate întreprinderilor feroviare [adoptate prin Decizia nr. 788/08/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 105, 21.4.2011, p. 32)]. Liniile directoare privind ajutoarele pentru întreprinderile feroviare permit diferite forme de ajutor, inclusiv ajutoare pentru reducerea costurilor externe ale transportului feroviar. Aceste ajutoare fac obiectul secțiunii 6.3 a Liniilor directoare privind ajutoarele pentru întreprinderile feroviare și au scopul de a justifica faptul că transportul feroviar face posibilă evitarea costurilor externe în raport cu alte moduri de transport concurente. Dacă sunt îndeplinite toate condițiile din secțiunea 6.3 a Liniilor directoare privind ajutoarele de stat pentru întreprinderile feroviare și dacă ajutoarele sunt acordate fără discriminare, părțile contractante pot acorda ajutoare pentru reducerea costurilor externe.

         (12)  Ajutorul de mediu are, în general, un efect de denaturare mai redus și este mai eficace dacă este acordat consumatorului/utilizatorului de produse ecologice în locul producătorului/fabricantului de produse ecologice. De asemenea, utilizarea etichetelor ecologice și a revendicărilor privind produsele poate fi un alt mijloc pentru a permite consumatorilor/utilizatorilor să ia decizii de cumpărare în cunoștință de cauză și pentru a crește cererea de produse ecologice. Dacă sunt bine concepute, recunoscute, înțelese, fiabile și percepute ca fiind relevante pentru de către consumatori, etichetele ecologice solide și revendicările ecologice veritabile pot fi un instrument puternic pentru a ghida și pentru a influența comportamentul (consumatorului) spre opțiuni mai ecologice. Utilizarea unei scheme de etichetare/de certificare cu o bună reputație, cu criterii clare și care face obiectul verificării externe (parte terță) va fi unul dintre mijloacele cele mai eficace ale întreprinderilor pentru a demonstra consumatorilor și părților interesate că acestea respectă standarde de mediu ridicate. În acest context, autoritatea nu include norme specifice privind ajutorul pentru proiectarea și fabricarea de produse ecologice în domeniul de aplicare al prezentelor orientări.

         (13)  Adoptată prin Decizia nr. 262/02/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 139, 25.5.2006, p. 1).

         (14)  Orientările prevăd un bonus pentru proiectele în materie de ecoinovare, care sunt investiții cu o componentă ecologică puternică și care sunt, de asemenea, extrem de inovatoare.

         (15)  Adoptată prin Decizia nr. 271/14/COL a Autorității AELS de Supraveghere.

         (16)  Aceste ajutoare pot fi abordate în temeiul normelor privind SIEG; a se vedea cazurile SA.31243 (2012/N) și NN8/2009.

         (17)  Liniile directoare privind ajutorul pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate, adoptate prin Decizia nr. 305/04/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 107, 28.4.2005, p. 28).

         (18)  A se vedea, în acest sens, cauzele conexate T-244/93 și T-486/93, TWD Textilwerke Deggendorf GmbH/Comisia, Rec., 1995, p. II-2265.

         (19)  În consecință, standardele sau obiectivele stabilite la nivelul Uniunii care sunt obligatorii pentru părțile contractante, însă nu și pentru întreprinderile individuale, nu sunt considerate a fi standarde ale Uniunii.

         (20)  Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).

         (21)  Criteriile de durabilitate se aplică, de asemenea, biolichidelor, în conformitate cu Directiva 2009/28/CE.

         (22)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO L 315, 14.11.2012, p. 1).

         (23)  JO L 124, 20.5.2003, p. 36. Orientările Autorității privind ajutoare pentru microîntreprinderi, întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri), adoptate prin Decizia nr. 94/06/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 36, 5.2.2009, p. 62), includ definiția prevăzută în recomandarea Comisiei.

         (24)  Recomandarea 75/436/Euratom, PESC, CEE a Consiliului din 3 martie 1975 privind alocarea costurilor și acțiunile întreprinse de autoritățile publice în probleme de mediu (JO L 194, 25.7.1975, p. 1).

         (25)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice (JO L 211, 14.8.2009, p. 55).

         (26)  JO C 209, 23.7.2013, p. 1. Adoptată prin Decizia nr. 407/13/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 166, 5.6.2014, p. 44).

         (27)  Pentru calculul limitei de capacitate, trebuie să se ia în considerare capacitatea totală per unitate care este eligibilă pentru acordarea ajutorului pentru fiecare proiect.

         (28)  COM(2012) 209 final din 8.5.2012.

         (29)  A se vedea cauza C-156/98 Germania/Comisia, Rec., 2000, p. I-6857, punctul 78 și cauza C-333/07 Régie Networks/Rhone Alpes Bourgogne, Rec., 2008, p. I-10807, punctele 94-116. A se vedea, de asemenea, în domeniul energiei, cauzele conexate C-128/03 și C-129/03, AEM și AEM Torino, Rec., 2005, p. I-2861, punctele 38-51.

         (30)  Cauza C-206/06, Essent, Rec., 2008, p. I-5497, punctele 40-59. Pentru aplicarea dispozițiilor corespunzătoare din legislația Uniunii Europene în cazul schemelor pentru certificatele comercializabile, a se vedea Decizia C(2009)7085 a Comisiei din 17.9.2009, Ajutor de stat N 437/2009 – Schemă de ajutor pentru promovarea cogenerării în România, JO C 31, 9.2.2010, p. 8, considerentele 63-65.

         (31)  COM(2011) 112 final „Foaie de parcurs pentru trecerea la o economie competitivă cu emisii scăzute de dioxid de carbon”. COM(2011) 571 final „Foaie de parcurs către o Europă eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor”.

         (32)  COM(2010) 639 final, Comunicarea „Energie 2020”.

         (33)  Termenul „disfuncționalitate a pieței” se referă la situațiile în care este puțin probabil ca, în baza propriilor mecanisme, piețele să producă rezultate eficiente.

         (34)  Printre exemplele tipice de efecte externe pozitive se numără acțiunile pentru îmbunătățirea în continuare a protecției naturii sau a biodiversității, pentru a oferi servicii sau efecte externe ecosistemice ca urmare a formării generale.

         (35)  Autoritatea va considera, în special, că ajutoarele pentru siturile contaminate pot fi acorde numai în cazul în care poluatorul – adică persoana responsabilă în temeiul legislației aplicabile în fiecare parte contractantă, fără a se aduce atingere Directivei privind răspunderea pentru mediul înconjurător [Directiva 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (JO L 143, 30.4.2004, p. 56), inclusă la punctul 1(i) din anexa XX la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 17/2009 a Comitetului mixt (JO L 73, 19.3.2009, p. 55 și Suplimentul SEE nr. 16, 19.3.2009, p. 25)] și altor norme relevante ale SEE în domeniu – nu este identificat sau nu poate fi considerat răspunzător din punct de vedere juridic pentru finanțarea reabilitării în conformitate cu principiul „poluatorul plătește”.

