title: Decizia (UE) 2016/1780 a Consiliului din 29 septembrie 2016 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit în temeiul Acordului între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelor, cu privire la adoptarea unor orientări comune pentru punerea în aplicare a acordului respectiv

text:
               7.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 272/72

         DECIZIA (UE) 2016/1780 A CONSILIULUI
   din 29 septembrie 2016
   de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit în temeiul Acordului între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelor, cu privire la adoptarea unor orientări comune pentru punerea în aplicare a acordului respectiv
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin articolul 12 din Acordul între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelor (1) („acordul”) se instituie un comitet mixt (denumit în continuare „Comitetul mixt”). Respectivul articol prevede că Comitetul mixt monitorizează în special punerea în aplicare a acordului.

               (2)

               Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (2) stabilește procedurile și condițiile de eliberare a vizelor de tranzit sau de ședere planificată pe teritoriul statelor membre pentru o perioadă de cel mult 90 de zile într-un interval de 180 de zile.

               (3)

               Orientările comune sunt necesare pentru a asigura o punere în aplicare pe deplin armonizată a acordului de către misiunile diplomatice și consulatele statelor membre și pentru a clarifica relația dintre dispozițiile acordului și dispozițiile din legislațiile părților la acord care se aplică în continuare cu privire la acele aspecte legate de vize care nu sunt vizate de acord.

               (4)

               Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii, în cadrul comitetului mixt, cu privire la adoptarea unor orientări comune pentru punerea în aplicare a acordului.

               (5)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (3); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (6)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen, la care Irlanda nu participă în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (4); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (7)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia șinu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt instituit în temeiul articolului 12 din Acordul între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelor, cu privire la adoptarea unor orientări comune pentru punerea în aplicare a acordului respectiv, se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxellex, 29 septembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. ŽIGA

      (1)  JO L 52, 25.2.2011, p. 34.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (JO L 243, 15.9.2009, p. 1).

      (3)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (4)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      PROIECT DE
      DECIZIE NR …/… A COMITETULUI MIXT INSTITUIT ÎN TEMEIUL ACORDULUI ÎNTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI GEORGIA PRIVIND FACILITAREA ELIBERĂRII VIZELOR
      din
      cu privire la adoptarea unor orientări comune pentru punerea în aplicare a respectivului acord
      COMITETUL MIXT,
      având în vedere Acordul între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelor (1) (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 12,
      întrucât acordul a intrat în vigoare la 1 martie 2011,
      ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Orientările comune pentru punerea în aplicare a Acordului între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelorsunt prevăzute în anexa la prezenta decizie.
      Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la …

               Pentru Uniunea Europeană

               Pentru Georgia

         (1)  JO L 52, 25.2.2011, p. 34.

         ANEXĂ
         ORIENTĂRI COMUNE PENTRU PUNEREA ÎN APLICARE A ACORDULUI ÎNTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI GEORGIA PRIVIND FACILITAREA ELIBERĂRII VIZELOR
         Scopul acordului între Uniunea Europeană și Georgia privind facilitarea eliberării vizelor („acordul”), care a intrat în vigoare la 1 martie 2011, este de a facilita, în baza principiului reciprocității, procedurile de eliberare a vizelor pentru cetățenii Georgiei pentru o ședere planificată de cel mult 90 de zile într-un interval de 180 de zile.
         Acordul stabilește, în baza principiului reciprocității, drepturi și obligații cu caracter obligatoriu din punct de vedere juridic în scopul de a simplifica procedurile de eliberare a vizelor pentru cetățenii Georgiei.
         Prezentele orientări, adoptate de Comitetul mixt instituit în temeiul articolului 12 din acord („Comitetul mixt”), urmăresc să asigure o punere în aplicare armonizată a acordului de către misiunile diplomatice și consulatele statelor membre ale Uniunii („statele membre”). Prezentele orientări nu fac parte din acord și, prin urmare, nu sunt obligatorii din punct de vedere juridic. Cu toate acestea, se recomandă insistent ca personalul diplomatic și consular să le urmeze în mod consecvent atunci când pun în aplicare acordul.
         Prezentele orientări urmează să fie actualizate, sub responsabilitatea Comitetului mixt, pentru a ține seama de concluziile desprinse în urma aplicării acordului.
         Pentru a asigura aplicarea continuă și armonizată a acordului și în conformitate cu regulamentul de procedură al Comitetului mixt de facilitare a eliberării vizelor, părțile au convenit că vor exista contacte informale între ele între reuniunile oficiale ale Comitetului mixt în vederea soluționării chestiunilor urgente. În cadrul următoarei reuniuni a Comitetului mixt de facilitare a eliberării vizelor, se vor prezenta rapoarte detaliate cu privire la aceste chestiuni și la contactele informale.
         I.   ASPECTE GENERALE
         1.1.   Scopul și domeniul de aplicare
         Articolul 1 alineatul (1) din acord prevede:

            „(1)   Prezentul acord urmărește facilitarea eliberării vizelor pentru cetățenii Georgiei, în cazul unei șederi planificate de cel mult 90 de zile, întrun interval de 180 de zile.”

         Acordul se aplică tuturor cetățenilor Georgiei care solicită o viză de scurtă ședere, indiferent de țara în care își au reședința.
         Acordul nu se aplică apatrizilor care dețin un permis de ședere eliberat de Georgia. Acestei categorii de persoane i se aplică normele acquis-ului Uniunii în materie de vize.
         Articolul 1 alineatul (2) din acord prevede:

            „(2)   În cazul în care Georgia reintroduce obligația de a deține viză pentru cetățenii tuturor statelor membre sau pentru anumite categorii de cetățeni ai tuturor statelor membre, aceleași facilități acordate în temeiul prezentului acord cetățenilor din Georgia ar fi în mod automat aplicate cetățenilor Uniunii în cauză, în baza principiului reciprocității.”

         Începând cu 1 iunie 2006, toți cetățenii Uniunii și apatrizii care dețin un permis de ședere eliberat de un stat membru sunt exonerați de obligația de a deține viză atunci când călătoresc în Georgia pentru o perioadă de cel mult 90 de zile într-un interval de 180 de zile sau atunci când tranzitează teritoriul Georgiei.
         Pentru a evita orice tratament discriminatoriu din partea Georgiei față de cetățenii unuia sau mai multor state membre sau față de anumite categorii de cetățeni ai acestor state membre, Uniunea a anunțat, într-o declarație anexată la acord, că intenționează să suspende aplicarea acordului în cazul în care Georgia reintroduce obligația de a depune o cerere de viză pentru cetățenii unuia sau mai multor state membre sau pentru anumite categorii de cetățeni ai acestor state membre.
         1.2.   Domeniul de aplicare al acordului
         Articolul 2 din acord prevede:

            „(1)   Facilitarea eliberării vizelor prevăzută în prezentul acord se aplică cetățenilor Georgiei numai în măsura în care aceștia nu sunt exonerați de obligația de a deține viză în baza dreptului Uniunii sau al statelor membre, a prezentului acord sau a altor acorduri internaționale.
            (2)   Legislația națională a Georgiei sau a statelor membre sau dreptul Uniunii se aplică în cazul aspectelor nereglementate de prezentul acord, cum ar fi refuzul de eliberare a unei vize, recunoașterea documentelor de călătorie, dovada mijloacelor suficiente de subzistență, refuzul intrării și măsurile de expulzare.”

