title: 2011/118/UE: Decizia Consiliului din 18 ianuarie 2011 privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Georgia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală#Acord între Uniunea Europeană și Georgia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală

text:
               25.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 52/45

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 18 ianuarie 2011
   privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Georgia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală
   (2011/118/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 79 alineatul (3), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia 2010/687/CE a Consiliului din 8 noiembrie 2010 (1), Acordul între Uniunea Europeană și Georgia privind readmisia persoanelor aflate în situația de ședere ilegală (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat, în numele Uniunii Europene, la 17 iunie 2010, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)

               Acordul ar trebui aprobat.

               (3)

               Acordul instituie un Comitet mixt privind readmisia care își poate adopta propriul regulament de procedură. Este necesar să se prevadă o procedură simplificată pentru stabilirea poziției Uniunii în acest caz.

               (4)

               În conformitate cu articolul 3 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei privind spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit și-a exprimat dorința de a participa la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

               (5)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei privind spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale.

               (6)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nici nu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Acordul între Uniunea Europeană și Georgia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală (denumit în continuare „acordul”) se aprobă în numele Uniunii.
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită să efectueze, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 23 alineatul (2) din acord, prin care se exprimă acordul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul acordului (2).
   Articolul 3
   Comisia, asistată de experți ai statelor membre, reprezintă Uniunea în cadrul Comitetului mixt privind readmisia, instituit prin articolul 18 din acord.
   Articolul 4
   Poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt privind readmisia în ceea ce privește adoptarea regulamentului de procedură al acestuia, astfel cum se prevede la articolul 18 alineatul (5) din acord, este adoptată de către Comisie după consultarea unui comitet special desemnat de Consiliu.
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 18 ianuarie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         MATOLCSY Gy.

      (1)  JO L 294, 12.11.2010, p. 9.

      (2)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

      ACORD
      între Uniunea Europeană și Georgia privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală
      ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE,
      UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”,
      și
      GEORGIA,
      HOTĂRÂTE să își consolideze cooperarea în scopul de a combate mai eficient imigrația ilegală,
      DORIND să instituie, prin intermediul prezentului acord și pe bază de reciprocitate, proceduri rapide și eficiente de identificare și de returnare în siguranță și în bună ordine a persoanelor care nu îndeplinesc sau care nu mai îndeplinesc condițiile de intrare, de prezență sau de ședere pe teritoriul Georgiei sau al unui stat membru al Uniunii Europene și să faciliteze tranzitul acestor persoane, în spirit de cooperare;
      SUBLINIIND faptul că prezentul acord nu aduce atingere drepturilor, obligațiilor și responsabilităților Uniunii, statelor sale membre și Georgiei care decurg din dreptul internațional și, în special, din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950 și din Convenția privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată de Protocolul din 31 ianuarie 1967;
      AVÂND ÎN VEDERE că, în conformitate cu Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Irlanda nu va participa la acest acord dacă nu își exprimă dorința în acest sens, în conformitate cu respectivul protocol.
      AVÂND ÎN VEDERE că dispozițiile prezentului acord, care intră în domeniul de aplicare a părții a treia titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, nu se aplică Regatului Danemarcei, în conformitate cu Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
      Articolul 1
      Definiții
      În sensul prezentului acord:

                  (a)

                  „părți contractante” înseamnă Georgia și Uniunea;

                  (b)

                  „resortisant al Georgiei” înseamnă orice persoană care posedă cetățenia georgiană;

                  (c)

                  „resortisant al unui stat membru” înseamnă orice persoană care posedă cetățenia unui stat membru, în sensul definiției Uniunii;

                  (d)

                  „stat membru” înseamnă orice stat membru al Uniunii Europene care și-a asumat obligații în temeiul prezentului acord;

                  (e)

                  „resortisant al unei țări terțe” înseamnă orice persoană care deține o altă cetățenie decât cetățenia georgiană sau a unuia dintre statele membre;

                  (f)

                  „apatrid” înseamnă orice persoană fără cetățenie;

                  (g)

                  „permis de ședere” înseamnă un permis, de orice tip, eliberat de Georgia sau de unul dintre statele membre, în baza căruia o persoană are drept de reședință pe teritoriul său. Nu intră sub incidența acestei definiții permisele temporare de ședere pe aceste teritorii, care se acordă în cadrul prelucrării unei cereri de azil sau a unei cereri de permis de ședere;

                  (h)

                  „viză” înseamnă o autorizație eliberată sau o decizie luată de Georgia sau de unul dintre statele membre, necesară pentru a intra pe teritoriul său ori pentru a-l tranzita. Aceasta nu include viza de tranzit aeroportuar;

                  (i)

                  „stat solicitant” înseamnă statul (Georgia sau unul dintre statele membre) care prezintă o cerere de readmisie în temeiul articolului 7 sau o cerere de tranzit în temeiul articolului 14 din prezentul acord;

                  (j)

                  „stat solicitat” înseamnă statul (Georgia sau unul dintre statele membre) căruia îi este adresată o cerere de readmisie în conformitate cu articolul 7 sau o cerere de tranzit în conformitate cu articolul 14 din prezentul acord;

                  (k)

                  „autoritate competentă” înseamnă orice autoritate națională din Georgia sau dintr-un stat membru însărcinată cu punerea în aplicare a prezentului acord în conformitate cu articolul 19 alineatul (1) litera (a) al acestuia;

                  (l)

                  „tranzit” înseamnă trecerea unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid pe teritoriul statului solicitat în timpul deplasării acestuia din statul solicitant către țara de destinație;

                  (m)

                  „zonă de frontieră” înseamnă o zonă care se întinde până la 5 kilometri de la teritoriile porturilor maritime, inclusiv zonele vamale, și de la teritoriile aeroporturilor internaționale ale statelor membre și Georgiei.

            SECȚIUNEA I

         OBLIGAȚIILE DE READMISIE ALE GEORGIEI

      Articolul 2
      Readmisia resortisanților proprii
      (1)   La cererea unui stat membru și fără alte formalități decât cele prevăzute de prezentul acord, Georgia readmite toate persoanele care nu îndeplinesc sau care nu mai îndeplinesc condițiile în vigoare cu privire la intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul statului membru solicitant, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat, pe baza prezentării unor dovezi prima facie, că persoanele în cauză sunt resortisanți ai Georgiei.
      (2)   Georgia readmite, de asemenea:

                  (a)

                  copiii minori necăsătoriți ai persoanelor menționate la alineatul (1), indiferent de locul de naștere sau de cetățenia acestora, cu excepția cazului în care au drept de ședere autonom în statul membru solicitant sau dețin un permis de ședere valabil eliberat de un alt stat membru; și

                  (b)

                  soțul/soția, care are altă cetățenie, al/a persoanelor menționate la alineatul (1), cu condiția să aibă dreptul de intrare și ședere sau să dobândească dreptul de intrare și ședere pe teritoriul Georgiei, cu excepția cazului în care are drept de ședere autonom în statul membru solicitant sau deține un permis de ședere valabil eliberat de un alt stat membru.

            (3)   Georgia readmite, de asemenea, persoanele cărora li s-a retras cetățenia georgiană sau care au pierdut-o sau au renunțat la aceasta după intrarea pe teritoriul unui stat membru, cu excepția cazului în care persoanele respective au primit cel puțin promisiunea privind naturalizarea de către acest stat membru.
      (4)   După ce Georgia a aprobat cererea de readmisie, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al Georgiei eliberează, indiferent de voința persoanei care urmează a fi readmisă, de îndată și cel târziu în termen de 3 zile lucrătoare, documentul de călătorie necesar pentru returnarea persoanei care urmează să fie readmisă, document cu o perioadă de valabilitate de 90 de zile. În cazul în care Georgia nu eliberează documentul de călătorie în termen de 3 zile lucrătoare, se consideră că a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al UE în vederea expulzării (1).
      (5)   În cazul în care, din motive de drept sau de fapt, persoana în cauză nu poate fi transferată în cursul perioadei de valabilitate a documentului de călătorie eliberat inițial, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al Georgiei prelungesc, în termen de 3 zile lucrătoare, valabilitatea documentului de călătorie sau, după caz, eliberează un nou document de călătorie cu o perioadă de valabilitate echivalentă. În cazul în care în termen de trei zile lucrătoare Georgia nu a eliberat un nou document de călătorie sau nu a prelungit valabilitatea acestuia, se consideră că a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al UE în vederea expulzării (2).
      Articolul 3
      Readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor
      (1)   La cererea unui stat membru și fără alte formalități decât cele prevăzute de prezentul acord, Georgia readmite pe teritoriul său pe toți resortisanții țărilor terțe sau apatrizii care nu îndeplinesc sau nu mai îndeplinesc condițiile în vigoare cu privire la intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul statului membru solicitant, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat pe baza prezentării unor dovezi prima facie că persoanele în cauză:

                  (a)

                  dețin la data depunerii cererii de readmisie, o viză valabilă sau un permis de ședere eliberat de Georgia; sau

                  (b)

                  au intrat ilegal și direct pe teritoriul statelor membre după o perioadă de ședere pe teritoriul Georgiei sau după tranzitarea acestui teritoriu.

