title: Decizia (UE) 2019/2106 a Consiliului din 21 noiembrie 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul comitetului mixt constituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la acord

text:
                  10.12.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 318/96

         DECIZIA (UE) 2019/2106 A CONSILIULUI
         din 21 noiembrie 2019
         privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul comitetului mixt constituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la acord
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (1) (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 23 noiembrie 2017 în conformitate cu Decizia (UE) 2017/2240 a Consiliului (2).

                     (2)

                     Acordul a fost încheiat prin Decizia (UE) 2018/219 a Consiliului (3). Articolul 2 alineatul (2) din decizia menționată prevede că instrumentul de aprobare din partea Uniunii urmează să fie notificat numai atunci când Confederația Elvețiană a pus în aplicare normele necesare extinderii ETS pentru a cuprinde și aviația, iar secțiunea B a anexei I din acord a fost modificată în mod corespunzător.

                     (3)

                     Articolul 13 alineatul (2) din acord prevede posibilitatea modificării de către comitetul mixt a anexelor la acord.

                     (4)

                     Comitetul mixt urmează să adopte, în cursul reuniunii sale din 5 decembrie 2019, o decizie privind modificarea anexelor I și II la acord.

                     (5)

                     Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul comitetului mixt cu privire la modificarea anexelor I și II la acord, întrucât anexele modificate vor avea caracter obligatoriu pentru Uniune.

                     (6)

                     După ce comitetul mixt va modifica anexele I și II la acord, pentru a ține seama de evoluțiile relevante ale legislației, inclusiv de normele elvețiene relevante care extind ETS-ul Elveției pentru a cuprinde și aviația, se va considera că au fost îndeplinite condițiile prevăzute în acord pentru crearea legăturii și că, prin urmare, Uniunea ar trebui să își notifice instrumentul de aprobare Confederației Elvețiene,

                     (7)

                     Prin urmare, poziția Uniunii în cadrul comitetului mixt ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul celei de a doua reuniuni a comitetului mixt constituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră, în ceea ce privește modificarea anexelor I și II la acord, sprijină adoptarea de către comitetul mixt a modificărilor anexelor menționate prevăzute în apendicele la proiectul de decizie a comitetului mixt atașat la prezenta decizie.
            Reprezentanții Uniunii în comitetul mixt pot aproba modificări tehnice minore ale anexelor menționate, fără a fi necesară o nouă decizie a Consiliului.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
            Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 21 noiembrie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               H. KOSONEN

            (1)  JO L 322, 7.12.2017, p. 3.

            (2)  Decizia (UE) 2017/2240 a Consiliului din 10 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (JO L 322, 7.12.2017, p. 1).

            (3)  Decizia (UE) 2018/219 a Consiliului din 23 ianuarie 2018 privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (JO L 43, 16.2.2018, p. 1).

            PROIECT
            Decizia nr. 2/2019 a comitetului mixt constituit prin acordul dintre uniunea europeană și confederația elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră
            din ...
            de modificare a anexelor I și II la Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră
            COMITETUL MIXT,
            având în vedere Acordul dintre Uniunea Europeană și Confederația Elvețiană pentru crearea unei legături între respectivele lor scheme de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră (1) (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 13 alineatul (2),
            întrucât:

                        (1)

                        Articolele 11-13 din acord s-au aplicat cu titlu provizoriu de la data semnării acordului, și anume 23 noiembrie 2017.

                        (2)

                        Articolul 13 alineatul (2) din acord prevede posibilitatea modificării de către comitetul mixt a anexelor la acord.

                        (3)

                        Apendicele la prezenta decizie cuprinde modificările anexelor I și II la acord, care actualizează aspectele relevante ale anexelor I și II inițiale convenite în 2015. Acesta prevede, de asemenea, o soluție provizorie pentru operaționalizarea legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției.

                        (4)

                        În conformitate cu secțiunea B a anexei I la acord, Uniunea ar trebui să excludă, în temeiul articolului 25a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2), astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2018/410 a Parlamentului European și a Consiliului (3), zborurile care sosesc de pe aerodromuri situate în Elveția din domeniul de aplicare a EU ETS. Acest lucru nu afectează incidența EU ETS asupra operatorilor de aeronave, care se bazează pe anexa I la Directiva 2003/87/CE, care prevede că Directiva 2003/87/CE se aplică pentru categoria de activități ce include toate zborurile care au ca origine sau destinație un aerodrom situat pe teritoriul unui stat membru.

                        (5)

                        Anexa I la acord ar trebui să fie revizuită în conformitate cu articolul 13 alineatul (7) din acord, cu scopul de a menține actuala compatibilitate între EU ETS și ETS-ul Elveției în perioada de comercializare 2021-2030. Ar trebui să se asigure că revizuirea anexei I la acord respectă cel puțin cerința minimă de a păstra integritatea angajamentelor respective ale Uniunii și Elveției de reducere a emisiilor, precum și integritatea și buna funcționare a piețelor de carbon ale acestora. Urmează să fie evitate relocarea emisiilor de carbon și denaturarea concurenței între sistemele corelate,

                  ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1
               Anexele I și II la acord se înlocuiesc cu textul prevăzut în anexele I și II din apendicele la prezenta decizie.

               Articolul 2
               Prezenta decizie intră în vigoare la data intrării în vigoare a acordului.

               Adoptată la …,

                     Pentru comitetul mixt

                     Secretarul pentru Uniunea Europeană

                     Președintele

                     Secretarul pentru Elveția

               (1)  JO L 322, 7.12.2017, p. 3.

               (2)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).

               (3)  Directiva (UE) 2018/410 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2018 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea rentabilizării reducerii emisiilor de dioxid de carbon și a sporirii investițiilor în acest domeniu și a Deciziei (UE) 2015/1814 (JO L 76, 19.3.2018, p. 3).

            APENDICE
            „

                     ANEXA I
                     CRITERII ESENȚIALE
                     A.   Criteriile esențiale pentru instalațiile staționare
                     Prezenta secțiune va fi revizuită în conformitate cu articolul 13 alineatul (7) din prezentul acord, cu scopul de a menține actuala compatibilitate între EU ETS și ETS-ul Elveției în perioada de comercializare 2021-2030, după cum a propus guvernul elvețian. Comitetul mixt garantează că revizuirea prezentei secțiuni respectă cel puțin cerința minimă de a păstra integritatea angajamentelor naționale ale părților de reducere a emisiilor, precum și integritatea și buna funcționare a piețelor de carbon ale acestora. Se evită relocarea emisiilor de carbon și denaturarea concurenței între sistemele corelate.

                                 Criterii esențiale

                                 În EU ETS

                                 În ETS-ul Elveției

                                 1

                                 Obligativitatea participării la ETS

                                 Participarea la ETS este obligatorie pentru instalațiile care desfășoară activitățile și emit gazele cu efect de seră (GES) prezentate în continuare.