         (36)  Cu toate acestea, în cazul în care evoluția viitoare a costurilor și a veniturilor prezintă un grad ridicat de incertitudine și în cazul în care asimetria informațiilor este semnificativă, autoritatea publică poate prefera, de asemenea, să adopte modele de compensare care să nu fie în întregime ex ante, ci mai degrabă o combinație între modelele ex ante și ex post (de exemplu, printr-o repartizare echilibrată a câștigurilor neprevăzute).

         (37)  Avantajele în materie de producție care prejudiciază efectul stimulativ sunt următoarele: creșterea capacității, a productivității, a eficienței sau a calității. Alte avantaje pot fi legate de imaginea produsului sau de etichetarea metodelor de producție; acestea pot prejudicia efectul stimulativ, în special pe piețele în care există o presiune competitivă pentru a menține un nivel ridicat de protecție a mediului.

         (38)  Valoarea actualizată netă („VAN”) a unui proiect reprezintă diferența dintre fluxurile de numerar pozitive și negative pe durata de viață a investiției, actualizate la valoarea lor curentă (în general, utilizând costul capitalului), și anume ratele de rentabilitate normale aplicate de întreprindere în proiecte de investiții similare. Atunci când această rată de referință nu este disponibilă, pot fi utilizate în acest scop costul capitalului întreprinderii în ansamblu sau ratele de rentabilitate înregistrate, de regulă, în sectorul vizat.

         (39)  Rata internă de rentabilitate („RIR”) nu se bazează pe veniturile contabile dintr-un anumit an, ci ia în considerare fluxurile de numerar viitoare pe care investitorul se așteaptă să le primească pe întreaga durată de viață a investiției. RIR este definită ca fiind rata de actualizare pentru care VAN a fluxurilor de numerar este egală cu zero.

         (40)  De exemplu, anumite tipuri de beneficii, cum ar fi „imaginea ecologică”, sporite de o investiție de mediu, nu sunt ușor de măsurat.

         (41)  Pentru măsurile referitoare la depoluarea siturilor contaminate, costurile eligibile sunt egale cu costurile suportate pentru lucrările de depoluare, minus creșterea valorii terenului (a se vedea anexa 2).

         (42)  O investiție comparabilă din punct de vedere tehnic înseamnă o investiție care are aceeași capacitate de producție și care prezintă toate celelalte caracteristici tehnice (cu excepția celor legate direct de investiția suplimentară destinată îndeplinirii obiectivului vizat).

         (43)  O astfel de investiție de referință trebuie să fie, din punct de vedere comercial, o alternativă credibilă la investiția care face obiectul evaluării.

         (44)  Caracterul inovator ar putea fi demonstrat, de exemplu, de partea contractantă pe baza unei descrieri detaliate a inovării și a condițiilor de piață în care aceasta a fost introdusă și difuzată, comparând-o cu procesele sau cu tehnicile organizaționale de vârf utilizate, în mod normal, de alte întreprinderi din același sector.

         (45)  În cazul în care se pot utiliza parametri cantitativi pentru a compara activitățile ecoinovatoare cu activitățile obișnuite, neinovatoare, prin „net superior” se înțelege că îmbunătățirea marginală preconizată în urma activităților ecoinovatoare, din punctul de vedere al unui risc redus pentru mediu sau al unui nivel redus de poluare, ori al eficienței sporite a energiei sau a resurselor, ar trebui să fie de cel puțin două ori mai mare decât îmbunătățirea marginală preconizată în urma evoluției generale a unor activități comparabile neinovatoare.
      Atunci când metoda propusă nu este adecvată pentru un caz dat sau dacă nu este posibilă o comparație cantitativă, cererea de ajutor de stat trebuie să conțină o descriere detaliată a metodei utilizate pentru evaluarea acestui criteriu, care să garanteze un standard comparabil cu cel al metodei propuse.

         (46)  Acest risc ar putea fi demonstrat de partea contractantă, de exemplu, în termeni de: costuri raportate la cifra de afaceri a întreprinderii, timp necesar pentru dezvoltare, beneficii pe care se speră că le-ar aduce ecoinovarea în raport cu costurile aferente și probabilitatea unui eșec.

         (47)  În aceste condiții, se poate presupune că ofertele respective reflectă toate beneficiile posibile care ar putea decurge din investițiile suplimentare.

         (48)  În cazul în care se acordă un ajutor ad-hoc, plafonul este stabilit prin comparație cu datele generale furnizate de sectorul în cauză, care corespund unui plafon pentru ajutoarele ce se notifică individual acordate pe baza unei scheme de ajutoare.

         (49)  Calcularea costurilor de investiție suplimentare poate să nu aibă în vedere totalitatea beneficiilor, deoarece beneficiile de exploatare nu se deduc pe întreaga durată de viață a investiției. De asemenea, poate fi dificil să se ia în considerare anumite tipuri de beneficii, cum ar fi, de exemplu, cele legate de creșterea productivității și a producției, în cazul în care capacitatea rămâne neschimbată.

         (50)  Aceste informații trebuie să fie publicate în termen de șase luni de la data acordării ajutorului (sau, în cazul ajutoarelor sub formă de avantaje fiscale, în termen de un an de la data declarației fiscale). În cazul ajutoarelor ilegale, părțile contractante vor trebui să garanteze publicarea ex post a acestor informații, cel târziu în termen de șase luni de la data deciziei autorității. Informațiile trebuie să fie disponibile într-un format care să permită căutarea, extragerea și publicarea cu ușurință a datelor pe internet, de exemplu în format CSV sau XML.

         (51)  În cadrul directivei, Islanda și Norvegia s-au angajat să îndeplinească obiectivele naționale privind energia din surse regenerabile. Directiva nu se aplică statului Liechtenstein.

         (52)  Directiva 2009/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 98/70/CE în ceea ce privește specificațiile pentru benzine și motorine, de introducere a unui mecanism de monitorizare și reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 1999/32/CE a Consiliului în ceea ce privește specificațiile pentru carburanții folosiți de navele de navigație interioară și de abrogare a Directivei 93/12/CEE (JO L 140, 5.6.2009, p. 88).

         (53)  Este necesar să se prevadă o obligație în materie de furnizare a biocombustibililor pe piață, inclusiv un regim de sancțiuni.

