               15.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 468/283

         P7_TA(2013)0562
   Numirea unui membru al Curții de Conturi (Nikolaos Milionis – EL)
   Decizia Parlamentului European din 11 decembrie 2013 privind referitoare la propunerea de numire a lui Nikolaos Milionis ca membru al Curții de Conturi (C7-0310/2013 – 2013/0808(NLE))
   (Procedura de consultare)
   (2016/C 468/63)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere articolul 286 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în temeiul căruia a fost consultat de către Consiliu (C7-0310/2013),

               —

               având în vedere articolul 108 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0436/2013),

               A.

               întrucât Comisia sa pentru control bugetar a evaluat calificările candidatului propus, ținând seama în special de condițiile prevăzute la articolul 286 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               B.

               întrucât, în cursul reuniunii sale din 7 noiembrie 2013, Comisia pentru control bugetar a audiat candidatul desemnat de Consiliu pentru a fi membru al Curții de Conturi,

               1.

               emite un aviz favorabil privind propunerea Consiliului de numire a lui Nikolaos Milionis ca membru al Curții de Conturi;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului și, spre informare, Curții de Conturi, precum și celorlalte instituții ale Uniunii Europene și instituțiilor de control din statele membre.


title: Decizia (PESC) 2016/2233 a Consiliului din 6 decembrie 2016 de abrogare a Poziției comune 96/697/PESC referitoare la Cuba

text:
               13.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               LI 337/41

         DECIZIA (PESC) 2016/2233 A CONSILIULUI
   din 6 decembrie 2016
   de abrogare a Poziției comune 96/697/PESC referitoare la Cuba
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 2 decembrie 1996, Consiliul a adoptat Poziția comună 96/697/PESC (1), care definește poziția și obiectivele Uniunii în cadrul relațiilor sale cu Cuba.

               (2)

               Poziția comună 96/697 prevede posibilitatea negocierii unui acord de cooperare cu Cuba.

               (3)

               La 10 februarie 2014, Consiliul și reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, au autorizat Comisia să înceapă negocierile cu Republica Cuba în vederea unui acord de dialog politic și de cooperare.

               (4)

               Negocierile au fost încheiate cu succes prin parafarea Acordului de dialog politic și de cooperare între Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și republica Cuba, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) la Havana, la 11 martie 2016.

               (5)

               Acordul va constitui noul cadru juridic al relațiilor dintre părți.

               (6)

               Prin urmare, Poziția comună 96/697/PESC ar trebui să fie abrogată,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția comună 96/697/PESC se abrogă.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la 12 decembrie 2016.

      Adoptată la Bruxelles, 6 decembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Poziția comună 96/697/PESC din 2 decembrie 1996 definită de Consiliu în temeiul articolului J.2 din Tratatul privind Uniunea Europeană referitoare la Cuba (JO L 322, 12.12.1996, p. 1).


title: Decizia Consiliului din 5 iunie 2003 privind încheierea unui acord de reînnoire a Acordului de cooperare în domeniul științei și tehnologiei între Comunitatea Europeană și Guvernul Federației Ruse

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0798

Jurnalul Oficial L 299 , 18/11/2003 p. 0020 - 0020 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 LV.ES capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 MT.ES capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 PL.ES capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 SK.ES capitol 11 volum 48 p. 92  - 92 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 48 p. 92  - 92

		20030605Decizia Consiliuluidin 5 iunie 2003privind încheierea unui acord de reînnoire a Acordului de cooperare în domeniul științei și tehnologiei între Comunitatea Europeană și Guvernul Federației Ruse(2003/798/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 170 al doilea paragraf, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentul European [1],întrucât:(1) Prin Decizia sa din 16 noiembrie 2000 [2], Consiliul a aprobat încheierea Acordului de cooperare în domeniul științei și tehnologiei între Comunitatea Europeană și Guvernul Federației Ruse (denumită în continuare "Rusia").(2) Articolul 12 litera (b) din acord prevede:"Prezentul acord se încheie pentru o perioadă inițială ce urmează să expire la data de 31 decembrie 2002, putând fi reînnoit prin acordul părților pentru perioade suplimentare de câte cinci ani".(3) Prin nota verbală din data de 19 septembrie 2002, Ministerul Afacerilor Externe al Federației Ruse a solicitat reînnoirea acordului mai sus menționat pentru încă cinci ani; părțile la acord consideră că reînnoirea rapidă a acestui acord ar fi în interesul lor comun.(4) Conținutul material al acordului reînnoit va fi identic cu conținutul material al acordului care a expirat recent.(5) Acordul de reînnoire a Acordului de cooperare în domeniul științei și tehnologiei între Comunitatea Europeană și Guvernul Federației Ruse ar trebui aprobat în numele Comunității,DECIDE:Articolul 1Se aprobă în numele Comunității Acordul de reînnoire a Acordului de cooperare în domeniul științei și tehnologiei între Comunitatea Europeană și Guvernul Federației Ruse pentru o perioadă suplimentară de cinci ani.Textul acordului este atașat la prezenta decizie.Articolul 2Prin prezenta, președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită(e) să semneze acordul pentru a exprima consimțământul Comunității de a fi obligat de dispozițiile acestuia.Adoptată la Bruxelles, 5 iunie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Stratakis[1] Avizul din 13 mai 2003 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[2] JO L 299, 28.11.2000, p. 14.--------------------------------------------------


title: Decizia nr. 896/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoașterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de ședere eliberate de Elveția și de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lor

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0896

Official Journal L 167 , 20/06/2006 P. 0008 - 0013 Official Journal L 170 , 23/06/2006 P. 0008 - 0013