                                 Participarea la ETS este obligatorie pentru instalațiile care desfășoară activitățile și emit gazele cu efect de seră prezentate în continuare.

                                 2

                                 ETS acoperă cel puțin activitățile prevăzute în:

                                             —

                                             Anexa I la Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolul 40 alineatul (1) din Ordonanța privind CO2 și anexa 6 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 3

                                 ETS acoperă cel puțin GES indicate în:

                                             —

                                             Anexa II la Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolul 1 alineatul (1) din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 4

                                 Se stabilește un plafon pentru ETS, care este cel puțin la fel de strict ca cel prevăzut în:

                                             —

                                             Articolele 9 și 9a din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Factorul de reducere liniară de 1,74 % pe an va crește la 2,2 % pe an începând din 2021 și se va aplica tuturor sectoarelor în conformitate cu Directiva (UE) 2018/410, în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolul 18 alineatele (1) și (2) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 45 alineatul (1) din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Factorul de reducere liniară este de 1,74 % pe an până în 2020.

                                 5

                                 Mecanismul de stabilitate a pieței

                                 În 2015, UE a introdus Rezerva pentru stabilitatea pieței [Decizia (UE) 2015/1814], a cărei operare a fost consolidată prin Directiva (UE) 2018/410.

                                             —

                                             Articolul 19 alineatul (5) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 48 din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Legislația elvețiană prevede posibilitatea de a reduce volumele licitate dacă, din motive economice, se înregistrează o creștere semnificativă a numărului de certificate de pe piață.
                                 Părțile cooperează pentru a putea contribui în mod adecvat la asigurarea stabilității pieței.

                                 6

                                 Nivelul de supraveghere a pieței ETS trebuie să fie cel puțin la fel de strict ca cele prevăzute în:

                                             —

                                             Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Directivei 2002/92/CE și a Directivei 2011/61/UE (MIFID II)

                                             —

                                             Legea federală din 22 iunie 2007 privind Autoritatea Elvețiană de Supraveghere a Pieței Financiare

                                             —

                                             Legea federală din 19 iunie 2015 privind infrastructurile piețelor financiare și comportamentul pe piață la tranzacționarea valorilor mobiliare și a instrumentelor financiare derivate

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (MIFIR)

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 596/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 aprilie 2014 privind abuzul de piață (regulamentul privind abuzul de piață) și de abrogare a Directivei 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivelor 2003/124/CE, 2003/125/CE și 2004/72/CE ale Comisiei (MAR)

                                             —

                                             Directiva 2014/57/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 privind sancțiunile penale pentru abuzul de piață (directiva privind abuzul de piață) (CS-MAD)

                                             —

                                             Legea federală din 15 iunie 2018 privind instituțiile financiare

                                             —

                                             Legea federală din 10 octombrie 1997 privind combaterea spălării banilor și a finanțării terorismului,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Reglementările pieței financiare elvețiene nu definesc natura juridică a certificatelor de emisii. În special în Legea privind infrastructura piețelor financiare certificatele de emisii nu sunt considerate a fi valori mobiliare și, prin urmare, nu sunt tranzacționabile în locurile de tranzacționare reglementate. Întrucât certificatele de emisii nu sunt considerate a fi valori mobiliare, Regulamentul elvețian privind valorile mobiliare nu se aplică la tranzacționarea certificatelor de emisii în afara bursei, pe piețele secundare.

                                             —

                                             Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (AMLD),

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 Contractele derivate sunt considerate valori mobiliare, conform Legii privind infrastructura piețelor financiare. Acestea includ și contractele derivate care au certificate de emisii ca instrument suport. Contractele derivate pe certificate de emisii, care se tranzacționează în afara bursei între contrapărți nefinanciare sau financiare, sunt reglementate de dispozițiile Legii privind infrastructura piețelor financiare.

                                 7

                                 Cooperarea în domeniul supravegherii pieței

                                 Părțile stabilesc mecanisme de cooperare adecvate în domeniul supravegherii pieței. Aceste mecanisme de cooperare privesc schimbul de informații și asigurarea respectării obligațiilor care decurg din regimurile respective de supraveghere a pieței. Părțile informează comitetul mixt cu privire la orice astfel de mecanisme.

                                 8

                                 Limitele calitative ale creditelor internaționale trebuie să fie cel puțin la fel de stricte ca cele prevăzute în:

                                             —

                                             Articolele 11a și 11b din Directiva 2003/87/CE

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 550/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 privind stabilirea, în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a anumitor restricții aplicabile utilizării de credite internaționale rezultate din proiecte ce implică utilizarea de gaze industriale

                                             —

                                             Articolul 58 din Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei din 2 mai 2013 de creare a registrului Uniunii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Deciziile nr. 280/2004/CE și nr. 406/2009/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 920/2010 și nr. 1193/2011 ale Comisiei

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolele 5 și 6 din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 4 și articolul 4a alineatul (1) din Ordonanța privind CO2 și anexa 2 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 9

                                 Limitele cantitative ale creditelor internaționale trebuie să fie cel puțin la fel de stricte ca cele prevăzute în:

                                             —

                                             Articolul 11a din Directiva 2003/87/CE

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei din 2 mai 2013 de creare a registrului Uniunii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Deciziile nr. 280/2004/CE și nr. 406/2009/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 920/2010 și nr. 1193/2011 ale Comisiei

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 1123/2013 al Comisiei din 8 noiembrie 2013 privind determinarea dreptului la credite internaționale în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Începând cu 2021, dreptul Uniunii nu prevede drepturi de utilizare a creditelor internaționale.

                                             —

                                             Articolul 16 alineatul (2) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 55b din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Aceste dispoziții prevăd utilizarea creditelor internaționale numai până în 2020.

                                 10

                                 Alocarea cu titlu gratuit se calculează pe baza valorilor de referință și a factorilor de ajustare. Pentru instalațiile nou intrate se rezervă maximum cinci procente din cantitatea de certificate de emisii alocate pentru perioada 2013-2020. Certificatele de emisii care nu sunt alocate cu titlu gratuit se scot la licitație sau se invalidează. În acest scop, EU ETS trebuie să respecte cel puțin:

                                             —

                                             Articolele 10, 10a, 10b și 10c din Directiva 2003/87/CE

                                             —

                                             Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                             —

                                             Articolul 18 alineatul (3) și articolul 19 alineatele (2)-(6) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 45 alineatul (2), articolele 46, 46a, 46b, 46c și 48 din Ordonanța privind CO2 și anexa 9 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Alocările cu titlu gratuit nu trebuie să depășească nivelurile alocărilor acordate instalațiilor din EU ETS.

