title: Decizia (UE) 2015/508 a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind un presupus ajutor pentru infrastructură pus în aplicare de Germania în favoarea întreprinderii Propapier PM2 GmbH – ajutorul de stat SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10, ex CP 327/08)] [notificată cu numărul C(2014) 6847]  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               1.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 89/72

         DECIZIA (UE) 2015/508 A COMISIEI
   din 1 octombrie 2014
   privind un presupus ajutor pentru infrastructură pus în aplicare de Germania în favoarea întreprinderii Propapier PM2 GmbH – ajutorul de stat SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10, ex CP 327/08)]
   [notificată cu numărul C(2014) 6847]
   (Numai textul în limba germană este autentic)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
   în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (1),
   după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate mai sus (2) și având în vedere observațiile acestora,
   întrucât:
   1.   PROCEDURĂ

               (1)

               Prin scrisoarea din 29 octombrie 2008, Comisia a primit o plângere din partea întreprinderii Smurfit Kappa Group (denumită în continuare „Smurfit Kappa” sau „reclamantul”), invocând acordarea unui ajutor pentru infrastructură în favoarea întreprinderii Propapier PM2 GmbH. Plângerea a fost înregistrată cu numărul de referință CP 327/08 și a fost transferată în registrul privind ajutoarele ilegale (cu referința NN 45/10).

               (2)

               Prin scrisoarea din 27 octombrie 2010, Comisia a informat Germania că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în legătură cu presupusul ajutor.

               (3)

               Decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (3). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la presupusul ajutor.

               (4)

               Germania și-a prezentat observațiile prin scrisoarea din 28 ianuarie 2011 (versiunea neconfidențială a fost primită la 31 ianuarie 2011). De asemenea, Comisia a primit observații de la următoarele părți interesate: o observație comună din partea asociațiilor municipale germane Deutscher Städtetag, Deutscher Landkreistag și Deutscher Städte- und Gemeindebund și din partea asociației întreprinderilor municipale [Verband kommunaler Unternehmen – VKU] la 11 februarie 2011, precum și din partea reclamantului la 14 februarie 2011 (versiunea neconfidențială a fost primită la 1 martie 2011). Comisia a transmis aceste observații autorităților germane, cărora li s-a oferit posibilitatea de a răspunde; observațiile autorităților germane au fost primite la 13 aprilie 2011 (versiunea neconfidențială a fost primită la 26 aprilie 2011).

               (5)

               La 17 ianuarie 2013 a avut loc o reuniune între serviciile Comisiei și autoritățile germane. Prin scrisoarea din 25 februarie 2013, autoritățile germane au furnizat informații suplimentare. Serviciile Comisiei au solicitat informații suplimentare la 26 aprilie 2013, acestea fiind furnizate de Germania prin scrisoarea din 14 mai 2013.

               (6)

               Prin e-mailul din 23 mai 2013, Comisia a solicitat informații suplimentare, care au fost furnizate de autoritățile germane prin e-mail-urile din 24 mai, 27 mai și 28 mai 2013.

               (7)

               În urma unei reuniuni care a avut loc la 6 iunie 2013 între serviciile Comisiei, autoritățile germane, reprezentanții întreprinderii beneficiare și, de asemenea, experți tehnici, Germania a anunțat posibile observații suplimentare. Ca urmare a unei cereri suplimentare de informații din 15 octombrie 2013, autoritățile germane au prezentat observații suplimentare amănunțite prin e-mail-urile din 4 noiembrie, 13 decembrie și 18 decembrie 2013, precum și din 6 ianuarie și 24 aprilie 2014.

         2.   DESCRIEREA MĂSURILOR

               (8)

               Întreprinderea Propapier PM2 GmbH (denumită în continuare „Propapier”) face parte din Progroup AG (denumită în continuare „Progroup”). Progroup produce și comercializează hârtie și carton ondulat pentru ambalaje (HCO), prin intermediul filialelor sale. Reclamanta, Smurfit Kappa, este unul dintre cei mai mari producători de hârtie din Uniunea Europeană.

               (9)

               La 2 aprilie 2008, Comisia a aprobat (4) ajutorul regional pentru construcția de către Propapier a unei fabrici de hârtie pentru fabricarea de HCO, precum și a unei centrale electrice conexe într-o extindere deschisă recent a parcului industrial existent, „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” din Eisenhüttenstadt/Brandenburg, o zonă care, la momentul respectiv, era eligibilă pentru ajutor regional în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE.

               (10)

               Reclamantul a susținut că anumite proiecte de infrastructură finanțate din resurse de stat în parcul industrial extins recent în care este situată noua fabrică de hârtie Propapier sunt destinate exclusiv fabricii de hârtie, prin urmare, acestea ar trebui să se califice drept infrastructură specializată și ajutor de stat în favoarea Propapier.

               (11)

               Reclamantul a menționat următoarele proiecte de infrastructură (a se vedea secțiunea 2.1 de mai jos): construcția unei instalații de tratare a apelor reziduale, construcția unei parcări și a unui nou drum de legătură, precum și extinderea și adâncirea canalului Oder-Spree.

               (12)

               De asemenea, reclamantul a susținut că tarifele percepute pentru utilizarea instalației de tratare a apelor reziduale sunt avantajoase pentru Propapier (a se vedea secțiunea 2.2 de mai jos).

         2.1.   AJUTORUL PENTRU CONSTRUCȚIA INSTALAȚIEI DE TRATARE A APELOR REZIDUALE ȘI A ALTOR ELEMENTE DE INFRASTRUCTURĂ

               (13)

               În iulie 2008, Landul Brandenburg a acordat un grant direct în valoare de 33 808 200 EUR (5) din resursele programului comun federal „Îmbunătățirea structurilor economice regionale” (Ausbau der kommunalen wirtschaftsnahen Infrastruktur im Rahmen der Gemeinschaftsausgabe-GA) [denumit în continuare „schema Gemeinschaftsausgabe” (6)] pentru construcția unei noi instalații de tratare a apelor reziduale într-o extindere a zonei industriale de pe canalul Oder-Spree, în orașul Eisenhüttenstadt. Trebuie menționat în acest sens că schema Gemeinschaftsaufgabe pentru finanțarea construcției sau a extinderii instalațiilor de tratare a apelor reziduale a făcut obiectul cazului privind ajutorul de stat N 644e/02 (7), în care Comisia a stabilit în 2003 pentru perioada de programare 2004-2006 că sprijinul public acordat în cadrul schemei în favoarea proprietarului și a operatorului instalației de tratare a apelor reziduale nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1).

               (14)

               În decizia din 2003, Comisia a considerat că granturile acordate în temeiul versiunii schemei aplicabile pentru perioada 2004-2006 constituie transfer intern de resurse de stat destinat în primul rând proprietarilor și operatorilor și nu ajutor de stat, întrucât beneficiarii nu erau operatori economici și serviciul era un serviciu public tipic de interes general care trebuia furnizat de municipalități. Conform condițiilor prevăzute de schemă, beneficiarul trebuie să fie întotdeauna o autoritate locală (Gebietskörperschaft) sau o asociație de drept public constituită în acest scop, (Zweckverband) care face obiectul supravegherii de către municipalitate. Pentru eligibilitate, nu poate exista niciun raport juridic, personal sau de afaceri între beneficiarul măsurii, și anume instalația de tratare a apelor reziduale, și utilizatorul instalației.