         (54)  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1), inclusă la punctul 13 litera (ca) din anexa XX la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 125/2007 a Comitetului mixt (JO L 47, 21.2.2008, p. 53 și Suplimentul SEE nr. 9, 21.2.2008, p. 41).

         (55)  Prin ierarhia deșeurilor se înțelege (a) prevenirea; (b) pregătirea în vederea unei reutilizări; (c) reciclarea; (d) alte operațiuni de valorificare, de exemplu valorificarea energetică; și (e) eliminarea deșeurilor. A se vedea articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (Directiva-cadrul privind deșeurile) (JO L 312, 22.11.2008, p. 3), inclusă la punctul 32 litera (fa) din anexa XX la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 85/2011 a Comitetului mixt (JO L 262, 6.10.2011, p. 57 și Suplimentul SEE nr. 54, 6.10.2011, p. 71).

         (56)  Mecanismele de cooperare garantează că energia regenerabilă produsă într-o parte contractantă poate fi luată în calcul în vederea atingerii obiectivului unei alte părți contractante.

         (57)  Autoritatea constată că două cauze care sunt în prezent pendinte în fața Curții de Justiție pot avea o influență asupra acestei chestiuni: cauzele conexate C-204/12, C-205/12, C-206/12, C-207/12, C208/12, Essent Belgia/Vlaamse Reguleringsinstantie voor de Elektriciteits- en Gasmarkt și cauza С573/12, Ålands Vindkraft/Energimyndigheten.

         (58)  Beneficiarii pot externaliza responsabilitățile în materie de echilibrare către alte societăți, cum ar fi agregatorii.

         (59)  Instalațiile care au început lucrările înainte de 1 ianuarie 2017 și au primit de la partea contractantă confirmarea ajutorului înainte de data respectivă pot beneficia de ajutor în temeiul schemei în vigoare la momentul confirmării.

         (60)  Nu poate fi acordat niciun alt ajutor de exploatare pentru instalațiile noi producătoare de energie electrică din biomasă, în cazul în care acestea sunt excluse de la procedura de licitație.

         (61)  Aceasta include producerea de biogaz, care prezintă aceleași caracteristici.

         (62)  Astfel de mecanisme pot, de exemplu, să constrângă furnizorii de energie electrică să livreze o cantitate dată de energie produsă din surse regenerabile de energie.

         (63)  Conceptul de „costuri de producție” trebuie înțeles ca excluzând orice ajutor, dar incluzând un nivel normal al profitului.

         (64)  Directiva 2008/98/CE, articolul 28, inclus la punctul 32 litera (ff) din anexa XX la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 85/2011 a Comitetului mixt (JO L 262, 6.10.2011, p. 57 și Suplimentul SEE nr. 54, 6.10.2011, p. 71).

         (65)  Stadiul actual al tehnologiei reprezintă un proces în care prevenirea, reutilizarea, reciclarea sau valorificarea unui deșeu pentru fabricarea unui produs finit constituie o practică obișnuită și rentabilă din punct de vedere economic. După caz, conceptul de „stadiu actual al tehnologiei” trebuie interpretat prin prisma pieței comune și a tehnologiilor de la nivelul SEE.

         (66)  Directiva 2009/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind stocarea geologică a dioxidului de carbon și de modificare a Directivei 85/337/CEE a Consiliului, precum și a Directivelor 2000/60/CE, 2001/80/CE, 2004/35/CE, 2006/12/CE, 2008/1/CE și a Regulamentului (CE) nr. 1013/2006 (JO L 140, 5.6.2009, p. 114), inclusă la punctul 21 litera (at) din anexa XX la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 115/2012 a Comitetului mixt (JO L 270, 4.10.2012, p. 38 și Suplimentul SEE nr. 56, 4.10.2012, p. 39).

         (67)  COM(2013) 180 final din 27.3.2013.

         (68)  În multe cazuri, întreprinderile care beneficiază de reduceri de taxe sunt cele cu comportamentul cel mai dăunător vizat de taxă.

         (69)  O modalitate de a face acest lucru este acordarea unor compensații sub formă de credite fiscale, întreprinderile nefiind scutite de taxă, ci primind o compensație forfetară pentru aceasta.

         (70)  În acest context, este irelevant dacă monitorizarea se realizează de către un organism public sau de către unul privat.

         (71)  Adoptată prin Decizia nr. 522/12/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 296, 7.11.2013, p. 25).

         (72)  Legislația privind piața internă (Directiva 2009/72/CE), Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (JO L 211, 14.8.2009, p. 15), precum și codurile de rețea și orientările ulterioare], nu permite subvenționarea încrucișată a consumatorilor în cadrul regimurilor tarifare.

         (73)  Directiva 2009/28/CE stabilește obiective obligatorii pentru toate statele membre. Islanda și Norvegia s-au angajat, de asemenea, să îndeplinească obiectivele privind energia din surse regenerabile, prevăzute de directivă. Directiva nu se aplică statului Liechtenstein.

         (74)  Modalitatea cea mai directă de a demonstra legătura cauzală este prin trimiterea la o taxă sau o prelevare, separată de prețul energiei electrice, care este dedicată finanțării sprijinului acordat energiei din surse regenerabile. O modalitate indirectă de a demonstra costurile suplimentare ar fi să se calculeze impactul costurilor nete mai ridicate determinate de certificatele verzi pentru furnizorii de energie electrică și apoi să se calculeze impactul lor asupra prețului energiei electrice, presupunând că costurile nete mai ridicate sunt transferate mai departe de către furnizori.

         (75)  În orientările sale, Comisia consideră că astfel de riscuri există pentru sectoarele care se confruntă cu o intensitate a schimburilor comerciale de 10 % la nivelul UE atunci când intensitatea electrică a sectorului atinge 10 % la nivelul UE. De asemenea, un risc similar există în sectoare care au o expunere comercială mai scăzută, dar de cel puțin 4 % și o intensitate electrică mult mai ridicată, de cel puțin 20 % sau care sunt similare din punct de vedere economic (de exemplu, datorită caracterului substituibil). La fel, sectoarele care au o intensitate electrică ușor mai scăzută, dar de cel puțin 7 %, și o expunere comercială extrem de ridicată, de cel puțin 80 %, s-ar confrunta cu același risc. Lista sectoarelor eligibile a fost întocmită pe această bază. În fine, următoarele sectoare au fost incluse deoarece sunt similare din punct de vedere economic cu sectoarele incluse în listă și fabrică produse substituibile (turnarea pieselor din oțel, metale ușoare și metale neferoase pe baza caracterului substituibil cu turnarea fontei; recuperarea materialelor triate pe baza caracterului substituibil cu produsele primare incluse în listă).