            (2)   Obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) nu se aplică în cazul în care:

                  (a)

                  resortisantul țării terțe sau apatridul se afla numai în tranzit aeroportuar într-un aeroport internațional din Georgia; sau

                  (b)

                  statul membru solicitant a eliberat resortisantului țării terțe sau apatridului, înainte sau după intrarea acestuia pe teritoriul său, o viză sau un permis de ședere, cu excepția cazului în care:

                              (i)

                              persoana în cauză deține o viză sau un permis de ședere eliberat de Georgia, având o perioadă de valabilitate mai mare;

                              (ii)

                              viza sau permisul de ședere eliberat de statul membru solicitant a fost obținut cu ajutorul unor documente false sau falsificate ori prin fals în declarații; sau

                              (iii)

                              persoana în cauză nu îndeplinește condițiile aferente vizei;

                  (c)

                  statul solicitat a expulzat resortisantul țării terțe sau apatridul către țara de origine a acestuia sau către o țară terță.

            (3)   După ce Georgia a aprobat cererea de readmisie, aceasta eliberează persoanei a cărei readmisie a fost acceptată, de îndată și cel târziu în termen de 3 zile lucrătoare, un document de călătorie în vederea expulzării. În cazul în care Georgia nu eliberează documentul de călătorie în termen de 3 zile lucrătoare, se consideră că a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al UE în vederea expulzării.
      SECȚIUNEA II

         OBLIGAȚIILE DE READMISIE ALE UNIUNII

      Articolul 4
      Readmisia resortisanților proprii
      (1)   La cererea Georgiei și fără alte formalități decât cele prevăzute de prezentul acord, statul membru readmite pe teritoriul său toate persoanele care nu îndeplinesc sau care nu mai îndeplinesc condițiile în vigoare cu privire la intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul Georgiei, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat, pe baza unor dovezi prima facie, că sunt resortisanți ai statului membru respectiv.
      (2)   Un stat membru readmite, de asemenea:

                  (a)

                  copiii minori necăsătoriți ai persoanelor menționate la alineatul (1), indiferent de locul de naștere sau de cetățenia acestora, cu excepția cazului în care au drept de ședere autonom în Georgia și

                  (b)

                  soțul/soția, care are altă cetățenie, al/a persoanelor menționate la alineatul (1), cu condiția să aibă dreptul de intrare și de ședere sau să dobândească dreptul de intrare și de ședere pe teritoriul statului membru solicitat, cu excepția cazului în care are drept de ședere autonom în Georgia.

            (3)   Un stat membru readmite, de asemenea, persoanele cărora li s-a retras cetățenia unui stat membru sau care au renunțat la aceasta la intrarea pe teritoriul Georgiei, cu excepția cazului în care persoanele respective au primit cel puțin promisiunea privind naturalizarea de către Georgia.
      (4)   După ce statul membru solicitat a aprobat cererea de readmisie, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al acestui stat membru eliberează, indiferent de voința persoanei care urmează a fi readmisă, de îndată și cel târziu în termen de 3 zile lucrătoare, documentul de călătorie necesar pentru returnarea persoanei care urmează să fie readmisă, document cu o perioadă de valabilitate de 90 de zile. În cazul în care statul membru solicitat nu eliberează documentul de călătorie în termen de 3 zile lucrătoare, se consideră că a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al Georgiei în vederea expulzării.
      (5)   În cazul în care, din motive de drept sau de fapt, persoana în cauză nu poate fi transferată în cursul perioadei de valabilitate a documentului de călătorie eliberat inițial, misiunea diplomatică sau oficiul consular competent al statului membru solicitat prelungesc, în termen de 3 zile lucrătoare, valabilitatea documentului de călătorie sau, după caz, eliberează un nou document de călătorie cu o perioadă de valabilitate echivalentă. În cazul în care statul membru solicitat nu a eliberat noul document de călătorie sau nu a prelungit valabilitatea acestuia în termen de 3 zile lucrătoare, se consideră că a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al Georgiei în vederea expulzării.
      Articolul 5
      Readmisia resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor
      (1)   La solicitarea Georgiei și fără alte formalități decât cele prevăzute de prezentul acord, un stat membru readmite pe teritoriul său pe toți resortisanții unei țări terțe sau apatrizii care nu îndeplinesc sau care nu mai îndeplinesc condițiile în vigoare cu privire la intrarea, prezența sau șederea pe teritoriul Georgiei, cu condiția să se dovedească sau să se poată prezuma în mod întemeiat, pe baza unor dovezi furnizate prima facie, că persoanele în cauză:

                  (a)

                  dețin la data depunerii cererii de readmisie, o viză sau un permis de ședere valabil eliberat de statul membru solicitat; sau

                  (b)

                  au intrat ilegal și direct pe teritoriul Georgiei după o perioadă de ședere pe teritoriul statului membru solicitat sau după tranzitarea acestui teritoriu.

            (2)   Obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) nu se aplică în cazul în care:

                  (a)

                  resortisantul țării terțe sau apatridul se afla numai în tranzit aeroportuar într-un aeroport internațional al statului membru solicitat; sau

                  (b)

                  Georgia a eliberat resortisantului țării terțe sau apatridului, înainte sau după intrarea acestuia pe teritoriul său, o viză sau un permis de ședere, cu excepția cazului în care:

                              (i)

                              persoana în cauză deține o viză sau un permis de ședere eliberat de statul membru solicitat, având o perioadă de valabilitate mai mare; sau

                              (ii)

                              viza sau permisul de ședere eliberat de Georgia a fost obținut cu ajutorul unor documente false sau falsificate ori prin fals în declarații; sau

                              (iii)

                              persoana în cauză nu îndeplinește condițiile aferente vizei;

                  (c)

                  statul membru solicitat a expulzat resortisantul țării terțe sau apatridul către țara de origine a acestuia sau către o țară terță.

            (3)   Obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru care a eliberat viza sau permisul de ședere. În cazul în care două sau mai multe state membre au eliberat o viză sau un permis de ședere, obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru care a eliberat documentul a cărui perioadă de valabilitate este mai mare sau, în cazul în care perioada de valabilitate a unuia sau a mai multor documente a expirat deja, statului membru care a eliberat documentul care este încă valabil. În cazul în care toate documentele au expirat, obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru care a eliberat documentul a cărui dată de expirare este cea mai recentă. În cazul în care nu se poate prezenta niciun astfel de document, obligația de readmisie prevăzută la alineatul (1) revine statului membru al cărui teritoriu a fost părăsit ultimul.
      (4)   După ce statul membru solicitat a aprobat cererea de readmisie, acesta eliberează persoanei a cărei readmisie a fost acceptată, de îndată și cel târziu în termen de 3 zile lucrătoare, un document de călătorie în vederea expulzării. În cazul în care statul membru nu eliberează documentul de călătorie în termen de 3 zile lucrătoare, se consideră că a acceptat utilizarea documentului de călătorie standard al Georgiei în vederea expulzării.
      SECȚIUNEA III

         PROCEDURA DE READMISIE

      Articolul 6
      Principii
      (1)   Sub rezerva alineatului (2), pentru orice transfer al unei persoane care urmează să fie readmisă pe baza uneia dintre obligațiile prevăzute la articolele 2-5 este necesară prezentarea unei cereri de readmisie autorității competente a statului solicitat.
      (2)   În cazul în care persoana care urmează să fie readmisă deține un document de călătorie sau o carte de identitate valabilă, transferul acestei persoane poate avea loc fără obligația ca statul solicitant să trebuiască să prezinte o cerere de readmisie sau un document scris în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) către autoritatea competentă a statului solicitat.
      (3)   Fără a aduce atingere alineatului (2), în cazul în care o persoană a fost reținută în zona de frontieră (inclusiv aeroporturi) a statului solicitant după ce a trecut ilegal frontiera venind direct de pe teritoriul statului solicitat, statul solicitant poate prezenta o cerere de readmisie în termen de 2 zile de la reținerea persoanei respective (procedură accelerată).
      Articolul 7
      Cerere de readmisie
      (1)   În măsura posibilului, cererea de readmisie trebuie să conțină următoarele informații:

                  (a)

                  datele persoanei care urmează să fie readmisă (de exemplu, numele, prenumele, data nașterii și, atunci când este posibil, locul nașterii și ultima adresă) și, după caz, datele copiilor minori necăsătoriți și/sau ale soțului/soției persoanei în cauză;

                  (b)

                  în cazul propriilor resortisanți, indicarea mijloacelor prin care vor fi furnizate probele sau dovezile prima facie ale cetățeniei;

                  (c)

                  în cazul resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor, indicarea mijloacelor prin care se vor furniza probele sau dovezile prima facie ale condițiilor de readmisie a resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor, precum și a intrării și a șederii ilegale;

                  (d)

                  fotografia persoanei care urmează să fie readmisă;

                  (e)

                  amprentele digitale.

