title: 2009/50/CE,Euratom: Decizia Consiliului și a Comisiei din 18 decembrie 2008 privind încheierea Protocolului la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 21/41

      DECIZIA CONSILIULUI ȘI A COMISIEI

   din 18 decembrie 2008
   privind încheierea Protocolului la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană
   (2009/50/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 44 alineatul (2), articolul 47 alineatul (2) ultima teză, articolul 55, articolul 57 alineatul (2), articolul 71, articolul 80 alineatul (2), articolele 93, 94, 133 și 181a, coroborate cu articolul 300 alineatul (2) teza a doua și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 al doilea paragraf,
   având în vedere Actul de aderare a Bulgariei și a României, în special articolul 6 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere aprobarea Consiliului, acordată în conformitate cu articolul 101 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană a fost semnat în numele Comunității și al statelor membre la 20 mai 2008 în conformitate cu Decizia 2008/792/CE a Consiliului (2).

               (2)

               Până la intrarea sa în vigoare, protocolul a fost aplicat cu titlu provizoriu de la 1 ianuarie 2007.

               (3)

               Protocolul ar trebui încheiat,

         DECID:
   Articolul 1
   Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană se aprobă prin prezenta decizie în numele Comunității, al Comunității Europene a Energiei Atomice și al statelor membre.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității și al statelor membre, la notificarea prevăzută la articolul 3 din protocol. Președintele Comisiei procedează simultan la respectiva notificare în numele Comunității Europene a Energiei Atomice.

      Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BARNIER

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  Avizul din 2 septembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO L 272, 14.10.2008, p. 5.


title: Decizia 2011/235/PESC a Consiliului din 12 aprilie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Iran

text:
               14.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 100/51

         DECIZIA 2011/235/PESC A CONSILIULUI
   din 12 aprilie 2011
   privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Iran
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 21 martie 2011, Consiliul și-a reiterat profunda îngrijorare cu privire la deteriorarea situației drepturilor omului în Iran.

               (2)

               Consiliul a subliniat în special creșterea dramatică a numărului execuțiilor în ultimele luni, precum și reprimarea sistematică a cetățenilor iranieni, care sunt hărțuiți și arestați pentru a-și fi exercitat drepturile legitime la libertatea de exprimare și de întrunire pașnică. Uniunea a reiterat condamnarea fermă a utilizării torturii și a altor tratamente cu cruzime, inumane și degradante.

               (3)

               În acest context, Consiliul și-a reafirmat hotărârea de a continua să abordeze încălcările drepturilor omului în Iran și a declarat că este pregătit să introducă măsuri restrictive orientate împotriva celor care se fac răspunzători de încălcări grave ale drepturilor omului în Iran.

               (4)

               Măsurile restrictive ar trebui orientate împotriva persoanelor complice la sau răspunzătoare de punerea în aplicare a unor încălcări grave ale drepturilor omului săvârșite cu ocazia reprimării manifestanților pașnici, a ziariștilor, a apărătorilor drepturilor omului, a studenților sau a altor persoane care își apără, verbal, drepturile legitime, inclusiv libertatea de exprimare, precum și împotriva persoanelor complice la sau răspunzătoare de punerea în aplicare a unor încălcări grave ale dreptului la un proces echitabil, de acte de tortură, de tratamente cu cruzime, inumane și degradante, sau de aplicarea fără distincție, în mod excesiv și din ce în ce mai frecvent a pedepsei cu moartea, inclusiv prin execuții publice, prin lapidare, spânzurare sau execuții ale infractorilor minori, cu încălcarea obligațiilor internaționale privind drepturile omului asumate de Iran.

               (5)

               Este necesar ca Uniunea să acționeze în continuare, pentru a pune în aplicare anumite măsuri,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica intrarea pe teritoriul lor sau tranzitarea acestuia de către persoane care se fac răspunzătoare de încălcări grave ale drepturilor omului în Iran și de către persoane asociate cu acestea, astfel cum figurează în anexă.
   (2)   Alineatul (1) nu obligă un stat membru să refuze intrarea pe teritoriul său propriilor resortisanți.
   (3)   Alineatul (1) nu aduce atingere cazurilor în care unui stat membru îi revine o obligație de drept internațional, și anume:

               (a)

               în calitate de țară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale;

               (b)

               în calitate de țară-gazdă a unei conferințe internaționale organizate de Organizația Națiunilor Unite sau sub auspiciile acesteia;

               (c)

               în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități; sau

               (d)

               în temeiul Tratatului de Conciliere din 1929 (Pactul de la Lateran) încheiat de Sfântul Scaun (Statul Vatican) și Italia.