         Fără a aduce atingere articolului 10, acordul nu afectează normele existente privind obligațiile în materie de vize și exonerarea de obligația de a deține viză. De exemplu, articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului (1) permite statelor membre să exonereze de obligația de a deține viză, printre alte categorii de persoane, echipajele civile ale aeronavelor și navelor. De la intrarea în vigoare a asocierii Elveției și a Principatului Liechtenstein la spațiul Schengen, la 13 decembrie 2008 și, respectiv, la 7 martie 2011, permisele de ședere eliberate de Elveția și Liechtenstein sunt recunoscute ca fiind echivalente cu vizele Schengen de tranzit și de scurtă ședere.
         Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului („Codul de vize”) (2) se aplică tuturor aspectelor care nu sunt vizate de acord, cum ar fi determinarea statului membru Schengen responsabil de prelucrarea unei cereri de viză, motivarea refuzului de eliberare a vizei, dreptul de exercitare a unei căi de atac împotriva unei decizii negative și regula generală privind interviul personal cu solicitantul vizei. În plus, normele Schengen și, după caz, legislația națională continuă să se aplice tuturor aspectelor care nu sunt vizate de acord, cum ar fi recunoașterea documentelor de călătorie, dovada mijloacelor suficiente de subzistență, refuzul intrării pe teritoriul statelor membre și măsurile de expulzare. În acest sens, este necesar să se furnizeze informații exacte cu privire la aceste aspecte (3).
         Chiar dacă se îndeplinesc cerințele prevăzute în acord, de exemplu solicitantul de viză prezintă documente justificative privind scopul călătoriei pentru categoriile prevăzute la articolul 4, este posibil ca eliberarea vizei să fie refuzată dacă nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 6 din Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului (4) („Codul frontierelor Schengen”), și anume dacă persoana nu deține un document de călătorie valabil, dacă a fost emisă o semnalare în Sistemul de Informații Schengen (SIS), dacă persoana este considerată o amenințare pentru ordinea publică sau securitatea internă etc.
         Alte posibilități de flexibilitate în ceea ce privește eliberarea vizelor, prevăzute de Codul de vize, se aplică în continuare. De exemplu, vizele cu intrări multiple cu o perioadă îndelungată de valabilitate – până la cinci ani – pot fi eliberate pentru alte categorii de persoane decât cele menționate la articolul 5 din acord, în cazul în care condițiile prevăzute în Codul de vize (articolul 24 sunt îndeplinite. La fel, dispozițiile din Codul de vize care permit eliminarea sau reducerea taxei de viză vor continua să se aplice [articolul 16 alineatele (5) și (6) din Codul de vize].
         1.3.   Tipurile de vize care intră în domeniul de aplicare al acordului
         Articolul 3 litera (d) din acord definește „viza” ca „o autorizație emisă de un stat membru în vederea tranzitării teritoriului statelor membre sau a șederii planificate pe teritoriul statelor membre cu o durată care să nu depășească 90 de zile în decursul unei perioade de 180 de zile de la data primei intrări pe teritoriul statelor membre;”.
         Facilitățile oferite de acord se aplică vizelor uniforme și vizelor cu valabilitate teritorială limitată eliberate pentru tranzit sau pentru o ședere de scurtă durată.
         1.4.   Calcularea duratei de ședere autorizate în baza unei vize și, în special, modul în care se determină perioada de șase luni
         Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5) a redefinit noțiunea de „scurtă ședere”. Definiția actuală de scurtă ședere este următoarea: „nu depășește 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile, ceea ce implică luarea în considerare a ultimei perioade de 180 de zile precedente fiecărei zile de ședere”. Această definiție a intrat în vigoare la 18 octombrie 2013 și este cuprinsă în Codul Frontierelor Schengen.
         Data intrării se calculează ca prima zi de ședere pe teritoriul statelor membre, iar data ieșirii se calculează ca ultima zi de ședere pe teritoriul statelor membre. Termenul „oricare” presupune aplicarea unei perioade de referință „mobile” de 180 de zile; aceasta înseamnă că trebuie calculată retroactiv fiecare zi de ședere din ultima perioadă de 180 de zile, pentru a se verifica dacă cerința privind durata de ședere de 90 de zile în decursul unei perioade de 180 de zile continuă să fie îndeplinită. Astfel, o absență pentru o perioadă neîntreruptă de 90 zile permite o nouă ședere de până la 90 de zile.
         Exemplu de calculare a șederii pe baza actualei definiții:
         O persoană care deține o viză cu intrări multiple valabilă 1 an (18.4.2010 – 18.4.2011) intră pentru prima dată pe teritoriul statelor membre la 19.4.2010 pentru o ședere de trei zile. Persoana respectivă intră din nou la 18.6.2010 pentru o ședere de 86 de zile. Care este situația persoanei în cauză la aceste date? Când va putea persoana în cauză să reintre pe teritoriul statelor membre?
         La 11.9.2010: în cursul ultimelor 180 de zile (16.3.2010 – 11.9.2010), persoana în cauză a rămas pe teritoriul statelor membre timp de trei de zile (19.4.2010 – 21.4.2010), urmate de alte 86 de zile (18.6.2010 – 11.9.2010) = 89 de zile = nu a depășit durata maximă de ședere autorizată. Persoana poate să mai rămână cel mult o zi.
         Începând cu data de 16.10.2010: Persoana ar putea intra pe teritoriul statelor membre pentru alte trei zile [la 16.10.2010, șederea din 19.4.2010 nu mai este relevantă (se situează în afara perioadei de 180 de zile); la 17.10.2010, șederea din 20.4.2010 nu mai este relevantă (se situează în afara perioadei de 180 de zile etc.)].
         Începând cu data de 15.12.2010: Persoana ar putea intra pe teritoriul statelor membre pentru alte 86 de zile [la 15.12.2010, șederea din 18.6.2010 nu mai este relevantă (se situează în afara perioadei de 180 de zile); la 16.12.2010, șederea din 19.6.2010 nu mai este relevantă etc.)].
         1.5.   Situația statelor membre care au aderat la Uniune în 2004 și 2007 fără a fi integrate încă pe deplin în spațiul Schengen, situația statelor membre care nu participă la politica comună a Uniunii în domeniul vizelor și situația țărilor asociate
         Numai Bulgaria, Croația, Cipru și România nu aplică încă integral acquis-ul Schengen. Aceste țări vor continua să elibereze vize naționale a căror valabilitate se limitează la propriul teritoriu. După ce vor fi aplicat integral acquis-ul Schengen, statele membre menționate anterior vor continua să aplice acordul.
         Legislația națională continuă să se aplice în cazul tuturor aspectelor care nu sunt vizate de acord până la data aplicării integrale a acquis-ului Schengen de către aceste state membre. Începând cu data respectivă, normele Schengen și/sau legislațianațională se vor aplica în cazul aspectelor care nu sunt vizate de acord.
         Bulgaria, Croația, Cipru și România sunt autorizate să recunoască permisele de ședere, vizele de tip „D” și vizele de scurtă ședere eliberate de statele membre Schengen și de țările asociate pentru șederile de scurtă durată pe teritoriul lor (6).
         În conformitate cu articolul 21 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 între guvernele statelor Uniunii Economice Benelux, Republicii Federale Germania și Republicii Franceze privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune (7), toate statele membre Schengen trebuie să recunoască vizele de lungă ședere și permisele de ședere eliberate de oricare dintre ele ca fiind valabile pentru șederi de scurtă durată pe teritoriile celorlalte state Schengen. Statele membre Schengen acceptă permisele de ședere, vizele de tip „D” și vizele de scurtă ședere ale țărilor asociate pentru intrarea și șederea de scurtă durată și viceversa.
         Acordul nu se aplică Danemarcei, Irlandei și Regatului Unit, însă cuprinde declarații comune în care se menționează dorința statelor membre respective de a încheia acorduri bilaterale privind facilitarea eliberării vizelor cu Georgia.
         Deși sunt asociate spațiului Schengen, Islanda, Principatul Liechtenstein, Norvegia și Elveția nu fac obiectul acordului.
         1.6.   Acordul și acordurile bilaterale
         Articolul 13 din acord prevede:

            „De la intrarea sa în vigoare, prezentul acord prevalează în fața prevederilor oricăror acorduri sau regimuri bilaterale sau multilaterale încheiate între un stat membru și Georgia, în măsura în care prevederile acordurilor sau regimurilor în cauză se referă la aceleași aspecte ca și prezentul acord.”

         De la data intrării în vigoare a acordului, dispozițiile acordurilor bilaterale în vigoare dintre statele membre și Georgia cu privire la aspectele care fac obiectul acordului încetează să se mai aplice. În conformitate cu dreptul Uniunii, statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a elimina incompatibilitățile dintre acordurile bilaterale ale acestora și acord.
         În cazul în care există un acord bilateral sau o înțelegere între un stat membru și Georgia cu privire la aspecte care nu sunt vizate de acord, cum ar fi exonerarea titularilor de pașapoarte de serviciu de obligația de a deține viză, această exonerare va continua să se aplice după intrarea în vigoare a acordului.
         Următoarele state membre au semnat un acord bilateral cu Georgia care prevede exonerarea titularilor de pașapoarte de serviciu de obligația de a deține viză: Bulgaria, Cipru, Letonia, Ungaria, România și Slovacia.
         Exonerarea de obligația de a deține viză acordată de un stat membru titularilor de pașapoarte de serviciu se aplică numai pentru călătoriile pe teritoriul statului membru respectiv și nu pentru călătoriile pe teritoriul altor state membre Schengen.
         1.7.   Declarația comună privind armonizarea informațiilor referitoare la procedurile de eliberare a vizelor de scurtă ședere și la documentele care trebuie prezentate cu ocazia solicitării vizelor de scurtă ședere
         O declarație comună anexată la acord indică angajamentul părților de a furniza cetățenilor Georgiei informații coerente și uniforme privind accesul la misiunile diplomatice și consulatele statelor membre și privind procedurile și condițiile de solicitare a vizelor și valabilitatea vizelor eliberate. Aceste informații sunt disponibile pe site-ul delegației Uniunii Europene în Georgia: http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm.
         Articolul 47 din Codul de vize stabilește obligația autorităților centrale și a consulatelor statelor membre de a oferi publicului larg toate informațiile relevante cu privire la cererile de viză.
         Misiunile diplomatice și consulatele statelor membre trebuie să asigure difuzarea acestor informații pe scară largă (prin intermediul panourilor de informare din consulate, al broșurilor, al site-urilor etc.) și să furnizeze totodată informații precise privind condițiile de eliberare a vizelor, reprezentarea statelor membre în Georgia și lista documentelor justificative necesare în cazul acestora.
         1.8.   Informații furnizate de autoritățile georgiene cu privire la acord
         Pentru o informare corectă a cetățenilor Georgiei cu privire la avantajele acordului și la misiunile diplomatice și consulatele statelor membre la care pot fi depuse cererile de viză, Ministerul Afacerilor Externe din Georgia a creat un link special cu aceste informații. Pagina web:
         http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448
         II.   DISPOZIȚII SPECIALE
         2.1.   Norme care se aplică tuturor solicitanților de viză
         Se reamintește faptul că facilitățile menționate mai jos privind taxa de viză, durata procedurilor de prelucrare a cererilor de viză și prelungirea vizei în circumstanțe excepționale se aplică tuturor solicitanților de viză, inclusiv turiștilor.
         2.1.1.   Taxa de viză
         Articolul 6 alineatul (1) din acord prevede:

            „(1)   Taxa pentru prelucrarea cererilor de viză depuse de cetățenii Georgiei este de 35 EUR.”