         (76)  În anexa 4 sunt stabilite detaliile privind modul în care ar trebui calculată intensitatea electrică a unei întreprinderi.

         (77)  Acest test poate fi aplicat și întreprinderilor din sectorul serviciilor.

         (78)  În anexa 4 sunt stabilite detaliile privind modul în care ar trebui calculată valoarea adăugată brută a unei întreprinderi.

         (79)  Utilizarea compensațiilor anuale fixe (rambursări ale taxelor) are avantajul că societățile scutite se confruntă cu aceeași creștere a costului marginal al energiei electrice (adică aceeași creștere a costului energiei electrice pentru fiecare MWh consumat în plus), limitându-se astfel potențialele denaturări ale concurenței în cadrul sectorului.

         (80)  Documentul de lucru al serviciilor Comisiei intitulat „Necesitățile de investiții în infrastructura energetică și cerințele legate de finanțare”, SEC(2011)755, 6.6.2011, p. 2.

         (81)  Dispozițiile privind piața internă în domeniul energiei includ, în special, Directiva 2009/72/CE; Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale (JO L 211, 14.8.2009, p. 94); Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO L 211, 14.8.2009, p. 1); Regulamentul (CE) nr. 714/2009 a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică (JO L 211, 14.8.2009, p. 15); și Regulamentul (CE) nr. 715/2009 a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (JO L 211, 14.8.2009, p. 36).

         (82)  Regulamentul (UE) nr. 347/2013 al Parlamentului European din 17 aprilie 2013 privind liniile directoare pentru infrastructurile energetice transeuropene (JO L 115, 25.4.2013, p. 39).

         (83)  Cadrul de reglementare prevăzut în Directivele 2009/72/CE și 2009/73/CE stabilește logica și principiile care stau la baza reglementării tarifelor de acces și de utilizare, care sunt utilizate de către operatorii de sisteme de transport și distribuție pentru finanțarea investițiilor și întreținerea acestei infrastructuri.

         (84)  Comisia a abordat în mod specific chestiunea caracterului adecvat al capacității de producție în Comunicarea sa intitulată „Realizarea pieței interne a energiei electrice și valorificarea la maximum a intervenției publice”, din 5 noiembrie 2013 [C(2013) 7243 final], și în documentul de lucru al serviciilor Comisiei însoțitor, Generation Adequacy in the internal electricity market – guidance on public interventions („Caracterul adecvat al capacității de producție pe piața internă a energiei electrice – orientări privind intervențiile publice”), SWD(2013) 438 final din 5 noiembrie 2013.

         (85)  Regulamentul (CE) nr. 714/2009, în special articolul 8 referitor la atribuțiile ENTSO de energie electrică. În special metodologia elaborată de ENTSO-E, Asociația europeană a operatorilor de transport și de sistem, pentru evaluările sale ale caracterului adecvat al capacității de producție la nivelul UE, poate constitui o referință solidă.

         (86)  Aceste evoluții pot include, de exemplu, dezvoltarea cuplării piețelor, a piețelor intrazilnice, a piețelor de echilibrare, a piețelor de servicii auxiliare și a stocării energiei electrice.

         (87)  Comisia va ține seama, de asemenea, de planurile legate de instalarea contoarelor inteligente în conformitate cu anexa I la Directiva 2009/72/CE, precum și de cerințele Directivei privind eficiența energetică.

         (88)  Schemele ar trebui ajustate în cazul în care se adoptă dispoziții comune pentru a facilita participarea transfrontalieră la astfel de scheme.

         (89)  Cauza C-279/08 P, Comisia/Țările de Jos, Rec., 2011, p. I-7671.

         (90)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, 22.7.1992, p. 7).

         (91)  Directiva 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 iulie 2012 privind controlul pericolelor de accidente majore care implică substanțe periculoase, de modificare și ulterior de abrogare a Directivei 96/82/CE a Consiliului (JO L 197, 24.7.2012, p. 1).

         (92)  JO L 144, 10.6.2010, p. 1 și Suplimentul SEE nr. 29, 10.6.2010, p. 1.

         (93)  Adoptată prin Decizia nr. 154/07/COL a Autorității AELS de Supraveghere (JO L 73, 19.3.2009, p. 23).

         (94)  Autoritatea consideră că astfel de ajutoare nu afectează negativ condițiile comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

         (95)  Protocolul 3 la Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție.

         (96)  O modificare este orice modificare ce face obiectul notificării în sensul articolului 1 alineatul (3) din Protocolul 3.

         (97)  http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      ANEXA 1

         INTENSITĂȚILE AJUTOARELOR APLICABILE AJUTOARELOR PENTRU INVESTIȚII CA PARTE DIN COSTURILE ELIGIBILE

      Pentru măsurile de ajutor pentru mediu se aplică următoarele intensități ale ajutoarelor:

                  Întreprindere mică

                  Întreprindere mijlocie

                  Întreprindere mare

                  Ajutoare pentru întreprinderi care respectă standarde mai ridicate decât standardele Uniunii sau care sporesc nivelul de protecție a mediului în absența unor standarde ale Uniunii (ajutoare pentru achiziționarea de vehicule de transport noi)

                  60 %
                  70 % în cazul ecoinovării,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  50 %
                  60 % în cazul ecoinovării
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  40 %
                  50 % în cazul ecoinovării
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  Ajutoare pentru studii de mediu

                  70 %

                  60 %

                  50 %

                  Ajutoare pentru adaptarea anticipată la viitoarele standarde ale Uniunii
                  peste 3 ani

                  20 %

                  15 %

                  10 %

                  între 1 și 3 ani înainte de intrarea în vigoare a standardelor

                  15 %

                  10 %

                  5 %

                  Ajutoare pentru gestionarea deșeurilor

                  55 %

                  45 %

                  35 %

                  Ajutoare pentru energia din surse regenerabile
                  Ajutoare pentru instalațiile de cogenerare

                  65 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  55 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  45 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  Ajutoare pentru eficiență energetică

                  50 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  40 %,
                  100 % în cazul procedurii de licitație

                  30 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  Ajutoare pentru sistemele de termoficare și de răcire centralizată care utilizează energie convențională

                  65 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  55 %,
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  45 %
                  100 % în cazul procedurii de ofertare

                  Ajutoare pentru depoluarea siturilor contaminate

                  100 %

                  100 %

                  100 %

                  Ajutoare pentru relocalizarea întreprinderilor

                  70 %

                  60 %

                  50 %

                  Ajutoare sub formă de certificate comercializabile

                  100 %

                  100 %

                  100 %

                  Ajutoare pentru infrastructura energetică
                  Infrastructura de termoficare centralizată

                  100 %

                  100 %

                  100 %

                  Ajutoare pentru CSC

                  100 %

                  100 %

                  100 %

                  Intensitățile ajutoarelor menționate în prezentul tabel pot fi majorate cu un bonus de 5 puncte în regiunile aflate sub incidența articolului 61 alineatul (3) litera (c) sau cu un bonus de 15 puncte în regiunile aflate sub incidența articolului 61 alineatul (3) litera (a) din Acordul privind SEE, până la o intensitate maximă a ajutorului de 100 %.