         (4)   Se consideră că alineatul (3) se aplică de asemenea în cazul în care un stat membru este țara-gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE).
   (5)   Consiliul este informat în mod corespunzător în toate cazurile în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatului (3) sau (4).
   (6)   Statele membre pot acorda derogări de la măsurile impuse la alineatul (1), atunci când deplasarea unei persoane se justifică din motive umanitare urgente sau atunci când persoana respectivă se deplasează pentru a asista la reuniuni interguvernamentale, inclusiv la reuniuni inițiate de Uniune sau la reuniuni găzduite de un stat membru care asigură președinția OSCE, în cazul în care în cadrul acestora se poartă un dialog politic care vizează direct promovarea democrației, a drepturilor omului și a statului de drept în Iran.
   (7)   Un stat membru care dorește să acorde derogările menționate la alineatul (6) informează în scris Consiliul în acest sens. Derogarea se consideră acordată, cu excepția cazului în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică obiecții în scris, în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării privind derogarea propusă. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică o obiecție, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide să acorde totuși derogarea propusă.
   (8)   În cazul în care, în temeiul alineatelor (3), (4), (6) sau (7), un stat membru autorizează intrarea sau tranzitul pe teritoriul său al persoanelor care figurează pe lista din anexă, autorizația se limitează la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele la care se referă.
   Articolul 2
   (1)   Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de persoane care se fac răspunzătoare de încălcări grave ale drepturilor omului în Iran, precum și toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de către persoane și entități asociate acestora, astfel cum figurează pe lista din anexă.
   (2)   Niciun fond sau resursă economică nu se pune, în mod direct sau indirect, la dispoziția persoanelor și entităților care figurează pe lista din în anexă și nici nu pot fi utilizate în beneficiul acestora.
   (3)   Autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în anumite condiții pe care le consideră corespunzătoare, după ce a hotărât că fondurile sau resursele economice în cauză sunt:

               (a)

               necesare pentru a satisface nevoile de bază ale persoanelor care figurează pe lista din anexă și ale membrilor de familie aflați în întreținerea acestora, incluzând cheltuielile pentru alimente, chirie sau ipotecă, pentru medicamente și tratamente medicale, impozitele, primele de asigurare și plata facturilor la utilități;

               (b)

               destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor suportate în legătură cu furnizarea unor servicii juridice;

               (c)

               destinate exclusiv plății unor comisioane sau taxe aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a unor fonduri sau resurse economice înghețate; sau

               (d)

               necesare pentru cheltuieli extraordinare, cu condiția ca autoritatea competentă să fi notificat autorităților competente ale celorlalte state membre și Comisiei motivele pe baza cărora consideră că ar trebui acordată o autorizație specifică, cu cel puțin două săptămâni înainte de acordarea acesteia.

         Statul membru în cauză informează celelalte state membre și Comisia cu privire la orice autorizație acordată în temeiul prezentului alineat.
   (4)   Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), autoritățile competente ale unui stat membru pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, cu condiția îndeplinirii următoarelor condiții:

               (a)

               fondurile sau resursele economice să facă obiectul unui privilegiu judiciar, administrativ sau arbitral instituit înainte de data la care persoana sau entitatea menționată la alineatul (1) a fost inclusă pe lista din anexă sau al unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate înaintea datei respective;

               (b)

               fondurile sau resursele economice să fie utilizate exclusiv pentru a satisface pretențiile garantate printr-un astfel de privilegiu sau a căror valabilitate este recunoscută printr-o astfel de hotărâre, în limitele stabilite de actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile care reglementează drepturile persoanelor care formulează astfel de pretenții;

               (c)

               privilegiul sau hotărârea să nu fie în beneficiul unei persoane sau entități menționate în anexă; și

               (d)

               recunoașterea privilegiului sau a hotărârii respective să nu contravină politicii publice a statului membru respectiv.

         Statul membru în cauză informează celelalte state membre și Comisia cu privire la orice autorizație acordată în temeiul prezentului alineat.
   (5)   Alineatul (1) nu interzice unei persoane sau entități care figurează pe listă să efectueze plăți datorate în temeiul unui contract încheiat anterior datei la care persoana sau entitatea respectivă a fost înscrisă pe lista din anexă, cu condiția ca statul membru în cauză să fi decis că beneficiarul plății respective nu este, în mod direct sau indirect, o persoană sau entitate menționată la alineatul (1).
   (6)   Alineatul (2) nu se aplică sumelor suplimentare vărsate în conturile înghețate reprezentând:

               (a)

               dobânzi sau alte venituri generate de conturile respective; sau

               (b)

               plăți cuvenite în temeiul unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau care au survenit anterior datei la care aceste conturi au devenit obiectul măsurilor prevăzute la alineatele (1) și (2),

         cu condiția ca orice astfel de dobânzi, alte venituri și plăți să rămână sub incidența măsurilor prevăzute la alineatul (1).
   Articolul 3
   (1)   Consiliul, hotărând la propunerea unui stat membru sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, întocmește și modifică lista din anexă.
   (2)   Consiliul comunică decizia sa, inclusiv motivele includerii pe listă, persoanei sau entității vizate, fie direct, dacă dispune de adresa acesteia, fie prin publicarea unui anunț care să ofere persoanei sau entității în cauză posibilitatea de a prezenta observații.
   (3)   În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul reexaminează decizia și informează în consecință persoana sau entitatea în cauză.
   Articolul 4
   (1)   Anexa cuprinde motivele includerii pe listă a persoanelor și entităților vizate.
   (2)   De asemenea, anexa include informațiile necesare identificării persoanelor sau entităților în cauză, în cazul în care acestea sunt disponibile. În ceea ce privește persoanele, astfel de informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, cetățenia, numărul de pașaport și de carte de identitate, sexul, adresa (dacă este cunoscută) și funcția sau profesia. În ceea ce privește entitățile, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul.
   Articolul 5
   Pentru ca măsurile prevăzute în prezenta decizie să aibă un impact cât mai mare, Uniunea încurajează statele terțe să adopte măsuri restrictive similare.
   Articolul 6
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Prezenta decizie se aplică până la 13 aprilie 2012. Aceasta se reexaminează permanent. Se reînnoiește sau se modifică, după caz, în cazul în care Consiliul consideră că obiectivele sale nu au fost îndeplinite.

      Adoptată la Luxemburg, 12 aprilie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      ANEXA I

         Lista persoanelor și entităților menționate la articolele 1 și 2

         Persoane

                  Nume

                  Informații de identificare

                  Motive

                  Data includerii pe listă

                  1.

                  AHMADI-MOQADDAM Esmail

                  Locul nașterii: Teheran (Iran) - Data nașterii: 1961

                  Șeful Poliției Naționale a Iranului. Forțele aflate sub comanda acestuia au condus atacuri violente asupra protestatarilor pașnici și un atac nocturn violent asupra internatelor Universității din Teheran la 15 iunie 2009.

                  2.

                  ALLAHKARAM Hossein

                  Șeful Ansar-e Hezbollah și colonel în cadrul Corpului Gardienilor Revoluției Iraniene (IRGC). Este cofondator al Ansar-e Hezbollah. Această forță paramilitară a fost responsabilă de utilizarea violenței extreme în timpul represiunilor împotriva studenților și a universităților în 1999, 2002 și 2009.

                  3.

                  ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                  Adjunctul șefului forțelor terestre ale IRGC.
                  A fost răspunzător în mod direct de represiunile împotriva protestatarilor pe tot parcursul verii anului 2009.

                  4.

                  FAZLI Ali

                  Comandant adjunct al Basij, fost șef al trupelor Seyyed al-Shohada ale IRGC, provincia Teheran (până în februarie 2010). Trupele Seyyed al-Shohada asigură securitatea provinciei Teheran și au jucat un rol-cheie în represiunea violentă împotriva protestatarilor în 2009.

                  5.

                  HAMEDANI Hossein

                  Șeful trupelor Rassoulollah ale IRGC care sunt responsabile de teritoriul lărgit al Teheranului din noiembrie 2009. Trupele Rassoulollah se ocupă de securitatea teritoriul lărgit al Teheranului și au jucat un rol-cheie în represiunea violentă împotriva protestatarilor în 2009. Responsabil de reprimarea protestelor pe parcursul evenimentelor din ziua Ashura (decembrie 2009) și după acestea.

                  6.

                  JAFARI Mohammad-Ali
                  (alias Aziz Jafari)

                  Locul nașterii: Yazd (Iran) - Data nașterii: 1.9.1957

                  General, comandant al IRGC. IRGC și baza Sarollah comandată de generalul Aziz Jafari au jucat un rol-cheie în intervenția ilegală în alegerile prezidențiale din 2009, prin arestarea și reținerea activiștilor politici, precum și prin ciocnirile stradale cu protestatarii.

                  7.

                  KHALILI Ali

                  General al IRGC, șeful unității medicale de la baza Sarollah. La 26 iunie 2009, a semnat o scrisoare adresată Ministerului Sănătății, prin care interzicea transmiterea de documente sau dosare medicale oricărei persoane rănite sau spitalizate pe parcursul evenimentelor postelectorale.

                  8.