         În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din acord, taxa pentru prelucrarea unei cereri de viză este de 35 EUR. Această taxă este percepută în cazul tuturor solicitanților de viză din Georgia (inclusiv al turiștilor) și se referă la vizele de scurtă ședere, indiferent de numărul intrărilor.
         Articolul 6 alineatul (2) din acord prevede:

            „(2)   Atunci când statele membre cooperează cu un prestator extern de servicii, se poate percepe o taxă pentru un serviciu suplimentar. Taxa pentru servicii este proporțională cu costurile suportate de prestatorul extern de servicii în îndeplinirea sarcinilor sale și nu depășește 30 EUR. Statul membru (statele membre) în cauză menține (mențin) posibilitatea pentru toți solicitanții de a depune cererile direct la consulatele sale (lor).”

         În ceea ce privește modalitățile de cooperare cu prestatorii externi de servicii, articolul 43 din Codul de vize detaliază sarcinile acestora.
         Articolul 6 alineatul (3) din acord prevede:

            „(3)   Taxele pentru prelucrarea cererilor de viză nu se aplică următoarelor categorii de cetățeni:

                        (a)

                        pensionari;” (N.B. Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie de persoane, solicitanții de viză trebuie să prezinte documente justificative care să ateste statutul lor de pensionar. Scutirea de taxă nu este justificată atunci când călătoria este întreprinsă în scopul realizării unei activități remunerate.);

                        „(b)

                        copiii sub 12 ani;” (N.B. Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie, solicitanții de viză trebuie să prezinte documente justificative care să ateste vârsta acestora.);

                        „(c)

                        membri ai guvernelor naționale și regionale, ai instanțelor constituționale și supreme, în cazul în care aceștia nu sunt exonerați de obligația de a deține viză prin prezentul acord;” (N.B. Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie, solicitanții de viză trebuie să prezinte documente justificative emise de autoritățile georgiene care să ateste funcția deținută.);

                        „(d)

                        persoane cu handicap și persoane care le însoțesc, dacă este cazul;” (N.B. Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie, trebuie să se prezinte documente justificative care să ateste că ambii solicitanți de viză se încadrează în această categorie.)
                        Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie, solicitanții de viză trebuie să prezinte un „certificat de handicap” (primul sau al doilea grad) eliberat de Ministerul Sănătății, Muncii și al Afacerilor Sociale din Georgia sau un certificat eliberat de spitale sau clinici private sau publice. În cazul în care handicapul solicitantului de viză este evident (persoane nevăzătoare, persoane cu un picior amputat), se acceptă recunoașterea vizuală la consulat. În principiu, nu sunt necesare documente suplimentare din partea persoanelor însoțitoare.
                        În cazuri justificate, cererea poate fi depusă de un reprezentant sau de tutorele persoanei cu handicap.

                        „(e)

                        rude apropiate – soț (soție), copii (inclusiv copii adoptați), părinți (inclusiv tutori), bunici și nepoți – care vizitează cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre;”
                        Articolul 6 alineatul (3) litera (e) din acord reglementează situația rudelor apropiate din Georgia care călătoresc în statele membre pentru a vizita cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre.

                        „(f)

                        membri ai delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale adresate Georgiei, participă la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb, precum și la evenimente care au loc pe teritoriul statelor membre la inițiativa unor organizații interguvernamentale;

                        (g)

                        elevi, studenți, absolvenți de studii universitare și profesori însoțitori care efectuează călătorii de studii sau de formare educațională, inclusiv în cadrul programelor de schimb, precum și al altor activități școlare sau academice conexe;

                        (h)

                        jurnaliști și persoane acreditate care îi însoțesc, în scop profesional;” (N.B. Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie, solicitanții de viză trebuie să prezinte documente care să ateste că sunt membri ai unei organizații profesionale de jurnalism sau mass-media);

                        „(i)

                        participanți la evenimente sportive internaționale și persoane care îi însoțesc, în scop profesional;” (N.B. Suporterii nu sunt considerați drept persoane însoțitoare.);

                        „(j)

                        reprezentanți ai organizațiilor societății civile care efectuează călătorii în scopul formării educaționale, al participării la seminarii, conferințe, inclusiv în cadrul programelor de schimb;

                        (k)

                        persoane care participă la activități științifice, culturale sau artistice, inclusiv programe de schimb între universități și alte tipuri de programe de schimb;

                        (l)

                        persoane care au prezentat documente din care rezultă necesitatea călătoriei lor în scopuri umanitare, inclusiv pentru a primi tratament medical de urgență și persoana însoțitoare sau persoane care participă la funeraliile unei rude apropiate sau vizitează o rudă apropiată care este grav bolnavă.”

         Categoriile de persoane menționate mai sus sunt scutite de taxă. De asemenea, sunt scutiți de taxă solicitanții din categoriile prevăzute la articolul 16 alineatul (4) din Codul de vize.
         Astfel cum se prevede la articolul 16 alineatul (6) din Codul de vize, „în cazuri particulare, se poate renunța la perceperea taxei de viză sau valoarea acesteia poate fi redusă dacă acest lucru contribuie la promovarea unor interese de ordin cultural sau sportiv, precum și a unor interese din domeniul politicii externe, al politicii de dezvoltare și alte domenii de interes public vital sau din motive umanitare”.
         Articolul 16 alineatul (7) din Codul de vize prevede că taxa de viză se încasează în euro, în moneda națională a țării terțe sau în moneda utilizată în mod curent în țara terță în care se depune cererea de viză și că taxa nu este rambursabilă, exceptând cazurile în care o cerere este inadmisibilă sau consulatul nu are competența necesară.
         În situația în care taxa se încasează într-o altă monedă decât euro, valoarea taxei de viză percepute în respectiva monedă este stabilită și revizuită periodic, conform cursului de schimb de referință al euro stabilit de Banca Centrală Europeană. Suma percepută poate fi rotunjită, iar consulatele se asigură, în cadrul cooperării locale Schengen, că se percep taxe similare.
         Pentru a se evita discrepanțe care ar putea conduce la introducerea de cereri multiple de viză (fenomenul de „visa shopping”), misiunile diplomatice și consulatele statelor membre din Georgia ar trebui să se asigure că taxele de viză percepute în monedă străină sunt similare pentru toți solicitanții de viză georgieni.
         Solicitanților de viză georgieni li se eliberează o chitanță pentru taxa de viză achitată în conformitate cu articolul 16 alineatul (8) din Codul de vize.
         2.1.2.   Durata procedurilor pentru prelucrarea cererilor de viză
         Articolul 7 din acord prevede:

            „(1)   Misiunile diplomatice și consulatele statelor membre iau o decizie cu privire la solicitarea de eliberare a vizei în termen de 10 zile calendaristice de la data primirii cererii și a documentelor necesare pentru eliberarea vizei.
            (2)   Termenul pentru luarea unei decizii cu privire la o cerere de viză se poate prelungi până la 30 de zile calendaristice în cazuri individuale, mai ales atunci când este necesară o analiză suplimentară a cererii.
            (3)   Termenul pentru luarea unei decizii cu privire la o cerere de viză se poate reduce la două zile lucrătoare sau mai puțin, în situații urgente.”