		20060614Decizia nr. 896/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 14 iunie 2006de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoașterea unilaterală de către statele membre a anumitor permise de ședere eliberate de Elveția și de Liechtenstein în scopul tranzitului pe teritoriul lorPARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 62 punctul (2) litera (a),având în vedere propunerea Comisiei,hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat [1],întrucât:(1) În temeiul articolului 21 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 dintre guvernele statelor din Uniunea Economică Benelux, Republicii Federale Germania și Republicii Franceze privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune [2], semnată la 19 iunie 1990, denumită în continuare "Convenția Schengen", permisele de ședere eliberate de statele membre care pun în aplicare în întregime acquis-ul Schengen sunt reciproc recunoscute ca fiind echivalente ale unei vize uniforme.(2) Cu toate acestea, normele comunitare actuale nu prevăd un regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe care ar permite recunoașterea permiselor de ședere eliberate de țări terțe ca fiind echivalente ale vizei uniforme în scopul tranzitului prin spațiul comun sau pentru scurta ședere în acest spațiu.(3) Resortisanții țărilor terțe, care sunt titulari ai unui permis de ședere eliberat de Elveția și care intră sub incidența obligativității vizei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație [3], sunt obligați să solicite o viză pentru a se putea reîntoarce în țara lor de origine atunci când tranzitează spațiul comun. Prin urmare, birourile consulare ale statelor membre din Elveția trebuie să prelucreze un număr ridicat de cereri de viză depuse de acești resortisanți ai țărilor terțe. Se constată dificultăți asemănătoare pentru cererile de viză introduse de titularii permiselor de ședere eliberate de Liechtenstein.(4) Ca urmare a procedurii de punere în aplicare în două etape a acquis-ului Schengen, noile state membre care au aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 sunt obligate, de la această dată, să elibereze vize naționale resortisanților țărilor terțe care sunt titulari ai unui permis de ședere eliberat de Elveția sau de Liechtenstein și care intră sub incidența obligativității vizei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001. Unele state membre noi și-au exprimat preocuparea față de supraîncărcarea administrativă rezultată a birourilor lor consulare din Elveția și Liechtenstein.(5) Nu este necesar ca statele membre să supună obligativității vizei această categorie de persoane care prezintă pentru ele numai un risc scăzut de imigrație clandestină.(6) În scopul rezolvării situației birourilor consulare din Elveția și Liechtenstein ale statelor membre care pun în aplicare în întregime acquis-ul Schengen și ale noilor state membre, ar trebui instituit un regim simplificat pentru controlul persoanelor la frontierele externe, aceste regim bazându-se pe recunoașterea unilaterală a anumitor permise de ședere eliberate de autoritățile din Elveția și din Liechtenstein ca fiind echivalente ale unei vize uniforme sau vizelor naționale.(7) Această recunoaștere ar trebui limitată în scopul tranzitului și nu ar trebui să afecteze posibilitatea statelor membre de a elibera vize de scurtă ședere.(8) Aplicarea acestui regim de recunoaștere ar trebui să fie obligatorie pentru statele membre care pun în aplicare în întregime acquis-ul Schengen și facultativă pentru noile state membre care aplică Decizia nr. 895/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 de stabilire a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoașterea unilaterală de către Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Ungaria, Malta, Polonia, Slovenia și Slovacia a anumitor documentelor ca fiind echivalente ale vizele lor naționale în scopul tranzitului pe teritoriul lor [4], pe parcursul perioadei de tranziție până la o dată ce urmează a fi stabilită de Consiliu, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Actul de aderare din 2003.(9) Condițiile de intrare formulate la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod Comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) [5] trebuie îndeplinite, cu excepția condiției prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b), în măsura în care prezenta decizie creează un regim de echivalență între vizele de tranzit și permisele de ședere eliberate de Elveția și Liechtenstein.(10) Dat fiind că obiectivul prezentei decizii se raportează direct la acquis-ul comunitar privind vizele și nu poate fi realizat în mod satisfăcător de statele membre și, prin urmare, poate fi mai bine realizat la nivel comunitar, având în vedere dimensiunile și efectele prezentei decizii, Comunitatea poate lua măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității consacrat la articolul 5 din tratat. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum a fost formulat la articolul menționat anterior, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru a atinge obiectivul în cauză.(11) În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen, care intră sub incidența domeniului prevăzut la articolul 1 litera A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului [6] privind anumite norme de aplicare a respectivului acord.(12) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea de către Consiliu a prezentei decizii și nu este obligată în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. Ținând seama de faptul că prezenta decizie dezvoltă acquis-ul Schengen în aplicarea dispozițiilor părții a treia titlul IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca, în conformitate cu articolul 5 din respectivul protocol, decide, în termen de șase luni de la data adoptării prezentei decizii, dacă o transpune în legislația sa internă.(13) Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen [7]. Prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu este obligat în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale.(14) Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen [8]. Prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu este obligată în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Prezenta decizie stabilește un regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoașterea unilaterală de către statele membre a permiselor de ședere eliberate de Elveția și Liechtenstein resortisanților țărilor terțe care intră sub incidența obligativității vizelor în temeiul Regulamentului (CE) nr. 539/2001 ca fiind echivalente ale vizelor lor uniforme sau naționale în scopul tranzitului.Punerea în aplicare a prezentei decizii nu afectează controalele efectuate asupra persoanelor la frontierele externe în conformitate cu articolele 5-13 și articolele 18 și 19 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006.Articolul 2Statele membre care pun în aplicare în întregime acquis-ul Schengen recunosc unilateral permisele de ședere eliberate de Elveția și Liechtenstein enumerate în anexă.Noile state membre care aplică Decizia nr. 895/2006/CE pot recunoaște unilateral permisele de ședere enumerate în anexa la prezenta decizie ca fiind echivalente ale vizelor lor naționale de tranzit până la o dată ce urmează a fi stabilită de Consiliu în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) primul paragraf din Actul de aderare din 2003.Articolul 3Perioada în care resortisantul unei țări terțe tranzitează teritoriul unuia sau al mai multor state membre nu depășește cinci zile.Durata de valabilitate a documentelor enumerate în anexă acoperă durata tranzitului.Articolul 4Orice nou stat membru care decide să aplice prezenta decizie informează în acest sens Comisia până la 1 august 2006. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene informația comunicată de noile state membre.Articolul 5Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Prezenta decizie se aplică până la data la care dispozițiile articolului 21 din Convenția Schengen produc efecte pentru Elveția și Liechtenstein în conformitate cu articolul 15 din Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen.Articolul 6Prezenta decizie se adresează statelor membre, în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene.Adoptată la Strasburg, 14 iunie 2006.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleJ. Borrell FontellesPentru ConsiliuPreședinteleH. Winkler[1] Aviz al Parlamentului European din 6 aprilie 2006 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 1 iunie 2006.[2] JO L 239, 22.9.2000, p. 19.[3] JO L 81, 21.3.2001, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 851/2005 (JO L 141, 4.6.2005, p. 3).[4] JO L 167, 20.6.2006, p. 1.[5] JO L 105, 13.4.2006, p. 1.[6] JO L 176, 10.7.1999, p. 31.[7] JO L 131, 1.6.2000, p. 43.[8] JO L 64, 7.3.2002, p. 20.--------------------------------------------------20060614ANEXĂLista permiselor de ședere eliberate de Confederația Elvețiană și de Liechtenstein, menționate la articolul 2A. PERMISE DE ȘEDERE ELIBERATE DE ELVEȚIA- /Legitimaziun d'esters B (document de identitate B pentru străini) (Permis de ședere temporară de tip B. Eliberat în trei sau patru limbi) (Gri)- (document de identitate C pentru străini) (Permis de ședere permanentă de tip C) (Verde)- (document de identitate Ci pentru străini) [Permis de ședere de tip Ci pentru soții și copii (până la 25 de ani) ai funcționarilor organizațiilor internaționale și ai membrilor reprezentanțelor străine în Elveția care exercită o activitate lucrativă pe piața elvețiană a forței de muncă] (Roșu)- (cărți de identitate (permise de ședere) eliberate de Departamentul Federal al Afacerilor Externe)- [carte de identitate de tip B (cu bandă roz): șefi de misiuni diplomatice, permanente sau speciale, înalți funcționari ai organizațiilor internaționale și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip C (cu bandă roz): membri ai personalului diplomatic al misiunilor diplomatice, permanente sau speciale, înalți funcționari ai organizațiilor internaționale și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip D (cu bandă albastră): membri ai personalului administrativ și tehnic al misiunilor diplomatice, permanente sau speciale și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip D (cu bandă maro): funcționari din categoria profesională a organizațiilor internaționale și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip E (cu bandă violetă): membri ai personalului de serviciu al misiunilor diplomatice, permanente sau speciale, funcționari ai serviciilor generale ale organizațiilor internaționale și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip F (cu bandă galbenă): personal domestic privat al membrilor misiunilor diplomatice, permanente sau speciale, și al reprezentanțelor consulare conduse de funcționari consulari de carieră, precum și personal domestic privat al funcționarilor organizațiilor internaționale]- [carte de identitate de tip G (cu bandă turcoaz): funcționari ai organizațiilor internaționale care lucrează cu contract de muncă pe perioadă determinată și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip H (cu bandă albă): persoane fără privilegii sau imunități care sunt autorizate să însoțească membrii misiunilor diplomatice, permanente sau speciale și ai consulatelor, colaboratori ai organizațiilor internaționale care nu au statut de funcționari ai acestor organizații]- [carte de identitate de tip I (cu bandă oliv): membri ai personalului de altă cetățenie decât cea elvețiană al Comitetului Internațional al Crucii Roșii și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip K (cu bandă roz): șefi de carieră ai consulatelor, funcționari consulari de carieră și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip K (cu bandă albastră): angajați consulari de carieră și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip K (cu bandă violet): membri ai personalului de carieră cu funcții de serviciu în cadrul reprezentanțelor consulare și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip K (cu bandă albă): șefi onorifici ai consulatelor]- [carte de identitate de tip L (cu bandă bej): membri ai personalului de altă cetățenie decât cea elvețiană al Federației Internaționale a Societăților de Cruce Roșie și Semilună Roșie și membrii familiilor lor care au același statut]- [Carte de identitate de tip O (cu bandă gri): membri ai personalului de altă cetățenie decât cea elvețiană al Delegației Generale a Palestinei și al Misiunii permanente de observatori a Palestinei și membrii familiilor lor care au același statut]- [carte de identitate de tip S (cu bandă verde): membri ai personalului de cetățenie elvețiană al misiunilor diplomatice, permanente sau speciale, funcționari de cetățenie elvețiană ai organizațiilor internaționale]- (Atestarea funcțiilor pentru personalul științific de altă cetățenie decât cea elvețiană al CERN)- (Atestare pentru membrii familiilor personalului științific de altă cetățenie decât cea elvețiană al CERN)B. PERMISE DE ȘEDERE ELIBERATE DE LIECHTENSTEIN- (permis de ședere temporară)- (permis de stabilire cu valabilitate pe durată nelimitată)--------------------------------------------------


title: 2014/824/UE: Decizia Parlamentului European din 23 octombrie 2014 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2012, secțiunea II – Consiliul European și Consiliul

text:
               21.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 334/94

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 23 octombrie 2014
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2012, secțiunea II – Consiliul European și Consiliul

      (2014/824/UE)

   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2012 (1),

               —

               având în vedere conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2012 [COM(2013) 570 — C7-0275/2013] (2),

               —

               având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2012, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3),

               —

               având în vedere Declarația de asigurare (4) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2012 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Decizia sa din data de 3 aprilie 2014 (5) de amânare a deciziei de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar 2012, precum și rezoluția care o însoțește,

               —

               având în vedere articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (7), în special articolele 164, 165 și 166,

               —

               având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (8),

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere al doilea raport al Comisiei pentru control bugetar (A8-0010/2014),

               1.

               refuză să acorde secretarului general al Consiliului descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Consiliului European și al Consiliului aferent exercițiului financiar 2012;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, Consiliului European, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi, Ombudsmanului European, Autorității Europene pentru Protecția Datelor și Serviciului European de Acțiune Externă și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 56, 29.2.2012.