            (2)   În măsura posibilului, cererea de readmisie trebuie să conțină și următoarele informații:

                  (a)

                  o declarație indicând faptul că persoana care urmează să fie transferată poate avea nevoie de ajutor sau îngrijire, cu condiția ca persoana în cauză să își exprime în mod explicit acordul cu privire la declarație;

                  (b)

                  orice altă măsură de protecție sau de securitate ori informație privind starea de sănătate a persoanei în cauză, care poate fi necesară în cazul unui transfer individual.

            (3)   Un formular comun care urmează să fie utilizat pentru cererile de readmisie este prevăzut în anexa 5 la prezentul acord.
      (4)   O cerere de readmisie poate fi prezentată prin orice mijloc de comunicare, inclusiv mijloace electronice.
      Articolul 8
      Mijloace de probă privind cetățenia
      (1)   Dovada cetățeniei, în temeiul articolului 2 alineatul (1) și articolului 4 alineatul (1), se face, în special, prin intermediul documentelor enumerate în anexa 1 la prezentul acord, inclusiv documente a căror perioadă de valabilitate a expirat de maximum 6 luni. În cazul în care se prezintă astfel de documente, statele membre și Georgia recunosc reciproc cetățenia fără să fie necesară efectuarea unei investigații suplimentare. Dovada cetățeniei nu poate fi făcută prin documente false.
      (2)   Dovada prima facie a cetățeniei, în temeiul articolului 2 alineatul (1) și articolului 4 alineatul (1), se poate face, în special, prin intermediul documentelor enumerate în anexa 2 la prezentul acord, chiar dacă perioada lor de valabilitate a expirat. În cazul în care se prezintă astfel de documente, statele membre și Georgia consideră că cetățenia este stabilită, cu excepția cazului în care pot dovedi contrariul. Dovada prima facie a cetățeniei nu poate fi făcută prin documente false.
      (3)   În cazul în care nu se poate prezenta niciunul dintre documentele enumerate în anexa 1 sau 2, sau dacă acestea sunt insuficiente, reprezentanțele diplomatice și consulare competente ale statului solicitat întreprind, la cererea statului solicitant care figurează în cererea de readmisie, demersurile necesare pentru a audia persoana care urmează să fie readmisă fără întârzieri nejustificate în termen de cel mult 4 zile lucrătoare de la data primirii cererii de readmisie, pentru a stabili cetățenia acesteia. Procedura privind aceste audieri poate fi stabilită în protocoalele de punere în aplicare prevăzute la articolul 19 din prezentul acord.
      Articolul 9
      Mijloace de probă privind resortisanții țărilor terțe și apatrizii
      (1)   Dovada îndeplinirii condițiilor de readmisie a resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor prevăzute la articolul 3 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (1), se face, în special, prin intermediul mijloacelor de probă enumerate în anexa 3 la prezentul acord; aceasta nu poate fi făcută prin documente false. Statele membre și Georgia recunosc reciproc o astfel de dovadă, fără a fi necesară o investigație suplimentară.
      (2)   Dovada prima facie a îndeplinirii condițiilor de readmisie a resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor prevăzută la articolul 3 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (1) poate fi făcută, în special, prin intermediul mijloacelor de probă enumerate în anexa 4 la prezentul acord; aceasta nu poate fi făcută prin documente false. În cazul în care se prezintă o astfel de dovadă prima facie, statele membre și Georgia consideră că sunt îndeplinite condițiile, cu excepția cazului în care pot dovedi contrariul.
      (3)   Ilegalitatea intrării, prezenței sau șederii se stabilește cu ajutorul documentelor de călătorie ale persoanei în cauză, din care lipsesc viza sau orice alt permis de ședere necesar pe teritoriul statului solicitant. O declarație a statului solicitant conform căreia s-a constatat că persoana în cauză nu avea asupra sa documentele de călătorie, viza sau permisul de ședere necesar reprezintă, de asemenea, dovadă prima facie a intrării, prezenței sau șederii ilegale.
      Articolul 10
      Termene
      (1)   Cererea de readmisie trebuie prezentată autorității competente a statului solicitat în termen de cel mult 6 luni de la data la care autoritatea competentă a statului solicitant a luat cunoștință de faptul că un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește condițiile în vigoare cu privire la intrare, prezență sau ședere. În cazul în care, datorită unor impedimente de drept sau de fapt, cererea nu este prezentată la timp, la cererea statului solicitant termenul se prelungește, dar numai până la eliminarea obstacolelor respective.
      (2)   La cererea de readmisie se răspunde în scris:

                  (a)

                  în termen de 2 zile lucrătoare, în cazul în care cererea a fost prezentată în cadrul procedurii accelerate [articolul 6 alineatul (3)]; sau

                  (b)

                  în termen de 12 zile calendaristice, în toate celelalte cazuri.

            Acest termen începe să curgă de la data primirii cererii de readmisie. În cazul în care nu se primește un răspuns în termenul menționat anterior, se consideră că transferul a fost acceptat.
      (3)   Atunci când o cerere de readmisie este refuzată, se prezintă motivele refuzului în scris.
      (4)   După exprimarea acordului sau, după caz, după expirarea termenelor prevăzute la alineatul (2), persoana în cauză este transferată în termen de trei luni. La cererea statului solicitant, acest termen poate fi prelungit cu perioada necesară pentru a soluționa impedimentele juridice sau practice.
      Articolul 11
      Modalități de transfer și moduri de transport
      (1)   Fără a aduce atingere articolului 6 alineatul (2), înaintea returnării unei persoane, autoritățile competente ale statului solicitant notifică în scris, cu cel puțin 3 zile lucrătoare înainte, autoritățile competente ale statului solicitat cu privire la data transferului, punctul de intrare, eventualele escorte și alte informații relevante cu privire la transfer.
      (2)   Transportul se poate efectua pe cale aeriană sau terestră. Returnarea pe cale aeriană nu este limitată la utilizarea transportatorilor naționali din Georgia sau din statele membre și se poate efectua prin intermediul unor curse regulate sau, în cazul resortisanților statului solicitat, a unor zboruri charter. În cazul unei returnări sub escortă, aceasta nu trebuie să fie constituită în mod necesar din persoanele autorizate din statul solicitant, atât timp cât sunt persoane autorizate de Georgia sau de orice stat membru.
      Articolul 12
      Readmisie din greșeală
      Statul solicitant reprimește orice persoană readmisă de statul solicitat în cazul în care se stabilește, în termen de 6 luni iar, în cazul resortisanților țărilor terțe și a apatrizilor, în termen de 12 luni de la data transferului persoanei în cauză, că cerințele prevăzute la articolele 2-5 din prezentul acord nu sunt întrunite.
      În astfel de cazuri, dispozițiile procedurale ale prezentului acord se aplică mutatis mutandis și se furnizează toate informațiile disponibile privind identitatea și cetățenia reale ale persoanei care urmează să fie reprimită.
      SECȚIUNEA IV

         OPERAȚIUNI DE TRANZIT

      Articolul 13
      Principii
      (1)   Statele membre și Georgia ar trebui să limiteze tranzitul resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor la cazurile în care aceste persoane nu pot fi returnate direct în statul de destinație.
      (2)   Georgia permite tranzitul resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor la cererea unui stat membru în acest sens, iar un stat membru autorizează tranzitul resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor la cererea Georgiei în acest sens, în cazul în care se garantează continuarea călătoriei în alte eventuale state de tranzit și readmisia de către statul de destinație.
      (3)   Tranzitul poate fi refuzat de Georgia sau de un stat membru:

                  (a)

                  în cazul în care resortisantul țării terțe sau apatridul este expus unui risc real de a fi supus torturii sau unui tratament sau pedepse inumane sau degradante ori pedepsei cu moartea ori persecutării pe motiv de rasă, religie, cetățenie, apartenență la un anumit grup social sau convingeri politice în statul de destinație sau în alt stat de tranzit;

                  (b)

                  în cazul în care resortisantul țării terțe sau apatridul face obiectul sancționării penale în statul solicitat sau în alt stat de tranzit; sau

                  (c)

                  din motive de sănătate publică, de securitate națională, de ordine publică sau din cauza altor interese naționale ale statului solicitat.