         Decizia privind cererea de viză se ia, în principiu, în termen de 10 zile calendaristice de la data primirii unei cereri admisibile de viză.
         Această perioadă poate fi prelungită până la 30 de zile calendaristice atunci când este necesară o analiză suplimentară, de exemplu, în scopul consultării autorităților centrale.
         Toate aceste termene încep să curgă numai din momentul în care dosarul de cerere de viză este complet, adică de la data primirii cererii de viză și a documentelor justificative.
         Pentru misiunile diplomatice și consulatele statelor membre care au un sistem de programare, perioada de timp pentru obținerea unei programări nu trebuie considerată ca făcând parte din timpul de prelucrare a cererii. Acest aspect, precum și alte chestiuni practice legate de depunerea unei cereri de viză, sunt reglementate de normele generale prevăzute în articolul 9 din Codul de vize. În special, în cazul în care solicitanții trebuie să obțină o programare pentru depunerea unei cereri de viză, programarea se face, de regulă, în termen de două săptămâni de la data solicitării acesteia.
         La stabilirea programării, ar trebui să se țină cont de posibilele situații urgente invocate de solicitantul de viză. Decizia privind reducerea termenului pentru luarea unei decizii cu privire la o cerere de viză, astfel cum se menționează la articolul 7 alineatul (3) din acord, este luată de către funcționarul consular.
         Conform Manualului privind prelucrarea cererilor de viză și modificarea vizelor eliberate (partea 2, punctul 3.2.2), capacitatea consulatelor statelor membre din Georgia de a prelucra cererile de viză ar trebui adaptată astfel încât să se respecte termenul de două săptămâni prevăzut de Codul de vize pentru programări, inclusiv în perioadele de vârf.
         În situații urgente justificate (în cazul în care cererea de viză nu ar fi putut fi depusă mai repede din motive care nu puteau fi prevăzute de către solicitantul de viză), trebuie să se stabilească imediat o programare [în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) din Codul de vize]sau să se asigure acces direct pentru depunerea cererii.
         De asemenea, un consulat poate decide să instituie o procedură „accelerată” de depunere a cererilor pentru a primi anumite categorii de solicitanți de viză.
         2.1.3.   Prelungirea vizei în circumstanțe excepționale
         Articolul 9 din acord prevede:

            „Perioada de valabilitate a unei vize eliberate unui cetățean al Georgiei și/sau durata de ședere în temeiul unei vize eliberate unui cetățean al Georgiei se prelungesc/prelungește atunci când autoritatea competentă a unui stat membru consideră că titularul vizei a făcut dovada unei situații de forță majoră sau a unor motive de ordin umanitar care îl împiedică să părăsească teritoriul statelor membre înainte de expirarea perioadei de valabilitate sau a duratei de ședere autorizate prin viză. O astfel de prelungire se acordă gratuit.”

         În ceea ce privește posibilitatea de a prelungi perioada de valabilitate a vizei din motive personale justificate, în cazul în care titularul vizei nu poate părăsi teritoriul statului membru până la data menționată pe autocolantul de viză, dispozițiile articolului 33 din Codului de vize se vor aplica în măsura în care acestea sunt compatibile cu acordul. Cu toate acestea, în temeiul acordului, prelungirea perioadei de valabilitate a vizei se efectuează gratuit în caz de „forță majoră” sau din „motive de ordin umanitar.”
         2.2.   Norme care se aplică anumitor categorii de solicitanți de viză
         2.2.1.   Documente justificative privind scopul călătoriei
         Pentru categoriile de persoane enumerate la articolul 4 alineatul (1) din acord sunt necesare doar documentele justificative privind scopul călătoriei care au fost indicate. Astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (3) din acord, nu se va mai solicita nicio altă justificare, invitație sau validare referitoare la scopul călătoriei. Aceasta nu înseamnă, însă, că se renunță la cerința generală de a depune în persoană cererea de viză și documentele justificative referitoare la mijloacele de subzistență. Această cerință rămâne neschimbată.
         Dacă, în cazuri individuale, persistă îndoieli cu privire la autenticitatea documentului care face dovada scopului călătoriei, solicitantul vizei poate fi invitat la un nou interviu detaliat la sediul ambasadei/consulatului, unde poate fi chestionat în legătură cu scopul real al vizitei sau intenția solicitantului de a se întoarce (în conformitate cu articolul 21 alineatul (8) din Codul de vize). În astfel de cazuri individuale, solicitantul de viză poate furniza documente suplimentare sau acestea îi pot fi solicitate, în mod excepțional, de către funcționarul consular. Comitetul mixt va monitoriza îndeaproape această chestiune.
         Pentru categoriile de persoane care nu sunt menționate la articolul 4 alineatul (1) din acord (cum ar fi turiștii), se aplică în continuare normele generale privind documentele care fac dovada scopului călătoriei. Același lucru este valabil și pentru documentele referitoare la consimțământul părinților pentru călătoria copiilor cu vârsta sub 18 ani.
         Normele Schengen sau legislația națională se aplică în cazul aspectelor care nu sunt vizate de acord, cum ar fi recunoașterea documentelor de călătorie și garanțiile privind întoarcerea în țara de origine și privind existența unor mijloace de subzistență suficiente.
         În principiu, cererea, certificatul, documentul sau scrisoarea prevăzute la articolul 4 alineatul (1) din acord sunt depuse, în original, împreună cu cererea de viză. Consulatul poate începe însă prelucrarea cererii de viză pe baza documentelor transmise prin fax sau a unei copii a cererii, a certificatului, a documentului sau a scrisorii. Cu toate acestea, consulatul poate solicita documentul original în situația în care solicitantul depune o cerere pentru prima dată. De asemenea, consulatul solicită originalul dacă are îndoieli cu privire la un anumit caz.
         Articolul 4 alineatul (1) din acord prevede:

            „(1)   Pentru următoarele categorii de cetățeni ai Georgiei, documentele enumerate mai jos sunt suficiente pentru a justifica scopul călătoriei pe teritoriul celeilalte părți:

                        (a)

                        pentru rude apropiate – soț (soție), copii (inclusiv copii adoptați), părinți (inclusiv tutori), bunici, nepoți – care vizitează cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea gazdei;”.

                              Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din acord reglementează situația rudelor apropiate din Georgia care călătoresc în statele membre pentru a vizita cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre respective. Această facilitate nu se aplică cetățenilor Uniunii care locuiesc în Uniune și care invită rude din Georgia.
                        Autenticitatea semnăturii persoanei care face invitația trebuie dovedită de autoritatea competentă în conformitate cu legislația națională a țării de reședință.
                        Este necesar, de asemenea, să se facă dovada șederii legale a persoanei care face invitația și a legăturii de familie. De exemplu, se furnizează, împreună cu invitația scrisă din partea gazdei, copii ale documentelor care atestă statutul acesteia, cum ar fi o fotocopie a permisului de ședere, și un document care confirmă legătura de familie.
                        Această dispoziție se aplică și rudelor personalului misiunilor diplomatice și al consulatelor care călătoresc pentru a efectua o vizită de familie de până la 90 de zile pe teritoriul statelor membre, însă nu este necesar să se facă dovada șederii legale și a legăturii de familie.

                        „(b)

                        pentru membri ai delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale adresate Georgiei, participă la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb, precum și la evenimente care au loc pe teritoriul statelor membre la inițiativa unor organizații interguvernamentale:

                                    —

                                    o scrisoare din partea unei autorități georgiene care să confirme că solicitantul este membru al delegației respective care călătorește pe teritoriul statelor membre pentru a participa la evenimentele menționate anterior, însoțită de o copie a invitației oficiale;”.

                              Numele solicitantului de viză trebuie să fie indicat în scrisoarea emisă de autoritatea competentă care confirmă că persoana face parte din delegația care călătorește pe teritoriul celeilalte părți în scopul de a participa la reuniunea oficială. Numele solicitantului de viză nu trebuie indicat în mod obligatoriu în invitația oficială de participare la reuniune, deși acest lucru ar putea fi necesar atunci când invitația oficială se adresează unei anumite persoane.
                        Această dispoziție se aplică membrilor delegațiilor oficiale, indiferent de tipul de pașaport (de serviciu sau obișnuit) pe care îl dețin.

                        „(c)

                        pentru elevi, studenți, absolvenți de studii universitare și profesori însoțitori care efectuează călătorii de studii sau de formare educațională, inclusiv în cadrul programelor de schimb, precum și al altor activități școlare sau academice conexe:

                                    —

                                    o cerere scrisă sau o adeverință de înscriere din partea universității, a colegiului sau a școlii-gazdă sau legitimație de student sau certificate pentru cursurile care vor fi urmate;”.

                              Carnetul de student se acceptă ca document justificativ pentru scopul călătoriei doar dacă este emis de universitatea, colegiul sau școala gazdă în care urmează să se desfășoare studiile sau formarea educațională.

                        „(d)

                        pentru persoane care călătoresc în scopuri medicale și persoane care trebuie să le însoțească:

                                    —

                                    un document oficial din partea instituției medicale, care să confirme necesitatea îngrijirii medicale în această instituție, necesitatea de a fi însoțit și dovada mijloacelor financiare suficiente pentru achitarea tratamentului medical;”.

                              Se prezintă documentul emis de instituția medicală, care confirmă cele trei elemente (necesitatea îngrijirii medicale în această instituție, necesitatea de a fi însoțit și dovada mijloacelor financiare suficiente pentru achitarea tratamentului medical).