                                             —

                                             Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                             —

                                             Decizia (UE) 2017/126 a Comisiei din 24 ianuarie 2017 de modificare a Deciziei 2013/448/UE în ceea ce privește stabilirea unui factor de corecție transsectorial uniform, în conformitate cu articolul 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                       (Calculele de determinare a factorului de corecție transsectorial din EU ETS pentru perioada 2013-2020)

                                             —

                                             Decizia 2014/746/UE a Comisiei din 27 octombrie 2014 de stabilire pentru perioada 2015-2019, în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a listei sectoarelor și subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc semnificativ de relocare a emisiilor de dioxid de carbon

                                             —

                                             Directiva (UE) 2018/410 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 martie 2018 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea rentabilizării reducerii emisiilor de dioxid de carbon și a sporirii investițiilor în acest domeniu

                                       (Lista privind riscul de relocare a emisiilor de dioxid de carbon pentru perioada 2015-2020)

                                             —

                                             Regulamentul delegat (UE) 2019/331 al Comisiei din 19 decembrie 2018 de stabilire a normelor tranzitorii pentru întreaga Uniune privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a certificatelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                             —

                                             Decizia delegată (UE) 2019/708 a Comisiei din 15 februarie 2019 de completare a Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind stabilirea sectoarelor și subsectoarelor considerate ca fiind expuse riscului de relocare a emisiilor de dioxid de carbon pentru perioada 2021-2030

                                             —

                                             orice factor de corecție transsectorial din EU ETS pentru perioada 2021-2025 sau 2026-2030,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 11

                                 ETS trebuie să prevadă sancțiuni în aceleași circumstanțe și de aceeași amploare ca cele stabilite în:

                                             —

                                             Articolul 16 din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolul 21 din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 56 din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 12

                                 Monitorizarea și raportarea în ETS trebuie să fie cel puțin la fel de stricte ca monitorizarea și raportarea prevăzute în:

                                             —

                                             Articolul 14 din Directiva 2003/87/CE și anexa IV la aceasta

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 601/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                             —

                                             Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/2066 al Comisiei din 19 decembrie 2018 privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 601/2012 al Comisiei,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolul 20 din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolele 50-53 din Ordonanța privind CO2 și anexele 16 și 17 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 13

                                 Verificarea și acreditarea în ETS trebuie să fie cel puțin la fel de stricte ca verificarea și acreditarea prevăzute în:

                                             —

                                             Articolul 15 din Directiva 2003/87/CE și anexa V la aceasta

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 600/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind verificarea rapoartelor de emisii de gaze cu efect de seră și a rapoartelor privind datele tonă-kilometru și acreditarea verificatorilor în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                             —

                                             Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/2067 al Comisiei din 19 decembrie 2018 privind verificarea datelor și acreditarea verificatorilor în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolele 51-54 din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                           B.   Criteriile esențiale pentru aviație

                                 Criterii esențiale

                                 Pentru UE

                                 Pentru Elveția

                                 1

                                 Obligativitatea participării la ETS

                                 Participarea la ETS este obligatorie pentru activitățile de aviație, în conformitate cu criteriile prevăzute în continuare.

                                 Participarea la ETS este obligatorie pentru activitățile de aviație, în conformitate cu criteriile prevăzute în continuare.

                                 2

                                 Acoperirea activităților de aviație și a GES și atribuirea zborurilor și a emisiilor generate de acestea după principiul zborului de plecare prevăzut în:

                                             —

                                             Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (UE) 2017/2392 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 decembrie 2017 pentru a acorda o derogare temporară de la aplicarea acesteia în cazul zborurilor către și dinspre țările cu care nu s-a ajuns la acordul prevăzut la articolul 25 din Directiva 2003/87/CE

                                             —

                                             Articolele 17, 29, 35 și 56 și anexa VII din Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei din 2 mai 2013 de creare a registrului Uniunii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Deciziile nr. 280/2004/CE și nr. 406/2009/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 920/2010 și nr. 1193/2011 ale Comisiei,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 1. Zborurile acoperite
                                 Zborurile având ca destinație sau origine un aerodrom situat pe teritoriul Elveției, cu excepția zborurilor care plecă de pe un aerodrom situat pe teritoriul SEE.
                                 Eventualele derogări temporare referitoare la domeniul acoperit de ETS, cum ar fi derogările în sensul articolului 28a din Directiva 2003/87/CE, pot fi aplicate în ETS-ul Elveției în conformitate cu cele introduse în EU ETS. În cazul activităților de aviație sunt acoperite numai emisiile de CO2.

                                 Începând cu 1 ianuarie 2020, zborurile care pleacă de pe un aerodrom situat pe teritoriul Spațiului Economic European („SEE”) către aerodromuri situate pe teritoriul Elveției sunt acoperite de EU ETS, în timp ce zborurile care pleacă de pe aerodromuri situate pe teritoriul Elveției către aerodromuri situate pe teritoriul SEE sunt excluse din EU ETS, în temeiul articolului 25a din Directiva 2003/87/CE.

                                 2. Limitele acoperirii
                                 Zborurile acoperite menționate la punctul 1 nu includ:

                                             1.

                                             Zborurile efectuate exclusiv pentru transportul într-o misiune oficială al unui monarh în exercițiu și al rudelor apropiate ale acestuia, al șefilor de stat sau de guvern și al miniștrilor, dacă acest statut este evidențiat printr-un indicator adecvat în planul de zbor.

                                             2.

                                             Zborurile militare, ale personalului vamal și ale poliției.

                                             3.

                                             Zborurile de căutare și salvare, zborurile pentru combaterea incendiilor, zborurile umanitare și zborurile în caz de urgențe medicale.

                                             4.

                                             Zborurile efectuate exclusiv conform regulilor de zbor la vedere definite în anexa 2 la Convenția privind aviația civilă internațională din 7 decembrie 1944.

                                             5.

                                             Zborurile care se încheie pe aerodromul de pe care a decolat aeronava și în cursul cărora nu au fost efectuate aterizări intermediare planificate.

                                             6.

                                             Zborurile de instruire efectuate exclusiv cu scopul de a obține sau a păstra o licență sau o calificare, în cazul personalului tehnic navigant, dacă acest statut este evidențiat printr-o mențiune adecvată în planul de zbor, cu condiția ca scopul zborului să nu fie transportul de pasageri și/sau de marfă sau aducerea în locația necesară sau transportul aeronavei.

                                             7.

                                             Zborurile efectuate exclusiv în scopuri de cercetare științifică.

                                             8.

                                             Zborurile efectuate exclusiv în scopuri de verificare, testare sau certificare a aeronavelor sau a echipamentelor de bord sau de sol.

                                             9.

                                             Zborurile efectuate de aeronave având masa maximă autorizată la decolare mai mică de 5 700  kg.

                                             10.