                  MOTLAGH Bahram Hosseini

                  Șeful trupelor Seyyed al-Shohada ale IRGC, provincia Teheran. Trupele Seyyed al-Shohada au jucat un rol-cheie în organizarea reprimării protestelor.

                  9.

                  NAQDI Mohammad-Reza

                  Locul nașterii: Najaf (Irak) – Data nașterii: aproximativ 1952

                  Comandantul Basij. În calitate de comandant al forțelor Basij ale IRGC, Naqdi este responsabil sau complice la abuzurile comise de acestea la sfârșitul anului 2009, inclusiv reacția violentă la protestele care au avut loc în decembrie 2009, în ziua Ashura, care au provocat 15 morți și arestarea a sute de protestatari.
                  Înaintea numirii sale în postul de comandant al forțelor Basij în octombrie 2009, Naqdi a fost șef al unității de informații a Basij, responsabil de interogarea persoanelor arestate în timpul represiunii postelectorale.

                  10.

                  RADAN Ahmad-Reza

                  Locul nașterii: Isfahan (Iran) -Data nașterii: 1963

                  Adjunctul șefului Poliției Naționale a Iranului. Ca adjunct al șefului Poliției Naționale, post pe care îl ocupă din 2008, Radan a fost responsabil de agresiunile fizice, crimele și arestările și reținerile arbitrare îndreptate împotriva protestatarilor, comise de forțele de poliție.

                  11.

                  RAJABZADEH Azizollah

                  Fost șef al Poliției din Teheran (până în ianuarie 2010). În calitate de comandant al Forțelor de Aplicare a Legii din teritoriul lărgit al Teheranului, Azizollah Rajabzadeh, este funcționarul cu cel mai înalt grad acuzat în cazurile de abuzuri de la Centru de detenție Kahrizak.

                  12.

                  SAJEDI-NIA Hossein

                  Șeful poliției din Teheran, fost adjunct al șefului Poliției Naționale a Iranului, responsabil de operațiunile poliției. Este responsabil de coordonarea, pentru Ministerul Internelor, a operațiunilor de represiune în capitala iraniană.

                  13.

                  TAEB Hossein

                  Locul nașterii: Teheran - Data nașterii: 1963

                  Fost comandant al Basij (până în octombrie 2009). În prezent, adjunct al comandatului IRGC însărcinat cu informațiile. Forțele aflate sub comanda sa au participat la agresiuni fizice în masă, crime, rețineri și la torturarea protestatarilor pașnici.

                  14.

                  SHARIATI Seyeed Hassan

                  Șef al Parchetului din Mashhad. Sub conducerea sa procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului și bazându-se pe mărturii obținute sub presiune și prin tortură. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, pedepsele cu moartea au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător dreptul la un proces echitabil.

                  15.

                  DORRI-NADJAFABADI Ghorban-Ali

                  Locul nașterii: Najafabad (Iran) - Data nașterii: 1945

                  Fost procuror-general al Iranului până în septembrie 2009 (fost ministru al informațiilor pe durata președinției Khatami). În această calitate a dispus și a supravegheat procesele-simulacru în urma primelor proteste postelectorale, pe parcursul cărora nu au fost respectate drepturile acuzaților și nu li s-a permis un avocat. De asemenea, acesta este responsabil de abuzurile din Kahrizak.

                  16.

                  HADDAD Hassan
                  (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                  Judecător, Tribunalul Revoluționar din Teheran, secția 26. A răspuns de cazurile deținuților legate de criza postelectorală și a amenințat în repetate rânduri familiile deținuților pentru a le reduce la tăcere. A contribuit la emiterea ordinelor de detenție către Centrul de detenție Kahrizak.

                  17.

                  Hodjatoleslam Seyed Mohammad SOLTANI

                  Judecător, Tribunalul Revoluționar din Mashhad. Sub jurisdicția sa, procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, pedepsele cu moartea au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător dreptul la un proces echitabil.

                  18.

                  HEYDARIFAR Ali-Akbar

                  Judecător, Tribunalul Revoluționar din Teheran. A participat la procesele protestatarilor. A fost audiat de parchet cu privire la actele de violență de la Kahrizak. A contribuit la emiterea ordinele de reținere pentru trimiterea deținuților la Centrul de detenție Kahrizak.

                  19.

                  JAFARI-DOLATABADI Abbas

                  Procuror - general al Teheranului din august 2009. Biroul lui Dolatabadi a pus sub acuzare un număr ridicat de protestatari, inclusiv persoane care au participat la protestele din decembrie 2009, cu ocazia zilei Ashura. Acesta a ordonat închiderea biroului lui Karroubi în septembrie 2009 și arestarea mai multor politicieni reformiști. De asemenea, a interzis două partide politice reformiste în iunie 2010. Biroul său a acuzat protestatarii de „Muharebeh”, sau ofense aduse lui Dumnezeu, care implică condamnarea la moarte, și a refuzat dreptul la un proces corespunzător persoanelor pasibile de condamnarea la moarte. De asemenea, biroul său a vizat și a arestat reformiști, activiști în domeniul drepturilor omului și membri ai mediei ca parte a unor represiuni de amploare împotriva opoziției politice.