      ANEXA 2

         INTERVENȚII TIPICE ALE STATULUI

                  1.

                  Autoritatea analizează câteva exemple tipice de intervenții sub formă de ajutoare de stat destinate să sporească nivelul de protecție a mediului sau să consolideze piața internă a energiei.

                  2.

                  Mai precis, pentru calcularea costurilor eligibile pe baza unui scenariu contrafactual, se oferă următoarele orientări:

                              Categorie de ajutoare

                              Scenariu contrafactual/Costuri eligibile (1)

                              CHP

                              Scenariul contrafactual este o instalație convențională de producere a energiei electrice sau termice cu aceeași capacitate din punctul de vedere al producției efective de energie.

                              Studii de mediu (2)

                              Costurile eligibile sunt costurile studiilor.

                              Depoluarea siturilor contaminate

                              Costurile suportate (3) pentru lucrările de depoluare minus creșterea valorii terenului (4).

                              Sisteme de termoficare și de răcire centralizată

                              Costurile de investiții pentru construirea, extinderea, modernizarea uneia sau mai multor unități de producție care fac parte integrantă din sistemul eficient de termoficare și de răcire centralizată.

                              Gestionarea deșeurilor (5)

                              Investiția suplimentară comparativ cu costul producerii convenționale care nu presupune gestionarea deșeurilor cu aceeași capacitate de investiții.

                              Ajutoare pentru depășirea standardelor Uniunii

                              Costurile de investiții suplimentare constau în costurile aferente investițiilor suplimentare necesare pentru a depăși nivelul de protecție a mediului impus de standardele Uniunii (6).

                              Absența standardelor naționale sau ale Uniunii

                              Costurile de investiții suplimentare constau în costurile de investiții necesare pentru atingerea unui nivel de protecție a mediului mai ridicat decât cel pe care l-ar atinge întreprinderea sau întreprinderile în cauză în lipsa oricărui ajutor pentru mediu.

                              Producția de energie electrică din SRE

                              Costurile de investiții suplimentare comparativ cu costurile unei centrale electrice convenționale cu aceeași capacitate din punctul de vedere al producției efective de energie.

                              Termoficare din SRE

                              Costurile de investiții suplimentare comparativ cu costurile unei instalații convenționale de termoficare cu aceeași capacitate din punctul de vedere al producției efective de energie.

                              Producția de biogaz modernizată la nivelul gazelor naturale.

                              În cazul în care ajutorul este limitat la modernizarea biogazului, scenariul contrafactual constituie utilizarea alternativă a acestui biogaz (inclusiv arderea).

                              Biocombustibilii și biogazul utilizate pentru transport

                              În principiu, ar trebui alese costurile de investiții suplimentare comparativ cu cele ale unei rafinării obișnuite, dar autoritatea poate accepta scenarii contrafactuale alternative dacă acestea sunt justificate în mod corespunzător.

                              Utilizarea subproduselor industriale

                              În cazul în care subprodusul ar deveni deșeu dacă nu ar fi reutilizat: costul eligibil constă în investițiile suplimentare necesare pentru a utiliza subprodusul (de exemplu, schimbătorul de căldură în cazul căldurii reziduale).
                              Dacă subprodusul ar trebui eliminat: investiția contrafactuală este eliminarea deșeurilor.

                              Ajutoare acordate în cadrul schemelor de comercializare a certificatelor

                              Proporționalitatea trebuie să fie demonstrată prin absența alocării excedentare.

         (1)  Autoritatea poate accepta scenarii contrafactuale alternative dacă acestea sunt justificate în mod corespunzător de către partea contractantă.

         (2)  Acestea includ ajutoarele pentru audituri referitoare la eficiența energetică.

         (3)  Daunele aduse mediului care trebuie reparate trebuie să includă daunele aduse calității solului sau a apelor de suprafață ori subterane. Toate cheltuielile suportate de o întreprindere în procesul de depoluare a sitului său, indiferent dacă acestea pot figura sau nu ca active fixe în bilanț, pot fi considerate investiții eligibile în cazul depoluării siturilor contaminate.

         (4)  Evaluările privind creșterea valorii terenului care rezultă din depoluare trebuie efectuate de către un expert independent.

         (5)  Aceasta se referă la gestionarea deșeurilor altor întreprinderi și include activități de reutilizare, reciclare și recuperare.

         (6)  Costul investițiilor necesare pentru atingerea nivelului de protecție impus de standardele Uniunii nu este eligibil și trebuie dedus.

      ANEXA 3

         LISTA
          (1)
         SECTOARELOR ELIGIBILE
          (2)
         ÎN TEMEIUL SECȚIUNII 3.7.2

                  Codul NACE

                  Descriere

                  510

                  Extracția huilei

                  729

                  Extracția altor minereuri metalice neferoase

                  811

                  Exploatarea în carieră a pietrei ornamentale și pentru construcții, calcarului, gipsului, cretei și ardeziei

                  891

                  Extracția mineralelor chimice și a îngrășămintelor minerale

                  893

                  Extracția sării

                  899

                  Alte activități extractive și de exploatare n.c.a

                  1032

                  Prepararea sucurilor de fructe și legume

                  1039

                  Altă prelucrare și conservare a fructelor și legumelor

                  1041

                  Fabricarea uleiurilor și a grăsimilor

                  1062

                  Fabricarea amidonului și produselor din amidon

                  1104

                  Fabricarea altor băuturi nedistilate obținute prin fermentare

                  1106

                  Fabricarea malțului

                  1310

                  Pregătirea și filarea fibrelor textile

                  1320

                  Țeserea produselor textile

                  1394

                  Fabricarea funiilor, frânghiilor, sforilor și împletiturilor

                  1395

                  Fabricarea materialelor nețesute și articolelor din materiale nețesute, cu excepția articolelor de îmbrăcăminte