                                             Zborurile operatorilor comerciali de aeronave, ale căror emisii anuale totale generate pe zborurile acoperite de ETS-ul Elveției sunt mai mici de 10 000  de tone sau care efectuează mai puțin de 243 de zboruri pe perioadă în cursul a trei perioade consecutive de patru luni acoperite de ETS-ul Elveției, dacă operatorii respectivi nu sunt acoperiți de EU ETS.

                                             11.

                                             Zborurile acoperite de ETS-ul Elveției ale operatorilor necomerciali de aeronave ale căror emisii anuale totale sunt mai mici de 1 000  de tone în conformitate cu derogarea respectivă aplicată în EU ETS, dacă acești operatori nu sunt acoperiți de EU ETS.

                                       Aceste limite ale domeniului de acoperire figurează în:

                                             —

                                             Articolul 16a din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 46d și articolul 55 alineatul (2) din Ordonanța privind CO2 și anexa 13 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 3

                                 Schimbul de date relevante privind aplicarea limitelor acoperirii activităților de aviație

                                 Cele două părți cooperează pentru aplicarea limitelor acoperirii de către ETS-ul Elveției și de către EU ETS a operatorilor comerciali și necomerciali în conformitate cu prezenta anexă. Mai precis, ambele părți asigură transferul în timp util al tuturor datelor relevante pentru a permite identificarea corectă a zborurilor și a operatorilor de aeronave acoperiți de ETS-ul Elveției și de EU ETS.

                                 4

                                 Plafonul (cantitatea totală de certificate care se alocă operatorilor de aeronave)

                                 Articolul 3c din Directiva 2003/87/CE,
                                 în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Articolul 3c din Directiva 2003/87/CE a alocat inițial certificatele după cum urmează:

                                             —

                                             15 % scoase la licitație,

                                             —

                                             3 % plasate într-o rezervă specială,

                                             —

                                             82 % alocate cu titlu gratuit.

                                       Alocările au fost modificate prin Regulamentul (UE) nr. 421/2014, care a redus alocarea de certificate gratuite proporțional cu reducerea obligației de restituire [articolul 28a alineatul (2) din Directiva 2003/87/CE]. Regulamentul (UE) 2017/2392, în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord, a prelungit utilizarea acestei abordări până în 2023 și a prevăzut aplicarea factorului linear de reducere de 2,2 % începând cu 1 ianuarie 2021.

                                 Plafonul trebuie să aibă un nivel de strictețe similar cu cel din EU ETS, în special în ceea ce privește rata procentuală de reducere de la un an la altul și de la o perioadă de comercializare la alta. Certificatele cuprinse în plafon se alocă după cum urmează:

                                             —

                                             15 % se scot la licitație,

                                             —

                                             3 % se plasează într-o rezervă specială,

                                             —

                                             82 % se alocă cu titlu gratuit.

                                       Această alocare poate fi revizuită în conformitate cu articolele 6 și 7 din prezentul acord.

                                 Până în 2020, cantitatea de certificate cuprinse în plafon se calculează de manieră ascendentă, pe baza certificatelor care se alocă cu titlu gratuit conform distribuției de mai sus a plafonului. Eventualele derogări temporare de la domeniul acoperit de ETS vor necesita ajustări proporționale corespunzătoare ale cantităților care urmează a fi alocate.
                                 Începând din 2021, cantitatea de certificate cuprinse în plafon este determinată de plafonul din 2020, ținând seama de o eventuala rată procentuală de reducere conform EU ETS.
                                 Aceste dispoziții figurează în:

                                             —

                                             Articolul 18 din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 46e din Ordonanța privind CO2 și anexa 15 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord

                                 5

                                 Alocarea certificatelor pentru aviație prin licitarea certificatelor

                                             —

                                             Articolul 3d din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 Certificatele elvețiene de emisii care se licitează sunt scoase la licitație de către autoritatea competentă din Elveția. Veniturile obținute din licitarea certificatelor elvețiene revin Elveției.
                                 Aceste dispoziții figurează în:

                                             —

                                             Articolul 19a alineatele (2) și (4) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 48 din Ordonanța privind CO2 și anexa 15 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 6

                                 Rezerva specială pentru anumiți operatori de aeronave

                                             —

                                             Articolul 3f din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 Certificatele se plasează într-o rezervă specială pentru operatori nou intrați pe piață și operatori care se dezvoltă rapid, dar până în 2020 Elveția nu va dispune de o rezervă specială, întrucât anul de referință pentru culegerea de date privind activitățile de aviație ale Elveției este anul 2018.
                                 Această rezervă specială figurează în:

                                             —

                                             Articolul 18 alineatul (3) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 46e din Ordonanța privind CO2 și anexa 15 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 7

                                 Valoarea de referință pentru alocarea de certificate cu titlu gratuit către operatorii de aeronave

                                             —

                                             Articolul 3e din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 Valoarea de referință anuală este de 0,000642186914222035 certificate per tonă-kilometru.

                                 Valoarea de referință nu poate fi mai mare decât cea din EU ETS.
                                 Până în 2020, valoarea de referință anuală este de 0,000642186914222035 certificate per tonă-kilometru.
                                 Această valoare de referință figurează în:

                                             —

                                             Articolul 46f alineatele (1) și (2) din Ordonanța privind CO2 și anexa 15 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 8

                                 Alocarea de certificate de emisii cu titlu gratuit către operatorii de aeronave

                                             —

                                             Articolul 3e din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.
                                 La emiterea de certificate se efectuează ajustări în temeiul articolului 25a din Directiva 2003/87/CE, proporțional cu obligațiile de raportare și restituire corespunzătoare, rezultate din acoperirea efectivă de către EU ETS a zborurilor dintre SEE și Elveția.

                                 Numărul de certificate de emisii alocate cu titlu gratuit operatorilor de aeronave se calculează prin înmulțirea cu valoarea de referință aplicabilă a datelor pe tonă-kilometru raportate de aceștia în anul de referință.
                                 Această alocare cu titlu gratuit figurează în:

                                             —

                                             Articolul 19a alineatele (3) și (4) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 46f alineatele (1) și (2) din Ordonanța privind CO2 și anexa 15 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 9

                                 Limitele calitative ale creditelor internaționale trebuie să fie cel puțin la fel de stricte ca cele prevăzute în:

                                             —

                                             Articolele 11a și 11b din Directiva 2003/87/CE

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei din 2 mai 2013 de creare a registrului Uniunii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Deciziile nr. 280/2004/CE și nr. 406/2009/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 920/2010 și nr. 1193/2011 ale Comisiei,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Articolele 5 și 6 din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 4 și articolul 4a alineatul (1) din Ordonanța privind CO2 și anexa 2 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 10