               (15)

               Grantul a acoperit 80 % din costurile eligibile totale în valoare de 42 260 340 EUR. Beneficiarul grantului este „Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt” (denumită în continuare „TAZV”), o asociație intercomunală de drept public, care este responsabilă de furnizarea apei potabile și de tratarea apelor rezidualereziduale. TAZV este atât proprietarul, cât și operatorul instalației de tratare a apelor rezidualereziduale și a suportat restul de 20 % din finanțarea publică totală a investiției.

               (16)

               Acordarea grantului a fost condiționată de dovedirea îndeplinirii cerințelor juridice și financiare pentru stabilirea unui investitor principal (în speță, Propapier) până la 15 august 2008. Construcția instalației a început în octombrie 2008, iar punerea sa în funcțiune având loc în martie 2010.

               (17)

               Reclamantul susține că instalația TAZV constituie infrastructură dedicată, întrucât Propapier va utiliza practic întreaga sa capacitate de tratare a apelor rezidualereziduale. Potrivit reclamantului, instalația a fost concepută de la început pentru Propapier ca o instalație de tratare a apelor rezidualereziduale, aceasta reprezentând o condiție prealabilă pentru înființarea unei fabrici de hârtie în regiune (producția de hârtie implică utilizare intensivă de apă).

               (18)

               În ceea ce privește alte proiecte de infrastructură, reclamantul susține că înființarea unei parcări adiacente amplasamentului Propapier, construcția unui nou drum care leagă zona industrială de autostrada B-112 și extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree au constituit măsuri de infrastructură dedicată în favoarea Propapier. În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că măsurile nu au acordat un avantaj selectiv întreprinderii Propapier, prin urmare, acestea nu au constituit infrastructură dedicată; cu toate acestea, Comisia a invitat părțile terțe să prezinte observații, de asemenea, cu privire la măsurile respective.

         2.2.   TAXE REDUSE PENTRU UTILIZAREA INSTALAȚIEI DE TRATARE A APELOR REZIDUALE

               (19)

               Un alt element al plângerii privind instalația de tratare a apelor reziduale a vizat faptul că tariful de 0,95 EUR pe metru cub care urmează să fie perceput întreprinderii Propapier pentru utilizarea instalației este mai mic decât tariful pe care un investitor privat l-ar percepe pentru astfel de servicii.

               (20)

               Calculul taxelor de utilizare este reglementat de legea aplicabilă, și anume Legea privind taxele locale din Landul Brandenburg, [Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg
                   (8)] (denumită în continuare „KAG Brandenburg”). Punctul 6 din KAG Brandenburg prevede că tarifele de utilizare a instalației trebuie să acopere, dar nu trebuie să depășească, toate costurile eligibile relevante ale instalației de tratare a apelor reziduale (costurile de construcție, întreținere și reparație, funcționare, costurile cu personalul și de gestionare a taxelor), dobânda imputată și calcul amortizării contabile. Cu toate acestea, subvențiile pe care municipalitatea le primește din alte surse publice (în speță, alocarea sumei de 33,8 de milioane EUR în temeiul schemei Gemeinschaftsaufgabe) nu trebuie (9) luate în considerare în calculul dobânzii imputate pe capitalul investit. Reclamantul consideră că subvenția primită de TAZV din resursele schemei Gemeinschaftsaufgabe este transferată de la beneficiarul TAZV la utilizatorii instalației de tratare a apelor reziduale sub forma unor taxe reduse pentru apele reziduale.

         3.   MOTIVELE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII
       (10)

               (21)

               Presupusele măsuri constituie ajutor de stat dacă sunt îndeplinite următoarele condiții: (i) ajutorul trebuie să fie acordat printr-un act al unui stat membru sau din resurse de stat, (ii) ajutorul trebuie să confere un avantaj economic întreprinderii, (iii) avantajul trebuie să fie selectiv; (iv) măsura în cauză denaturează sau amenință să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre. Existența ajutorului de stat se stabilește atunci când condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE sunt îndeplinite în mod cumulativ.

               (22)

               În decizia de inițiere a procedurii se stabilește faptul de necontestat că toate măsurile în cauză au implicat utilizarea resurselor de stat și că acestea ar putea denatura concurența în cadrul pieței interne.

               (23)

               Comisia a subliniat că, în ceea ce privește elementele reclamației, este necesar să se facă diferențierea între 1) presupusul ajutor de stat acordat TVAZ pentru construcția instalației de tratare a apelor reziduale și 2) presupusul ajutor de stat acordat întreprinderii Propapier sub forma unor taxe reduse pentru tratarea apelor reziduale.

               (24)

               Decizia de inițiere a procedurii a examinat, de asemenea, dacă

                           (i)

                           construcția instalației de tratare a apelor reziduale și
                           a celorlalte proiecte de infrastructură din parcul industrial extins recent unde se află noua stație Propapier, și anume

                           (ii)

                           construcția noii parcări,

                           (iii)

                           construcția drumului nou, precum și

                           (iv)

                           extinderea și adâncirea canalului Oder-Spree
                           au conferit un avantaj selectiv sau constituie infrastructură dedicată pentru întreprinderea Propapier (11). Întrucât, în temeiul articolului 107 alineatul (1), o măsură poate fi calificată drept ajutor de stat numai dacă este selectivă (și anume, aceasta trebuie să trateze în mod diferit întreprinderi care se află într-o situație de jure și de facto comparabilă în ceea ce privește obiectivul măsurii), Comisia a trebuit să evalueze dacă Propapier a fost favorizată în mod selectiv de măsurile în cauză.

               (25)

               Comisia a aprobat deja acordarea ajutorului regional pentru investiții întreprinderii Propapier. Având în vedere că măsurile care vizează celelalte proiecte de infrastructură vor fi realizate într-o regiune asistată eligibilă pentru a beneficia de ajutor regional în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE și se presupune că acestea sunt strâns legate de un proiect de investiții care beneficiază de ajutor regional, fiind destinate acestuia, Comisia a adoptat opinia preliminară conform căreia, în cazul în care se dovedește că măsurile sunt acordate în mod selectiv întreprinderii Propapier, acestea vor face parte din proiectul de investiții al Propapier, prin urmare, măsurile vor trebui să îndeplinească cerințele prevăzute de Orientările privind ajutorul național regional pentru perioada 2007-2013 (12) (denumite în continuare „OAR”). Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la compatibilitatea unui eventual ajutor pentru investiții sub forma unei infrastructuri specializate, în special în ceea ce privește respectarea normelor privind intensitatea maximă și efectul de stimulare al ajutorului de stat.