            (4)   Georgia sau un stat membru poate revoca orice autorizație eliberată în cazul în care împrejurările menționate la alineatul (3), care sunt de natură să împiedice operațiunea de tranzit, apar sau devin cunoscute ulterior sau dacă nu mai este garantată continuarea călătoriei în alte eventuale state de tranzit sau readmisia de către statul de destinație. În acest caz, statul solicitant reprimește resortisantul țării terțe sau apatridul, după caz și fără întârziere.
      Articolul 14
      Procedură de tranzit
      (1)   Cererea privind operațiunile de tranzit trebuie adresată în scris autorității competente a statului solicitat și trebuie să cuprindă următoarele informații:

                  (a)

                  tipul tranzitului (aerian sau terestru), eventualele alte state de tranzit și destinația finală prevăzută;

                  (b)

                  datele personale ale persoanei în cauză (de exemplu, nume, prenume, numele dinaintea căsătoriei, alte nume folosite/sub care aceasta este cunoscută sau pseudonime, data nașterii, sexul și, dacă este posibil, locul nașterii, cetățenia, limba, tipul și numărul documentului de călătorie);

                  (c)

                  punctul de intrare prevăzut, data transferului și folosirea eventuală a unor escorte;

                  (d)

                  o declarație care să precizeze că, din punct de vedere al statului solicitant, condițiile prevăzute la articolul 13 alineatul (2) sunt îndeplinite și că nu se cunoaște niciun motiv care să justifice un refuz, în temeiul articolului 13 alineatul (3).

            În anexa 6 la prezentul acord este prevăzut un formular comun care va fi folosit pentru cererile de tranzit.
      (2)   În termen de 5 zile calendaristice de la primirea cererii, statul solicitat informează în scris statul solicitant cu privire la admisie, confirmând punctul de intrare și data prevăzută pentru admisie sau îl informează cu privire la refuzul admisiei și la motivele unui astfel de refuz.
      (3)   În cazul în care operațiunea de tranzit se efectuează pe cale aeriană, persoana care urmează să fie readmisă și eventualele escorte sunt scutite de obligația de a obține o viză de tranzit aeroportuar.
      (4)   Sub rezerva consultărilor reciproce, autoritățile competente ale statului solicitat acordă asistență în cazul operațiunilor de tranzit, în special prin supravegherea persoanelor în cauză și prin furnizarea de servicii corespunzătoare în acest sens.
      (5)   Tranzitul persoanelor are loc în termen de 30 de zile de la data primirii confirmării de acceptare a cererii.
      SECȚIUNEA V

         COSTURI

      Articolul 15
      Costuri de transport și de tranzit
      Fără a aduce atingere dreptului autorităților competente de a recupera costurile aferente asociate readmisiei de la persoana care urmează să fie readmisă sau de la terți, toate costurile cu transportul suportate în temeiul prezentului acord în legătură cu readmisia și operațiunile de tranzit până la frontiera statului de destinație finală se suportă de către statul solicitant.
      SECȚIUNEA VI

         PROTECȚIA DATELOR ȘI CLAUZA DE NEINCIDENȚĂ

      Articolul 16
      Protecția datelor
      Comunicarea datelor cu caracter personal are loc numai dacă este necesară pentru a pune în aplicare prezentul acord de către autoritățile competente ale Georgiei sau ale unui stat membru, după caz. Prelucrarea și tratarea datelor cu caracter personal într-un caz anume fac obiectul legislației interne a Georgiei și, atunci când autoritatea de supraveghere a protecției datelor este o autoritate competentă a unui stat membru, fac obiectul dispozițiilor Directivei 95/46/CE și ale legislației naționale a statului membru în cauză adoptate în temeiul directivei respective. În mod suplimentar, se aplică următoarele principii:

                  (a)

                  datele cu caracter personal trebuie prelucrate în mod corect și în conformitate cu dispozițiile legale;

                  (b)

                  datele cu caracter personal trebuie colectate în scopul specific, explicit și legitim al punerii în aplicare a prezentului acord și nu trebuie prelucrate ulterior, de către autoritatea care le comunică sau de către cea care le primește, într-un mod incompatibil cu acest scop;

                  (c)

                  datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, pertinente și să nu fie excesive față de scopul pentru care acestea sunt culese și/sau prelucrate ulterior; în special, datele cu caracter personal comunicate pot să facă referire numai la următoarele elemente:

                              (i)

                              date privind persoana care urmează să fie transferată (de exemplu, nume de familie, prenume, eventuale nume anterioare, alte nume utilizate/sub care aceasta este cunoscută sau pseudonime, sex, stare civilă, data și locul nașterii, cetățenie actuală și orice cetățenie anterioară);

                              (ii)

                              pașaportul, actul de identitate sau permisul de conducere (număr, perioadă de valabilitate, data eliberării, autoritatea emitentă și locul eliberării);

                              (iii)

                              escalele și itinerariile;

                              (iv)

                              alte informații necesare identificării persoanei care urmează să fie transferată sau examinării cerințelor în materie de readmisie în temeiul prezentului acord;

                  (d)

                  datele cu caracter personal trebuie să fie exacte și, pe cât posibil, actualizate;

                  (e)

                  datele cu caracter personal trebuie să fie păstrate într-o formă care să permită identificarea persoanelor respective pe o durată care să nu depășească durata necesară scopului pentru care au fost colectate datele sau pentru care acestea sunt prelucrate ulterior;

                  (f)

                  atât autoritatea care comunică datele, cât și autoritatea care le primește iau toate măsurile rezonabile pentru a asigura, după caz, rectificarea, ștergerea sau blocarea datelor cu caracter personal atunci când prelucrarea nu este conformă cu dispozițiile prezentului articol, în special din cauză că datele respective nu sunt adecvate, pertinente, exacte sau sunt excesive în raport cu scopul prelucrării. Aceasta include notificarea celeilalte părți asupra oricărei rectificări, ștergeri sau blocări;

                  (g)

                  la cerere, autoritatea care primește datele informează autoritatea care le comunică asupra scopului în care s-au folosit datele comunicate, precum și asupra rezultatelor obținute pe baza acestora;

                  (h)

                  datele cu caracter personal nu pot fi comunicate decât autorităților competente. Transmiterea lor ulterioară altor organisme necesită acordul prealabil al autorității care le-a comunicat;

                  (i)

                  autoritatea emitentă și autoritatea care primește datele au obligația de a înregistra în scris comunicarea și primirea datelor cu caracter personal.

            Articolul 17
      Clauza de neincidență
      (1)   Prezentul acord nu aduce atingere drepturilor, obligațiilor și responsabilităților Uniunii, statelor membre și Georgiei care decurg din dreptul internațional, în special din:

                  (a)

                  Convenția privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată de Protocolul privind statutul refugiaților din 31 ianuarie 1967;

                  (b)

                  convențiile internaționale care stabilesc statul responsabil de examinarea cererilor de azil depuse;

                  (c)

                  Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950 și protocoalele la aceasta;

                  (d)

                  Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva torturii și a altor pedepse sau tratamente crude, inumane sau degradante din 10 decembrie 1984;

                  (e)

                  convențiile internaționale privind extrădarea și tranzitul;

                  (f)

                  convențiile și acordurile internaționale multilaterale privind readmisia resortisanților străini, cum ar fi Convenția privind aviația civilă internațională din 7 decembrie 1944.