                                 Limitele cantitative pentru utilizarea creditelor internaționale

                                             —

                                             Articolul 11a din Directiva 2003/87/CE

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 389/2013 al Comisiei din 2 mai 2013 de creare a registrului Uniunii în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și cu Deciziile nr. 280/2004/CE și nr. 406/2009/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (UE) nr. 920/2010 și nr. 1193/2011 ale Comisiei

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 1123/2013 al Comisiei din 8 noiembrie 2013 privind determinarea dreptului la credite internaționale în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 Utilizarea creditelor internaționale este de 1,5 % din emisiile verificate până în 2020.
                                 Dispozițiile de mai sus figurează în:

                                             —

                                             Articolul 55b din Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 11

                                 Culegerea de date pe tonă-kilometru pentru anul de referință

                                             —

                                             Articolul 3e din Directiva 2003/87/CE,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 Fără a aduce atingere dispoziției de mai jos, culegerea datelor pe tonă-kilometru se efectuează în același timp și pe baza aceleiași abordări precum culegerea datelor pe tonă-kilometru pentru EU ETS.
                                 Până în 2020 și în conformitate cu Ordonanța privind culegerea datelor pe tonă-kilometru și întocmirea de planuri de monitorizare corespunzătoare distanțelor parcurse de aeronave, în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord, anul de referință pentru culegerea datelor privind activitățile de aviație ale Elveției este anul 2018.
                                 Dispozițiile de mai sus figurează în:

                                             —

                                             Articolul 19a alineatele (3) și (4) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Ordonanța privind culegerea datelor pe tonă-kilometru și întocmirea de planuri de monitorizare corespunzătoare distanțelor parcurse de aeronave,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 12

                                 Monitorizarea și raportarea

                                             —

                                             Articolul 14 din Directiva 2003/87/CE și anexa IV la aceasta

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 601/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                             —

                                             Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/2066 al Comisiei din 19 decembrie 2018 privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 601/2012 al Comisiei

                                 Dispozițiile privind monitorizarea și raportarea trebuie să aibă același nivel de strictețe cu cele din EU ETS.
                                 Dispozițiile de mai sus figurează în:

                                             —

                                             Articolul 20 din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolele 50-52 din Ordonanța privind CO2 și anexele 16 și 17 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Regulamentul delegat al Comisiei (UE) 2019/1603 din 18 iulie 2019 de completare a Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește măsurile adoptate de Organizația Aviației Civile Internaționale pentru monitorizarea, raportarea și verificarea emisiilor generate de aviație în scopul punerii în aplicare a unei măsuri globale bazate pe piață,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 13

                                 Verificarea și acreditarea

                                             —

                                             Articolul 15 din Directiva 2003/87/CE și anexa V la aceasta

                                             —

                                             Regulamentul (UE) nr. 600/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind verificarea rapoartelor de emisii de gaze cu efect de seră și a rapoartelor privind datele tonă-kilometru și acreditarea verificatorilor în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului

                                 Dispozițiile privind verificarea și acreditarea trebuie să aibă același nivel de strictețe cu cele din EU ETS.
                                 Dispozițiile de mai sus figurează în:

                                             —

                                             Articolul 52 alineatele (4) și (5) și anexa 18 la Ordonanța privind CO2,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                             —

                                             Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/2067 al Comisiei din 19 decembrie 2018 privind verificarea datelor și acreditarea verificatorilor în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 14

                                 Administrarea

                                 Se aplică criteriile stabilite la articolul 18a din Directiva 2003/87/CE. În acest scop și în temeiul articolului 25a din Directiva 2003/87/CE, Elveția este considerată stat membru de administrare din perspectiva atribuirii către Elveția și către statele membre ale UE (SEE) a sarcinii de administrare a operatorilor de aeronave.

                                 În conformitate cu Ordonanța privind CO2, în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord, Elveția este responsabilă cu administrarea operatorilor de aeronave care au:

                                             —

                                             o licență de operare valabilă acordată de Elveția sau

                                             —

                                             cele mai mari emisii estimate atribuite aviației în Elveția conform ETS-urilor corelate.

                                 În temeiul articolului 25a din Directiva 2003/87/CE, autoritățile competente din statele membre ale UE (SEE) sunt responsabile cu îndeplinirea tuturor sarcinilor legate de administrarea operatorilor de aeronave care le-au fost atribuiți, inclusiv cu îndeplinirea sarcinilor legate de ETS-ul Elveției (de exemplu, primirea rapoartelor de emisii verificate care acoperă activitățile de aviație atât din UE, cât și din Elveția, alocarea, emiterea și transferul de certificate de emisii, conformitatea și asigurarea respectării dispozițiilor).
                                 Comisia Europeană și autoritățile elvețiene competente convin în mod bilateral asupra predării documentației și a informațiilor relevante.

                                 Autoritățile elvețiene competente sunt responsabile cu îndeplinirea tuturor sarcinilor legate de administrarea operatorilor de aeronave atribuiți Elveției, inclusiv cu îndeplinirea sarcinilor legate de EU ETS (de exemplu, primirea rapoartelor de emisii verificate care acoperă activitățile de aviație atât din UE, cât și din Elveția, alocarea, emiterea și transferul de certificate de emisii, conformitatea și asigurarea respectării dispozițiilor).
                                 Autoritățile competente elvețiene și Comisia Europeană convin în mod bilateral asupra predării documentației și a informațiilor relevante.

                                 Comisia Europeană asigură în special transferul către operatorii de aeronave administrați de Elveția al cantității de certificate UE alocate cu titlu gratuit.
                                 În cazul unui acord bilateral privind administrarea zborurilor ce operează pe aeroportul EuroAirport Basel-Mulhouse-Freiburg, care nu implică modificarea Directivei 2003/87/UE, Comisia Europeană facilitează, după caz, punerea în aplicare a unui astfel de acord, cu condiția ca acest lucru să nu conducă la o dublă contabilizare

                                 În special, autoritățile elvețiene competente transferă către operatorii de aeronave administrați de statele membre ale UE (SEE) cantitatea de certificate elvețiene alocate cu titlu gratuit.
                                 Dispozițiile de mai sus figurează în:

                                             —

                                             Articolul 39 alineatul (1a) din Legea privind CO2

                                             —

                                             Articolul 46d din Ordonanța privind CO2 și anexa 14 la aceasta,

                                       în versiunea în vigoare la data intrării în vigoare a prezentului acord.

                                 15

                                 Restituirea

                                 La evaluarea conformității operatorilor de aeronave pe baza cantității de certificate restituite, autoritățile competente din statele membre ale UE (SEE) trebuie să contabilizeze mai întâi certificatele restituite pentru compensarea emisiilor acoperite de ETS-ul Elveției și să utilizeze cantitatea rămasă de certificate restituite pentru a contabiliza emisiile acoperite de EU ETS.