                  1411

                  Fabricarea articolelor de îmbrăcăminte din piele

                  1610

                  Tăierea și îndreptarea lemnului

                  1621

                  Fabricarea plăcilor de furnir și a plăcilor din lemn

                  1711

                  Fabricarea celulozei

                  1712

                  Fabricarea hârtiei și cartonului

                  1722

                  Fabricarea articolelor de uz gospodăresc, sanitar și de toaletă

                  1920

                  Fabricarea produselor obținute prin rafinarea petrolului

                  2012

                  Fabricarea coloranților și pigmenților

                  2013

                  Fabricarea altor produse chimice anorganice de bază

                  2014

                  Fabricarea altor produse chimice organice de bază

                  2015

                  Fabricarea îngrășămintelor și a produselor azotate

                  2016

                  Fabricarea materialelor plastice în forme primare

                  2017

                  Fabricarea cauciucului sintetic în forme primare

                  2060

                  Fabricarea fibrelor artificiale sau sintetice

                  2110

                  Fabricarea produselor farmaceutice de bază

                  2221

                  Fabricarea plăcilor, foliilor, tuburilor și profilelor din plastic

                  2222

                  Fabricarea ambalajelor din plastic

                  2311

                  Fabricarea sticlei plate

                  2312

                  Prelucrarea și fasonarea sticlei plate

                  2313

                  Fabricarea sticlei cu goluri

                  2314

                  Fabricarea fibrelor de sticlă

                  2319

                  Fabricarea și prelucrarea altor materiale din sticlă, inclusiv articole de sticlărie tehnică

                  2320

                  Fabricarea produselor din ceramică refractară

                  2331

                  Fabricarea plăcilor ceramice

                  2342

                  Fabricarea articolelor ceramice sanitare

                  2343

                  Fabricarea izolatorilor ceramici și a pieselor izolante din ceramică

                  2349

                  Fabricarea altor produse ceramice

                  2399

                  Fabricarea altor produse minerale nemetalice n.a.p.

                  2410

                  Prelucrarea metalelor feroase de bază și a feroaliajelor

                  2420

                  Fabricarea țevilor, tuburilor, profilelor tubulare și a accesoriilor de țevărie din oțel aferente

                  2431

                  Tragerea la rece a barelor

                  2432

                  Laminarea la rece a benzilor înguste

                  2434

                  Trefilarea la rece a sârmelor

                  2441

                  Producția metalelor prețioase

                  2442

                  Producția de aluminiu

                  2443

                  Producția de plumb, zinc și staniu

                  2444

                  Producția de cupru

                  2445

                  Producția altor metale neferoase

                  2446

                  Fabricarea combustibilului nuclear

                  2720

                  Fabricarea bateriilor și acumulatoarelor

                  3299

                  Fabricarea altor produse manufacturiere

                  2011

                  Fabricarea gazelor industriale

                  2332

                  Fabricarea cărămizilor, țiglelor și produselor pentru construcții din lut ars

                  2351

                  Fabricarea cimentului

                  2352

                  Fabricarea varului și ipsosului

                  2451/2452/2453/2454

                  Turnarea fontei, a oțelului, a metalelor ușoare și a altor metale neferoase

                  2611

                  Fabricarea componentelor electronice

                  2680

                  Fabricarea suporților magnetici și optici

                  3832

                  Recuperarea materialelor selectate

         (1)  Autoritatea poate efectua o revizuire a listei din anexa 3 pe baza criteriilor prevăzute la nota de subsol 75, cu condiția să i se prezinte dovezi care să demonstreze că datele pe care se bazează anexa 3 s-au modificat semnificativ.

         (2)  Această listă și criteriile care stau la baza sa nu reprezintă și nu sunt relevante pentru poziția viitoare a Autorității referitoare la riscul de relocare a emisiilor de dioxid de carbon cu privire la ETS pentru activitatea desfășurată în contextul elaborării normelor privind relocarea emisiilor de dioxid de carbon în cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030.

      ANEXA 4

         CALCULAREA VALORII ADĂUGATE BRUTE ȘI A INTENSITĂȚII ELECTRICE LA NIVEL DE ÎNTREPRINDERE ÎN TEMEIUL SECȚIUNII 3.7.2

                  1.

                  În sensul secțiunii 3.7.2, valoarea adăugată brută (VAB) pentru întreprindere înseamnă valoarea adăugată brută la costul factorilor, care este VAB la prețurile pieței minus orice impozit indirect plus orice subvenție. Valoarea adăugată la costul factorilor poate fi calculată pe baza cifrei de afaceri, plus producția capitalizată, plus alte venituri din exploatare, plus sau minus modificările acțiunilor, minus achizițiile de bunuri și servicii (1), minus alte impozite pe produse care au legătură cu cifra de afaceri, dar care nu sunt deductibile, minus taxele și impozitele legate de producție. Alternativ, poate fi calculată pe baza excedentului brut de exploatare prin adăugarea costurilor cu personalul. Veniturile și cheltuielile înscrise la posturile financiare sau extraordinare în conturile întreprinderii sunt excluse din valoarea adăugată. Valoarea adăugată la costul factorilor este calculată la nivel brut, întrucât ajustările valorice (cum ar fi deprecierea) nu sunt scăzute (2).

                  2.

                  În scopul aplicării secțiunii 3.7.2, se utilizează media aritmetică din ultimii 3 ani (3) pentru care sunt disponibile date privind VAB.

                  3.

                  În sensul secțiunii 3.7.2, intensitatea electrică a unei întreprinderi se definește drept:

                              (a)

                              costurile cu energia electrică ale întreprinderii (calculate conform punctului 4 de mai jos); împărțite la

                              (b)

                              VAB a întreprinderii (calculată conform punctelor 1 și 2 de mai sus).

                  4.

                  Costurile cu energia electrică ale întreprinderii se definesc drept:

                              (a)

                              consumul de energie electrică al întreprinderii; înmulțit cu

                              (b)

                              prețul estimat al energiei electrice.

                  5.

                  Pentru a calcula consumul de energie electrică al întreprinderii, trebuie să se utilizeze valorile de referință pentru eficiența consumului de energie electrică în cadrul sectorului respectiv, atunci când acestea sunt disponibile. Dacă acestea nu sunt disponibile, se utilizează media aritmetică din ultimii trei ani (4) pentru care sunt disponibile date.

                  6.

                  În sensul punctului 4 litera (b) de mai sus, prețul estimat al energiei electrice înseamnă prețul mediu cu amănuntul al energiei electrice care se aplică în partea contractantă întreprinderilor cu un nivel similar de consum de energie electrică în anul cel mai recent pentru care sunt disponibile date.

                  7.

                  În sensul punctului 4 litera (b) de mai sus, prețul estimat al energiei electrice poate include costul integral al finanțării sprijinului pentru energia electrică din surse regenerabile care ar urma să fie transferat întreprinderii în absența reducerilor.

         (1)  Pentru a elimina orice îndoială, „bunurile și serviciile” nu includ costurile cu personalul.