      (2)  JO C 334, 15.11.2013, p. 1.

      (3)  JO C 331, 14.11.2013, p. 1.

      (4)  JO C 334, 15.11.2013, p. 122.

      (5)  JO L 266, 5.9.2014, p. 24.

      (6)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (7)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (8)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.


title: 2010/418/: Decizia Comisiei din 17 iunie 2010 de stabilire a contribuției financiare a Uniunii la cheltuielile efectuate în contextul măsurilor de urgență luate pentru a combate boala limbii albastre în Spania în 2004 și 2005 [notificată cu numărul C(2010) 3804]

text:
               29.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 197/9

         DECIZIA COMISIEI
   din 17 iunie 2010
   de stabilire a contribuției financiare a Uniunii la cheltuielile efectuate în contextul măsurilor de urgență luate pentru a combate boala limbii albastre în Spania în 2004 și 2005
   [notificată cu numărul C(2010) 3804]
   (Numai textul în limba spaniolă este autentic)
   (2010/418/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia 2009/470/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind anumite cheltuieli în domeniul veterinar (1), în special articolul 3 alineatul (4),
   întrucât:

               (1)

               În 2004 și 2005, în Spania au apărut focare de boală a limbii albastre. Apariția acestei boli a reprezentat un risc serios pentru șeptelul Uniunii.

               (2)

               Decizia 2005/650/CE a Comisiei din 13 septembrie 2005 privind o contribuție financiară comunitară în contextul măsurilor de urgență luate pentru combaterea bolii limbii albastre în Spania în 2004 și 2005 (2) a acordat Spaniei din partea Comunității o contribuție financiară la cheltuielile efectuate în contextul măsurilor de urgență luate pentru combaterea bolii limbii albastre în 2004 și 2005.

               (3)

               Decizia respectivă a prevăzut acordarea unei prime tranșe de 2 500 000 EUR, sub rezerva rezultatelor inspecțiilor efectuate de Comisie la fața locului.

               (4)

               În temeiul articolului 6 alineatul (2) din respectiva decizie, restul sumei reprezentând contribuția financiară a Uniunii urmează să fie plătit pe baza cererii depuse în termen de 60 de zile de la decizia respectivă. Spania a depus cererea respectivă la data de 11 noiembrie 2005.

               (5)

               În temeiul articolului 4 alineatul (2) din Decizia 2005/650/CE, restul sumei reprezentând contribuția financiară a Uniunii ar trebui stabilit acum prin intermediul unei decizii a Comisiei care urmează să fie adoptată în conformitate cu procedura de la articolul 40 din Decizia 2009/470/CE.

               (6)

               Rezultatele inspecțiilor efectuate de către Comisie în conformitate cu articolul 7 din Decizia 2005/650/CE și condițiile de acordare a contribuțiilor financiare ale Uniunii arată că valoarea totală a cheltuielilor prezentate nu poate fi recunoscută ca fiind eligibilă.

               (7)

               Observațiile Comisiei, metoda de calcul a cheltuielilor eligibile și concluziile finale au fost comunicate Spaniei, într-o scrisoare din data de 1 iulie 2009.

               (8)

               Având în vedere cele de mai sus, este momentul să fie stabilită valoarea totală a contribuției financiare a Uniunii la cheltuielile eligibile efectuate, legate de eradicarea și supravegherea bolii limbii albastre în Spania în 2004 și 2005.

               (9)

               Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Contribuția financiară acordată de Uniune Spaniei
   Contribuția financiară totală a Uniunii la cheltuielile legate de eradicarea bolii limbii albastre în Spania în 2004 și 2005 în conformitate cu Decizia 2005/650/CE este stabilită la 2 850 183,00 EUR.
   Articolul 2
   Modalități de plată
   Restul sumei reprezentând contribuția financiară a Uniunii se stabilește la 350 183,00 EUR.
   Articolul 3
   Destinatar
   Prezenta decizie se adresează Regatului Spaniei.

      Adoptată la Bruxelles, 17 iunie 2010.

            Pentru Comisie

         John DALLI

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 155, 18.6.2009, p. 30.

      (2)  JO L 238, 15.9.2005, p. 19.


title: 2010/246/: Decizia Consiliului din 26 aprilie 2010 de numire a nouă membri în cadrul Curții de Conturi

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 110/29

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 26 aprilie 2010
   de numire a nouă membri în cadrul Curții de Conturi
   (2010/246/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 286 alineatul (2),
   având în vedere avizele Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Mandatele domnului Jan KINŠT, doamnei Kersti KALJULAID, domnului Igors LUDBORŽS, doamnei Irena PETRUŠKEVIČIENĖ, domnului Gejza HALÁSZ, domnului Josef BONNICI, domnului Jacek UCZKIEWICZ, domnului Vojko Anton ANTONČIČ și domnului Július MOLNÁR se încheie la 6 mai 2010.

               (2)

               Se impune, prin urmare, numirea de noi membri,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articol unic
   Sunt numiți în calitate de membri în cadrul Curții de Conturi, pentru perioada cuprinsă între 7 mai 2010 și 6 mai 2016:

               —

               domnul Jan KINŠT;

               —

               doamna Kersti KALJULAID;

               —

               domnul Igors LUDBORŽS;

               —

               doamna Rasa BUDBERGYTĖ;

               —

               domnul Szabolcs FAZAKAS;

               —

               domnul Louis GALEA;

               —

               domnul Augustyn KUBIK;

               —

               domnul Milan Martin CVIKL;

               —

               domnul Ladislav BALKO.

      Adoptată la Luxemburg, 26 aprilie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. Á. MORATINOS

      (1)  Avize emise la 25 martie 2010 (nepublicate încă în Jurnalul Oficial).


title: 2007/819/CE: Decizia Consiliului din 8 noiembrie 2007 privind semnarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Serbia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală

text:
               19.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 334/45

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 8 noiembrie 2007
   privind semnarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Serbia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală
   (2007/819/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 punctul 3 litera (b), coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și cu articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Comisia a negociat, în numele Comunității Europene, un acord cu Republica Serbia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală.

               (2)

               Acordul a fost semnat, în numele Comunității Europene, la 18 septembrie 2007, sub rezerva eventualei sale încheieri la o dată ulterioară, în conformitate cu decizia Consiliului adoptată la 18 septembrie 2007.

               (3)

               Acordul ar trebui aprobat.

               (4)

               Acordul instituie un Comitet mixt privind readmisia care își poate stabili regulamentul de procedură. Este necesar să se prevadă o procedură simplificată pentru stabilirea poziției Comunității în acest caz.

               (5)

               În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit și-a exprimat dorința de a participa la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (6)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene și fără a aduce atingere articolului 4 din respectivul protocol, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu își asumă obligații în temeiul prezentei decizii și aceasta nu i se aplică.

               (7)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu își asumă obligații în temeiul prezentei decizii și aceasta nu i se aplică,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul dintre Comunitatea Europeană și Republica Serbia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală se aprobă prin prezenta decizie în numele Comunității.
   Textul acordului se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează la notificarea prevăzută la articolul 22 alineatul (2) din acord (2).
   Articolul 3
   Comisia reprezintă Comunitatea în cadrul Comitetului mixt privind readmisia instituit prin articolul 18 din acord.
   Articolul 4
   După consultarea unui comitet special desemnat de către Consiliu, Comisia adoptă poziția Comunității în cadrul Comitetului mixt privind readmisia în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al acestui comitet, astfel cum este prevăzut la articolul 18 alineatul (5) din acord.
   Articolul 5
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 8 noiembrie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. PEREIRA

      (1)  Aviz adoptat la 24 octombrie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.
   ACORD
   între Comunitatea Europeană și Republica Serbia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală
   ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE,
   COMUNITATEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Comunitatea”,
   și
   REPUBLICA SERBIA, denumită în continuare „Serbia”,
   HOTĂRÂTE să își consolideze cooperarea pentru a combate mai eficient imigrarea ilegală,
   DORIND să instituie, prin prezentul acord și pe bază de reciprocitate, proceduri rapide și eficiente de identificare și de repatriere în siguranță și în ordine a persoanelor care nu îndeplinesc sau care nu mai îndeplinesc condițiile de intrare, de prezență sau de ședere pe teritoriul Serbiei sau al unui stat membru al Uniunii Europene și să faciliteze tranzitul acestor persoane, în spirit de cooperare;
   SUBLINIIND faptul că prezentul acord nu aduce atingere drepturilor, obligațiilor și responsabilităților Comunității, statelor membre ale Uniunii Europene și Serbiei care decurg din dreptul internațional și, în special, din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950 și din Convenția privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951;
   AVÂND ÎN VEDERE că dispozițiile prezentului acord, care intră sub incidența titlului IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene, nu se aplică Regatului Danemarcei, în conformitate cu Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentului acord:

               (a)

               „părți contractante” înseamnă Serbia și Comunitatea;