            (2)   Niciun element din prezentul acord nu împiedică returnarea unei persoane în temeiul altor dispoziții oficiale sau neoficiale.
      SECȚIUNEA VII

         PUNEREA ÎN APLICARE ȘI APLICAREA

      Articolul 18
      Comitet mixt privind readmisia
      (1)   Părțile contractante își acordă reciproc asistență în aplicarea și interpretarea prezentului acord. În acest scop, părțile contractante instituie un comitet mixt privind readmisia (denumit în continuare „comitetul”) care va avea, în special, următoarele sarcini:

                  (a)

                  de a monitoriza aplicarea prezentului acord;

                  (b)

                  de a decide modalitățile de punere în aplicare necesare pentru aplicarea uniformă a prezentului acord;

                  (c)

                  de a realiza periodic schimburi de informații privind protocoalele de punere în aplicare întocmite de state membre individuale și de Georgia în temeiul articolului 19 din prezentul acord;

                  (d)

                  de a recomanda modificări la prezentul acord și la anexele acestuia.

            (2)   Deciziile comitetului sunt obligatorii pentru părțile contractante.
      (3)   Comitetul este compus din reprezentanți ai Uniunii și ai Georgiei.
      (4)   Comitetul se reunește atunci când este necesar, la solicitarea uneia dintre părțile contractante.
      (5)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
      Articolul 19
      Protocoale de punere în aplicare
      (1)   La cererea unui stat membru sau a Georgiei, Georgia și un stat membru elaborează un protocol de punere în aplicare care cuprinde, inter alia, norme privind:

                  (a)

                  desemnarea autorităților competente, punctele de trecere a frontierei și schimbul de puncte de contact;

                  (b)

                  condițiile aplicabile repatrierii sub escortă, inclusiv tranzitului sub escortă al resortisanților țărilor terțe și al apatrizilor;

                  (c)

                  mijloacele și documentele suplimentare celor enumerate în anexele 1-4 la prezentul acord;

                  (d)

                  modalitățile de readmisie în cadrul procedurii accelerate; și

                  (e)

                  procedura privind audierea.

            (2)   Protocoalele de punere în aplicare menționate la alineatul (1) intră în vigoare numai după notificarea comitetului de readmisie menționat la articolul 18.
      (3)   Georgia acceptă să aplice și în relațiile sale cu oricare alt stat membru, la solicitarea acestuia din urmă, orice dispoziție a unui protocol de punere în aplicare încheiat cu un stat membru.
      Articolul 20
      Relația cu acordurile bilaterale privind readmisia sau cu convențiile statelor membre
      Dispozițiile prezentului acord prevalează asupra dispozițiilor oricărui acord bilateral sau ale oricărei convenții bilaterale privind readmisia persoanelor care se află în situație de ședere ilegală care au fost sau pot fi încheiate între state membre individuale și Georgia, în conformitate cu articolul 19, în cazul în care dispozițiile acestora din urmă sunt incompatibile cu cele ale prezentului acord.
      SECȚIUNEA VIII

         DISPOZIȚII FINALE

      Articolul 21
      Aplicarea teritorială
      (1)   Sub rezerva alineatului (2), prezentul acord se aplică pe teritoriul în care se aplică Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și pe teritoriul Georgiei.
      (2)   Acordul se aplică pe teritoriul Irlandei numai în temeiul unei notificări din partea Uniunii Europene către Georgia în acest sens. Prezentul acord nu se aplică pe teritoriul Regatului Danemarcei.
      Articolul 22
      Modificări la acord
      Prezentul acord poate fi modificat și completat de comun acord între părțile contractante. Modificările și completările se elaborează sub forma unor protocoale distincte, care constituie parte integrantă din prezentul acord și care intră în vigoare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23 din prezentul acord.
      Articolul 23
      Intrare în vigoare, durată și denunțare
      (1)   Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de părțile contractante în conformitate cu procedurile lor respective.
      (2)   Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni următoare datei la care ultima parte contractantă a notificat cealaltă parte contractantă cu privire la îndeplinirea procedurilor menționate la alineatul (1).
      (3)   Prezentul acord se aplică Irlandei din prima zi a celei de a doua luni de la data notificării menționate la articolul 21 alineatul (2).
      (4)   Prezentul acord se încheie pe durată nedeterminată.
      (5)   Fiecare parte contractantă poate denunța prezentul acord prin notificarea oficială a celeilalte părți contractante. Prezentul acord încetează să se aplice după șase luni de la data efectuării unei astfel de notificări.
      Articolul 24
      Anexe
      Anexele 1-6 fac parte integrantă din prezentul acord.

         Încheiat la Bruxelles, la 22 noiembrie 2010, în două exemplare, în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și georgiană, fiecare dintre aceste texte fiind în egală măsură autentic.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l’Union européenne
            Per l’Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Грузия
            Por Georgia
            Za Gruzii
            For Georgien
            Für Georgien
            Gruusia nimel
            Για τη Γεωργία
            For Georgia
            Pour la Géorgie
            Per la Georgia
            Gruzijas vārdā –
            Gruzijos vardu
            Grúzia részéről
            Għall-Ġeorġja
            Voor Georgië
            W imieniu Gruzji
            Pela Geórgia
            Pentru Georgia
            Za Gruzínsko
            Za Gruzijo
            Georgian puolesta
            För Georgien

         (1)  În conformitate cu formularul prevăzut de Recomandarea Consiliului UE din 30 noiembrie 1994.

         (2)  Ibid.

         ANEXA 1

            LISTA COMUNĂ A DOCUMENTELOR A CĂROR PREZENTARE SE CONSIDERĂ DOVADĂ A CETĂȚENIEI

            [ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 4 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 8 ALINEATUL (1)]

                     —

                     pașapoartele de orice tip (pașapoarte naționale, pașapoarte diplomatice, pașapoarte de serviciu, pașapoarte colective și pașapoarte provizorii, inclusiv pașapoarte pentru copii);

                     —

                     cărți de identitate (inclusiv cărți de identitate temporare și provizorii);

                     —

                     certificate de cetățenie și alte documente oficiale care menționează sau indică în mod clar cetățenia.

         ANEXA 2

            LISTA COMUNĂ A DOCUMENTELOR A CĂROR PREZENTARE SE CONSIDERĂ DOVADĂ PRIMA FACIE A CETĂȚENIEI

            [ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 4 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 8 ALINEATUL (2)]

         Atunci când statul solicitat este unul dintre statele membre sau Georgia:

                     —

                     documentele enumerate în anexa 1 a căror termen de valabilitate a expirat de peste 6 luni;

                     —

                     fotocopii ale oricărora din documentele enumerate în anexa 1 la prezentul acord;

                     —

                     permise de conducere sau fotocopii ale acestora;

                     —

                     certificate de naștere sau fotocopii ale acestora;

                     —

                     legitimații de serviciu emise de către o societate sau fotocopii ale acestora;

                     —

                     declarații ale unor martori;

                     —

                     declarații ale persoanei în cauză și limba pe care o vorbește, atestată, inclusiv, prin rezultatele unui test oficial;

                     —

                     orice alt document susceptibil de a permite stabilirea cetățeniei persoanei în cauză;

                     —

                     livrete militare și legitimații militare;

                     —

                     carnete de marinar și carnete de serviciu pentru navigație interioară;

                     —

                     permise de liberă trecere emise de statul solicitat.

               Atunci când statul solicitat este Georgia:

                     —

                     confirmarea identității în urma unei consultări a Sistemul de Informații privind Vizele (1);

                     —

                     în cazul statelor membre care nu folosesc Sistemul de Informații privind Vizele, o identificare pozitivă pe baza evidențelor statelor membre privind cererile de viză.

            (1)  Regulamentul (CE) nr. 767/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 privind Sistemul de informații privind vizele (VIS) și schimbul de date între statele membre cu privire la vizele de scurtă ședere (Regulamentul VIS), JO L 218, 13.8.2008, p. 60.

         ANEXA 3

            LISTA COMUNĂ A DOCUMENTELOR CONSIDERATE DOVADĂ A ÎNDEPLINIRII CONDIȚIILOR DE READMISIE A RESORTISANȚILOR ȚĂRILOR TERȚE ȘI A APATRIZILOR

            [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 5 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 9 ALINEATUL (1)]

                     —

                     viză și/sau permis de ședere valabil, emise de statul solicitat;

                     —

                     ștampila de intrare/ieșire sau un însemn similar în documentul de călătorie al persoanei respective sau o altă dovadă a intrării/ieșirii (de exemplu, fotografică).