               (26)

               În temeiul normelor aplicabile prevăzute OAR, beneficiarii ajutoarelor pentru investiții pot beneficia de ajutoare suplimentare de funcționare. Cu toate acestea, compatibilitatea ajutoarelor de funcționare cu piața internă trebuie evaluată în mod independent de compatibilitatea ajutoarelor pentru investiții, pe baza criteriilor prevăzute în secțiunea 5 din OAR. În conformitate cu concluzia exprimată de Comisie în decizia de inițiere a procedurii, dacă Propapier beneficiază de ajutor de funcționare sub forma unor taxe reduse pentru tratarea apelor reziduale care nu reflectă principiul investitorului în economia de piață, ajutorul de funcționare nu poate fi considerat ca fiind în conformitate cu normele OAR și cu practica aplicată de Comisie privind aprobarea ajutoarelor de funcționare. Într-adevăr, cu toate că beneficiarul ajutorului se afla într-o regiune care era eligibilă pentru a beneficia de ajutor de funcționare [articolul 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE], alte criterii-cheie privind compatibilitatea ajutorului de funcționare cu piața internă nu erau îndeplinite. Nu a existat nici un indiciu conform căruia ajutorul de funcționare putea fi justificat prin contribuția sa la dezvoltarea regională sau prin natura sa, ori că nivelul acestuia era proporțional cu neajunsurile pe care urmărea să le compenseze. De asemenea, ajutoarele de funcționare nu ar fi nici temporare, nici reduse în timp. Prin urmare, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la compatibilitatea fundamentală cu piața internă a oricărui ajutor de funcționare sub formă de taxe reduse.

         3.1.   GRANTURI PENTRU PROIECTE DE INFRASTRUCTURĂ FINANȚATE DIN FONDURI PUBLICE, INCLUSIV PENTRU INSTALAȚIA DE TRATARE A APELOR REZIDUALE
   3.1.1.   Parcarea, extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree, drumul nou

               (27)

               În cursul evaluării preliminare, s-a stabilit că parcarea nu dispunea de capacitatea indicată de reclamant și nu era situată în imediata apropiere a spațiilor de lucru ale Propapier. De asemenea, s-a stabilit că parcarea era general accesibilă și nu deservea doar parcul industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal”, ci și alte locații comerciale din oraș, și că înființarea acesteia ar trebui să permită municipalității să închidă parcările pentru camioane din centrul orașului. De asemenea, Propapier își construia o parcare proprie, care urma să fie accesibilă, de asemenea, pentru camioane. Din aceste motive s-a considerat probabil că amenajarea parcării nu constituie avantaj selectiv în favoarea Propapier.

               (28)

               În ceea ce privește construirea noului drum care leagă zona industrială de autostrada B-112, Comisia a constatat că prin construirea acestui drum au scăzut traficul și poluarea atmosferică în centrul orașului Eisenhüttenstadt, întrucât camioanele care circulă spre zona industrială pot ocoli centrul orașului, reducându-se astfel timpul de deplasare necesar pentru a ajunge la cel mai apropiat centru regional. Din aceste motive s-a considerat că, probabil, construirea noului drum nu constituie avantaj selectiv în favoarea Propapier.

               (29)

               În ceea ce privește lucrările de extindere și de adâncire a canalului Oder-Spree, Comisia a constatat că acestea nu au fost realizate pentru a se acorda un avantaj selectiv întreprinderii Propapier, întrucât făceau parte din întreținerea periodică necesară a sistemului de căi navigabile. Din aceste motive s-a considerat că exista probabilitatea ca extinderea și adâncirea canalului Oder-Spree să nu constituie un avantaj selectiv în favoarea Propapier.

               (30)

               Cu toate acestea, la momentul respectiv, Comisia a considerat că nu putea exclude în totalitate posibilitatea ca Propapier să fi beneficiat de măsurile de infrastructură într-o măsură mai mare decât alte întreprinderi.

               (31)

               Înainte de a adopta o opinie finală cu privire la existența ajutorului în ceea ce privește măsurile în cauză, Comisia a invitat părțile terțe interesate să își prezinte punctele de vedere. În același timp, Comisia a invitat Germania să furnizeze informații suplimentare, în cursul procedurii oficiale de investigare, cu privire la înființarea parcării, construcția noului drum și extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree.

         3.1.2.   Granturi pentru construcția instalației de tratare a apelor reziduale

               (32)

               În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a concluzionat că, în cazul în care schema care face obiectul cazului N 644e/02 ar fi considerată ajutor de stat, între timp, ca urmare a dezvoltării pieței interne, aceasta ar fi considerată ajutor existent acordat TAZV.

               (33)

               Cu toate acestea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la faptul dacă stația de tratare a apelor reziduale constituie o infrastructură specializată. În acest sens, s-a susținut că, pe lângă Propapier, mai existau numai doi utilizatori suplimentari ai stației, și anume furnizorul canadian de componente fotovoltaice 5N PV și furnizorul de energie EnBW. De asemenea, nu se cunoștea câtă parte din capacitatea instalației de tratare a apelor reziduale a fost alocată efectiv celor doi clienți. Informațiile disponibile la momentul respectiv nu au permis Comisiei să stabilească dacă noua instalație de tratare a apelor reziduale este necesară numai pentru aceste două întreprinderi. De asemenea, unul dintre cei doi utilizatori suplimentari, și anume centrala electrică operată de EnBW, era participant direct la proiectul Propapier, întrucât centrala electrică asigura alimentarea cu energie electrică pentru procesele de producție ale fabricii de hârtie (13).

               (34)

               De asemenea, Comisia a susținut că, în cazul în care proporția care îi revine efectiv întreprinderii Propapier se ridica la 90 % din capacitatea de epurare, astfel cum susține reclamantul, apare întrebarea dacă acest fapt în sine nu reprezintă o probă suficientă că instalația a fost, de fapt, în mod exclusiv sau cel puțin în mod predominant destinată (și, prin urmare, dedicată) pentru a deservi întreprinderea Propapier. Prin urmare, argumentul Germaniei în această privință potrivit căruia construcția instalației de tratare a apelor reziduale va fi în folosul altor utilizatori în viitor trebuia examinată în continuare.

               (35)

               De asemenea, s-a susținut că ar trebui să se ia în considerare numărul investitorilor care ar putea avea sediul în parcul industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” și capacitatea utilizată în medie de aceștia. În acest sens, Germaniei i s-a solicitat să furnizeze mai multe informații detaliate privind planul general de dezvoltare a zonei industriale și capacitatea neutilizată a instalației de tratare a apelor reziduale care ar putea fi alocată utilizatorilor potențiali. Germaniei i s-a solicitat, de asemenea, să furnizeze mai multe informații privind fezabilitatea tehnică a abordării modulare utilizate pentru construcția instalației de tratare (14).