                                 La evaluarea conformității operatorilor de aeronave pe baza cantității de certificate restituite, autoritățile competente din Elveția trebuie să contabilizeze mai întâi certificatele restituite pentru compensarea emisiilor acoperite de EU ETS și să utilizeze cantitatea rămasă de certificate restituite pentru a contabiliza emisiile acoperite de ETS-ul Elveției.

                                 16

                                 Asigurarea respectării dispozițiilor juridice

                                 Părțile asigură respectarea dispozițiilor ETS-urilor lor referitoare la operatorii de aeronave care nu își îndeplinesc obligațiile în ETS-ul în cauză, indiferent dacă operatorul respectiv este administrat de o autoritate competentă din UE (SEE) sau de o autoritate competentă din Elveția, dacă autoritatea care administrează operatorul trebuie să ia măsuri suplimentare pentru asigurarea respectării dispozițiilor.

                                 17

                                 Atribuirea sarcinii de administrare a operatorilor de aeronave

                                 În temeiul articolului 25a din Directiva 2003/87/CE, în lista operatorilor de aeronave publicată de Comisia Europeană în conformitate cu articolul 18a alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE se specifică pentru fiecare operator de aeronave statul membru de administrare, inclusiv Elveția.
                                 Operatorii de aeronave atribuiți Elveției pentru prima dată după intrarea în vigoare a prezentului acord sunt administrați de Elveția după data de 30 aprilie a anului de atribuire și înainte de data de 1 august a anului de atribuire.
                                 Cele două părți cooperează în ceea ce privește schimbul de documente și de informații relevante.
                                 Atribuirea unui operator de aeronave nu afectează acoperirea acestuia de către ETS-ul respectiv (și anume, un operator acoperit de EU ETS și care este administrat de autoritatea competentă din Elveția va avea același nivel de obligații în EU ETS și în ETS-ul Elveției și invers).

                                 18

                                 Modalitățile de punere în aplicare

                                 Orice alte modalități suplimentare necesare pentru organizarea activității și a cooperării în cadrul Ghișeului unic pentru titularii de cont din aviație se elaborează și se adoptă de către comitetul mixt după semnarea prezentului acord, în conformitate cu articolele 12, 13 și 22 din prezentul acord. Data de la care se aplică de la data de aplicării prezentului acord.

                                 19

                                 Asistența din partea Eurocontrolului

                                 Comisia Europeană include Elveția, în ceea ce privește partea referitoare la aviație din prezentul acord, în mandatul conferit Eurocontrolului pentru EU ETS.

                           C.   Criterii esențiale pentru registre
                     ETS-ul fiecărei părți trebuie să includă un registru și un registru de tranzacții, care trebuie să îndeplinească următoarele criterii esențiale referitoare la mecanismele și procedurile de securitate și la deschiderea și gestionarea conturilor.
                     Criterii esențiale referitoare la mecanismele și procedurile de securitate
                     Registrele și registrele de tranzacții asigură confidențialitatea, integritatea, disponibilitatea și autenticitatea datelor stocate în sistem. În acest scop, părțile pun în aplicare mecanismele de securitate prezentate în continuare:

                                 Criterii esențiale

                                 Pentru accesarea conturilor este necesar un mecanism de autentificare cu doi factori pentru toți utilizatorii.

                                 Atât pentru inițierea, cât și pentru aprobarea tranzacțiilor este necesar un mecanism de semnare a tranzacției. Codul de confirmare se trimite utilizatorilor pe o frecvență în afara benzii.

                                 Oricare dintre următoarele operații se inițiază de către o persoană și se aprobă de către o altă persoană (principiul celor 4 ochi):

                                             —

                                             toate operațiile întreprinse de un administrator, cu excepția cazului în care se aplică excepțiile justificate definite în LTS;

                                             —

                                             toate transferurile de unități, cu excepția cazului în care o altă măsură asigură același nivel de securitate.

                                 Trebuie instituit un sistem de notificări care alertează utilizatorii atunci când sunt efectuate operațiuni implicând conturile și depozitele lor.

                                 Pentru toți utilizatorii se aplică un interval minim de 24 de ore între inițierea și executarea unui transfer, astfel încât aceștia să poată primi informații și să poată opri orice transfer susceptibil de a fi ilegal.

                                 Administratorul elvețian și administratorul central al Uniunii iau măsurile necesare pentru informarea utilizatorilor în legătură cu responsabilitățile lor în ceea ce privește securitatea propriilor sisteme (ca, de exemplu, calculatoare, rețea) și gestionarea datelor/navigarea pe internet.

                                 Emisiile din anul 2020 pot fi acoperite numai prin certificate emise în perioada 2013-2020.

                           Criterii esențiale referitoare la deschiderea și gestionarea conturilor

                                 Criterii esențiale

                                 Deschiderea unui cont de operator/a unui cont de depozit pentru operatori

                                 Cererea de deschidere a unui cont de operator/cont de depozit pentru operatori se depune de către operator sau de către autoritatea competentă la administratorul național (în cazul Elveției, Oficiul Federal pentru Mediu – FOEN). Cererea trebuie să cuprindă informații suficiente pentru identificarea instalației acoperite de ETS, precum și un cod adecvat de identificare a instalației.

                                 Deschiderea unui cont de operator de aeronave/a unui cont de depozit pentru operatori de aeronave

                                 Fiecare operator de aeronave acoperit de ETS-ul Elveției și/sau de EU ETS trebuie să dețină un cont de operator de aeronave/cont de depozit pentru operatori de aeronave. În cazul operatorilor de aeronave administrați de autoritatea competentă din Elveția, acest cont se păstrează în registrul elvețian. Cererea se depune de către operatorul de aeronave sau de către un reprezentant autorizat al acestuia la administratorul național (în cazul Elveției, FOEN), în termen de 30 de zile lucrătoare de la aprobarea planului de monitorizare al operatorului de aeronave sau de la transferul acestuia de la un stat membru al UE (SEE) la autoritățile elvețiene. Cererea trebuie să cuprindă codul unic de aeronavă al aeronavei sau aeronavelor operate de solicitant, care este (sunt) acoperită (acoperite) de ETS-ul Elveției și/sau de EU ETS.

                                 Deschiderea unui cont personal/a unui cont de depozit personal

                                 Cererea de deschidere a unui cont personal sau a unui cont de depozit personal se depune la administratorul național (în cazul Elveției, FOEN). Cererea trebuie să cuprindă informații suficiente pentru identificarea titularului de cont/solicitantului și cel puțin următoarele:

                                             —

                                             în cazul unei persoane fizice: dovada identității și datele de contact;

                                             —

                                             în cazul unei persoane juridice:

                                             —

                                             extrasul din Registrul Comerțului; sau

                                             —

                                             actele de înființare a persoanei juridice și dovada înregistrării acesteia;

                                             —

                                             cazierul judiciar al persoanei fizice sau, în cazul unei persoane juridice, al administratorilor acesteia.