                  20.

                  MOGHISSEH Mohammad
                  (alias NASSERIAN)

                  Judecător, șef al Tribunalului Revoluționar din Teheran, secția 28. Răspunde de cazurile postelectorale. A emis condamnări la perioade lungi de detenție în cursul unor procese neechitabile în care erau implicați activiști sociali și politici și jurnaliști, precum și mai multe condamnări la moarte ale unor protestatari și activiști sociali și politici.

                  21.

                  MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                  Locul nașterii: Ejiyeh - Data nașterii: aproximativ 1956

                  Procuror-general al Iranului din septembrie 2009 și purtător de cuvânt al Parchetului (fost ministru al informațiilor pe parcursul alegerilor din 2009). În timp ce ocupa postul de Ministru al Informațiilor, pe parcursul alegerilor, agenți de informații aflați sub comanda sa au fost responsabili de reținerea, torturarea și obținerea de mărturii false sub presiune din partea a sute de activiști, jurnaliști, disidenți și politicieni reformiști. Mai mult, personalități politice au fost obligate să facă mărturii false în cursul unor interogatorii insuportabile care au inclus torturi, abuzuri, șantaj și amenințarea membrilor familiei.

                  22.

                  MORTAZAVI Said

                  Locul nașterii: Meybod, Yazd (Iran) - Data nașterii: 1967

                  Șeful Grupului Operativ al Iranului de Combatere a Contrabandei, fost procuror-general al Teheranului până în august 2009. În această calitate a emis un ordin general utilizat pentru reținerea a sute de activiști, jurnaliști și studenți. A fost suspendat din funcție în august 2010, după o anchetă a Parchetului iranian privind rolul său în decesul a trei oameni reținuți la ordinul său, în urma alegerilor.

                  23.

                  PIR-ABASSI Abbas

                  Tribunalul Revoluționar din Teheran, secțiile 26 și 28. Acesta răspunde de cazurile postelectorale, a emis condamnări la perioade lungi de detenție pe parcursul unor procese neechitabile împotriva activiștilor în domeniul drepturilor omului și a emis mai multe condamnări la moarte împotriva protestatarilor.

                  24.

                  MORTAZAVI Amir

                  Procuror-adjunct al Mashhad. Sub supravegherea sa, procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, pedepsele cu moartea au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător dreptul la un proces echitabil.

                  25.

                  SALAVATI Abdolghassem

                  Judecător, șeful Tribunalului Revoluționar din Teheran, secția 15. Responsabil de cazurile postelectorale, a prezidat procesele-simulacru din vara anului 2009, a condamnat la moarte doi monarhiști care au apărut în procesele-simulacru. A condamnat la perioade de detenție lungi peste o sută de prizonieri politici, activiști ai drepturilor omului și demonstranți.

                  26.

                  SHARIFI Malek Adjar

                  Șeful Parchetului din Azerbaidjanul de est. A fost responsabil de procesul lui Sakineh Mohammadi-Ashtiani.

                  27.

                  ZARGAR Ahmad

                  Judecător, Curtea de Apel din Teheran, secția 36. A confirmat condamnările la perioadele de detenție lungi și condamnările la moarte pronunțate împotriva protestatarilor.

                  28.

                  YASAGHI Ali-Akbar

                  Judecător, Tribunalul Revoluționar din Mashhad. Sub jurisdicția sa, procesele s-au desfășurat sumar și în sesiuni închise, fără a se ține seama de drepturile de bază ale acuzatului. Întrucât hotărârile privind executarea au fost emise în masă, pedepsele cu moartea au fost pronunțate fără a se respecta în mod corespunzător dreptul la un proces echitabil.

                  29.

                  BOZORGNIA Mostafa

                  Șeful unității 350 a închisorii Evin. A dat dovadă, cu numeroase ocazii, de violență disproporționată împotriva prizonierilor.

                  30.

                  ESMAILI Gholam-Hossein

                  Șeful Organizației Închisorilor din Iran. În această calitate, a fost complice la detenția în masă a protestatarilor politici și a acoperit abuzurile din sistemul de detenție.

                  31.

                  SEDAQAT Farajollah

                  Secretar adjunct al Administrației Generale a Închisorilor din Teheran - fost șef al închisorii Evin, Teheran, până în octombrie 2010, perioadă în care au avut loc torturi. A fost gardian și a exercitat presiuni asupra prizonierilor cu numeroase ocazii.