               (b)

               „resortisant al Serbiei” înseamnă orice persoană care are cetățenia Republicii Serbia în conformitate cu legislația acesteia;

               (c)

               „resortisant al unui stat membru” înseamnă orice persoană care are cetățenia unui stat membru, în sensul definiției comunitare;

               (d)

               „stat membru” înseamnă orice stat membru al Uniunii Europene, cu excepția Regatului Danemarcei;

               (e)

               „resortisant al unei țări terțe” înseamnă orice persoană care are altă cetățenie decât cetățenia Serbiei sau a unuia dintre statele membre;

               (f)

               „apatrid” înseamnă orice persoană fără cetățenie;

               (g)

               „permis de ședere” înseamnă orice permis, de orice tip, eliberat de Serbia sau de unul dintre statele membre, care dă drept de ședere unei persoane pe teritoriul său. Nu intră sub incidența acestei definiții permisele temporare de ședere pe aceste teritorii, care se acordă în cadrul soluționării unei cereri de azil sau a unei cereri de permis de ședere;

               (h)

               „viză” înseamnă o autorizație eliberată sau o decizie luată de Serbia sau de unul dintre statele membre, necesară pentru a intra pe teritoriul său sau pentru a-l tranzita. Aceasta nu include viza de tranzit aeroportuar;

               (i)

               „stat solicitant” înseamnă statul (Serbia sau unul dintre statele membre) care prezintă o cerere de readmisie în conformitate cu articolul 7 sau o cerere de tranzit în conformitate cu articolul 14 din prezentul acord;

               (j)

               „stat solicitat” înseamnă statul (Serbia sau unul dintre statele membre) căruia îi este adresată o cerere de readmisie în conformitate cu articolul 7 sau o cerere de tranzit în conformitate cu articolul 14 din prezentul acord;

               (k)

               „autoritate competentă” înseamnă orice autoritate națională din Serbia sau dintr-un stat membru însărcinată cu punerea în aplicare a prezentului acord în conformitate cu articolul 19 alineatul (1) litera (a);

               (l)

               „zonă de frontieră” înseamnă o zonă care se întinde până la 30 kilometri de la frontiera terestră comună dintre un stat membru și Serbia, precum și teritoriile aeroporturilor internaționale ale statelor membre și Serbiei;

               (m)

               „tranzit” înseamnă trecerea unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid prin teritoriul statului solicitat în timpul deplasării acestuia din statul solicitant către țara de destinație.

         SECȚIUNEA I
   OBLIGAȚIILE DE READMISIE ALE SERBIEI
   Articolul 2
   Readmisia resortisanților proprii
   (1)   La cererea unui stat membru și fără alte formalități decât cele prevăzute de prezentul acord, Serbia readmite orice persoane care nu îndeplinesc sau nu mai îndeplinesc condițiile în vigoare pentru intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul statului membru solicitant, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat, pe baza prezentării unor dovezi prima facie, că persoanele în cauză sunt resortisanți ai Serbiei.
   (2)   Serbia readmite de asemenea:

               —

               copiii minori necăsătoriți ai persoanelor menționate la alineatul (1), indiferent de locul de naștere sau de cetățenia acestora, cu excepția cazului în care au drept de ședere independent în statul membru solicitant;

               —

               soții/soțiile, care au altă cetățenie, ai/ale persoanelor menționate la alineatul (1), cu condiția să aibă dreptul de a intra și a rămâne sau să dobândească dreptul de a intra și a rămâne pe teritoriul Serbiei, cu excepția cazului în care au drept de ședere independent în statul membru solicitant.

         (3)   Serbia readmite, de asemenea, persoanele care au renunțat la cetățenia Serbiei de la intrarea pe teritoriul unui stat membru, cu excepția cazului în care persoanele respective au primit cel puțin asigurarea naturalizării de către statul membru în cauză.
   (4)   După aprobarea cererii de readmisie de către Serbia, misiunea diplomatică ă sau oficiul consular competent al Serbiei eliberează de îndată și cel târziu în 3 zile lucrătoare documentul de călătorie necesar pentru repatrierea persoanei care urmează să fie readmisă, a cărui perioadă de valabilitate este de cel puțin 3 luni. În cazul în care, din motive de drept sau de fapt, persoana în cauză nu poate fi transferată în cursul perioadei de valabilitate a documentului de călătorie eliberat inițial, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al Serbiei eliberează, în termen de 14 zile calendaristice, un nou document de călătorie cu aceeași perioadă de valabilitate. În cazul în care Serbia nu eliberează un nou document de călătorie în termen de 14 zile calendaristice, se consideră că aceasta a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al UE în vederea expulzării (1).
   (5)   În cazul în care persoana care urmează să fie readmisă are, pe lângă cetățenia sârbă, cetățenia unui stat terț, statul membru solicitant ia în considerare preferința persoanei în cauză în ceea ce privește statul în care să fie readmisă.
   Articolul 3
   Readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor
   (1)   La cererea unui stat membru și fără alte formalități decât cele prevăzute în prezentul acord, Serbia readmite toți resortisanții țărilor terțe sau apatrizii care nu îndeplinesc sau nu mai îndeplinesc condițiile legale în vigoare pentru intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul statului membru solicitant, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat pe baza prezentării unor dovezi prima facie că persoanele în cauză:

               (a)

               dețin sau dețineau la data intrării o viză valabilă sau un permis de ședere valabil eliberate de Serbia; sau

               (b)

               au intrat ilegal și direct pe teritoriul statelor membre după o perioadă de ședere pe teritoriul Serbiei sau după tranzitarea acestuia.

         (2)   Obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) nu se aplică în următoarele cazuri:

               (a)

               resortisantul țării terțe sau apatridul a efectuat numai un tranzit printr-un aeroport internațional al Serbiei; sau

               (b)

               statul membru solicitant a eliberat resortisantului țării terțe sau apatridului, înainte sau după intrarea acestuia pe teritoriul său, o viză sau un permis de ședere, cu excepția cazului în care:

                           —

                           persoana în cauză deține o viză sau un permis de ședere eliberat de Serbia care expiră la o dată ulterioară; sau

                           —

                           viza sau permisul de ședere eliberat de statul membru solicitant a fost obținut cu ajutorul unor documente false sau falsificate ori prin fals în declarații și persoana în cauză a avut reședința pe teritoriul Serbiei sau l-a tranzitat; sau

                           —

                           persoana în cauză nu respectă una din condițiile aferente vizei și persoana în cauză a avut reședința pe teritoriul Serbiei sau l-a tranzitat;

         (3)   Serbia readmite de asemenea, la cererea unui stat membru, foști resortisanți ai Republicii Socialiste Federative Iugoslavia care nu au dobândit altă cetățenie și al căror loc de naștere și domiciliu la 27 aprilie 1992 era pe teritoriul Serbiei.
   (4)   După aprobarea cererii de readmisie de către Serbia, statul membru solicitant eliberează persoanei a cărei readmisie a fost acceptată documentul de călătorie standard al UE în vederea expulzării (1).
   SECȚIUNEA II
   OBLIGAȚIILE DE READMISIE ALE COMUNITĂȚII
   Articolul 4
   Readmisia resortisanților proprii
   (1)   La cererea Serbiei și fără alte formalități decât cele prevăzute în prezentul acord, un stat membru readmite pe teritoriul său orice persoană care nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește condițiile în vigoare pentru intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul Serbiei, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat, pe baza prezentării unor dovezi prima facie, că persoana în cauză este resortisant al statului membru respectiv.
   (2)   Un stat membru readmite, de asemenea:

               —

               copiii minori necăsătoriți ai persoanelor menționate la alineatul (1), indiferent de locul de naștere sau de cetățenia acestora, cu excepția cazului în care au drept de ședere independent în Serbia;

               —

               soții/soțiile, care au altă cetățenie, ai/ale persoanelor menționate la alineatul (1), cu condiția să aibă dreptul de a intra și a rămâne sau să dobândească dreptul de a intra și a rămâne pe teritoriul statului membru solicitat, cu excepția cazului în care au drept de ședere independent în Serbia.