                        „(e)

                        pentru jurnaliști și persoane acreditate care îi însoțesc, în scop profesional:

                                    —

                                    un certificat sau un alt document eliberat de o organizație profesională, din care să rezulte că persoana în cauză este un jurnalist calificat sau că îl însoțește pe jurnalist în scop profesional și un document eliberat de angajatorul său, în care se precizează că scopul călătoriei îl reprezintă desfășurarea unei activități de natură jurnalistică sau asistența în vederea desfășurării unei astfel de activități;”.

                              Această categorie nu include jurnaliștii independenți și asistenții acestora.
                        Trebuie să se prezinte certificatul sau documentul care atestă faptul că solicitantul este jurnalist calificat sau că „îl însoțește pe jurnalist în scop profesional”, precum și documentul original eliberat de angajator din care reiese că scopul călătoriei este de a desfășura o activitate jurnalistică sau de a furniza asistență în vederea desfășurării unei astfel de activități.
                        În prezent nu există în Georgia asociații profesionale, centre, instituții, sindicate sau alte organizații similare în domeniul mass-media, care să reprezinte interesul unui grup de jurnaliști sau al unor persoane acreditate care însoțesc în scop profesional și care să poată elibera certificate care să ateste că persoana în cauză este un jurnalist profesionist sau că este o persoană acreditată să însoțească în virtutea calificării sale într-un anumit domeniu profesional. Până la crearea unor astfel de organizații, consulatele pot accepta un certificat de la angajator și o acreditare de presă valabilă pentru unul din statele membre.

                        „(f)

                        pentru participanți la evenimente sportive internaționale și persoane care îi însoțesc, în scop profesional:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea organizației-gazdă, a autorităților competente, a federațiilor sportive naționale sau a comitetelor olimpice naționale ale statelor membre;”.

                              Lista persoanelor însoțitoare în cazul evenimentelor sportive internaționale se va limita la persoanele care însoțesc sportivul/sportiva în scop profesional: antrenori, maseuri, manageri, personal medical și șeful clubului sportiv. Suporterii nu sunt considerați drept persoane însoțitoare.

                        „(g)

                        pentru oameni de afaceri și reprezentanți ai organizațiilor de afaceri:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea persoanei juridice-gazdă, a societății-gazdă, a organizației-gazdă, a biroului sau a filialei unei astfel de persoane juridice sau societăți, din partea autorităților naționale sau locale ale statelor membre sau a comitetelor de organizare a târgurilor și a expozițiilor industriale, a conferințelor și simpozioanelor organizate pe teritoriile statelor membre, aprobate de Camera Înregistrării de Stat din Georgia;”.

                              Agenția Națională a Registrului Public va emite un document care să confirme existența organizațiilor de afaceri.

                        „(h)

                        pentru membri ai profesiilor liberale care participă la expoziții internaționale, conferințe, simpozioane, seminare sau alte evenimente similare organizate pe teritoriile statelor membre ale UE:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea organizației-gazdă care să confirme că persoana în cauză participă la eveniment;

                        (i)

                        pentru reprezentanți ai organizațiilor societății civile care efectuează călătorii în scopul formării educaționale, al participării la seminarii, conferințe, inclusiv în cadrul programelor de schimb:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea organizației-gazdă, o confirmare că persoana respectivă reprezintă organizația societății civile și certificatul privind constituirea unei astfel de organizații de la registrul competent, eliberat de o autoritate de stat, în conformitate cu legislația națională;”.

                              Trebuie să se prezinte un document din partea unei organizații a societății civile care să confirme că solicitantul de viză reprezintă organizația în cauză.
                        Autoritatea competentă din Georgia care emite certificatul de înființare a unei organizații a societății civile este Agenția Națională a Registrului Public.
                        Registrul în care sunt înregistrate certificatele de înființare a organizațiilor societății civile este cel ținut de Agenția Națională a Registrului Public. Ministerul Justiției și Agenția Națională a Registrului Public colaborează cu autoritățile locale pentru a crea o bază de date electronica privind ONG-urile, care, odată finalizată, va putea fi accesată de pe site-ul Ministerului Justiției https://enreg.reestri.gov.ge/main.php.
                        Membrii organizațiilor societății civile nu fac obiectul acordului.

                        „(j)

                        pentru persoane care participă la activități științifice, culturale sau artistice, inclusiv programe de schimb între universități și alte programe de schimb:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea organizației-gazdă pentru a participa la activități;

                        (k)

                        pentru conducătorii auto care prestează servicii de transport internațional de mărfuri și de pasageri către teritoriile statelor membre, cu vehicule înmatriculate în Georgia:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea societății sau a asociației naționale a transportatorilor din Georgia care prestează servicii de transport rutier internațional, care să menționeze scopul, durata și frecvența călătoriilor;”.

                              Există în prezent în Georgia două asociații naționale ale transportatorilor care au competența de a emite o cerere scrisă pentru conducătorii auto profesioniști: Asociația transportatorilor rutieri internaționali din Georgia (GIRCA) și Asociația transportatorilor rutieri de călători din Georgia (GACPR). Transportatorii care nu sunt membri ai niciuneia dintre asociațiile de mai sus pot prezenta o cerere emisă de Agenția de transport terestru, de Ministerul Economiei și al Dezvoltării Durabile din Georgia sau, în cazul unor transportatori bine-cunoscuți, consulatele pot accepta o cerere scrisă din partea transportatorului/societății de transport din Georgia pentru care lucrează conducătorul auto. Cererea va indica scopul, durata și frecvența călătoriilor.

                        „(l)

                        pentru participanți la programe oficiale de schimb organizate de orașe înfrățite:

                                    —

                                    o cerere scrisă din partea șefilor administrației/primarilor acestor orașe sau a autorităților municipale;”

                              Șefii administrației/primarii orașelor sau ai altor localități care au competența de a elibera cererea scrisă sunt șefii administrației/primarii orașelor sau ai localităților în care urmează să se desfășoare activitatea programului de înfrățire. Această categorie include doar programele oficiale de înfrățire.

                        „(m)

                        pentru vizitarea cimitirelor civile și militare:

                                    —

                                    un document oficial care să confirme existența și conservarea mormântului, precum și legătura de rudenie sau de alt tip dintre solicitant și decedat.”

                              Acordul nu specifică dacă documentul oficial menționat mai sus ar trebui să fie eliberat de autoritățile din țara în care se află cimitirul sau de autoritățile din țara în care își are reședința persoana care dorește să viziteze cimitirul. Ar trebui să se accepte posibilitatea ca autoritățile competente din ambele țări să poată elibera un astfel de document oficial.
                        Trebuie să se prezinte documentul oficial menționat mai sus, care confirmă existența și conservarea mormântului, precum și gradul de rudenie sau alt tip de legătură dintre solicitantul de viză și decedat.
                        Acordul nu creează noi norme în materie de răspundere pentru persoanele fizice sau juridice care emit cererile scrise. În cazul emiterii unor cereri false, se va aplica legislația Uniunii și/sau legislația națională relevantă.

         2.2.2.   Eliberarea vizelor cu intrări multiple
         În cazul în care solicitantul de viză trebuie să călătorească în mod frecvent în statele membre, se pot elibera vize de scurtă ședere pentru mai multe vizite, cu condiția ca durata totală a acestor vizite să nu depășească 90 de zile într-un interval de 180 de zile.
         Articolul 5 din acord prevede:

            „(1)   Misiunile diplomatice și consulatele statelor membre eliberează vize cu intrări multiple cu termen de valabilitate de cel mult cinci ani pentru următoarele categorii de cetățeni:

                        (a)

                        soți (soții), copii (inclusiv copii adoptați) în vârstă de până la 21 de ani sau aflați în întreținere, părinți care vizitează cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre, cu termenul de valabilitate care să nu depășească durata de valabilitate a mandatului acestora sau a autorizației de ședere legală);

                        (b)

                        membri ai guvernelor naționale și regionale, ai Curții Constituționale și ai Curții Supreme, în cazul în care aceștia nu sunt exonerați de obligația de a deține viză prin prezentul acord, în vederea exercitării atribuțiilor ce le revin, cu un termen de valabilitate limitat de perioada de exercitare a funcției deținute, în cazul în care aceasta nu depășește cinci ani;

                        (c)

                        membri permanenți ai delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale adresate Georgiei, participă în mod regulat la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb, precum și la evenimente care au loc pe teritoriul statelor membre la inițiativa unor organizații interguvernamentale;”

         Ținând cont de statutul profesional al acestor categorii de persoane sau de gradul de rudenie cu un cetățean al Georgiei care își exercită dreptul de ședere pe teritoriul statelor membre, se justifică acordarea unei vize cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de până la cinci ani sau limitată la durata mandatului sau la durata șederii legale, în cazul în care această durată nu depășește cinci ani.
         Persoanele care intră sub incidența articolului 5 alineatul (1) litera (a) din acord trebuie să facă dovada șederii legale a persoanei care adresează invitația.
         În ceea ce privește persoanele care intră sub incidența articolului 5 alineatul (1) litera (b) din acord, acestea ar trebui să furnizeze un document care să ateste statutul lor profesional și durata mandatului acestora.
         Această dispoziție nu se aplică persoanelor care intră sub incidența articolului 5 alineatul (1) litera (b) din acord dacă acestea sunt exonerate de obligația de a deține viză în temeiul acordului, și anume dacă sunt titulari de pașapoarte diplomatice.
         Persoanele care intră sub incidența articolului 5 alineatul (1) litera (c) din acord trebuie să facă dovada statutului lor de membru permanent al delegației oficiale și a necesității de a participa în mod regulat la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb.