                  32.

                  ZANJIREI Mohammad-Ali

                  Adjunct al șefului Organizației Închisorilor din Iran, responsabil pentru abuzuri și privarea de drepturi în centrele de detenție. A ordonat transferul a numeroși deținuți în izolare.


title: 2013/194/UE: Decizia Consiliului din 22 aprilie 2013 de numire a unui membru spaniol și a unui supleant spaniol în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               25.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 113/17

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 22 aprilie 2013
   de numire a unui membru spaniol și a unui supleant spaniol în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2013/194/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului spaniol,
   întrucât:

               (1)

               La 22 decembrie 2009 și la 18 ianuarie 2010, Consiliul a adoptat Deciziile 2009/1014/UE (1) și 2010/29/UE (2) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2010 și 25 ianuarie 2015.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Juan Ignacio DIEGO PALACIOS. Un loc de supleant a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului doamnei Cristina MAZAS PÉREZ-OLEAGA,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numesc în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2015:

               (a)

               în calitate de membru:

                           —

                           doamna Cristina MAZAS PÉREZ-OLEAGA, Consejera de Economía, Hacienda y Empleo;

                     și

               (b)

               în calitate de supleant:

                           —

                           doamna Inmaculada VALENCIA BAYÓN, Directora General de Economía y Asuntos Europeos.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 22 aprilie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. GILMORE

      (1)  JO L 348, 29.12.2009, p. 22.

      (2)  JO L 12, 19.1.2010, p. 11.


title: Decizia (UE) 2016/1754 a Consiliului din 29 septembrie 2016 de modificare a Deciziei (UE) 2015/1601 de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei

text:
               1.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 268/82

         DECIZIA (UE) 2016/1754 A CONSILIULUI
   din 29 septembrie 2016
   de modificare a Deciziei (UE) 2015/1601 de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 78 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Consiliul a adoptat două decizii de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei. În temeiul Deciziei (UE) 2015/1523 a Consiliului (2), 40 000 de solicitanți de protecție internațională urmează să fie transferați din Italia și Grecia către celelalte state membre. În temeiul Deciziei (UE) 2015/1601 a Consiliului (3), 120 000 de solicitanți de protecție internațională urmează să fie transferați din Italia și Grecia către alte state membre.

               (2)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Decizia (UE) 2015/1601, din 26 septembrie 2016, 54 000 de solicitanți urmează să fie transferați din Italia și Grecia pe teritoriul altor state membre, cu excepția cazului în care, în temeiul articolului 4 alineatul (3) din decizia respectivă, până la acea dată Comisia prezintă o propunere de a-i repartiza într-un anumit stat membru beneficiar care se confruntă cu o situație de urgență caracterizată de un aflux brusc de persoane.

               (3)

               În conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din Decizia (UE) 2015/1601, Comisia ține în permanență sub supraveghere situația afluxurilor masive de resortisanți ai țărilor terțe în statele membre. Comisia urmează să prezinte, după caz, propuneri de modificare a deciziei respective, pentru a ține seama de evoluția situației de pe teren și de impactul acesteia asupra mecanismului de transfer, precum și de evoluția presiunii exercitate asupra statelor membre, în special asupra statelor membre din prima linie.

               (4)

               Cu scopul de a pune capăt migrației ilegale din Turcia către UE, la 18 martie 2016 (4), UE și Turcia au convenit cu privire la o serie de acțiuni, inclusiv relocarea, pentru fiecare sirian readmis de Turcia din insulele grecești, a unui alt sirian din Turcia către statele membre, în cadrul angajamentelor existente. Relocarea în cadrul acestui mecanism va avea loc, într-o primă etapă, prin îndeplinirea angajamentelor asumate de statele membre în concluziile reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului din 20 iulie 2015. Orice nevoie suplimentară de relocare urmează să fie abordată prin intermediul unui acord voluntar similar, în limita a 54 000 de persoane suplimentare, dând posibilitatea ca orice angajamente de relocare asumate în cadrul acordului respectiv să fie compensate din locurile nealocate în temeiul Deciziei (UE) 2015/1601.