         (3)   Un stat membru readmite, de asemenea, persoanele care au renunțat la cetățenia unui stat membru de la intrarea pe teritoriul Serbiei, cu excepția cazului în care persoanele respective au primit cel puțin asigurarea naturalizării de către Serbia.
   (4)   După aprobarea cererii de readmisie de către statul membru solicitat, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al statului membru în cauză eliberează de îndată și cel târziu în termen de 3 zile lucrătoare documentul de călătorie necesar pentru repatrierea persoanei care urmează să fie readmisă, a cărui perioadă de valabilitate este de cel puțin 3 luni. În cazul în care, din motive de drept sau de fapt, persoana în cauză nu poate fi transferată în cursul perioadei de valabilitate a documentului de călătorie eliberat inițial, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al statului membru în cauză eliberează, în termen de 14 zile calendaristice, un nou document de călătorie cu aceeași perioadă de valabilitate.
   (5)   În cazul în care persoana care urmează să fie readmisă are, pe lângă cetățenia statului membru solicitat, cetățenia unui stat terț, Serbia ia în considerare preferința persoanei în cauză în ceea ce privește statul în care urmează să fie readmisă.
   Articolul 5
   Readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor
   (1)   La solicitarea Serbiei și fără alte formalități decât cele prevăzute în prezentul acord, un stat membru readmite pe teritoriul său toți resortisanții unei țari terțe sau apatrizii care nu îndeplinesc sau nu mai îndeplinesc condițiile legale în vigoare pentru intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul Serbiei, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat, pe baza prezentării unor dovezi prima facie, că persoanele în cauză:

               (a)

               dețin sau dețineau la data intrării o viză valabilă sau un permis de ședere valabil eliberate de statul membru solicitat; sau

               (b)

               au intrat ilegal și direct pe teritoriul Serbiei după o perioadă de ședere pe teritoriul statului membru solicitat sau după tranzitarea acestuia.

         (2)   Obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) nu se aplică în următoarele cazuri:

               (a)

               resortisantul țării terțe sau apatridul a efectuat numai un tranzit printr-un aeroport internațional al statului membru solicitat; sau

               (b)

               Serbia a eliberat resortisantului țării terțe sau apatridului, înainte sau după intrarea acestuia pe teritoriul său, o viză sau un permis de ședere, cu excepția cazului în care:

                           —

                           persoana în cauză deține o viză sau un permis de ședere eliberat de statul membru solicitat, care expiră la o dată ulterioară; sau

                           —

                           viza sau permisul de ședere eliberat de Serbia a fost obținut cu ajutorul unor documente false sau falsificate ori prin fals în declarații, iar persoana în cauză a avut reședința pe teritoriul statului membru solicitat sau l-a tranzitat sau;

                           —

                           persoana în cauză nu respectă una dintre condițiile aferent vizei, iar persoana în cauză a avut reședința pe teritoriul statului membru solicitat sau l-a tranzitat.

         (3)   Obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru care a eliberat viza sau permisul de ședere. În cazul în care două sau mai multe state membre au eliberat o viză sau un permis de ședere, obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru care a eliberat documentul a cărui perioadă de valabilitate este mai lungă sau, în cazul în care perioada de valabilitate a unuia sau mai multora dintre acestea a expirat deja, statului membru care a eliberat documentul care este încă valabil. În cazul în care toate documentele au expirat, obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru care a eliberat documentul a cărui dată de expirare este cea mai recentă. În cazul în care nu se poate prezenta niciun astfel de document, obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru al cărui teritoriu a fost părăsit ultimul.
   (4)   După ce statul membru aprobă cererea de readmisie, Serbia eliberează persoanei a cărei readmisie a fost acceptată documentul de călătorie necesar pentru repatrierea sa.
   SECȚIUNEA III
   PROCEDURA DE READMISIE
   Articolul 6
   Principii
   (1)   Sub rezerva alineatului (2), orice transfer al unei persoane care urmează să fie readmisă pe baza uneia dintre obligațiile prevăzute la articolele 2-5 necesită prezentarea unei cereri de readmisie autorității competente a statului solicitat.
   (2)   Atunci când persoana care urmează să fie readmisă deține un document de călătorie valabil și, în cazul în care este resortisant al unei țări terțe sau apatrid, deține și o viză valabilă sau un permis de ședere valabil eliberate de statul solicitat, nu este necesară prezentarea unei cereri de readmisie.
   (3)   În cazul în care o persoană a fost reținută în zona de frontieră (inclusiv aeroporturi) a statului solicitant după ce a trecut ilegal frontiera direct de pe teritoriul statului solicitat, statul solicitant poate prezenta o cerere de readmisie în termen de 2 zile lucrătoare de la reținerea persoanei în cauză (procedura accelerată).
   Articolul 7
   Cererea de readmisie
   (1)   În măsura posibilului, cererea de readmisie trebuie să conțină următoarele informații:

               (a)

               datele personale ale persoanei care urmează să fie readmisă (de exemplu, numele, prenumele, data și locul nașterii și ultima adresă) și, după caz, datele personale ale copiilor minori necăsătoriți și/sau soțului/soției persoanei în cauză;

               (b)

               documentele pe baza cărora se dovedește cetățenia și indicarea mijloacelor prin care vor fi furnizate dovezi prima facie ale cetățeniei, ale tranzitului, ale condițiilor pentru readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor, precum și ale intrării și șederii ilegale;

               (c)

               fotografia persoanei care urmează să fie readmisă.

         (2)   În măsura posibilului, cererea de readmisie conține de asemenea următoarele informații:

               (a)

               o declarație care să indice faptul că este posibil ca persoana care urmează să fie transferată să aibă nevoie de ajutor sau îngrijire, cu condiția ca persoana în cauză să fi consimțit în mod explicit la prezentarea unei astfel de declarații;

               (b)

               orice altă măsură de protecție sau de securitate ori informație privind starea de sănătate a persoanei în cauză, care poate fi necesară în cazul unui transfer individual.

         (3)   Un formular comun care urmează să fie utilizat pentru cererile de readmisie este prezentat în anexa 6 la prezentul acord.
   Articolul 8
   Mijloace de probă privind cetățenia
   (1)   Dovada cetățeniei, în temeiul articolului 2 alineatul (1) și articolului 4 alineatul (1), se poate face, în special, prin intermediul documentelor enumerate în anexa 1 la prezentul acord, chiar dacă perioada lor de valabilitate a expirat. În cazul în care se prezintă astfel de documente, statele membre și Serbia recunosc reciproc cetățenia fără să fie necesară efectuarea unei investigații suplimentare. Dovada cetățeniei nu poate fi făcută prin documente false.
   (2)   Dovada prima facie a cetățeniei, în temeiul articolului 2 alineatul (1) și articolului 4 alineatul (1), se poate face, în special, prin intermediul documentelor enumerate în anexa 2 la prezentul acord, chiar dacă perioada lor de valabilitate a expirat. În cazul în care se prezintă astfel de documente, statele membre și Serbia consideră că cetățenia este stabilită, cu excepția cazului în care pot dovedi contrariul. Dovada prima facie a cetățeniei nu poate fi făcută prin documente false.
   (3)   În cazul în care nu se poate prezenta niciunul dintre documentele enumerate în anexa 1 sau 2, reprezentanțele diplomatice și consulare competente ale statului solicitat în cauză întreprind, la cerere, demersurile necesare pentru a chestiona persoana care urmează să fie readmisă fără întârzieri nejustificate și în termen de cel mult 3 zile lucrătoare de la data la care la care a fost prezentată cererea, în vederea stabilirii cetățeniei persoanei în cauză.
   Articolul 9
   Mijloace de probă privind resortisanții țărilor terțe și apatrizii
   (1)   Dovada îndeplinirii condițiilor pentru readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor, stabilite la articolul 3 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (1), se face, în special, prin intermediul mijloacelor de probă enumerate în anexa 3 la prezentul acord; aceasta nu poate fi făcută prin documente false. Statele membre și Serbia recunosc reciproc orice astfel de dovadă, fără a fi necesară efectuarea de investigații suplimentare.
   (2)   Dovada prima facie a îndeplinirii condițiilor pentru readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor, stabilite la articolul 3 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (1), se face, în special, prin intermediul mijloacelor de probă enumerate în anexa 4 la prezentul acord; aceasta nu poate fi făcută prin documente false. În cazul în care se prezintă o astfel de dovadă prima facie, statele membre și Serbia consideră că sunt îndeplinite condițiile, cu excepția cazului în care pot dovedi contrariul.
   (3)   Ilegalitatea intrării, prezenței sau șederii se stabilește cu ajutorul documentelor de călătorie ale persoanei în cauză, din care lipsește viza necesară sau alt permis de ședere pe teritoriul statului solicitant. O declarație a statului solicitant conform căreia persoana în cauză a fost găsită fără a avea asupra sa documentele de călătorie, viza sau permisul de ședere necesar reprezintă, de asemenea, o dovadă prima facie a ilegalității intrării, prezenței sau șederii.
   (4)   Dovada îndeplinirii condițiilor pentru readmisia foștilor resortisanți ai Republicii Socialiste Federative Iugoslavia, stabilite la articolul 3 alineatul (3), se face în special prin intermediul mijloacelor de probă enumerate în anexa 5a la prezentul acord; aceasta nu poate fi făcută prin documente false. Orice astfel de dovadă este recunoscută de Serbia, fără a fi necesară vreo investigație suplimentară.
   (5)   Dovada prima facie a îndeplinirii condițiilor pentru readmisia foștilor resortisanți ai Republicii Socialiste Federative Iugoslavia, stabilite la articolul 3 alineatul (3), se face, în special, prin intermediul mijloacelor de probă enumerate în anexa 5b la prezentul acord; aceasta nu poate fi făcută prin documente false. În cazul în care se prezintă o astfel de dovadă prima facie, Serbia consideră că sunt îndeplinite condițiile, cu excepția cazului în care poate dovedi contrariul.
   (6)   În cazul în care nu se poate prezenta niciunul dintre documentele enumerate în anexele 5a și 5b, reprezentanțele diplomatice și consulare competente ale Serbiei întreprind, la cerere, demersurile necesare pentru a chestiona persoana care urmează să fie readmisă fără întârzieri nejustificate și cel târziu în termen de 3 zile lucrătoare de la data la care la care a fost prezentată cererea, în vederea stabilirii cetățeniei persoanei în cauză.
   Articolul 10
   Termene
   (1)   Cererea de readmisie se prezintă autorității competente a statului solicitat în termen de cel mult un an de la data la care autoritatea competentă a statului solicitant a luat cunoștință de faptul că un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește condițiile în vigoare pentru intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul său. În cazul în care obstacole de drept sau de fapt împiedică prezentarea cererii în termen, termenul se prelungește, la cererea statului solicitant, dar numai până la eliminarea obstacolelor respective.
   (2)   Atunci când se prezintă o cerere de readmisie, răspunsul se dă în scris:

               —

               în termen de 2 zile lucrătoare, în cazul în care cererea a fost prezentată în cadrul procedurii accelerate [articolul 6 alineatul (3)];

               —

               în termen de 10 zile calendaristice în toate celelalte cazuri.

         Aceste termene încep să curgă de la data primirii cererii de readmisie. În cazul în care nu se primește un răspuns în termenele menționate anterior, se consideră că transferul a fost aprobat.
   (3)   Atunci când obstacole de drept sau de fapt nu permit comunicarea în termen de 10 zile calendaristice a răspunsului privind cererea în cauză, acest termen poate fi prelungit, pe baza unei cereri motivate corespunzător, cu cel mult 6 zile calendaristice. În cazul în care nu se primește niciun răspuns în termenul prelungit menționat anterior, se consideră că transferul a fost aprobat.
   (4)   Atunci când o cerere de readmisie este refuzată, se prezintă motivele refuzului.
   (5)   După aprobarea unei cereri de readmisie sau, după caz, după expirarea termenului stabilit la alineatul (2), persoana în cauză este transferată în termen de trei luni. La cererea statului solicitant, acest termen poate fi prelungit cu perioada necesară pentru a soluționa obstacolele de drept sau de fapt.
   Articolul 11
   Modalitățile de transfer și modurile de transport
   (1)   Înaintea repatrierii unei persoane, autoritățile competente ale Serbiei și ale statului membru în cauză încheie în prealabil înțelegeri în scris cu privire la data transferului, punctul de intrare, eventualele escorte și alte informații relevante cu privire la transfer.
   (2)   Transportul poate fi aerian sau terestru. Repatrierea pe cale aeriană nu este limitată la utilizarea transportatorilor naționali ai Serbiei sau ai statului membru și se poate efectua prin curse regulate sau zboruri charter. În cazul repatrierii sub escortă, escorta nu se limitează la persoane autorizate din statul solicitant, cu condiția ca acestea să fie persoane autorizate din Serbia sau din orice stat membru.
   Articolul 12
   Readmisia din greșeală
   Statul solicitant reprimește orice persoană readmisă de statul solicitat în cazul în care se constată, în termen de 3 luni de la data transferului persoanei în cauză, că cerințele stabilite la articolele 2-5 nu sunt îndeplinite.
   În astfel de cazuri, dispozițiile procedurale ale prezentului acord se aplică mutatis mutandis și se furnizează toate informațiile disponibile privind identitatea și cetățenia reale ale persoanei care urmează să fie reprimită.
   SECȚIUNEA IV
   OPERAȚIUNILE DE TRANZIT
   Articolul 13
   Principii
   (1)   Statele membre și Serbia ar trebui să limiteze tranzitul resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor la cazurile în care aceste persoane nu pot fi repatriate direct în statul de destinație.
   (2)   Serbia permite tranzitul resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor la cererea unui stat membru, iar un stat membru autorizează tranzitul resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor la cererea Serbiei, în cazul în care se asigură continuarea călătoriei în eventuale alte state de tranzit și readmisia de către statul de destinație.
   (3)   Tranzitul poate fi refuzat de Serbia sau de un stat membru:

               (a)

               în cazul în care resortisantul țării terțe sau apatridul se expune unui risc real de a fi supus torturii, unui tratament sau unei pedepse inumane sau degradante, pedepsei cu moartea ori persecutării pe motiv de rasă, religie, cetățenie, apartenență la un anumit grup social sau convingeri politice în statul de destinație sau în alt stat de tranzit; sau

               (b)

               în cazul în care resortisantul țării terțe sau apatridul va face obiectul unor sancțiuni penale în statul solicitat sau în alt stat de tranzit; sau

               (c)

               din motive de sănătate publică, de securitate națională, de ordine publică sau din cauza altor interese naționale ale statului solicitat.

         (4)   Serbia sau un stat membru poate retrage orice autorizație eliberată în cazul în care apar sau devin cunoscute ulterior împrejurări menționate la alineatul (3), care sunt de natură să împiedice operațiunea de tranzit, sau dacă nu mai este asigurată continuarea călătoriei în eventuale alte state de tranzit sau readmisia de către statul de destinație. În acest caz, statul solicitant reprimește resortisantul țării terțe sau apatridul, în mod corespunzător și fără întârziere.
   Articolul 14
   Procedura de tranzit
   (1)   Cererea privind operațiunile de tranzit se adresează în scris autorității competente a statului solicitat și trebuie să conțină următoarele informații:

               (a)

               tipul tranzitului (aerian sau terestru), eventualele alte state de tranzit și destinația finală prevăzută;

               (b)

               datele personale ale persoanei în cauză (de exemplu, nume, prenume, numele dinaintea căsătoriei, alte nume folosite/sub care aceasta este cunoscută sau pseudonime, data nașterii, sexul și, dacă este posibil, locul nașterii, cetățenia, limba, tipul și numărul documentului de călătorie);

               (c)

               punctul de intrare prevăzut, momentul transferului și folosirea eventuală a unor escorte;

               (d)

               o declarație care să precizeze că, din punctul de vedere al statului solicitant, condițiile prevăzute la articolul 13 alineatul (2) sunt îndeplinite și că nu se cunoaște nici un motiv care să justifice un refuz în temeiul articolului 13 alineatul (3).

         Un formular comun pentru cererile de tranzit este prevăzut în anexa 7 la prezentul acord.
   (2)   În termen de 5 zile calendaristice de la primirea cererii, statul solicitat informează în scris statul solicitant cu privire la admisie, confirmând punctul de intrare și momentul prevăzut pentru admisie sau informează statul solicitant cu privire la refuzul admisiei și cu privire la motivele acestui refuz.
   (3)   În cazul în care operațiunea de tranzit se efectuează pe cale aeriană, persoana care urmează să fie readmisă și eventualele escorte sunt scutite de obligația de a obține o viză de tranzit aeroportuar.
   (4)   Sub rezerva consultărilor reciproce, autoritățile competente ale statului solicitat acordă asistență în cazul operațiunilor de tranzit, în special prin supravegherea persoanelor în cauză și prin furnizarea de facilități corespunzătoare în acest sens.
   SECȚIUNEA V
   COSTURI
   Articolul 15
   Costuri de transport și de tranzit
   Fără a aduce atingere dreptului autorităților competente de a recupera costurile aferente readmisiei de la persoana care urmează să fie readmisă sau de la terți, toate costurile de transport suportate în temeiul prezentului acord în legătură cu readmisia și operațiunile de tranzit până la frontiera statului de destinație finală se suportă de către statul solicitant.
   SECȚIUNEA VI
   PROTECȚIA DATELOR ȘI CLAUZA DE NEAFECTARE
   Articolul 16
   Protecția datelor
   Comunicarea datelor cu caracter personal se efectuează numai dacă o astfel de comunicare este necesară pentru a pune în aplicare prezentul acord de către autoritățile competente ale Serbiei sau ale unui stat membru, după caz. Prelucrarea și tratarea datelor cu caracter personal într-un caz individual sunt supuse legislației interne a Serbiei și, atunci când autoritatea de supraveghere a protecției datelor este o autoritate competentă a unui stat membru, acestea sunt supuse dispozițiilor Directivei 95/46/CE (2) și legislației interne a statului membru în cauză adoptate în temeiul directivei respective. Se aplică, de asemenea, următoarele principii:

               (a)

               datele cu caracter personal trebuie prelucrate în mod corect și în conformitate cu dispozițiile legale;

               (b)

               datele cu caracter personal trebuie culese în scopul specific, explicit și legitim al punerii în aplicare a prezentului acord și nu trebuie prelucrate ulterior, de către autoritatea care le comunică sau de cea care le primește, într-un mod incompatibil cu acest scop;