            „(2)   Misiunile diplomatice și consulatele statelor membre eliberează vize cu intrări multiple cu termen de valabilitate de până la un an pentru următoarele categorii de persoane, cu condiția ca, în cursul anului precedent, acestea să fi obținut cel puțin o viză, să o fi utilizat în conformitate cu legislația privind intrarea și șederea în statul membru vizitat și să existe motive pentru solicitarea unei vize cu intrări multiple:

                        (a)

                        membri ai delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale, participă în mod regulat la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb, precum și la evenimente care au loc pe teritoriul statelor membre la inițiativa unor organizații interguvernamentale;

                        (b)

                        reprezentanți ai organizațiilor societății civile care călătoresc în mod regulat în statele membre în scopul formării educaționale, al participării la seminarii, conferințe, inclusiv în cadrul programelor de schimb;

                        (c)

                        membri ai profesiilor liberale care participă la expoziții internaționale, conferințe, simpozioane, seminarii sau alte evenimente similare, care călătoresc în mod regulat în statele membre;

                        (d)

                        persoane care participă la activități științifice, culturale sau artistice, inclusiv programe de schimb între universități și alte tipuri de programe de schimb, care călătoresc în mod regulat în statele membre;

                        (e)

                        studenți și absolvenți de studii universitare care efectuează în mod regulat călătorii de studii sau de formare educațională, inclusiv în cadrul programelor de schimb;

                        (f)

                        participanți la programe oficiale de schimb organizate de orașe înfrățite sau de autorități municipale;

                        (g)

                        persoane care călătoresc în scopuri medicale și persoane care trebuie să le însoțească;

                        (h)

                        jurnaliști și persoane acreditate care îi însoțesc, în scop profesional;

                        (i)

                        oameni de afaceri și reprezentanți ai organizațiilor de afaceri care călătoresc în mod regulat în statele membre;

                        (j)

                        participanți la evenimente sportive internaționale și persoane care îi însoțesc, în scop profesional;

                        (k)

                        conducători auto care prestează servicii de transport internațional de mărfuri și de pasageri către teritoriile statelor membre, cu vehicule înmatriculate în Georgia.

                  (3)   Misiunile diplomatice și consulatele statelor membre eliberează vize cu intrări multiple cu termen de valabilitate de minimum doi ani și maximum cinci ani pentru categoriile de persoane menționate la alineatul (2) din prezentul articol, cu condiția ca, în cursul ultimilor doi ani acestea să fi utilizat vize cu intrări multiple de un an, în conformitate cu legislația privind intrarea și șederea în statul membru gazdă și ca motivele pentru care a fost solicitată o viză cu intrări multiple să fie în continuare valabile.
            (4)   Durata totală a șederii pe teritoriul statelor membre a persoanelor menționate la alineatele (1) – (3) din prezentul articol nu depășește 90 de zile, într-un interval de 180 de zile.”

         În principiu, se eliberează vize cu intrări multiple valabile timp de un an categoriilor de persoane menționate mai sus dacă solicitantul de viză a obținut în anul precedent (12 luni) cel puțin o viză și a utilizat-o în conformitate cu normele legale ale statului (statelor) vizitat(e) privind intrarea și șederea pe teritoriul (teritoriile) acestuia (acestora) (de exemplu, persoana nu a depășit perioada legală de ședere) și dacă există motive pentru a solicita o viză cu intrări multiple. În cazurile în care nu se justifică eliberarea unei vize valabile timp de un an (de exemplu, dacă programul de schimb durează mai puțin de un an sau dacă persoana nu trebuie să călătorească pentru un an complet), durata de valabilitate a vizei va fi mai mică de un an, cu condiția ca celelalte cerințe pentru eliberarea vizei să fie îndeplinite.
         Categoriilor de solicitanți de vize menționate la articolul 5 alineatul (2) din acord li se vor elibera vize cu intrări multiple valabile între doi și cinci ani, cu condiția ca în ultimii doi ani (24 de luni) acestea să fi utilizat cele două vize cu intrări multiple valabile un an în conformitate cu normele legale ale statului (statelor) vizitat(e) privind intrarea și șederea pe teritoriul/teritoriile acestuia (acestora) și ca motivele pentru solicitarea vizei cu intrări multiple să fie în continuare valabile. Trebuie remarcat faptul că o viză cu o valabilitate între doi și cinci ani se eliberează numai dacă solicitantului de viză i s-au eliberat două vize valabile cel puțin un an în cursul celor doi ani precedenți și dacă acesta a utilizat respectivele vize în conformitate cu normele legale ale statului (statelor) vizitat(e) privind intrarea și șederea pe teritoriul (teritoriile) acestuia (acestora). Misiunile diplomatice și consulatele statelor membre vor decide, pe baza evaluării fiecărei cereri de viză, perioada de valabilitate a acestor vize, și anume de la doi la cinci ani.
         În ceea ce privește definirea criteriilor prevăzute la articolul 5 alineatul (2) din acord: „cu condiția ca … să existe motive pentru solicitarea unei vize cu intrări multiple” și de articolul 5 alineatul (3) din acord: „cu condiția ca … motivele pentru care a fost solicitată o viză cu intrări multiple să fie în continuare valabile”, se vor aplica criteriile prevăzute de Codul de vize pentru eliberarea de vize cu intrări multiple. În consecință, persoana trebuie să dovedească existența unui motiv pentru a călători frecvent într-unul sau mai multe state membre, de exemplu pentru afaceri.
         Nu există nicio obligație de a elibera o viză cu intrări multiple dacă solicitantul de viză nu a utilizat o viză eliberată anterior.
         2.2.3.   Titularii de pașapoarte diplomatice
         Articolul 10 din acord prevede:

            „(1)   Cetățenii Georgiei care sunt titulari de pașapoarte diplomatice valabile pot intra pe teritoriile statelor membre, ieși de pe teritoriile statelor membre și tranzita teritoriile statelor membre fără viză.
            (2)   Persoanele menționate la alineatul (1) din prezentul articol au drept de ședere pe teritoriile statelor membre pentru o perioadă de cel mult 90 de zile, într-un interval de 180 de zile.”

         Procedurile de detașare a diplomaților în statele membre nu sunt vizate de acord. Se aplică procedura de acreditare obișnuită.
         III.   COOPERAREA PRIVIND SECURITATEA DOCUMENTELOR
         Într-o declarație comună anexată la acord, părțile convin că impactul nivelului de securitate al documentelor de călătorie asupra funcționării acordului ar trebui să fie evaluat de Comitetul mixt. În acest scop, părțile au convenitt să se informeze reciproc, cu regularitate, cu privire la măsurile luate pentru a se evita proliferarea documentelor de călătorie, pentru a se dezvolta aspectele tehnice ale securității documentelor de călătorie, precum și cele referitoare la procesul de personalizare a eliberării documentelor de călătorie.
         IV.   STATISTICI
         Pentru a permite Comitetului mixt să monitorizeze în mod eficient punerea în aplicare a acordului, misiunile diplomatice și consulatele statelor membre transmit Comisiei, o dată la șase luni, statistici care să urmărească cu precădere și în măsura posibilului, precizând pentru fiecare lună:

                     —

                     numărul de vize cu intrări multiple eliberate;

                     —

                     numărul de vize eliberate fără taxe.

               V.   DECLARAȚIA UNIUNII EUROPENE PRIVIND FACILITĂȚILE ACORDATE MEMBRILOR DE FAMILIE
         Deși acordul nu include drepturi și obligații cu caracter obligatoriu din punct de vedere juridic pentru facilitarea mobilității unui număr mai mare de cetățeni ai Georgiei care sunt membri de familie ai unor cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre, Uniunea ia act de sugestia Georgiei de a da o definiție mai largă noțiunii de membru de familie care ar trebui să beneficieze de facilitarea eliberării vizelor, precum și de importanța pe care Georgia o acordă îmbunătățirii mobilității pentru această categorie de persoane.
         Prin urmare, în scopul facilitării mobilității unui număr mai mare de persoane care au legături de familie (în special frați și surori, precum și copiii acestora) cu cetățeni ai Georgiei cu reședința legală pe teritoriul statelor membre, Uniunea invită consulatele statelor membre, printr-o declarație anexată la acord, să profite pe deplin de posibilitățile prevăzute deja de acquis în ceea ce privește facilitarea eliberării vizelor pentru această categorie de persoane, posibilități care includ, în special, simplificarea documentelor justificative care trebuie prezentate de solicitanții de viză, scutirea de taxele de prelucrare a cererilor și, dacă este cazul, eliberarea de vize cu intrări multiple.