         (2)  Codul 12 15 0 din cadrul juridic instituit prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 58/97 al Consiliului din 20 decembrie 1996 privind statisticile structurale de întreprindere (JO L 14, 17.1.1997, p. 1), reformat prin Regulamentul (CE) nr. 295/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2008 privind statisticile structurale de întreprindere (JO L 97, 9.4.2008, p. 13) și incluse la punctul 1 din anexa XXI la Acordul privind SEE prin Decizia nr. 123/2008/CE a Comitetului mixt (JO L 339, 18.12.2008, p. 115 și Suplimentul SEE nr. 79, 18.12.2008, p. 24).

         (3)  În cazul întreprinderilor înființate de mai puțin de un an, în primul an de funcționare se pot utiliza date preconizate. Cu toate acestea, părțile contractante ar trebui să efectueze o evaluare ex post la sfârșitul primului an de funcționare („Anul 1”) pentru a verifica dacă întreprinderea este eligibilă și limitele costurilor (ca procentaj din VAB) care i se aplică în temeiul secțiunii 3.7.2 punctul 183. În urma acestei evaluări ex post, părțile contractante ar trebui să compenseze întreprinderile sau să recupereze compensația acordată, după caz. Începând din Anul 2, ar trebui utilizate datele din Anul 1. Pentru Anul 3, ar trebui utilizată media aritmetică a datelor aferente anilor 1 și 2. Începând cu Anul 4, ar trebui utilizată media aritmetică a datelor aferente ultimilor trei ani.

         (4)  A se vedea nota de subsol precedentă.

      ANEXA 5

         SECTOARELE EXTRACTIVE ȘI PRELUCRĂTOARE CARE NU SUNT INCLUSE ÎN LISTA DIN ANEXA 3 ȘI AU O INTENSITATE A SCHIMBURILOR COMERCIALE ÎN AFARA SEE DE CEL PUȚIN 4 %

                  Codul NACE

                  Descriere

                  610

                  Extracția țițeiului

                  620

                  Extracția gazelor naturale

                  710

                  Extracția minereurilor de fier

                  812

                  Exploatarea pietrișului și nisipului; extracția argilei și caolinului

                  1011

                  Prelucrarea și conservarea cărnii

                  1012

                  Prelucrarea și conservarea cărnii de pasăre

                  1013

                  Producția de carne și produse din carne de pasăre

                  1020

                  Procesarea și conservarea peștelui, crustaceelor și moluștelor

                  1031

                  Prelucrarea și conservarea cartofilor

                  1042

                  Fabricarea margarinei și a grăsimilor comestibile similare

                  1051

                  Exploatarea fabricilor de produse lactate și fabricarea brânzeturilor

                  1061

                  Prelucrarea cerealelor

                  1072

                  Fabricarea biscuiților și a pesmetului; fabricarea produselor de patiserie și cofetărie conservate

                  1073

                  Fabricarea macaroanelor, tăițeilor, cușcușului și a altor paste făinoase

                  1081

                  Fabricarea zahărului

                  1082

                  Fabricarea produselor din cacao, a ciocolatei și produselor zaharoase

                  1083

                  Prelucrarea ceaiului și cafelei

                  1084

                  Fabricarea condimentelor și mirodeniilor

                  1085

                  Fabricarea produselor alimentare preparate

                  1086

                  Fabricarea produselor alimentare omogenizate și dietetice

                  1089

                  Fabricarea altor produse alimentare n.a.p.

                  1091

                  Fabricarea produselor pentru hrana animalelor de fermă

                  1092

                  Fabricarea produselor pentru hrana animalelor de companie

                  1101

                  Fabricarea băuturilor alcoolice distilate

                  1102

                  Fabricarea vinurilor din struguri

                  1103

                  Fabricarea cidrului și a altor vinuri din fructe

                  1105

                  Fabricarea berii

                  1107

                  Fabricarea băuturilor răcoritoare; producția de ape minerale și alte ape îmbuteliate

                  1200

                  Fabricarea produselor din tutun

                  1391

                  Fabricarea țesăturilor tricotate și croșetate

                  1392

                  Fabricarea articolelor textile confecționate, cu excepția articolelor de îmbrăcăminte

                  1393

                  Fabricarea covoarelor și mochetelor

                  1396

                  Fabricarea altor articole textile tehnice și industriale

                  1399

                  Fabricarea altor articole textile n.a.p.

                  1412

                  Fabricarea articolelor de îmbrăcăminte pentru lucru

                  1413

                  Fabricarea altor articole de îmbrăcăminte (excluzând lenjeria de corp)

                  1414

                  Fabricarea articolelor de lenjerie de corp

                  1419

                  Fabricarea altor articole de îmbrăcăminte și accesorii

                  1420

                  Fabricarea articolelor din blană

                  1431

                  Fabricarea ciorapilor tricotați și croșetați

                  1439

                  Fabricarea altor articole de îmbrăcăminte tricotate și croșetate

                  1511

                  Tăbăcirea și finisarea pieilor; finisarea și vopsirea blănii

                  1512

                  Fabricarea articolelor de voiaj, de marochinărie și a harnașamentelor

                  1520

                  Fabricarea încălțămintei

                  1622

                  Fabricarea podelelor asamblate din parchet

                  1623

                  Fabricarea altor elemente de tâmplărie și dulgherie pentru construcții

                  1624

                  Fabricarea ambalajelor din lemn

                  1629

                  Fabricarea altor produse din lemn; fabricarea articolelor din plută, nuiele și împletituri

                  1721

                  Fabricarea hârtiei creponate și a cartonului ondulat și a ambalajelor din hârtie și carton

                  1723

                  Fabricarea articolelor de papetărie

                  1724

                  Fabricarea tapetului

                  1729

                  Fabricarea altor articole din hârtie și carton

                  1813

                  Servicii pregătitoare pentru pretipărire

                  1910

                  Fabricarea produselor de cocserie

                  2020

                  Fabricarea pesticidelor și a altor produse agrochimice

                  2030

                  Fabricarea vopselelor, lacurilor și produselor similare, tușului tipografic și masticului

                  2041

                  Fabricarea săpunului și detergenților, a produselor de curățat și lustruit

                  2042

                  Fabricarea parfumurilor și produselor cosmetice

                  2051

                  Fabricarea explozivilor

                  2052

                  Fabricarea cleiurilor

                  2053

                  Fabricarea uleiurilor esențiale

                  2059

                  Fabricarea altor produse chimice n.a.p.