               (c)

               datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, pertinente și să nu fie excesive față de scopul pentru care acestea sunt culese și/sau prelucrate ulterior; mai specific, datele cu caracter personal comunicate pot privi numai următoarele elemente:

                           —

                           datele personale ale persoanei care urmează să fie transferată (de exemplu, nume, prenume, orice alte nume utilizate/sub care aceasta este cunoscută sau pseudonime, sex, stare civilă, data și locul nașterii, cetățenie actuală și orice cetățenie anterioară);

                           —

                           pașaportul, cartea de identitate sau permisul de conducere (numărul, perioada de valabilitate, data eliberării, autoritatea emitentă și locul eliberării);

                           —

                           locurile de oprire și itinerariile;

                           —

                           alte informații necesare pentru identificarea persoanei care urmează să fie transferată sau pentru examinarea cerințelor în materie de readmisie care decurg din prezentul acord;

               (d)

               datele cu caracter personal trebuie să fie exacte și, după caz, actualizate;

               (e)

               datele cu caracter personal trebuie păstrate într-o formă care să permită identificarea persoanelor respective pe o durată care să nu depășească perioada necesară scopului pentru care au fost culese datele sau pentru care sunt prelucrate ulterior;

               (f)

               atât autoritatea care comunică datele, cât și autoritatea care le primește iau toate măsurile rezonabile pentru a asigura, după caz, rectificarea, ștergerea sau blocarea datelor cu caracter personal atunci când prelucrarea nu respectă dispozițiile prezentului articol, în special din cauză că datele respective nu sunt adecvate, pertinente, exacte sau sunt excesive în raport cu scopul prelucrării. Aceasta include notificarea celeilalte părți cu privire la orice rectificare, ștergere sau blocare;

               (g)

               la cerere, autoritatea care primește datele informează autoritatea care comunică datele cu privire la utilizarea datelor comunicate și cu privire la rezultatele obținute în urma utilizării lor;

               (h)

               datele cu caracter personal nu pot fi comunicate decât autorităților competente. Transmiterea lor ulterioară altor organisme necesită acordul prealabil al autorității care le-a comunicat;

               (i)

               autoritatea care comunică datele și autoritatea care le primește au obligația să înregistreze în scris comunicarea și primirea datelor cu caracter personal.

         Articolul 17
   Clauza de neafectare
   (1)   Prezentul acord nu aduce atingere drepturilor, obligațiilor și responsabilităților Comunității, statelor membre și Serbiei care decurg din dreptul internațional, în special din:

               —

               Convenția privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată de Protocolul privind statutul refugiaților din 31 ianuarie 1967;

               —

               convențiile internaționale care stabilesc statul responsabil de examinarea cererilor de azil depuse;

               —

               Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950;

               —

               Convenția împotriva torturii și a altor pedepse sau tratamente crude, inumane sau degradante din 10 decembrie 1984;

               —

               convențiile internaționale privind extrădarea;

               —

               convențiile internaționale multilaterale și acordurile multilaterale privind readmisia resortisanților străini.

         (2)   Nicio dispoziție din prezentul acord nu împiedică repatrierea unei persoane în temeiul altor înțelegeri formale sau informale.
   SECȚIUNEA VII
   PUNERE ÎN APLICARE ȘI EXECUTARE
   Articolul 18
   Comitetul mixt privind readmisia
   (1)   Părțile contractante își acordă reciproc asistență în ceea ce privește aplicarea și interpretarea prezentului acord. În acest scop, acestea instituie un Comitet mixt privind readmisia (denumit în continuare „comitetul”) care va avea în special următoarele sarcini:

               (a)

               monitorizarea aplicării prezentului acord;

               (b)

               decizia privind modalitățile de punere în aplicare necesare pentru aplicarea unitară a prezentului acord;

               (c)

               realizarea de schimburi de informații periodice cu privire la protocoalele de punere în aplicare întocmite de state membre individuale și Serbia în temeiul articolului 19;

               (d)

               recomandarea de modificări ale prezentului acord și ale anexelor acestuia.

         (2)   Deciziile comitetului sunt obligatorii pentru părțile contractante.
   (3)   Comitetul este compus din reprezentanți ai Comunității și ai Serbiei; Comunitatea este reprezentată de Comisie.
   (4)   Comitetul se reunește atunci când este necesar și la solicitarea uneia dintre părțile contractante.
   (5)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
   Articolul 19
   Protocoale de punere în aplicare
   (1)   La cererea unui stat membru sau a Serbiei, Serbia și un stat membru încheie un protocol de punere în aplicare care reglementează normele privind:

               (a)

               desemnarea autorităților competente, punctele de trecere a frontierei și schimbul de puncte de contact;

               (b)

               modalitățile de repatriere în cadrul procedurii accelerate;

               (c)

               condițiile aplicabile repatrierii sub escortă, inclusiv tranzitului sub escortă al resortisanților țărilor terțe și apatrizilor;

               (d)

               mijloace și documente suplimentare celor enumerate în anexele 1-5 la prezentul acord.

         (2)   Protocoalele de punere în aplicare menționate la alineatul (1) intră în vigoare numai după notificarea lor către comitetul de readmisie menționat la articolul 18.
   (3)   Serbia acceptă să aplice în relațiile sale cu alt stat membru, la solicitarea acestuia din urmă, orice dispoziție a unui protocol de punere în aplicare încheiat cu un stat membru.
   Articolul 20
   Relația cu acordurile sau cu înțelegerile bilaterale de readmisie ale statelor membre
   Dispozițiile prezentului acord prevalează asupra dispozițiilor oricărui acord bilateral sau înțelegere bilaterală privind readmisia persoanelor care se află în situație de ședere ilegală care au fost sau pot fi încheiate, în temeiul articolului 19, între state membre individuale și Serbia, în măsura în care dispozițiile acestora din urmă sunt incompatibile cu cele ale prezentului acord.
   SECȚIUNEA VIII
   DISPOZIȚII FINALE
   Articolul 21
   Aplicare teritorială
   (1)   Sub rezerva alineatului, prezentul acord se aplică pe teritoriul pe care se aplică Tratatul de instituire a Comunității Europene și pe teritoriul Serbiei (3).
   (2)   Prezentul acord nu se aplică pe teritoriul Regatului Danemarcei.
   Articolul 22
   Intrarea în vigoare, durata și denunțarea acordului
   (1)   Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de părțile contractante în conformitate cu procedurile respective ale acestora.
   (2)   Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a celei de-a doua luni următoare datei la care părțile contractante își notifică îndeplinirea procedurilor menționate la alineatul (1).
   (3)   Prezentul acord se încheie pe o perioadă nelimitată.
   (4)   Fiecare parte contractantă poate suspenda temporar, integral sau parțial, punerea în aplicare a prezentului acord în ceea ce privește resortisanții țărilor terțe sau apatrizii, din motive de securitate, protecție a ordinii publice sau sănătății publice, prin notificare oficială adresată celeilalte părți contractante și după consultarea în prealabil a comitetului menționat la articolul 18. Suspendarea intră în vigoare în a doua zi de la data efectuării unei astfel de notificări.
   (5)   Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord printr-o notificare oficială adresată celeilalte părți contractante. Prezentul acord încetează să mai producă efecte la șase luni de la data efectuării unei astfel de notificări.
   Articolul 23
   Anexe
   Anexele 1-7 fac parte integrantă din prezentul acord.

      Încheiat la Bruxelles, la data de 18 septembrie 2007, în două exemplare, în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și sârbă, fiecare dintre aceste texte fiind egal autentice.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         За Европску зајелницу

         За Република Сърбия
         Por la República de Serbia
         Za Republiku Srbsko
         For Republikken Serbien
         Für die Republik Serbien
         Serbia Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Σερβίας
         For the Republic of Serbia
         Pour la République de Serbie
         Per la Repubblica di Serbia
         Serbijas Republikas vārdā
         Serbijos Respublikos vardu
         A Szerb Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tas-Serbja
         Voor de Republiek Servië
         W imieniu Republiki Serbii
         Pela República da Sérvia
         Pentru Republica Serbia
         Za Srbskú republiku
         Za Republiko Srbijo
         Serbian tasavallan puolesta
         För Republiken Serbien
         За Република Србиjу

      (1)  În conformitate cu formularul prevăzut în Recomandarea Consiliului UE din 30 noiembrie 1994.

      (2)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).

      (3)  Aplicabilitatea teritorială în ceea ce privește Serbia va fi definită în negocieri, fără a aduce atingere Rezoluției 1244 a Consiliului de Securitate al ONU din 10 iunie 1999.
   ANEXA 1
   LISTA DOCUMENTELOR A CĂROR PREZENTARE ESTE CONSIDERATĂ DOVADĂ A CETĂȚENIEI
   [ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 4 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 8 ALINEATUL (1)]
   Atunci când statul solicitat este unul dintre statele membre:

               —

               pașapoarte de orice tip (pașapoarte naționale, pașapoarte diplomatice, pașapoarte de serviciu, pașapoarte colective, inclusiv pașapoarte pentru minori);

               —

               cărți de identitate de orice tip (inclusiv cărți de identitate temporare și provizorii).