               (5)

               Se preconizează ca prin relocarea, admisia umanitară sau alte forme de admisie legală din Turcia prin sistemele naționale și multilaterale să se reducă presiunea exercitată de migrație asupra statelor membre care sunt beneficiare ale transferului în temeiul Deciziei (UE) 2015/1601 prin oferirea unei căi legale și sigure pentru a intra în Uniune și prin descurajarea intrărilor neregulamentare. Prin urmare, eforturile de solidaritate ale statelor membre, care constau în admisia în mod voluntar pe teritoriul lor a resortisanților sirieni din Turcia care au în mod clar nevoie de protecție internațională, ar trebui să fie luate în considerare în raport cu cele 54 000 de persoane menționate mai sus care au solicitat protecție internațională. Numărul de persoane admise în acest mod din Turcia de către un stat membru ar trebui scăzut din numărul de persoane ce urmează să fie transferate în statul membru respectiv în temeiul Deciziei (UE) 2015/1601 în raport cu cei 54 000 de solicitanți.

               (6)

               Printre mecanismele de admisie se pot număra relocarea, admisia umanitară sau alte căi legale de admisie a resortisanților sirieni din Turcia care au în mod clar nevoie de protecție internațională, cum ar fi programele de vize umanitare, transferul umanitar, programele de reîntregire a familiei, proiectele de sponsorizare privată, programele de burse, programele de mobilitate a forței de muncă și altele.

               (7)

               Angajamentele pe care statele membre și le-au asumat ca parte a mecanismului de relocare convenit în Concluziile reprezentanților guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului din 20 iulie 2015, nu ar trebui să fie afectate de prezenta decizie și nu ar trebui luate în considerare în vederea îndeplinirii obligațiilor în temeiul Deciziei (UE) 2015/1601. Prin urmare, un stat membru care alege să își îndeplinească obligațiile în temeiul Deciziei (UE) 2015/1601 prin admiterea de sirieni prezenți în Turcia prin relocare nu ar trebui să poată echivala acest efort ca fiind parte a angajamentului asumat în temeiul mecanismului de relocare din 20 iulie 2015.

               (8)

               Pentru a asigura o monitorizare adecvată a situației, un stat membru, odată ce alege să facă uz de această opțiune, ar trebui să raporteze lunar Comisiei numărul de sirieni prezenți în Turcia care sunt admiși pe teritoriul său, în conformitate cu opțiunea prevăzută în prezenta modificare, specificând sistemul național sau multilateral prin care persoana respectivă a fost admisă și forma de admisie legală.

               (9)

               Întrucât obiectivele prezentei decizii nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre, dar, având în vedere amploarea și efectele acțiunii, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul respectiv, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.

               (10)

               Prezenta decizie respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               (11)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (12)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, și fără a aduce atingere articolelor 4 și 4a din protocolul respectiv, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (13)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul UE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (14)

               Având în vedere caracterul urgent al situației, prezenta decizie ar trebui să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   La articolul 4 din Decizia (UE) 2015/1601 se introduce următorul alineat:

      „(3a)   În ceea ce privește transferul solicitanților menționați la alineatul (1) litera (c), statele membre pot alege să-și respecte obligațiile prin admisia pe teritoriul acestora a unor resortisanți sirieni din Turcia în cadrul sistemelor naționale sau multilaterale de admisie legală a persoanelor care au în mod clar nevoie de protecție internațională, altele decât mecanismul de relocare care a făcut obiectul Concluziilor reprezentanților guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului din 20 iulie 2015. Numărul de persoane admise astfel de un stat membru conduce la o reducere corespunzătoare a obligației statului membru respectiv.
      Articolul 10 se aplică mutatis mutandis pentru orice astfel de admisie legală care conduce la o reducere a obligației de transfer.
      Statele membre care aleg să facă uz de opțiunea prevăzută la prezentul alineat raportează lunar Comisiei numărul de persoane care au fost admise legal în sensul prezentului alineat, indicând tipul de sistem pe baza căruia a avut loc admisia și forma de admisie legală utilizată.”

   Articolul 2
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   (2)   Prezenta decizie se aplică până la 26 septembrie 2017.
   (3)   Prezenta decizie se aplică persoanelor care, în sensul articolului 4 alineatul (3a) din Decizia (UE) 2015/1601, au fost admise din Turcia de către statele membre de la 1 mai 2016.

      Adoptată la Bruxelles, 29 septembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. ŽIGA

      (1)  Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.

      (2)  Decizia (UE) 2015/1523 a Consiliului din 14 septembrie 2015 de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei (JO L 239, 15.9.2015, p. 146).

      (3)  Decizia (UE) 2015/1601 a Consiliului din 22 septembrie 2015 de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei (JO L 248, 24.9.2015, p. 80).