            (1)  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (JO L 81, 21.3.2001, p. 1).

            (2)  Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (JO L 243, 15.9.2009, p. 1).

            (3)  A se vedea de asemenea punctul 1.7.

            (4)  Regulamentul (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 martie 2016 cu privire la Codul Uniunii privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 77, 23.3.2016, p. 1).

            (5)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 1).

            (6)  Decizia nr. 565/2014/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de introducere a unui regim simplificat de control al persoanelor la frontierele externe, bazat pe recunoașterea unilaterală de către Bulgaria, Croația, Cipru și România a anumitor documente ca fiind echivalente cu vizele naționale ale acestora pentru tranzitul sau șederea preconizată pe teritoriile lor pentru o perioadă care nu depășește 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile și de abrogare a Deciziilor nr. 895/2006/CE și nr. 582/2008/CE (JO L 157, 27.5.2014, p. 23).

            (7)  JO L 239, 22.9.2000, p. 19.


title: 2001/913/EC: Decision of the European Central Bank of 6 December 2001 on the issue of euro banknotes (ECB/2001/15)

text:
Anunţ juridic important

|

32001D0913

Jurnalul Oficial L 337 , 20/12/2001 p. 0052 - 0054 ediţie specială în limba cehă capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 ediţie specială în limba estonă capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 ediţie specială în limba maghiară capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 ediţie specială în limba lituaniană capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 LV.ES capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 MT.ES capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 PL.ES capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 SK.ES capitol 10 volum 003 p. 54  - 56 ediţie specială în limba slovenă capitol 10 volum 003 p. 54  - 56

		20011206Decizia Băncii Centrale Europenedin 6 decembrie 2001privind emisiunea de bancnote euro(BCE/2001/15)(2001/913/CE)CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,Având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare "tratat"), în special articolul 106 alineatul (1), și statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare "statut"), în special articolul 16,întrucât:(1) În temeiul articolului 106 alineatul (1) din tratat și articolul 16 din statut, Consiliul guvernatorilor Băncii Centrale Europene (BCE) are dreptul exclusiv de a autoriza emisiunea de bancnote în cadrul Comunității; în temeiul acestor dispoziții, BCE și băncile centrale naționale (BCN) pot emite bancnote care sunt singurele bancnote considerate mijloace legale de plată în statele membre participante. Legislația comunitară a prevăzut un sistem format dintr-o pluralitate de emitenți de bancnote. BCE și BCN emit bancnotele euro.(2) În temeiul articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea monedei euro [1], de la 1 ianuarie 2002, BCE și BCN (denumite în continuare "Eurosistem") vor pune în circulație bancnote emise în euro. Bancnotele euro constituie expresia aceleiași monede unice și fac obiectul unui regim juridic unitar.(3) Emisiunea de bancnote euro nu trebuie să fie supusă unor limite cantitative sau de alt tip, având în vedere faptul că punerea în circulație a bancnotelor este un proces determinat de cerere.(4) Decizia BCE/2001/7 din 30 august 2001 privind valorile nominale, specificațiile, reproducerea, schimbul și retragerea bancnotelor euro [2], astfel cum a fost modificată prin Decizia BCE/2001/14 [3], conține norme comune privind bancnotele euro. BCE a stabilit specificații tehnice comune pentru bancnotele euro și măsuri de control al calității pentru a asigura că bancnotele euro respectă aceste specificații. În consecință, toate bancnotele euro au același aspect exterior și același grad de calitate și nu trebuie să se facă nici o distincție între bancnotele cu aceeași valoare nominală.(5) Toate bancnotele euro trebuie să se supună unor condiții identice de acceptare și prelucrare de către membrii Eurosistemului, indiferent de membrul care le-a pus în circulație. Practica curentă de repatriere a bancnotelor emise în unități din moneda națională la banca centrală emitentă nu se aplică bancnotelor euro. Regimul de emisiune a bancnotelor euro se bazează pe principiul nerepatrierii bancnotelor euro.(6) În temeiul articolului 29.1 din statut, fiecăruia dintre membrii Sistemului European al Băncilor Centrale i se atribuie o pondere în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul BCE, așa cum se prevede în Decizia BCE/1998/13 din 1 decembrie 1998 privind cotele procentuale ale băncilor centrale naționale în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul BCE [4]; această pondere se determină în funcție de populație și de produsul intern brut al fiecărui stat membru și reglementează contribuțiile la capitalul BCE, transferurile activelor din rezervele valutare ale BCN către BCE, alocarea venitului monetar al BCN și distribuirea profiturilor și suportarea în comun a pierderilor BCE.(7) Bancnotele euro constituie mijloace legale de plată în toate statele membre participante, ele vor circula liber în zona euro, vor fi emise din nou de membrii Eurosistemului și pot fi de asemenea depozitate sau utilizate în afara zonei euro. Prin urmare, elementele de pasiv aferente emisiunii valorii totale de bancnote euro în circulație trebuie să fie alocate membrilor Eurosistemului conform unui criteriu obiectiv. Un criteriu corespunzător este reprezentat de cota fiecărei BCN la capitalul subscris al BCE. Această cotă rezultă din aplicarea proporțională în privința BCN a grilei de repartiție pentru subscrierea la capital menționată în articolul 29.1 din statut. Dat fiind faptul că acest criteriu nu se aplică BCE, cota procentuală de bancnote euro care urmează să fie emise de către BCE va fi determinată de Consiliul guvernatorilor.(8) În temeiul articolului 9.2. și al articolului 12.1 din statut, prin care se instituie principiul descentralizării operațiunilor Eurosistemului, BCN urmează să li se atribuie sarcina de a pune în circulație și de a retrage din circulație toate bancnotele euro, inclusiv cele emise de BCE. În conformitate cu principiul descentralizării, gestionarea operativă a bancnotelor euro trebuie de asemenea să fie realizată de către BCN.(9) Diferența dintre valoarea bancnotelor euro alocate fiecărei BCN conform grilei de alocare a bancnotelor și valoarea bancnotelor euro pe care BCN în cauză le pune în circulație trebuie să determine solduri intra-Eurosistem. Dat fiind faptul că nu pune în circulație bancnote euro, BCE ar trebui să dețină solduri creditoare intra-Eurosistem asupra BCN având o valoare echivalentă cotei de bancnote euro pe care le emite. Plata acestor solduri intra-Eurosistem are efect asupra pozițiilor de venit ale BCN și intră astfel sub incidența Deciziei BCE/2001/16 din 6 decembrie 2001 privind alocarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre participante din anul financiar 2002 [5], pe baza articolului 32 din statut,DECIDE:Articolul 1DefinițiiÎn sensul prezentei decizii:(a) "BCN" înseamnă băncile centrale naționale ale statelor membre care au adoptat moneda unică conform Tratatului de instituire a Comunității Europene;(b) "bancnote euro" înseamnă bancnotele care respectă cerințele prevăzute în Decizia BCE/2001/7 și specificațiile tehnice stabilite de Consiliul guvernatorilor;(c) "grila de repartiție pentru capitalul subscris" înseamnă procentajele care rezultă din aplicarea la BCN a ponderii din grila menționată la articolul 29.1 din statut și stabilite în Decizia BCE/1998/13;(d) "grila pentru alocarea bancnotelor" înseamnă procentajele care rezultă prin luarea în calcul a cotei BCE din emisiunea totală de bancnote euro și prin aplicarea grilei de repartiție pentru capitalul subscris (rotunjit până la cel mai apropiat multiplu de 0,0005 în valoare procentuală) la cota BCN din acest total. În anexa la prezenta decizie se precizează grila pentru alocarea bancnotelor care se aplică de la 1 ianuarie 2002.Articolul 2Emisiunea de bancnote euroBCE și BCN emit bancnotele euro.Articolul 3Obligațiile emitenților(1) BCN pun în circulație și retrag din circulație bancnotele euro și efectuează orice gestiune operativă privind toate bancnotele euro, inclusiv cele emise de BCE.(2) BCN acceptă toate bancnotele euro, la cererea deținătorului acestora, în vederea schimbului cu bancnote euro de aceeași valoare sau, în cazul titularilor de cont, în vederea creditării conturilor deținute la BCN de recepție.(3) BCN consideră toate bancnotele euro pe care le acceptă ca elemente de pasiv și le prelucrează în mod identic.(4) BCN nu transferă bancnotele euro pe care le acceptă altor BCN și păstrează aceste bancnote euro disponibile în vederea unei noi emisiuni. Cu titlu de excepție și în conformitate cu orice norme stabilite de Consiliul guvernatorilor BCE:(a) bancnotele euro deteriorate, avariate, uzate sau retrase pot fi distruse de BCN de recepție;(b) bancnotele euro deținute de BCN pot fi redistribuite, din motive logistice, în cantități mari, în cadrul Eurosistemului.Articolul 4Alocarea bancnotelor euro în cadrul Eurosistemului(1) Valoarea totală a bancnotelor euro în circulație se alocă membrilor Eurosistemului prin aplicarea grilei pentru alocarea bancnotelor.(2) Diferența între valoarea bancnotelor euro alocate fiecărei BCN conform grilei pentru alocarea bancnotelor și valoarea bancnotelor euro pe care BCN în cauză le pune în circulație determină solduri intra-Eurosistem. BCE deține solduri creditoare intra-Eurosistem asupra BCN, proporțional cu cotele lor din grila de repartiție pentru capitalul subscris, având o valoare echivalentă cu valoarea bancnotelor euro pe care le emite.Articolul 5Dispoziții finale(1) Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2002.(2) Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Frankfurt pe Main, 6 decembrie 2001.În numele Consiliului guvernatorilor BCEWillem F. Duisenberg[1] JO L 139, 11.5.1998, p. 1.[2] JO L 233, 31.8.2001, p. 55.[3] Nepublicată încă în Jurnalul Oficial.[4] JO L 125, 19.5.1999, p. 33.[5] JO L 337, 20.12.2001, p. 55.--------------------------------------------------20011206ANEXĂGRILA PENTRU ALOCAREA BANCNOTELOR LA 1 IANUARIE 2002Banca Centrală Europeană | 8 % |Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique | 3,2550 % |Deutsche Bundesbank | 27,8215 % |Bank of Greece | 2,3360 % |Banco de España | 10,1020 % |Banque de France | 19,1210 % |Central Bank of Ireland | 0,9650 % |Banca d'Italia | 16,9190 % |Banque centrale du Luxembourg | 0,1695 % |De Nederlandsche Bank | 4,8595 % |Oesterreichische Nationalbank | 2,6800 % |Banco de Portugal | 2,1845 % |Suomen Pankki | 1,5870 % |Total | 100,000 % |--------------------------------------------------