                                 Reprezentanți autorizați/ai contului

                                 Fiecare cont trebuie să aibă cel puțin un reprezentant autorizat/al contului, care este numit de potențialul titular al contului. Reprezentanții autorizați/ai contului inițiază tranzacții și alte procese în numele titularului de cont. La numirea reprezentantului autorizat/al contului se transmit următoarele informații despre acesta:

                                             —

                                             numele și datele de contact;

                                             —

                                             un document care dovedește identitatea;

                                             —

                                             cazierul judiciar.

                                 Verificarea documentelor

                                 Toate copiile documentelor depuse ca dovadă pentru deschiderea unui cont personal/a unui cont de depozit personal sau pentru numirea unui reprezentant autorizat/al contului trebuie să fie copii certificate. În cazul documentelor eliberate în afara statului membru care solicită copii ale acestora, copiile trebuie să fie legalizate. Data certificării sau, după caz, a legalizării nu trebuie să preceadă cu mai mult de trei luni data solicitării.

                                 Refuzul de a deschide sau de a actualiza un cont ori de a numi un reprezentant autorizat/al contului

                                 Administratorul național (FOEN în cazul Elveției) poate refuza deschiderea sau actualizarea unui cont ori numirea unui reprezentant autorizat/al contului, cu condiția ca refuzul să fie rezonabil și justificabil. Refuzul se justifică prin cel puțin unul din următoarele motive:

                                             —

                                             informațiile și documentele furnizate sunt incomplete, perimate, inexacte sau false;

                                             —

                                             reprezentantul potențial este cercetat sau a fost condamnat în ultimii cinci ani pentru fraudă cu certificate sau unități Kyoto, spălare de bani, finanțarea terorismului sau alte infracțiuni grave pentru săvârșirea cărora contul poate servi drept instrument;

                                             —

                                             motivele stabilite în dreptul intern sau în dreptul Uniunii.

                                 Revizuirea periodică a informațiilor referitoare la cont

                                 Titularii de cont trebuie să semnaleze imediat administratorului național (FOEN în cazul Elveției) orice schimbare a datelor referitoare la cont sau la utilizator, furnizând informațiile solicitate de administratorul național, care este responsabil pentru aprobarea actualizării informațiilor în timp util.

                                 Cel puțin o dată la trei ani, administratorul național trebuie să verifice dacă informațiile referitoare la un cont sunt în continuare complete, actualizate, exacte și adevărate și să solicite titularului de cont să notifice orice schimbări, dacă este cazul.

                                 Suspendarea accesului la cont

                                 Accesul la conturi poate fi suspendat dacă se încalcă una din dispozițiile articolului 3 referitor la registre din prezentul acord sau dacă este în curs de desfășurare o investigație privind o posibilă încălcare a dispozițiilor respective.

                                 Confidențialitatea și comunicarea informațiilor

                                 Informațiile păstrate în EUTL, în SSTL, în Registrul Uniunii, în Registrul Elveției și în orice alt registru legat de Protocolul Kyoto, inclusiv cele privind depozitele tuturor conturilor, toate tranzacțiile efectuate, codul unic de identificare a unității al certificatelor și valoarea numerică unică a numărului de serie al unităților Kyoto deținute sau care fac obiectul unei tranzacții, sunt considerate confidențiale.

                                 Aceste informații confidențiale pot fi furnizate, la cerere, entităților publice relevante, dacă cererile respective urmăresc un obiectiv legitim și sunt justificate, necesare și proporționale din perspectiva desfășurării unei investigații, a detectării, a urmăririi, a administrării fiscale, a punerii în executare, a auditării și a supravegherii financiare în scopul de a preveni și a combate frauda, spălarea banilor, finanțarea terorismului și alte infracțiuni grave, manipularea pieței sau alte încălcări ale dreptului Uniunii sau ale dreptului intern al unui stat membru al SEE sau al Elveției și în scopul de a asigura buna funcționare a EU ETS și a ETS-ului Elveției.

                           D.   Criterii esențiale pentru platformele de licitație și activitățile de licitare
                     Entitățile care organizează licitații pentru certificatele de emisii în cadrul ETS-urilor părților trebuie să îndeplinească criteriile esențiale prezentate mai jos și să organizeze licitațiile în conformitate cu acestea:

                                 Criterii esențiale

                                 1

                                 Entitatea care organizează licitația se selectează printr-un proces ce asigură transparența, proporționalitatea, egalitatea de tratament, nediscriminarea și concurența între diferitele platforme de licitație potențiale, pe baza dreptului Uniunii sau a dreptului intern în domeniul achizițiilor publice.

                                 2

                                 Entitatea care organizează licitația trebuie să fie autorizată pentru această activitate și să prezinte garanțiile necesare pentru desfășurarea operațiunilor sale; aceste garanții includ, printre altele, dispoziții pentru identificarea și gestionarea potențialelor consecințe negative ale unui eventual conflict de interese, pentru identificarea și gestionarea riscurilor la care este expusă piața și pentru stabilirea de reguli și proceduri transparente și nediscreționare de organizare a unor licitații echitabile și ordonate, precum și resurse financiare suficiente pentru facilitarea bunei funcționări.

                                 3

                                 Accesul la licitații este condiționat de îndeplinirea cerinței minime de a supune clienții la controalele adecvate aferente obligației de diligență, pentru a evita subminarea derulării licitațiilor de către participanți.

                                 4

                                 Procesul de licitare trebuie să fie previzibil, în special în ceea ce privește calendarul, derularea vânzărilor și estimarea volumelor disponibile. Principalele elemente ale metodei de licitare, inclusiv calendarul, datele și volumul estimat al vânzărilor, se publică pe site-ul internet al entității care organizează licitația, cu cel puțin o lună înainte de începerea licitației. Orice ajustare semnificativă se anunță, de asemenea, în prealabil și cât mai devreme posibil.

                                 5

                                 Licitarea certificatelor se efectuează cu obiectivul de a reduce la minimum orice impact asupra ETS-ului fiecărei părți. Entitatea responsabilă cu licitația se asigură că prețurile de închidere nu deviază semnificativ de la prețurile relevante ale certificatelor care se înregistrează pe piața secundară în perioada de licitație, fapt care ar indica o deficiență a licitațiilor. Metodologia de determinare a abaterii menționate anterior ar trebui notificată autorităților competente care exercită funcții de supraveghere a pieței.

                                 6

                                 Toate informațiile neconfidențiale relevante pentru licitații, inclusiv toată legislația, orientările și formularele, se publică în mod deschis și transparent. Rezultatele fiecărei licitații organizate se publică în cel mai scurt timp posibil și cuprind informațiile neconfidențiale relevante. Cel puțin o dată pe an se publică rapoarte privind rezultatele licitațiilor.