      (4)  Declarația UE-Turcia din 18 martie 2016.


title: 2014/344/UE: Decizia Consiliului din 19 mai 2014 privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Principatul Liechtenstein privind participarea acestuia la Biroul European de Sprijin pentru Azil

text:
               11.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 170/49

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 19 mai 2014
   privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Principatul Liechtenstein privind participarea acestuia la Biroul European de Sprijin pentru Azil

      (2014/344/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 74 și articolul 78 alineatele (1) și (2), coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia 2014/186/UE a Consiliului (1), Acordul dintre Uniunea Europeană și Principatul Liechtenstein privind modalitățile de participare a acestuia la Biroul European de Sprijin pentru Azil (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 3 martie 2014, sub rezerva încheierii sale.

               (2)

               Acordul ar trebui să fie aprobat.

               (3)

               În conformitate cu considerentul 21 din Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Regatul Unit și Irlanda participă la regulamentul menționat și le revin obligații în temeiul acestuia. Prin urmare, acestea ar trebui să se conformeze articolului 49 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 439/2010 și să participe la prezenta decizie. Regatul Unit și Irlanda participă, așadar, la prezenta decizie.

               (4)

               În conformitate cu considerentul 22 din Regulamentul (UE) nr. 439/2010, Danemarca nu participă la adoptarea regulamentului menționat și nu îi revin obligații în temeiul acestuia. Danemarca nu participă, așadar, la prezenta decizie,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul dintre Uniunea Europeană și Principatul Liechtenstein privind participarea acestuia la Biroul European de Sprijin pentru Azil.
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 13 alineatul (1) din acord (3).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 19 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. TSAFTARIS

      (1)  Decizia 2014/186/UE a Consiliului din 11 februarie 2014 privind semnarea, în numele Uniunii, a acordului dintre Uniunea Europeană și Principatul Liechtenstein privind modalitățile de participare a acestuia la Biroul European de Sprijin pentru Azil (JO L 102, 5.4.2014, p. 3).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil (JO L 132, 29.5.2010, p. 11).

      (3)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia Consiliului din 10 noiembrie 2015 de numire a unui membru și a unui supleant în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Securitate și Sănătate în Muncă pentru Ungaria

text:
               14.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 10 noiembrie 2015
   de numire a unui membru și a unui supleant în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Securitate și Sănătate în Muncă pentru Ungaria
   (2015/C 380/02)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2062/94 al Consiliului din 18 iulie 1994 privind înființarea Agenției Europene pentru Securitate și Sănătate în Muncă (1), în special articolul 8,
   având în vedere lista candidaților prezentată Consiliului de către guvernele statelor membre și de către organizațiile lucrătorilor și patronale,
   având în vedere listele membrilor și supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 2 decembrie 2013 (2) și din 12 iunie 2014 (3), Consiliul a numit, cu excepția anumitor membri și supleanți, membrii și supleanții în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Securitate și Sănătate în Muncă pentru perioada care se încheie la 7 noiembrie 2016.

               (2)

               Guvernul Ungariei a prezentat candidaturi pentru două posturi vacante,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Sunt numiți în calitate de membru și de supleant în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Securitate și Sănătate în Muncă, pentru perioada care se încheie la 7 noiembrie 2016:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membru

               Supleant

               Ungaria

               doamna Katalin BALOGH

               domnul Gyula MADARÁSZ

         Articolul 2
   Consiliul numește membrii și supleanții încă nenominalizați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 216, 20.8.1994, p. 1.

      (2)  Decizia Consiliului din 2 decembrie 2013 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă (JO C 360, 10.12.2013, p. 8).

      (3)  Decizia Consiliului din 12 iunie 2014 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Lituania și Malta (JO C 182, 14.6.2014, p. 14); Decizia Consiliului din 12 iunie 2014 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Franța (JO C 186, 18.6.2014, p. 5).


title: Decizia Consiliului din 12 iulie 2011 de numire a unui membru în cadrul consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru Ungaria

text:
               14.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 208/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   de numire a unui membru în cadrul consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru Ungaria
   2011/C 208/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1365/75 al Consiliului din 26 mai 1975 privind crearea Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (1) și în special articolul 6,
   având în vedere listele de candidați prezentate Consiliului de guvernele statelor membre și de organizațiile sindicale și patronale,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 22 noiembrie 2010 (2) și din 7 martie 2011 (3), Consiliul a numit membrii și supleanții consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada cuprinsă între 1 decembrie 2010 și 30 noiembrie 2013, cu excepția anumitor membri și supleanți.

               (2)

               Guvernul Ungariei a prezentat o candidatură pentru un post vacant,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Următoarea persoană este numită membru în cadrul consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada care se încheie la 30 noiembrie 2013:
   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Ungaria

               Dl Péter CSÁNYI

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și supleanții care nu au fost încă desemnați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 139, 30.5.1975, p. 1.

      (2)  JO C 322, 27.11.2010, p. 8.

      (3)  JO C 83, 17.3.2011, p. 4.