         ANEXA 4

            LISTA COMUNĂ A DOCUMENTELOR CONSIDERATE DOVADĂ PRIMA FACIE A ÎNDEPLINIRII CONDIȚIILOR DE READMISIE A RESORTISANȚILOR ȚĂRILOR TERȚE ȘI A APATRIZILOR

            [ARTICOLUL 3 ALINEATUL (1), ARTICOLUL 5 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 9 ALINEATUL (2)]

                     —

                     descriere a locului și împrejurărilor în care a fost interceptată persoana în cauză după ce a intrat pe teritoriul statului în cauză, descriere emisă de către autoritățile relevante ale statului solicitant;

                     —

                     informații privind identitatea și/sau șederea unei persoane, furnizate de o organizație internațională (de exemplu, Înaltul Comisariat al ONU pentru Refugiați – UNHCR);

                     —

                     rapoarte/confirmarea informațiilor de către membri ai familiei, tovarăși de călătorie etc.;

                     —

                     declarație a persoanei în cauză;

                     —

                     informații din care rezultă că persoana în cauză a recurs la serviciile unui curier sau ale unei agenții de voiaj;

                     —

                     declarații oficiale făcute, în special, de personalul autorității de frontieră și alți martori care pot atesta că persoana interesată a trecut frontiera;

                     —

                     declarație oficială făcută de persoana în cauză în cadrul unor proceduri judiciare sau administrative;

                     —

                     orice tip de documente, certificate și facturi (de exemplu facturi de hotel, fișe de programare pentru tratamente medicale sau stomatologice, carduri de acces în instituții publice/private, contracte de închiriere de mașini, chitanțe de cărți de credit etc.) care demonstrează în mod clar că persoana în cauză a stat pe teritoriul statului solicitat;

                     —

                     bilete nominale și/sau liste cu pasageri ale companiilor aeriene, feroviare, navale sau ale societăților de transport rutier care dovedesc prezența și itinerariul persoanei în cauză pe teritoriul statului solicitat.

         ANEXA 5

         ANEXA 6

         DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ARTICOLUL 3 ALINEATUL (1) ȘI ARTICOLUL 5 ALINEATUL (1)
         Părțile convin că, în sensul acestor dispoziții, o persoană „intră direct” de pe teritoriul Georgiei dacă aceasta a ajuns pe teritoriul unui stat membru fără să fi intrat între timp într-o țară terță sau, atunci când statul solicitat este unul din statele membre, dacă această persoană a ajuns pe teritoriul Georgiei fără să fi intrat între timp într-o țară terță. Tranzitul aeroportuar într-o țară terță nu se consideră intrare într-o țară terță.

         DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND DANEMARCA
         Părțile contractante iau act de faptul că prezentul acord nu se aplică teritoriului Regatului Danemarcei și nici resortisanților Regatului Danemarcei. În aceste condiții, este oportun ca Georgia și Danemarca să încheie un acord de readmisie în aceleași condiții ca cele prevăzute de prezentul acord.

         DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ISLANDA ȘI NORVEGIA
         Părțile contractante iau act de relațiile strânse care există între Uniunea Europeană și Islanda și Norvegia, în special în temeiul Acordului din 18 mai 1999 privind asocierea acestor țări la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen. În aceste condiții, este oportun ca Georgia să încheie un acord de readmisie cu Islanda și Norvegia în aceleași condiții ca cele prevăzute de prezentul acord.

         DECLARAȚIE COMUNĂ PRIVIND ELVEȚIA
         Părțile contractante iau act de relațiile strânse care există între Uniunea Europeană și Elveția, în special în temeiul Acordului privind asocierea acestei țări la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care a intrat în vigoare la 1 martie 2008. În aceste condiții, este oportun ca Georgia să încheie un acord de readmisie cu Elveția în aceleași condiții ca cele prevăzute de prezentul acord.


title: 2012/508/UE: Decizia Consiliului din 24 februarie 2011 privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite#Acord între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite

text:
               21.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 24 februarie 2011
   privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite
   (2012/508/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Comisia a negociat în numele Uniunii Europene un acord cu Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite.

               (2)

               Acordul respectiv a fost semnat, în numele Uniunii Europene, la 8 noiembrie 2010, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia 2010/622/UE a Consiliului (1).

               (3)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (2); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (4)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă în numele Uniunii Acordul între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite (denumit în continuare „acordul”).
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează la notificarea prevăzută la articolul 9 alineatul (1) din acord (4).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 februarie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         PINTÉR S.

      (1)  JO L 275, 20.10.2010, p. 3.

      (2)  JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

      (3)  JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

      (4)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

      ACORD
      între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite
      UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”,
      și
      REPUBLICA FEDERATIVĂ A BRAZILIEI, denumită în continuare „Brazilia”,
      denumite în continuare împreună „părți la acord”,
      DORIND să garanteze principiul reciprocității și să faciliteze călătoriile, prin asigurarea intrării și șederii de scurtă durată fără viză pentru cetățenii tuturor statelor membre ale Uniunii și pentru cetățenii Braziliei;
      REITERÂND angajamentul lor de a se asigura reciproc în cel mai scurt timp un regim de călătorie fără viză, respectând pe deplin finalizarea procedurilor parlamentare și a altor proceduri interne;
      ÎN VEDEREA dezvoltării în continuare a relațiilor de prietenie și continuând să consolideze legăturile strânse între părțile la acord;
      LUÂND ÎN CONSIDERARE Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei și Protocolul privind integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile prezentului acord nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,
      CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
      Articolul 1
      Obiectiv
      Cetățenii Uniunii și cetățenii Braziliei, titulari ai unui pașaport obișnuit în curs de valabilitate, pot intra, tranzita și rămâne fără viză pe teritoriul celeilalte părți la acord în scop de turism și afaceri numai pentru o perioadă de ședere de maximum trei luni în cadrul unei perioade de șase luni, în conformitate cu dispozițiile prezentului acord.
      Articolul 2
      Definiții
      În sensul prezentului acord:

                  (a)

                  prin „stat membru” se înțelege orice stat membru al Uniunii, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei;

                  (b)

                  prin „cetățean al Uniunii” se înțelege un cetățean al unui stat membru, astfel cum acesta din urmă este definit la litera (a);

                  (c)

                  prin „cetățean al Braziliei” se înțelege orice persoană care are cetățenia braziliană;

                  (d)

                  prin „spațiul Schengen” se înțelege spațiul fără frontiere interne care cuprinde teritoriile statelor membre, astfel cum sunt acestea definite la litera (a), care aplică în întregime acquis-ul Schengen;

                  (e)

                  „acquis Schengen” înseamnă toate măsurile menite să asigure libera circulație a persoanelor într-un spațiu fără frontiere interne, coroborate cu măsurile adiacente cu legătură directă privind controalele la frontierele externe, azilul și imigrația și măsurile de prevenire și combatere a criminalității.

            Articolul 3
      Domeniu de aplicare
      (1)   În sensul prezentului acord, prin scop de turism și afaceri se înțeleg:

                  —

                  activități turistice;

                  —

                  vizitarea rudelor;

                  —

                  prospectarea de oportunități comerciale, participarea la întruniri, semnarea de contracte și activități financiare, de gestionare și administrative;

                  —

                  participarea la întruniri, conferințe, seminarii, cu condiția să nu se primească remunerații pentru aceste activități din surse braziliene sau ale Uniunii (altele decât costul de ședere în mod direct sau prin intermediul unei diurne);

                  —

                  participarea la competiții sportive și concursuri artistice, cu condiția ca participanții să nu primească nicio remunerație din surse braziliene sau ale Uniunii, chiar dacă concursurile sunt cu premii, inclusiv premii în bani.