               (36)

               Astfel cum s-a explicat mai sus, Comisia a adoptat opinia preliminară conform căreia, în cazul în care se dovedește că măsurile pentru proiectele de infrastructură sunt acordate în mod selectiv întreprinderii Propapier, acestea vor face parte din proiectul de investiții al întreprinderii Propapier și, prin urmare, vor trebui să îndeplinească cerințele prevăzute de Orientările privind ajutorul național regional, în special normele privind intensitatea maximă și efectul de stimulare al ajutorului de stat.

         3.2.   TAXE REDUSE PENTRU UTILIZAREA INSTALAȚIEI DE TRATARE A APELOR REZIDUALE

               (37)

               Germania a considerat că, la fel precum în cazul măsurii pentru construcția instalației de tratare a apelor reziduale, dacă taxele care urmează să fie percepute de Propapier ar implica ajutor de stat, acesta ar constitui ajutor existent. Germania și-a exprimat opinia conform căreia decizia Comisiei în cazul N 644e/02, prin care se autoriza schema „Gemeinschaftsaufgabe” (acțiune comună) a reglementat, de asemenea, efectele indirecte ale schemei.

               (38)

               Cu toate acestea, Comisia a concluzionat în decizia de inițiere a procedurii că posibilul ajutor sub formă de taxe reduse nu a făcut obiectul deciziei N 644e/02 și că, în cazul în care taxele respective ar constitui ajutor de stat, acesta ar fi un ajutor nou.

               (39)

               În scopul de a evalua dacă taxele stabilite au conferit un avantaj economic întreprinderii Propapier, Comisia și-a exprimat, în decizia de inițiere a procedurii, îndoiala cu privire la măsura în care taxele percepute de TAZV reflectă costul total, precum și la măsura în care un investitor privat ar fi stabilit taxele la același nivel.

               (40)

               Comisia a considerat că taxele percepute de la Propapier nu acoperă costul total al tratării apelor reziduale, având în vedere că Germania a confirmat că taxele respective au acoperit numai 20 % din dobânda aplicată pe capitalul investit, întrucât subvenția de 80 % primită de municipalitate din alte surse publice pentru construirea instalației nu trebuie luată în considerare în calculul dobânzii aplicate. În acest sens, Comisia a stabilit mai întâi în decizia de inițiere a procedurii că nici Directiva 2000/60/CE (denumită în continuare „Directiva-cadru a UE privind apa”) (15), nici KAG Brandenburg nu prevedeau că taxele pentru utilizarea unei instalații de tratare a apelor reziduale ar trebui să acopere costurile totale (16). Cu toate acestea, decizia de inițiere a procedurii a făcut referire la cazurile InfraLeuna (17) și Kimberly-Clark/Scott (18), în care taxele stabilite la nivelul costurilor totale au fost examinate pentru a corespunde costurilor incluse în mod normal în bugetul unei întreprinderi.

               (41)

               Reclamantul a susținut că, pentru a stabili avantajul, nivelul taxelor plătite efectiv de Propapier ar trebui comparat cu nivelul taxelor pe care le-ar fi perceput un investitor privat, aflat în aceeași situație ca TAZV.

               (42)

               Germania a sugerat compararea taxelor plătite de Propapier cu prețul mediu observat în sectorul respectiv și a citat un studiu conform căruia prețul mediu din sector ar fi cuprins între 0,24 EUR și 1 EUR (19).

               (43)

               Comisia a observat, în decizia de inițiere a procedurii, că principiul investitorului privat s-ar putea aplica în speță. Cu toate acestea, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la faptul că utilizarea unui criteriu de referință ar putea exclude existența ajutorului, întrucât informațiile prezentate par distorsionate. Chiar dacă se considera că taxele menționate pentru alte municipalități reflectă costurile totale, prețurile diferite păreau să reflecte realități locale diferite, care pentru un investitor privat ar justifica niveluri de preț diferite. Prin urmare, la momentul respectiv, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la posibilitatea excluderii unui eventual avantaj în favoarea Propapier pe baza informațiilor disponibile.

               (44)

               Astfel cum se explică la considerentul 26, în cazul în care măsura reprezintă într-adevăr un nou ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, Comisia are îndoieli cu privire la compatibilitatea sa cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) din TFUE. Dacă se dovedește că taxele constituie ajutor regional de funcționare, există îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurilor, întrucât acestea nu sunt nici temporare, nici nu se reduc în timp și nici nu par să vizeze compensarea handicapurilor specifice (nedemonstrate) din regiune.

         4.   OBSERVAȚIILE GERMANIEI ȘI ALE PĂRȚILOR TERȚE CU PRIVIRE LA DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII

   4.1.   CONSTITUIE PROIECTELE DE INFRASTRUCTURĂ FINANȚATE DIN FONDURI PUBLICE INFRASTRUCTURĂ DEDICATĂ ÎN FAVOAREA PROPAPIER?
   4.1.1.   Parcarea

      Observații din partea reclamantului

               (45)

               În decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia nu a acceptat numărul de spații de parcare prezentat de reclamant. Potrivit reclamantului, cifrele respective (186 de locuri de parcare pentru autoturisme și 71 de locuri de parcare pentru camioane) sunt preluate din planul preliminar de dezvoltare întocmit la cererea orașului Eisenhüttenstadt.

               (46)

               Reclamantul susține că proiectele de construcție inițiale ale Propapier nu prevăd construcția unei parcări private și că, inclusiv în cazul în care Propapier își construiește propria parcare, Propapier este încă principalul beneficiar al așa-numitei parcări publice: există un indicator care alocă spații de parcare pentru camioanele centralei electrice și ale fabricii de hârtie. De asemenea, parcarea se află în imediata apropiere a spațiilor de lucru ale Propapier (întinzându-se până la limitele fabricii de hârtie și situându-se în imediata apropiere a centralei electrice care a făcut parte inițial din proiectul Propapier). Parcarea nu asigură niciun fel de facilități de odihnă care ar putea fi asigurate în mod normal de o parcare publică de acest tip.

               (47)

               Reclamantul susține că amplasarea parcării este incomodă și prea îndepărtată pentru a deservi alte locații comerciale din orașe și a permite municipalității să închidă parcările pentru camioane din centrul orașului.

      Observații din partea Germaniei

               (48)

               Potrivit Germaniei, parcarea nu conferă un avantaj selectiv întreprinderii Propapier. Parcarea este general accesibilă și nu deservește numai zona industrială Oder-Spree-Kanal. Germania adaugă că Propapier are propriul spațiu de parcare (213 spații pentru autoturisme și 27 de spații pentru camioane) și că a fost deja eliberată o autorizație de construcție pentru un spațiu suplimentar de 120 de autoturisme.

               (49)

               Germania nu este de acord cu afirmațiile reclamantului potrivit cărora Propapier este principalul beneficiar al parcării și că amplasarea parcării ar fi incomodă și prea îndepărtată pentru a deservi alte locații comerciale urbane din orașul Eisenhüttenstadt.

               (50)

               Germania explică faptul că indicatorul care alocă spații de parcare pentru camioanele centralei electrice la care face referire reclamantul a fost temporar și s-a datorat lucrărilor de construcție de la centrala electrică. Lucrările menționate au fost finalizate la sfârșitul lui martie 2011. Accesul la parcare este semnalizat pe noul drum și nu face referire la o anumită întreprindere sau instalație.