title: 2014/267/UE: Decizia Consiliului din 6 mai 2014 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE, privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți

text:
               13.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 138/98

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 6 mai 2014
   privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE, privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți

      (2014/267/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 173 alineatul (3) și articolul 182 alineatul (1), coroborate cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul privind Spațiul Economic European (2) („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)

               În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, Protocolul 31 la Acordul privind SEE.

               (3)

               Protocolul 31 la Acordul privind SEE conține dispoziții și măsuri privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

               (4)

               Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3).

               (5)

               Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include Regulamentul (UE) nr. 1292/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4).

               (6)

               Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat în consecință pentru ca această cooperare extinsă să poată fi realizată de la 1 ianuarie 2014.

               (7)

               Poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze, prin urmare, pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE, cu privire la modificarea propusă a Protocolului 31 la Acordul privind SEE, privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți, se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. STOURNARAS

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) — Orizont 2020 și de abrogare a Deciziei nr. 1982/2006/CE (JO L 347, 20.12.2013, p. 104).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1292/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 294/2008 de înființare a Institutului European de Inovare și Tehnologie (JO L 347, 20.12.2013, p. 174).

         PROIECT DE

      DECIZIE NR. .../2014 A COMITETULUI MIXT AL SEE
      din …
      de modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 86 și 98,
      întrucât:

                  (1)

                  Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014–2020) — Orizont 2020 și de abrogare a Deciziei nr. 1982/2006/CE (1).

                  (2)

                  Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include Regulamentul (UE) nr. 1292/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 294/2008 de înființare a Institutului European de Inovare și Tehnologie (2).

                  (3)

                  Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat în consecință pentru ca această cooperare extinsă să poată fi realizată de la 1 ianuarie 2014,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Articolul 1 din Protocolul 31 la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  La alineatul (5) se adaugă următoarea liniuță:

                              „—

                                 32013 R 1291: Regulamentul (UE) nr. 1291/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014–2020) —Orizont 2020 și de abrogare a Deciziei nr. 1982/2006/CE (JO L 347, 20.12.2013, p. 104).
                              Principatul Liechtenstein este exceptat de la participarea și contribuția financiară la acest program.”

                  2.

                  La alineatul (11) litera (a) se adaugă următorul text:
                  „,astfel cum a fost modificat prin:

                              —

                                 32013 R 1292: Regulamentul (UE) nr. 1292/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 294/2008 de înființare a Institutului European de Inovare și Tehnologie (JO L 347, 20.12.2013, p. 174).”

                  3.

                  La alineatul (11), textul de la litera (b) se elimină.

            Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei la care s-a efectuat ultima notificare în conformitate cu articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (3).
      Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2014.
      Articolul 3
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la Bruxelles,

               Pentru Comitetul mixt al SEE,

               Președintele

               Secretarii

               Comitetului mixt al SEE

         (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 104.

         (2)  JO L 347, 20.12.2013, p. 174.

         (3)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: 2013/600/UE: Decizia Parlamentului European din 17 aprilie 2013 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției de aprovizionare a Euratom aferent exercițiului financiar 2011

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 308/299

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 17 aprilie 2013
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției de aprovizionare a Euratom aferent exercițiului financiar 2011
   (2013/600/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției de aprovizionare a Euratom pentru exercițiul financiar 2011,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției de aprovizionare a Euratom pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile agenției (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Decizia 2008/114/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 de stabilire a Statutului Agenției de aprovizionare a Euratom (4), în special articolul 8,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0104/2013),

               1.

               acordă directorului general al Agenției de aprovizionare a Euratom descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului agenției aferent exercițiului financiar 2011;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului general al Agenției de aprovizionare a Euratom, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 388, 15.12.2012, p. 171.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 41, 15.2.2008, p. 15.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

      din 17 aprilie 2013
      conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției de aprovizionare a Euratom aferent exercițiului financiar 2011
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Agenției de aprovizionare a Euratom pentru exercițiul financiar 2011,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției de aprovizionare a Euratom pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile agenției (1),

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Decizia 2008/114/CE a Consiliului din 12 februarie 2008 de stabilire a Statutului Agenției de aprovizionare a Euratom (4), în special articolul 8,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolul 94,

                  —

                  având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0104/2013),

                  A.

                  întrucât Agenția de aprovizionare a Euratom („agenția”) a fost creată în 1958 la Luxemburg; întrucât prin Decizia 2008/114/CE s-a adoptat noul statut al agenției, care a devenit astfel o agenție europeană;

                  B.

                  întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obținut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale agenției aferente exercițiului financiar 2011 și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente,

                  1.

                  constată că agenția nu a primit în 2011 subvenții pentru finanțarea activităților sale operaționale și că toate cheltuielile efectuate de aceasta în cadrul execuției bugetului său au fost suportate de Comisie; observă că această situație persistă de la crearea agenției în 2008;

                  2.

                  constată că, în absența unui buget autonom, agenția a fost integrată de facto în Comisie în 2011 și că această situație contravine statutului său;

                  3.

                  remarcă totuși că, în 2011, Comisia a adoptat o propunere de recreare a unei linii bugetare specifice pentru agenție (linia bugetară 32 01 06) și că, prin urmare, agenția a primit în 2012 o subvenție de 98 000 EUR din partea Comisiei, dintr-un buget total pentru 2012 de 104 000 EUR (inclusiv veniturile financiare); consideră că acest lucru reprezintă o realizare majoră pentru soluționarea problemelor actuale;

                  4.

                  face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune, la Rezoluția sa din 17 aprilie 2013 (6) referitoare la performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor.

         (1)  JO C 388, 15.12.2012, p. 171.

         (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (4)  JO L 41, 15.2.2008, p. 15.

         (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (6)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0134 (a se vedea pagina 374 din prezentul Jurnal Oficial).


title: Decizia (UE) 2016/409 a Consiliului din 14 martie 2016 de numire a unui membru și a unui supleant propuși de Regatul Spaniei în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               19.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 74/38

         DECIZIA (UE) 2016/409 A CONSILIULUI
   din 14 martie 2016
   de numire a unui membru și a unui supleant propuși de Regatul Spaniei în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului spaniol,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), 2015/190 (2) și 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului doamnei Luisa Fernanda RUDÍ ÚBEDA.

               (3)

               Un loc de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Roberto Pablo BERMÚDEZ DE CASTRO Y MUR,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Sunt numiți în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

               (a)

               în calitatea de membru:

                           —

                           domnul Francisco Javier LAMBÁN MONTAÑÉS, Presidente de Aragón

                     și

               (b)

               în calitatea de supleant:

                           —

                           domnul Vicente GUILLÉN IZQUIERDO, Consejero de Presidencia del Gobierno de Aragón.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 14 martie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

      (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

      (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).