            (2)   Cetățenii Uniunii și cetățenii brazilieni care doresc să desfășoare activități remunerate sau să fie angajați, să fie implicați în cercetare, stagii, studii și asistență socială, precum și să efectueze activități de asistență tehnică, misionare, religioase sau artistice nu intră sub incidența prezentului acord.
      Articolul 4
      Condiții privind exonerarea de obligația de a deține viză și condiții de ședere
      (1)   Exonerarea de obligația de a deține viză prevăzută în prezentul acord se aplică fără a se aduce atingere legislației părților la acord privind condițiile de intrare și de scurtă ședere. Statele membre și Brazilia își rezervă dreptul de a refuza intrarea și scurta ședere pe teritoriul acestora dacă una sau mai multe dintre aceste condiții nu sunt respectate.
      (2)   Cetățenii Uniunii care beneficiază de prezentul acord trebuie să respecte actele cu putere de lege și actele administrative în vigoare pe teritoriul Braziliei pe perioada șederii lor.
      (3)   Cetățenii Braziliei care beneficiază de prezentul acord trebuie să respecte actele cu putere de lege și actele administrative în vigoare pe teritoriul fiecărui stat membru pe perioada șederii lor.
      (4)   Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică indiferent de mijlocul de transport utilizat pentru a trece frontierele deschise traficului internațional de călători ale părților la acord.
      (5)   Fără a aduce atingere articolului 7, aspectele legate de vize care nu fac obiectul prezentului acord sunt reglementate de dreptul Uniunii, de legislația națională a statelor membre și de legislația internă a Braziliei.
      Articolul 5
      Durata șederii
      (1)   În sensul prezentului acord, cetățenii Uniunii pot rămâne pe teritoriul Braziliei pe o perioadă de maximum trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni, calculată de la data primei intrări pe teritoriul țării.
      (2)   În sensul prezentului acord, cetățenii Braziliei pot rămâne în spațiul Schengen pe o perioadă de maximum trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni, care urmează datei primei intrări pe teritoriul oricărui stat membru care aplică integral acquis-ul Schengen. Această perioadă de trei luni în cadrul unei perioade de șase luni se va calcula independent de orice ședere într-un stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen.
      (3)   Cetățenii Braziliei pot rămâne pe o perioadă de maximum trei luni în cadrul unei perioade de șase luni, calculată de la data primei intrări pe teritoriul oricărui stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, independent de perioada de ședere calculată pentru spațiul Schengen.
      (4)   Prezentul acord nu aduce atingere posibilității ca Brazilia și statele membre să prelungească perioada de ședere peste cele trei luni, în conformitate cu legislația națională și cea a Uniunii.
      Articolul 6
      Gestionarea acordului
      (1)   Părțile la acord instituie un comitet de experți (denumit în continuare „comitetul”).
      Acesta este compus din reprezentanți ai Uniunii și ai Braziliei. Uniunea este reprezentată de Comisia Europeană.
      (2)   Comitetul se convoacă, ori de câte ori este necesar, la cererea uneia dintre părțile la acord, pentru a monitoriza punerea în aplicare a prezentului acord și a soluționa litigiile care decurg din interpretarea sau aplicarea dispozițiilor prezentului acord.
      Articolul 7
      Relația dintre prezentul acord și acordurile bilaterale existente între statele membre și Brazilia în materie de vize
      Dispozițiile prezentului acord nu aduc atingere dispozițiilor oricăror acorduri bilaterale sau înțelegeri încheiate între fiecare stat membru și Brazilia, în măsura în care dispozițiile acestor acorduri sau înțelegeri vizează aspecte care nu fac obiectul prezentului acord.
      Articolul 8
      Schimbul de specimene de pașapoarte
      (1)   Dacă nu au făcut deja acest lucru, Brazilia și statele membre fac schimb, prin canale diplomatice, de specimene ale pașapoartelor lor obișnuite în curs de valabilitate, nu mai târziu de treizeci (30) de zile de la data semnării prezentului acord.
      (2)   În cazul introducerii de noi pașapoarte obișnuite sau al modificării celor existente, părțile trebuie să transmită reciproc, prin canale diplomatice, specimene ale acestor pașapoarte noi sau modificate, însoțite de informații detaliate cu privire la specificațiile și la aplicabilitatea acestora, nu mai târziu de treizeci (30) de zile înainte de aplicarea modificărilor.
      Articolul 9
      Dispoziții finale
      (1)   Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de către părțile la acord în conformitate cu procedurile interne ale acestora și intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni care urmează datei la care părțile la acord își notifică reciproc faptul că procedurile menționate mai sus au fost încheiate.
      (2)   Prezentul acord se încheie pe o perioadă nedeterminată, cu excepția cazului în care este denunțat în conformitate cu alineatul (5).
      (3)   Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților la acord. Modificările intră în vigoare după ce părțile la acord și-au notificat îndeplinirea procedurilor interne necesare în acest sens.
      (4)   Fiecare parte la acord poate suspenda integral sau parțial prezentul acord, decizia de suspendare trebuind să fie notificată celeilalte părți la acord nu mai târziu de două luni înainte de intrarea sa în vigoare. Partea la acord care a suspendat aplicarea prezentului acord informează de îndată cealaltă parte, în momentul în care motivele suspendării nu mai există.
      (5)   Fiecare parte la acord poate denunța prezentul acord, prin notificarea scrisă a celeilalte părți. Prezentul acord încetează după 90 de zile de la data unei astfel de notificări.
      (6)   Brazilia poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele membre ale Uniunii.
      (7)   Uniunea poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele sale membre.

         Încheiat la Bruxelles, în două exemplare în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare din aceste texte fiind în mod egal autentic.
         Съставено в Брюксел на осми ноември две хиляди и десета година.
         Hecho en Bruselas, el ocho de noviembre de dos mil diez.
         V Bruselu dne osmého listopadu dva tisíce deset.
         Udfærdiget i Bruxelles den ottende november to tusind og ti.
         Geschehen zu Brüssel am achten November zweitausendzehn.
         Kahe tuhande kümnenda aasta novembrikuu kaheksandal päeval Brüsselis.
         'Εγινε στις Βρυξέλλες, στις οκτώ Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
         Done at Brussels on the eighth day of November in the year two thousand and ten.
         Fait à Bruxelles, le huit novembre deux mille dix.
         Fatto a Bruxelles, addì otto novembre duemiladieci.
         Briselē, divi tūkstoši desmitā gada astotajā novembrī.
         Priimta du tūkstančiai dešimtų metų lapkričio aštuntą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év november nyolcadik napján.
         Magħmul fi Brussell, fit-tmien jum ta' Novembru tas-sena elfejn u għaxra.
         Gedaan te Brussel, de achtste november tweeduizend tien.
         Sporządzono w Brukseli dnia ósmego listopada roku dwa tysiące dziesiątego.
         Feito em Bruxelas, em oito de novembro de dois mil e dez.
         Întocmit la Bruxelles la opt noiembrie două mii zece.
         V Bruseli dňa ôsmeho novembra dvetisícdesať.
         V Bruslju, dne osmega novembra leta dva tisoč deset.
         Tehty Brysselissä kahdeksantena päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
         Som skedde i Bryssel den åttonde november tjugohundratio.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l’Union européenne
            Per l’Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Федеративна република Бразилия
            Por la República Federativa de Brasil
            Za Brazilskou federativní republiku
            For Den Føderative Republik Brasilien
            Für die Föderative Republik Brasilien
            Brasiilia Liitvabariigi nimel
            Για την Ομοσπονδιακή Δημοκρατία της Βραζιλίας
            For the Federative Republic of Brazil
            Pour la République fédérative du Brésil
            Per la Repubblica federativa del Brasile
            Brazīlijas Federatīvās Republikas vārdā –
            Brazilijos Federacinės Respublikos vardu
            A Brazil Szövetségi Köztársaság részéről
            Għar-Repubblika Federattiva tal-Brażil
            Voor de Federale Republiek Brazilië
            W imieniu Federacyjnej Republiki Brazylii
            Pela República Federativa do Brasil
            Pentru Republica Federativă a Braziliei
            Za Brazílsku federatívnu republiku
            Za Federativno republiko Brazilijo
            Brasilian liittotasavallan puolesta
            För Förbundsrepubliken Brasilien

      Declarație comună privind informarea cetățenilor asupra acordului de exonerare de obligația de a deține viză
      Recunoscând importanța transparenței pentru cetățenii Uniunii Europene și cei ai Braziliei, părțile la acord convin să asigure difuzarea completă de informații cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și aspectele conexe, cum ar fi documentele de călătorie valabile pentru călătoriile fără viză, domeniul de aplicare teritorial, inclusiv lista statelor membre care aplică în întregime acquis-ul Schengen, perioada permisă de ședere și condițiile de intrare, inclusiv dreptul de a introduce căi de atac în caz de refuz.


title: 2012/576/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2012 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați aferent exercițiului financiar 2010#Rezoluția Parlamentului European din 10 mai 2012 conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați aferent exercițiului financiar 2010

text:
               17.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 286/200

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2012
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați aferent exercițiului financiar 2010
   (2012/576/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale ale Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați pentru exercițiul financiar 2010,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați pentru exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile Institutului (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1922/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind înființarea unui Institut European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați (3), în special articolul 14,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen (A7-0132/2012),

               1.

               acordă directorului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului aferent exercițiului financiar 2010;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 366, 15.12.2011, p. 173.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 403, 30.12.2006, p. 9.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 10 mai 2012
      conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați aferent exercițiului financiar 2010
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale ale Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați pentru exercițiul financiar 2010,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați pentru exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile Institutului (1),

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1922/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind înființarea unui Institut European pentru egalitatea de șanse între femei și bărbați (3), în special articolul 14,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,

                  —

                  având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen (A7-0132/2012),

                  A.