         4.1.2.   Drumul

      Observații din partea reclamantului

               (51)

               Reclamantul se opune afirmațiilor Germaniei potrivit cărora noul drum a fost conceput pentru a lega zona industrială de autostrada B-112; potrivit reclamantului, drumul se termină la câțiva metri de fabrica de hârtie, fără a exista planuri clare că se dorește continuarea sa, iar, în cazul în care construcția ar continua, drumul nu ar deservi alte întreprinderi, întrucât nu există astfel de întreprinderi în zona în care drumul ar putea fi extins.

               (52)

               Prin urmare, reclamantul este de părere că parcarea și drumul conferă întreprinderii Propapier un avantaj selectiv, fiind destinate utilizării de către Propapier.

      Observațiile din partea Germaniei

               (53)

               Germania susține că noul drum va face legătura între actualul parc industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” cu domeniile sale de extindere din nord și autostrada B-112. Noul drum reduce traficul și poluarea atmosferică în centrul orașului Eisenhüttenstadt, permite camioanelor să evite centrul orașului, reducând cu cel puțin o treime timpul de deplasare către Frankfurt (Oder) pentru traficul industrial și comercial. Acesta face parte din dezvoltarea globală a zonei industriale, care a fost planificată în 1993, oferind, de asemenea, un acces mai bun întreprinderilor din Frankfurt la portul orașului Eisenhüttenstadt. Germania susține că drumul era deja prevăzut în programul Oder al guvernului Landului.

               (54)

               Drumul oferă noi posibilități de dezvoltare pentru ArcelorMittal și alte sectoare industriale. Acesta a fost construit în două etape; după o oarecare întârziere datorată unor dificultăți tehnice, ultima secțiune a fost finalizată în 2013.

         4.1.3.   Extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree

               (55)

               În 2008, orașul Eisenhüttenstadt a extins parcul industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” în vederea atragerii întreprinderilor. Germania susține că lucrările de extindere și de adâncire a canalului Oder-Spree fac parte din întreținerea periodică necesară a căii navigabile (care face parte din rețeaua transeuropeană TEN). Începând din 2003, au fost construite ecluze de-a lungul întregului canal (în prezent ecluza Kersdorf, construcția ecluzei Fürstenwalde fiind amânată). Germania susține că nu există nicio legătură cu înființarea întreprinderii Propapier și că acesteia nu i s-a conferit niciun avantaj selectiv.

         4.1.4.   Constituie instalația de tratare a apelor reziduale infrastructură dedicată în favoarea Propapier?

      Observații din partea reclamantului

               (56)

               Reclamantul susține că ajutorul nu poate intra sub incidența schemei care, conform deciziei în cazul N 644e/02, nu constituie ajutor, având în vedere că schema nu era aplicabilă la momentul acordării ajutorului pentru investiții pentru construcția instalației de tratare a apelor reziduale TAZV, întrucât aceasta expirase la sfârșitul anului 2006.

               (57)

               De asemenea, reclamantul subliniază că schema nu se aplică deoarece stația de tratare a apelor reziduale nu furnizează un serviciu public, fiind construită exclusiv pentru a fi utilizată în mod predominant de Propapier.

               (58)

               Reclamantul sugerează că industria hârtiei, dispune în mod normal, de propriile instalații de tratare a apelor reziduale pentru fabricile de reciclare a hârtiei, inclusiv în Germania, prin urmare, argumentul Germaniei potrivit căruia întreprinderile au obligația de a se racorda la sistemul public de canalizare nu este valabil.

               (59)

               Reclamantul susține că instalația de tratare a apelor reziduale nu face parte dintr-un plan general de dezvoltare economică a zonei industriale care să îi includă pe toți potențialii investitori din parc, ci a fost dezvoltată și prezentată odată cu fabrica de hârtie a întreprinderii Propapier și cu centrala electrică, în 2007. Proiectul de decizie a Consiliului municipal al orașului Eisenhüttenstadt privind dezvoltarea parcului industrial, din data de 7 noiembrie 2007, face trimitere numai la doi sau trei investitori. Reclamantul susține că Eisenhüttenstadt a început activitățile de promovare a zonei industriale abia în 2010 și sugerează că orașul a început să caute investitori noi abia după ce Smurfit Kappa a depus plângerea.

               (60)

               Reclamantul consideră că anumite caracteristici de construcție ale instalației TAZV indică în mod clar că aceasta a fost concepută special pentru nevoile întreprinderii Propapier. Caracteristicile tehnice ale instalațiilor de tratare a apelor reziduale sunt specifice fiecărui sector. În mod normal, instalațiile de tratare a apelor reziduale pentru fabricile de reciclare a hârtiei cuprind o etapă de tratare aerobă și una anaerobă, în timp ce sistemele de canalizare comunale standard prevăd adeseori numai etapa de tratare aerobă. Faptul că instalația de tratare a apelor reziduale TAZV cuprinde ambele etape constituie pentru reclamant un argument suplimentar pentru a considera că aceasta nu servește interesului public, ci constituie infrastructură dedicată pentru Propapier.

               (61)

               Reclamantul este de părere că este foarte puțin probabil ca alte nevoi de capacitate decât cele ale fabricii de hârtie Propapier (și ale centralei electrice complementare, deținute în prezent de EnWB) să fi fost luate în considerare atunci când instalația a fost proiectată. Reclamantul susține că EnWB nu este un utilizator independent, având în vedere că investiția de la centrala electrică este, de fapt, strâns legată de proiectul fabricii de hârtie și nu ar exista fără stația Propapier.

               (62)

               Reclamantul remarcă faptul că celălalt investitor din zonă, 5N PV, utilizează numai o proporție neglijabilă din capacitatea de epurare disponibilă a TAZV și că nevoile de tratare a apelor reziduale ar fi putut fi acoperite de instalația de tratare a apelor reziduale existentă. De fapt, având în vedere că 5N PV funcționa din mai 2008, cu doi ani înainte ca instalația nouă TAZV să devină funcțională, aceasta a utilizat inițial instalația de tratare a apelor reziduale existentă.

               (63)

               Reclamantul susține că nu există previziuni privind capacitățile de epurare necesare preconizate pentru potențialii investitori noi și că nu există informații privind funcționalitatea capacității suplimentare și momentul când aceasta va deveni operațională. Reclamantul subliniază că, în prezent, nu există aproape nicio capacitate neutilizată disponibilă. De asemenea, reclamantul face referire la un articol de presă (MärkischeOderzeitung din 3 februarie 2011) care raportează o defecțiune tehnică la un rezervor de aerare și indică faptul că toate rezervoarele disponibile sunt necesare pentru utilizatorii industriali actuali.