                                 7

                                 Licitarea certificatelor se supune unor norme și proceduri adecvate pentru a atenua riscul de comportament anticoncurențial, abuzul de piață, spălarea banilor și finanțarea terorismului prin intermediul licitațiilor. Aceste norme și proceduri sunt, pe cât posibil, cel puțin la fel de stricte ca cele aplicabile piețelor financiare în regimurile juridice ale părților. Entitatea care organizează licitația are, în special, obligația de a institui măsuri, proceduri și procese care asigură integritatea licitațiilor. Aceasta trebuie, de asemenea, să monitorizeze comportamentul participanților la piață și să notifice autorităților publice competente cazurile de comportament anticoncurențial, abuz de piață, spălare a banilor sau finanțare a terorismului.

                                 8

                                 Entitatea care organizează licitațiile, precum și procesul de licitare a certificatelor sunt supravegheate în mod adecvat de către autoritățile competente. Autoritățile competente desemnate trebuie să dispună de competențele legale și de mecanismele tehnice necesare pentru a supraveghea:

                                             —

                                             organizarea și comportamentul operatorilor platformelor de licitație;

                                             —

                                             organizarea și comportamentul intermediarilor profesionali care acționează în numele clienților;

                                             —

                                             comportamentul și tranzacțiile participanților la piață, pentru a preveni utilizarea abuzivă a informațiilor privilegiate și manipularea pieței;

                                             —

                                             tranzacțiile participanților la piață, pentru a preveni spălarea banilor și finanțarea terorismului.

                                       Pe cât posibil, supravegherea trebuie să fie cel puțin la fel de strictă ca supravegherea piețelor financiare în regimurile juridice ale părților.

                           Elveția depune eforturi pentru a contracta o entitate privată pentru licitarea certificatelor sale, în conformitate cu normele privind achizițiile publice.
                     Până la contractarea unei astfel de entități și dacă numărul de certificate care se scot la licitație într-un an este inferior unui prag fix, Elveția poate continua să utilizeze actualul mecanism, și anume organizarea licitațiilor de către FOEN, în următoarele condiții:

                                 1.

                                 Pragul este de 1 000 000 de certificate și include certificatele care se scot la licitație pentru activitățile de aviație.

                                 2.

                                 Se aplică criteriile esențiale 1-8, cu excepția criteriilor 1 și 2, iar ultima frază a criteriului 5 și criteriile 7 și 8 se aplică numai FOEN, în măsura în care este posibil.

                           Criteriul esențial 3 se aplică împreună cu următoarea dispoziție: se garantează tuturor entităților din SEE care au dreptul să depună oferte la licitațiile din Uniune dreptul de a depune oferte la licitațiile de certificate elvețiene conform dispozițiilor în materie de licitații, care erau în vigoare la data la care a fost semnat prezentul acord.
                     Elveția poate acorda unor entități situate în SEE mandatul de a organiza licitații.

                     ANEXA II
                     STANDARDE TEHNICE DE CREARE A LEGĂTURII
                     Pentru operaționalizarea legăturii dintre EU ETS și ETS-ul Elveției trebuie instituită o soluție provizorie în mai 2020 sau cât mai curând posibil după această dată. Părțile cooperează pentru a înlocui în cel mai scurt timp posibil soluția provizorie cu o legătură permanentă dintre registre.
                     Standardele tehnice de creare a legăturii (LTS) specifică:

                                 —

                                 arhitectura legăturii de comunicare;

                                 —

                                 securitatea transferului de date;

                                 —

                                 lista funcțiilor (tranzacții, reconciliere etc.);

                                 —

                                 definiția serviciilor web;

                                 —

                                 cerințele referitoare la arhivarea datelor;

                                 —

                                 aranjamentele operaționale (serviciul de asistență, sprijinul);

                                 —

                                 planul de activare a comunicării și procedura de testare;

                                 —

                                 procedura de testare a securității.

                           LTS precizează că administratorii trebuie să ia toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că SSTL, EUTL și legătura sunt operaționale 24 de ore pe zi și 7 zile pe săptămână și că orice întreruperi ale funcționării SSTL, a EUTL și a legăturii sunt menținute la un nivel minim.
                     LTS precizează că toate comunicațiile dintre SSTL și EUTL constau în schimburi securizate de mesaje prin servicii web bazate pe următoarele tehnologii (1):

                                 —

                                 servicii web care utilizează protocolul Simple Object Access Protocol (SOAP) sau un protocol echivalent;

                                 —

                                 rețea privată virtuală (VPN) bazată pe hardware;

                                 —

                                 limbaj de marcare extensibil (XML);

                                 —

                                 semnătură digitală; și

                                 —

                                 protocoale de sincronizare a ceasului în rețea.

                           LTS stabilesc cerințe de securitate suplimentare pentru registrul elvețian, SSTL, registrul Uniunii și EUTL și sunt consemnate într-un „plan de gestionare a securității”. LTS precizează în special că:

                                 —

                                 dacă există suspiciunea că securitatea registrului elvețian, a SSTL, a registrului Uniunii sau a EUTL a fost compromisă, părțile se informează reciproc imediat și suspendă legătura dintre SSTL și EUTL;

                                 —

                                 în caz de încălcare a securității, părțile se angajează să facă imediat schimb de informații. În măsura în care se cunosc detaliile tehnice, administratorul Registrului elvețian și administratorul central al Uniunii întocmesc, în termen de 24 de ore de la încălcarea securității, un raport în care este descris incidentul (data, cauza, impactul, soluțiile de remediere).

                           Procedura de testare a securității prevăzută în LTS se aplică înainte de stabilirea legăturii de comunicare dintre SSTL și EUTL și ori de câte ori este necesară o nouă versiune sau ediție a SSTL sau a EUTL.
                     LTS prevăd două medii de testare în plus față de mediul de producție: un mediu de testare pentru dezvoltator și un mediu de acceptare.
                     Părțile prezintă dovezi, prin intermediul administratorului Registrului elvețian și al administratorului central al Uniunii, că a fost efectuată în cele douăsprezece luni anterioare o evaluare independentă a securității sistemelor lor în conformitate cu cerințele de securitate prevăzute în LTS. Toate noile ediții importante de software sunt supuse, în conformitate cu cerințele de securitate prevăzute în LTS, unor teste de securitate, în special testului de rezistență la intruziuni. Testul de rezistență la intruziuni nu se efectuează de către dezvoltatorul software-ului sau un subcontractant al acestuia.

               (1)  Aceste tehnologii sunt utilizate în prezent pentru stabilirea unei conexiuni între Registrul Uniunii și Registrul internațional al tranzacțiilor, precum și între Registrul elvețian și Registrul internațional al tranzacțiilor.””