                  întrucât Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (denumit în continuare „Institutul”) a fost înființat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1922/2006 și și-a dobândit autonomia la 15 iunie 2010;

                  B.

                  întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obținut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale Institutului pentru exercițiul financiar 2010 și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;

                  C.

                  întrucât bugetul general al Institutului pentru exercițiul financiar 2010 a fost de 6 500 000 EUR; întrucât bugetul Institutului este finanțat în întregime prin contribuția de la bugetul Uniunii,

                  1.

                  salută primul raport al Curții de Conturi privind conturile anuale ale Institutului pentru exercițiul financiar 2010;

         Gestiunea bugetară și financiară

                  2.

                  ia act de faptul că Institutul și-a dobândit autonomia administrativă și financiară la 15 iunie 2010;

                  3.

                  consideră că ar trebui analizată posibilitatea unei fuziuni a Institutului cu Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene, pentru a evita suprapunerile și a reduce cheltuielile generale;

                  4.

                  constată, pe baza raportului anual de activitate (RAA) al Institutului, că Direcția Generală Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune (DG EMPL), sub tutela căreia se află acesta, a fost responsabilă în perioada 1 ianuarie-15 iunie 2010, în numele Institutului, pentru gestiunea financiară și, în special, pentru cheltuielile administrative și cu personalul; ia act de faptul că DG EMPL a făcut în această perioadă plăți în valoare totală de 846 876,91 EUR;

                  5.

                  constată din RAA că, în perioada scurtă de șase luni care a urmat adoptării programului anual de lucru pentru 2010 și dobândirii autonomiei administrative și financiare, Institutul a înregistrat o rată de execuție bugetară de 65 % pentru creditele de angajament și de 26 % pentru creditele de plată; invită Institutul să ia măsuri imediate pentru a asigura pe viitor o rată satisfăcătoare de execuție bugetară;

                  6.

                  ia act din RAA al Institutului că, în cadrul examinării proiectului său de buget pentru exercițiul financiar 2010, Consiliul de administrație a subliniat două cazuri de dezechilibru bugetar, care se ridică împreună la 415 000 EUR:

                              —

                              un dezechilibru bugetar de 195 000 EUR la titlul II, legat de subutilizarea creditelor alocate pentru chirie; această situație se explică prin faptul că guvernul lituanian a acoperit chiria pentru sediul Institutului în primii doi ani de activitate ai acestuia;

                              —

                              un dezechilibru bugetar de 220 000 EUR la titlul III, cauzat de subutilizarea prevăzută a creditelor alocate pentru cheltuielile operaționale;

                        constată că, în octombrie 2010, Consiliul de administrație a convenit să nu aloce Institutului aceste fonduri înghețate; solicită Institutului să informeze autoritatea de descărcare de gestiune cu privire la acțiunile întreprinse în legătură cu aceste fonduri înghețate;

         Contabilitatea

                  7.

                  constată că Institutul a definit în 2010 responsabilitățile actorilor financiari pentru membrii personalului și a elaborat circuite financiare pentru creditele de angajament; ia act de faptul că, până la sfârșitului lui 2010, Institutul a desemnat toți actorii financiari și le-a definit rolurile și responsabilitățile;

                  8.

                  ia act din RAA al Institutului că directorul acestuia a delegat directorului administrativ competența de ordonator de credite pentru o sumă maximă de 500 000 EUR în cadrul titlurilor I și II, limitând această delegare la un an în ceea ce privește titlul III; de asemenea, ia act de faptul că a fost numit un contabil supleant;

                  9.

                  constată, pe baza RAA, că până la sfârșitul lui 2010 au fost create și implementate proceduri în următoarele domenii administrative: misiuni, gestionarea plângerilor, informații de bază legate de achizițiile publice, TVA, calitatea contabilității, reconcilierea bancară, derularea plăților, precum și creditele de angajament și de plată; constată că au fost elaborate și puse în aplicare o politică în materie de telecomunicații și un cadru de înregistrare a documentelor;

         Achizițiile publice

                  10.

                  observă că în 2010 au fost derulate 63 de proceduri de achiziții publice și au fost semnate contracte pentru serviciile achiziționate; constată că suma totală contractată a fost de 1 974 626 EUR;

                  11.

                  observă din RAA că două dificultăți majore au apărut în procedurile de achiziții publice:

                              —

                              perioada de timp avută la dispoziție pentru derularea unei proceduri de achiziții publice a fost extrem de scurtă, lucru care a pus în pericol realizarea studiilor planificate și bugetul relevant;

                              —

                              lipsa de sprijin calificat pentru Unitatea de operațiuni, majoritatea membrilor personalului din cadrul unității respective necunoscând procedurile de achiziții publice sau având cunoștințe limitate despre acestea;

                        observă că aceste complicații au dus la anumite întârzieri și la anularea unor proceduri, ceea ce a determinat reportarea în 2011 a majorității angajamentelor bugetare; în consecință, invită Institutul să remedieze această situație și să informeze autoritatea de descărcare de gestiune cu privire la măsurile luate în acest sens;

                  12.

                  observă, de asemenea, că 85 % din contractele atribuite, în valoare totală de 1 628 122 EUR, priveau servicii de sprijin pentru activitățile operaționale, iar restul de 292 504 EUR (15 %) viza bunuri și servicii achiziționate ca sprijin pentru activitățile administrative;

         Resursele umane

                  13.

                  ia act din RAA că Institutul a recrutat 23 de agenți temporari și 6 agenți contractuali, ajungând astfel la 92,3 % din obiectivul său privind schema de personal;

                  14.

                  subliniază necesitatea de completare a tuturor posturilor necesare pentru funcționarea eficientă a Institutului și realizarea obiectivelor sale stabilite;

         Performanța

                  15.

                  constată că, în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul (CE) nr. 1922/2006 de înființare a Institutului, acesta ar fi trebuit să dispună până la 18 ianuarie 2010 efectuarea unei evaluări externe independente a realizărilor sale; constată că, potrivit RAA, Consiliul de administrație a amânat evaluarea ex post, având în vedere faptul că Institutul nu era operațional la 19 ianuarie 2010; ia act de decizia Consiliului de administrație de a comanda o evaluare ex ante în 2010 și o evaluare intermediară până în 2013; solicită Institutului să comunice imediat autorității de descărcare de gestiune rezultatele evaluării ex ante;

                  16.

                  observă că Institutul, cu sprijinul DG EMPL, a lansat în decembrie 2010 caietul de sarcini pentru „A doua evaluare ex ante a Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați, axată pe obiectivele și activitățile specifice ale Institutului”;

                  17.

                  solicită Institutului să informeze autoritatea de descărcare de gestiune cu privire la realizarea acestor evaluări și la concluziile lor;

                  18.

                  reamintește Curții de Conturi că activitatea Institutului este de maximă importanță pentru promovarea egalității dintre bărbați și femei în Uniune; subliniază, prin urmare, necesitatea ca în rapoartele viitoare să se descrie în detaliu dificultățile care grevează activitatea Institutului, în orice stadiu al procedurii bugetare;

                  19.

                  subliniază că, în contextul crizei și al măsurilor de austeritate, este esențial ca Institutul să asigure un randament optim fără să pericliteze realizarea cu succes a mandatului său important;

         Sediul

                  20.

                  constată pe baza RAA că personalul Institutului a fost transferat la 1 martie 2010 din sediul temporar de la Bruxelles în sediul său permanent de la Vilnius, Lituania;

         Auditul intern

                  21.

                  a fost informat de Institut că primul audit realizat de Serviciul de Audit Intern va avea loc în 2012;

                  22.

                  ia act de faptul că, potrivit RAA, OLAF a vizitat Institutul în noiembrie 2010 și a organizat o primă sesiune de formare a personalului cu privire la principiile de audit și la standardele de control intern; ia notă, de asemenea, de acordul de cooperare dintre OLAF și Institut pregătit în 2010 și adoptat de Consiliul de administrație al Institutului la 26 ianuarie 2011;

                  23.

                  face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune, la Rezoluția sa din 10 mai 2012 (5) referitoare la performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor.

         (1)  JO C 366, 15.12.2011, p. 173.

         (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (3)  JO L 403, 30.12.2006, p. 9.

         (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (5)  Texte adoptate, P7_TA(2012) 164 (a se vedea pagina 388 din prezentul Jurnal Oficial).