               (64)

               Potrivit reclamantului, Germania a confirmat implicit că nicio altă întreprindere nu va utiliza instalația de tratare a apelor reziduale atunci când a precizat că taxele pentru instalația nouă TAZV sunt mai mici decât cele pentru instalația existentă, întrucât instalația nouă nu necesită un sistem costisitor de canalizare pentru utilizatorii individuali (confirmând astfel că nu va fi adăugat niciun utilizator nou).

               (65)

               Potrivit reclamantului, cifrele TAZV arată că Propapier utilizează cel puțin 90 % din capacitatea zilnică a instalației.

               (66)

               Reclamantul susține că modularitatea instalației de tratare a apelor reziduale invocată de Germania este pur teoretică și nu conduce la economii de scară, întrucât un al doilea modul ar costa 80-90 % din primul. Costurile relativ ridicate pentru adăugarea de module susțin constatarea conform căreia de investiția inițială în valoare de 42 de milioane EUR beneficiază în principal Propapier, constituind o măsură selectivă.

               (67)

               În opinia reclamantului, faptul că instalația nouă TAZV este construită în imediata apropiere a întreprinderii Propapier, lângă centrala electrică și fabrica de hârtie, permite Propapier să reutilizeze biogazul rezultat din tratarea anaerobă a apelor reziduale.

               (68)

               Pe baza celor de mai sus, reclamantul concluzionează că instalația TAZV constituie infrastructură dedicată în favoarea Propapier și că finanțarea publică a construcției instalației de tratare a apelor reziduale reprezintă ajutor pentru investiții în favoarea Propapier. Reclamantul susține că, prin urmare, Comisia ar trebui să evalueze dacă această măsură, împreună cu ajutorul regional pentru investiții acordat fabricii de hârtie Propapier (cazul privind ajutorul de stat SA.23827), îndeplinește toate cerințele prevăzute de Orientările privind ajutoarele de stat regionale.

      Observațiile din partea Germaniei

               (69)

               Măsurile acordate în temeiul schemei N 644e/02 nu constituie ajutoare.

      Infrastructură publică disponibilă tuturor, în aceleași condiții

               (70)

               Germania susține că instalația de tratare a apelor reziduale nu este o instalație dedicată în favoarea Propapier: aceasta constituie infrastructură publică, având ca scop apărarea împotriva pericolelor și protecția mediului, precum și protecția populației împotriva bolilor. Toate întreprinderile actuale și viitoare cu sediul în zona canalului Oder-Spree au dreptul de a se racorda la instalația municipală de tratare a apelor reziduale și de a o utiliza în aceleași condiții. Taxele se calculează conform acelorași principii definite prin lege. În Germania, tratarea apelor reziduale este responsabilitatea autorităților municipale, iar racordarea la instalațiile acestora și utilizarea lor este obligatorie. Utilizatorii nu pot opta pentru un alt prestator de servicii decât autoritatea municipală.

               (71)

               Germania respinge afirmația reclamantului potrivit căreia, în mod normal, fabricile de hârtie au propriile lor sisteme de canalizare și nu sunt obligate să se racordeze la sistemul de canalizare comunal și afirmă că Propapier este obligată prin lege (20) să se racordeze la instalația TAZV și să o utilizeze pe aceasta. Excepțiile de la obligația de racordare sunt foarte limitate (doar în cazurile când racordarea este imposibilă sau nerezonabilă). Datele disponibile public privind tratarea apelor reziduale de către producătorii de hârtie sunt limitate, dar acestea arată că numeroase fabrici de hârtie sunt racordate la instalațiile comunale de tratare a apelor reziduale.

      Infrastructură care nu a fost creată special pentru Propapier

               (72)

               Germania nu este de acord cu afirmația reclamantului potrivit căreia instalația TAZV a fost adaptată nevoilor tehnice ale Propapier: tratarea apelor reziduale în două etape nu este specifică industriei hârtiei, ci este o practică obișnuită în numeroase sectoare industriale, mai multe stații de epurare comunale incluzând tratarea apelor reziduale în două etape. Caracteristicile tehnice ale instalației TAZV (proces biologic în două etape) s-au bazat pe standardele tehnice actuale, ținând seama de faptul că o parte substanțială a apelor reziduale va fi foarte poluată. Germania recunoaște că stațiile de epurare comunale care tratează numai apa uzată menajeră sau apa ușor poluată nu includ în mod normal o etapă de tratare prealabilă suplimentară, dar subliniază că tratarea în două etape este o practică obișnuită pentru cei care tratează apele reziduale industriale. Germania a furnizat o listă cu 18 fabrici de hârtie din Germania care produc hârtie reciclată și care sunt racordate la stațiile de epurare comunale, susținând că ambele tipuri de stații de epurare comunale (într-o singură etapă sau în două etape) sunt utilizate în sectorul hârtiei.

               (73)

               Potrivit Germaniei, instalația de tratare a apelor reziduale face parte dintr-un pachet de măsuri generale de infrastructură întreprinse pentru a dezvolta zona canalului Oder-Spree. Niciuna dintre măsuri nu este destinată unei singure întreprinderi. Deciziile cu privire la construcția instalației, racordarea la instalație și utilizarea acesteia nu intră în marja de apreciere a Propapier sau a utilizatorilor potențiali.

               (74)

               Germania respinge afirmația potrivit căreia instalația de tratare a apelor reziduale TAZV a fost construită special pentru Propapier. Potrivit Germaniei, lucrările de construcție au fost planificate în contextul altor investiții potențiale în perioada 2004-2006, cu mult timp înainte de sosirea Propapier.

               (75)

               Potrivit Germaniei, capacitatea existentă a infrastructurii de tratare a apelor reziduale din afara zonei industriale era limitată, capacitatea reziduală disponibilă fiind suficientă numai pentru a acoperi necesitățile unui alt investitor (minor); Germania confirmă că 5N PV a fost într-adevăr racordată inițial la instalația existentă.

               (76)

               În opinia Germaniei, faptul că înființarea întreprinderii Propapier a determinat începerea construcției instalației de tratare a apelor reziduale care era planificată de mult timp nu poate fi considerat un avantaj selectiv în favoarea Propapier. Germania face trimitere la concluziile avocatului general Van Greven, care a confirmat în cauza C-255/91 (Matra/Comisia) (21) că este inevitabilă situația în care, în perioada de pornire, infrastructura este utilizată în principal de prima întreprindere care s-a stabilit în zona industrială nou-constituită. Cu toate acestea, acest lucru se va schimba dacă regiunea se dezvoltă, după cum se speră.

               (77)

               Germania declară că toate cele trei întreprinderi stabilite în prezent în parcul industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal”, și anume Propapier, 5N PV și centrala electrică EnBW, sunt racordate la instalația de tratare a apelor reziduale și o utilizează. Germania explică faptul că înființarea unor unități suplimentare a fost luată în considerare la momente diferite (una sau două instalații pe bază de combustibil de substituție, o fabrică de sticlă fotovoltaică, propuneri de investiții care au fost prezentate mai multor investitori din diverse sectoare, mai mulți investitori potențiali vizitând amplasamentul), dar că, în special având în vedere criza care a afectat puternic zonele defavorizate, dezvoltarea în continuare a zonei industriale va necesita timp.