                  2120

                  Fabricarea preparatelor farmaceutice

                  2211

                  Fabricarea pneurilor și camerelor de aer din cauciuc; reformarea și reșaparea pneurilor din cauciuc

                  2219

                  Fabricarea altor produse din cauciuc

                  2223

                  Fabricarea articolelor din plastic pentru construcții

                  2229

                  Fabricarea altor produse din plastic

                  2341

                  Fabricarea articolelor ceramice de uz gospodăresc și ornamentale

                  2344

                  Fabricarea altor produse ceramice tehnice

                  2362

                  Fabricarea articolelor din ipsos pentru construcții

                  2365

                  Fabricarea articolelor din fibrociment

                  2369

                  Fabricarea altor articole din beton, ipsos și ciment

                  2370

                  Tăierea, fasonarea și finisarea pietrei

                  2391

                  Fabricarea produselor abrazive

                  2433

                  Formare la rece sau fălțuire

                  2511

                  Fabricarea structurilor metalice și a părților componente

                  2512

                  Fabricarea ușilor și ferestrelor metalice

                  2521

                  Fabricarea radiatoarelor și cazanelor pentru încălzire centrală

                  2529

                  Fabricarea altor rezervoare, cisterne și containere metalice

                  2530

                  Fabricarea generatoarelor de abur, cu excepția cazanelor de apă caldă pentru încălzire centrală

                  2540

                  Fabricarea armelor și muniției

                  2571

                  Fabricarea produselor de tăiat

                  2572

                  Fabricarea încuietorilor și balamalelor

                  2573

                  Fabricarea uneltelor

                  2591

                  Fabricarea butoaielor metalice și a containerelor similare

                  2592

                  Fabricarea ambalajelor din metale ușoare

                  2593

                  Fabricarea articolelor din fire metalice, lanțuri și arcuri

                  2594

                  Fabricarea elementelor de fixare și a produselor filetate

                  2599

                  Fabricarea altor produse metalice prelucrate n.a.p.

                  2612

                  Fabricarea panourilor electrice asamblate

                  2620

                  Fabricarea computerelor și a echipamentelor periferice

                  2630

                  Fabricarea echipamentelor de comunicație

                  2640

                  Fabricarea produselor electronice de uz general

                  2651

                  Fabricarea instrumentelor și a aparatelor de măsură, de testare și de navigație

                  2652

                  Fabricarea ceasurilor de mână, de masă și de perete

                  2660

                  Fabricarea echipamentelor de iradiere, electromedicale și electroterapeutice

                  2670

                  Fabricarea instrumentelor optice și a echipamentelor fotografice

                  2680

                  Fabricarea suporților magnetici și optici

                  2711

                  Fabricarea motoarelor, generatoarelor și transformatoarelor electrice

                  2712

                  Fabricarea aparatelor de distribuție și control pentru energia electrică

                  2731

                  Fabricarea cablurilor de fibre optice

                  2732

                  Fabricarea altor fire și cabluri electronice sau electrice

                  2733

                  Fabricarea materialelor de instalații electrice

                  2740

                  Fabricarea de echipamente de iluminat electric

                  2751

                  Fabricarea aparatelor electrice de uz casnic

                  2752

                  Fabricarea aparatelor neelectrice de uz casnic

                  2790

                  Fabricarea altor echipamente electrice

                  2811

                  Fabricarea motoarelor și turbinelor, cu excepția motoarelor de avioane, de vehicule și motociclete

                  2812

                  Fabricarea echipamentelor hidraulice și pneumatice

                  2813

                  Fabricarea altor pompe și compresoare

                  2814

                  Fabricarea altor robinete și valve

                  2815

                  Fabricarea rulmenților, angrenajelor, mecanismelor și dispozitivelor mecanice de transmisie

                  2821

                  Fabricarea cuptoarelor, furnalelor și arzătoarelor industriale

                  2822

                  Fabricarea echipamentelor de ridicat și manipulat

                  2823

                  Fabricarea mașinilor și echipamentelor de birou (cu excepția computerelor și a echipamentelor periferice)

                  2824

                  Fabricarea utilajelor portabile cu motor incorporat

                  2825

                  Fabricarea echipamentelor industriale de răcire și de ventilație

                  2829

                  Fabricarea altor mașini de utilizare generală n.a.p.

                  2830

                  Fabricarea mașinilor agricole și forestiere

                  2841

                  Fabricarea mașinilor de formare a metalelor

                  2849

                  Fabricarea altor mașini-unelte

                  2891

                  Fabricarea mașinilor pentru industria metalurgică

                  2892

                  Fabricarea mașinilor pentru industria extractivă, exploatarea în cariere și construcții

                  2893

                  Fabricarea mașinilor pentru industria alimentară, a băuturilor și prelucrarea tutunului

                  2894

                  Fabricarea mașinilor pentru industria textilă, a confecțiilor și pielăriei

                  2895

                  Fabricarea mașinilor pentru industria hârtiei și cartonului

                  2896

                  Fabricarea mașinilor pentru industria maselor plastice și a cauciucului

                  2899

                  Fabricarea altor mașini cu utilizare specifică n.a.p.

                  2910

                  Fabricarea autovehiculelor

                  2920

                  Fabricarea caroseriilor pentru autovehicule; fabricarea remorcilor și semiremorcilor

                  2931

                  Fabricarea echipamentelor electrice și electronice pentru autovehicule

                  2932

                  Fabricarea altor părți și accesorii pentru autovehicule

                  3011

                  Construirea navelor și structurilor plutitoare

                  3012

                  Construirea ambarcațiunilor de agrement și sportive

                  3020

                  Fabricarea locomotivelor pentru trenuri și a materialului rulant

                  3030

                  Fabricarea aeronavelor, navelor spațiale și a mașinilor asociate

                  3040

                  Fabricarea vehiculelor militare de luptă

                  3091

                  Fabricarea motocicletelor

                  3092

                  Fabricarea bicicletelor și a cărucioarelor pentru invalizi

                  3099

                  Fabricarea altor echipamente de transport n.a.p.

                  3101

                  Fabricarea de mobilier pentru birouri și magazine

                  3102

                  Fabricarea mobilierului de bucătărie

                  3103

                  Fabricarea saltelelor

                  3109

                  Fabricarea altor piese de mobilier

                  3211

                  Ștanțarea monedelor

                  3212

                  Fabricarea bijuteriilor și a produselor asociate

                  3213

                  Fabricarea imitațiilor de bijuterii și articole asociate

                  3220

                  Fabricarea instrumentelor muzicale

                  3230

                  Fabricarea articolelor sportive

                  3240

                  Fabricarea jocurilor și jucăriilor

                  3250

                  Fabricarea instrumentelor și furniturilor medicale și stomatologice

                  3291

                  Fabricarea măturilor și periilor