         Atunci când statul solicitat este Serbia:

               —

               pașapoarte de orice tip (pașapoarte naționale, pașapoarte diplomatice, pașapoarte de serviciu, pașapoarte colective, inclusiv pașapoarte pentru minori) eliberate după 27 iulie 1996 în conformitate cu Legea din 1996 privind documentele de călătorie ale resortisanților iugoslavi, precum și cu modificările legislative ulterioare aduse ca urmare a adoptării noii Legi privind documentele de călătorie a Serbiei;

               —

               cărți de identitate eliberate după 1 ianuarie 2000.

         ANEXA 2
   LISTA DOCUMENTELOR A CĂROR PREZENTARE ESTE CONSIDERATĂ DOVADĂ PRIMA FACIE A CETĂȚENIEI
   [ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 4 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 8 ALINEATUL (2)]
   Atunci când statul solicitat este unul dintre statele membre sau Serbia:

               —

               fotocopii ale oricăruia dintre documentele enumerate în anexa 1 la prezentul acord;

               —

               livrete și cărți de identitate militare;

               —

               carnete de marinar și carnete de serviciu pentru navigație interioară;

               —

               certificate de cetățenie și alte documente oficiale care menționează sau indică în mod clar cetățenia;

               —

               permise de conducere sau fotocopii ale acestora;

               —

               certificate de naștere sau fotocopii ale acestora;

               —

               legitimații de serviciu sau fotocopii ale acestora;

               —

               declarații ale martorilor;

               —

               declarații făcute de persoana în cauză și limba vorbită de aceasta, dovedită inclusiv prin rezultatele unui test oficial;

               —

               orice alt document susceptibil de a permite stabilirea cetățeniei persoanei în cauză.

         Atunci când statul solicitat este Serbia:

               —

               pașapoarte de orice tip (pașapoarte naționale, pașapoarte diplomatice, pașapoarte de serviciu, pașapoarte colective, inclusiv pașapoarte pentru minori) eliberate între 27 aprilie 1992 și 27 iulie 1996 și fotocopii ale acestora;

               —

               cărți de identitate de orice tip eliberate între 27 aprilie 1992 și 1 ianuarie 2000 și fotocopii ale acestora.

         ANEXA 3
   LISTA COMUNĂ A DOCUMENTELOR CONSIDERATE DOVADĂ A ÎNDEPLINIRII CONDIȚIILOR PENTRU READMISIA RESORTISANȚILOR ȚĂRILOR TERȚE ȘI A APATRIZILOR
   [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 5 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 9 ALINEATUL (1)]

               —

               ștampile de intrare/ieșire sau un însemn similar în documentul de călătorie al persoanei în cauză sau o altă dovadă a intrării/ieșirii (de exemplu, fotografică);

               —

               orice tip de documente, certificate și facturi nominale (de exemplu, facturi de hotel, programări la medic/stomatolog, cartele de acces în instituții publice/private, contracte de închiriere de mașini, chitanțe de cărți de credit etc.) care indică în mod clar că persoana în cauză a avut reședința pe teritoriul statului solicitat;

               —

               bilete nominale și/sau liste cu pasageri ale companiilor aeriene, feroviare, navale sau ale societăților de transport rutier care dovedesc prezența și itinerariul persoanei în cauză pe teritoriul statului solicitat;

               —

               informații care indică faptul că persoana în cauză a recurs la serviciile unui curier sau ale unei agenții de voiaj;

               —

               declarații oficiale făcute în special de personalul autorității de frontieră, care poate atesta că persoana în cauză a trecut frontiera.

         ANEXA 4
   LISTA COMUNĂ A DOCUMENTELOR CONSIDERATE DOVADĂ PRIMA FACIE A ÎNDEPLINIRII CONDIȚIILOR PENTRU READMISIA CETĂȚENILOR ȚĂRILOR TERȚE ȘI A APATRIZILOR
   [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 5 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 9 ALINEATUL (2)]

               —

               declarație oficială făcută de persoana în cauză în cadrul unor proceduri judiciare sau administrative;

               —

               martori care pot atesta că persoana în cauză a trecut frontiera;

               —

               descriere a locului și împrejurărilor în care a fost interceptată persoana în cauză după ce a intrat pe teritoriul statului în cauză, făcută de către autoritățile relevante ale statului solicitant;

               —

               informații privind identitatea și/sau șederea unei persoane, furnizate de o organizație internațională (de exemplu, Înaltul Comisariat al ONU pentru Refugiați – UNHCR);

               —

               rapoarte/confirmarea informațiilor de către membri ai familiei, tovarăși de călătorie etc.;

               —

               declarație a persoanei în cauză.

         ANEXA 5
   LISTA DOCUMENTELOR CONSIDERATE DOVADĂ PRIMA FACIE A ÎNDEPLINIRII CONDIȚIILOR PENTRU READMISIA FOȘTILOR RESORTISANȚI AI REPUBLICII SOCIALISTE FEDERATIVE IUGOSLAVIA
   [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (3), ARTICOLUL 9 ALINEATELE (4) ȘI (5)]
   Anexa 5a (Documente considerate drept dovadă)

               —

               certificate de naștere sau fotocopii ale acestora eliberate de fosta Republică Socialistă Federativă Iugoslavia;

               —

               documente publice, inclusiv cărți de identitate, sau fotocopii ale acestora eliberate de Serbia, de fosta Republică Federativă Iugoslavia, de fosta Uniune Statală a Serbiei și Muntenegrului sau de fosta Republică Socialistă Federativă Iugoslavia, în care se indică locul nașterii și/sau domiciliul, în conformitate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (3).

         Anexa 5b (Documente considerate drept dovadă prima facie)

               —

               alte documente sau certificate sau fotocopii ale acestora din care rezultă locul nașterii și/sau domiciliul pe teritoriul Serbiei;

               —

               declarație oficială făcută de persoana în cauză în cadrul unor proceduri judiciare sau administrative.

         ANEXA 6

   ANEXA 7

   DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND REINTEGRAREA
   Părțile contractante recunosc necesitatea unei reintegrări socio-economice eficiente, eficace și durabile a cetățenilor Republicii Serbia repatriați. Acestea își confirmă intenția de a-și spori eforturile, inclusiv cele financiare, de sprijinire a unei astfel de reintegrări, ținând seama de asistența financiară comunitară disponibilă în acest sens.
   DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ARTICOLUL 2 ALINEATUL (3) ȘI ARTICOLUL 4 ALINEATUL (3)
   Părțile contractante iau act de faptul că, în conformitate cu legile privind cetățenia din Republica Serbia și din statele membre, nu este posibil ca unui cetățean al Republicii Serbia sau al Uniunii Europene să i se retragă cetățenia.
   Părțile convin să se consulte reciproc în timp util în cazul în care această situație juridică se modifică.
   DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ARTICOLELE 3 ȘI 5
   Părțile vor depune eforturi să repatrieze în țara de origine orice resortisant al unei țări terțe care nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește condițiile legale în vigoare pentru intrarea, prezența sau șederea pe teritoriile respective ale acestora.
   DECLARAȚIA REPUBLICII SERBIA PRIVIND CETĂȚENIA
   Republica Serbia declară că, în conformitate cu Legea privind cetățenia a Republicii Serbia (Jurnalul Oficial al Republicii Serbia nr. 135/04), un cetățean al Republicii Serbia nu poate renunța la cetățenia Republicii Serbia dacă nu prezintă dovezi că i se va acorda cetățenia altui stat în momentul în care depune cererea de renunțare la cetățenia Republicii Serbia.
   DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND DANEMARCA
   Părțile contractante iau act de faptul că prezentul acord nu se aplică teritoriului Regatului Danemarcei și nici resortisanților Regatului Danemarcei. În aceste condiții, este oportun ca Republica Serbia și Danemarca să încheie un acord de readmisie în aceleași condiții ca cele prevăzute de prezentul acord.
   DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ISLANDA ȘI NORVEGIA
   Părțile contractante iau act de relațiile strânse existente între Comunitatea Europeană și Islanda și Norvegia, în special în temeiul acordului din 18 mai 1999 privind asocierea acestor țări la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen. În aceste condiții, este oportun ca Republica Serbia să încheie un acord de readmisie cu Islanda și Norvegia în aceleași condiții ca cele prevăzute de prezentul acord.
   DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ELVEȚIA
   Părțile contractante iau act de faptul că Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Elveția au semnat un acord privind asocierea Elveției la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen. Este oportun ca, după intrarea în vigoare a acordului de asociere menționat, Republica Serbia să încheie un acord de readmisie cu Elveția în aceleași condiții ca cele prevăzute de prezentul acord.