      Capacitatea actuală

               (78)

               Germania respinge afirmațiile reclamantului care susține că Germania nu a indicat capacitatea de tratare a apelor reziduale a utilizatorilor instalației TAZV, că Propapier utilizează cel puțin 90 % din capacitatea disponibilă și că nu există capacitate neutilizată.

               (79)

               Germania susține că, în configurația sa actuală, instalația de tratare a apelor reziduale TAZV nu dispune de o capacitate neutilizată pentru primirea potențialilor investitori noi. Cei trei utilizatori actuali utilizează împreună o capacitate de [< 500] (22) m3/h, capacitatea maximă a TAZV fiind de 638 m3/h. Prin urmare, se utilizează aproximativ [60-80] % din capacitatea totală, existând o capacitate neutilizată de aproximativ [150-250] m3/h. Capacitatea medie utilizată de Propapier este de [300-500] m3/h, cea maximă fiind de [400-500] m3/h. Prin urmare, Propapier utilizează în medie [< 70] % și maxim [< 70] % din capacitatea totală a instalației TAZV.

      Proiectarea modulară a instalației TAZV

               (80)

               Germania susține că instalația TAZV a fost concepută încă de la început pentru a fi extinsă în etape modulare, odată cu dezvoltarea progresivă a zonei industriale a canalului Oder-Spree. Planificarea modulară a instalației este reflectată în rezumatul privind TAZV din 2007, care se referă la apa potențial foarte poluată din industria hârtiei, a producției de bioetanol și din alte sectoare industriale.

               (81)

               Germania explică faptul că, în etapa actuală, părți esențiale ale instalației sunt deja dimensionate pentru capacitatea maximă după extindere: de exemplu, diametrul nominal al conductei de 5 km care transportă apa după tratare la canalul Oder este de trei ori mai mare decât este necesar în etapa de construcție actuală (aceasta poate transporta un volum de 1 945 m3/h, în timp ce capacitatea maximă actuală a instalației este de numai 638 m3/h), TAZV având posibilitatea de a extinde instalația de tratare pe un lot de teren adiacent de 3,3 ha. De asemenea, utilizatorii potențiali vor avea acces egal la instalația de tratare a apelor reziduale după o astfel de extindere modulară.

               (82)

               În consecință, Germania susține că gradul actual ridicat de utilizare a capacității instalației de tratare a apelor reziduale de către Propapier nu constituie dovada unui avantaj selectiv, ci reflectă doar o situație temporară, întrucât infrastructura este concepută – prin extindere modulară – pentru a deservi utilizatori noi în aceleași condiții. Acest lucru va necesita timp, întrucât instalația de tratare a apelor reziduale face parte dintr-un plan de dezvoltare economică globală în regiune, implicând mai multe domenii de extindere în funcție de etapă. Situația actuală, cu numai trei investitori, reprezintă o etapă de tranziție în dezvoltarea zonelor industriale din regiune care a început în 1994. Aproximativ jumătate din zona industrială a canalului Oder-Spree (35 ha) este în continuare disponibilă pentru investitori noi. Germania a estimat în 2011 că acest spațiu se va ocupa în termen de 5 ani, adăugând că o extindere suplimentară era posibilă ulterior în zonele noi „Nordost” (40 ha) și „Nord” (160 ha).

               (83)

               Germania respinge opinia reclamantului potrivit căreia proiectarea modulară a instalației TAZV nu va conduce la economii de scară. Autoritățile germane explică faptul că extinderea modulară a instalației TAZV este posibilă în trei etape și la costuri substanțial mai mici per capacitate în m3 adăugată în raport cu investiția inițială:

                           —

                           etapa 1 (o creștere a capacității de 33 %, adăugând 213 m3) este fezabilă în termen de câteva luni și ar costa între 1,2 și 1,5 milioane EUR, pentru o zonă industrială suplimentară de aproximativ 19 ha;

                           —

                           etapa 2 (o creștere a capacității de 69 %, adăugând 426 m3) este fezabilă în termen de câteva luni și ar costa între 5,3 și 5,6 milioane EUR, pentru o zonă industrială suplimentară de aproximativ 38 ha;

                           —

                           etapa 3 (extinderea pe terenul adiacent; o creștere a capacității de 100 %, adăugând 638 m3) ar costa între 17 și 18 milioane EUR, pentru o zonă industrială suplimentară de aproximativ 57 ha. O creștere a capacității de 100 % ar necesita exercitarea opțiunii pe lotul de teren adiacent și s-ar ridica la 18 milioane EUR.

               (84)

               Germania susține că proiectarea modulară a instalației de tratare a apelor reziduale corespunde necesității de a utiliza resursele în mod eficient și economic și trebuie privită în contextul supradimensionării anterioare a instalațiilor de tratare a apelor reziduale din noile Landuri germane. Sancționarea proiectării modulare drept avantaj selectiv ar fi în realitate o invitație la supradimensionarea nerentabilă a infrastructurii publice. De asemenea, taxele nu ar acoperi costurile unei astfel de supradimensionări.

               (85)

               Considerarea actualei limitări a instalației drept avantaj selectiv ar conduce la încurajarea supradimensionării nerentabile a infrastructurii.

               (86)

               Germania susține că articolul de presă menționat de reclamant (a se vedea considerentul 63) nu este relevant. Potrivit Germaniei, instalarea unui bazin suplimentar care urmează să fie utilizat numai în cazul incidentelor tehnice ar fi contrară regulilor de planificare economică și frugală impuse de Gemeinschaftsaufgabe.

               (87)

               Reclamantul a afirmat că utilizatorii instalației noi TAZV plătesc taxe mai mici decât utilizatorii instalației municipale existente, întrucât instalația nouă nu necesită un sistem de conducte extins pentru racordarea tuturor utilizatorilor. Germania respinge concluzia reclamantului potrivit căreia acest lucru demonstrează că nu pot fi racordați utilizatori noi la instalația nouă. Germania susține că utilizatori industriali noi pot fi ușor racordați și că orice limitare este determinată în principal de dimensiunea conductei care transportă apa tratată la canalul Oder.

               (88)

               Germania respinge afirmația reclamantului potrivit căreia Propapier poate utiliza biogazul produs de instalația TAZV. Nu există posibilitatea ca utilizatorii instalației de tratare a apelor reziduale să utilizeze biogazul. TAZV utilizează biogazul în propria sa centrală electrică de 3 MW.

               (89)

               Germania respinge afirmația potrivit căreia aceasta a început promovarea parcului industrial în rândul altor investitori potențiali numai după depunerea plângerii de către Smurfit Kappa: încă din 1998, Eisenhüttenstadt a încredințat promovarea zonelor industriale și comerciale, inclusiv a zonei canalului Oder-Spree Centrului de investiții Ostbrandenburg. Documentele de planificare a parcului industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” au fost elaborate încă din 1995.

               (90)

               Germania concluzionează că instalația TAZV nu constituie infrastructură dedicată în favoarea Propapier.

               (91)

               Germania concluzionează, de asemenea, că măsurile de infrastructură din parcul industrial extins „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” (construcția și punerea la dispoziție a instalației de tratare a apelor reziduale și celelalte măsuri – parcarea, drumul, adâncirea/extinderea canalului) sunt măsuri generale de dezvoltare care nu constituie un avantaj selectiv în favoarea Propapier și nu sunt dedicate utilizării de către Propapier. În opinia Germaniei, faptul că infrastructura este utilizată în prezent numai de un număr limitat de utilizatori primari reprezintă o etapă de tranziție normală într-un astfel de proces de dezvoltare.

         4.2.   SE CONFERĂ UN AVANTAJ ÎNTREPRINDERII PROPAPIER PRIN REDUCEREA TAXELOR PENTRU UTILIZAREA INSTALAȚIEI DE TRATARE A APELOR REZIDUALE?

      Observații din partea reclamantului

               (92)

               Reclamantul este de acord cu poziția Comisiei exprimată în decizia de inițiere a procedurii (a se vedea considerentul 63 din decizia de inițiere a procedurii, precum și considerentul 38 din prezenta decizie) conform căreia schema de ajutor N 644e/02 nu reglementează taxele pentru utilizarea instalației de tratare a apelor reziduale. Prin urmare, taxele ar trebui să reflecte costul total al utilizării. Faptul că taxele sunt calculate în temeiul legislației (Kommunalabgabengesetz) nu justifică taxele reduse și avantajul rezultat pentru Propapier.

               (93)

               Reclamantul susține că instalația de tratare a apelor reziduale nu furnizează un serviciu public, fiind construită exclusiv pentru a fi utilizată predominant de întreprinderea Propapier.

               (94)

               Potrivit reclamantului, cele trei criterii (criteriul costului total, criteriul investitorului privat, prețurile de referință) propuse de Comisie în decizia de inițiere a procedurii arată că taxele percepute conferă întreprinderii Propapier un avantaj economic.

      Criteriul costului total

               (95)

               Reclamantul susține, de asemenea, că nu numai articolul 9 din Directiva-cadru privind apa a UE, ci și faptul că majoritatea fabricilor de reciclare a hârtiei au propria instalație de tratare a apelor reziduale favorizează calcularea costurilor totale. Taxa plătită de Propapier acoperă numai 20 % din dobânzile imputate pe capitalul propriu și nu ține cont de cota capitalului propriu derivată din contribuția publică de 80 % la costul de construcție a instalației de tratare a apelor reziduale.

      Criteriul investitorului privat

               (96)

               Reclamantul consideră că, în mod normal, operatorii privați sau proprietarii de fabrici de hârtie doresc să acopere cel puțin costurile totale ale acestora, prin urmare, acest criteriu corespunde analizei costurilor totale menționate mai sus.

      Prețurile de referință

               (97)

               Reclamantul este de acord cu poziția Comisiei exprimată în decizia de inițiere a procedurii conform căreia este puțin probabil ca utilizarea prețurilor de referință să excludă existența ajutorului. Compararea exclusivă a fabricilor de hârtie care utilizează sistemul de canalizare municipal nu ar fi reprezentativă, întrucât majoritatea fabricilor de hârtie au propria instalație de tratare a apelor reziduale.

               (98)

               Reclamantul susține că Germania a prezentat numai informații foarte selective privind taxele de canalizare plătite de alte fabrici de hârtie (un studiu, o comparație cu tarifele Spreetal/Schwarze Pumpe și o decizie veche, din 1990) și că exemplele respective nu pot constitui o bază pentru stabilirea unui indice de referință, printre altele, pentru că astfel de taxe depind de subvenții și de costurile de investiții, iar legislația poate să difere de la o regiune la alta. Reclamantul face o comparație cu propria sa instalație care utilizează sistemul de canalizare municipal în [informații confidențiale] și calculează că, ținând seama de o investiție de construcții în valoare de 42 de milioane EUR (la fel precum în Eisenhüttenstadt), Propapier ar trebui să plătească suma de 4 EUR/m3, care este mult mai mare decât cea pe care o plătește în prezent.

               (99)

               Reclamantul susține că articolul citat de Germania a fost publicat în 2004 și se bazează pe un studiu publicat în 2002, care utilizează date din 2000/2001. Reclamantul se referă aici la anexa 6 la comunicarea Germaniei din 30 ianuarie 2009, care conține un articol al sursei de știri online „Das Papier 2004-T174” (23). Potrivit reclamantului, studiul vizează numai șapte fabrici de hârtie anonime, nefiind clar dacă acestea utilizează propria instalație de tratare a apelor reziduale, dacă sunt racordate la sistemul municipal și dacă costurile luate în considerare includ numai costurile operaționale (cu excepția capitalului sau a altor costuri neoperaționale). Dacă studiul compară numai fabricile de hârtie care utilizează instalații proprii de tratare a apelor reziduale, trebuie incluse costurile de capital.

      Observații din partea Germaniei

               (100)

               Germania își menține opinia potrivit căreia orice avantaj conferit de ajutorul de stat, care rezultă din taxele percepute pentru utilizarea instalației TAZV nu constituie ajutor de stat întrucât, în opinia Germaniei, decizia Comisiei în cazul N 644e/02 acoperă, de asemenea, efectele indirecte ale schemei Gemeinschaftsaufgabe, și anume taxele. Germania susține în continuare că măsura considerată ca neconstituind ajutor de stat în cazul N 644e/02 nu ar fi putut deveni ajutor de stat la nivel de utilizator. Potrivit Germaniei, Comisia și-a modificat abordarea în ceea ce privește posibilitatea ca un ajutor acordat unui operator de infrastructură să fie transferat unui utilizator de infrastructură numai după ce Tribunalul s-a pronunțat în cauza Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).

               (101)

               Germania recunoaște că decizia în cazul N 644e/02 expirase atunci când sprijinul a fost acordat TAZV. Cu toate acestea, Germania amintește că dispoziția legală relevantă pe care s-a bazat decizia în cazul N 644e/02 este identică cu cea în temeiul căreia a fost acordată măsura pentru TAZV. Temeiul juridic a fost actualizat, însă conținutul său a rămas neschimbat. Prin urmare, Germania susține că simpla actualizare a unui temei juridic nu conduce în mod automat la calificarea drept ajutor de stat.

               (102)

               Potrivit Germaniei, calculul costurilor este transparent și definit prin lege.

      Niciun avantaj economic pentru Propapier

               (103)

               Germania își explică punctul de vedere cu privire la cele trei posibilități de calculare a taxei pentru o întreprindere care utilizează serviciile de tratare a apelor reziduale (considerentul 68 din decizia de inițiere a procedurii): metoda costului total, prețul investitorului privat, prețul de referință.

      Conform metodei costului total, nu există niciun avantaj

               (104)

               Germania nu este de acord că taxa plătită de Propapier nu acoperă costul total. Calculul costurilor este prevăzut prin lege [conform legii, acesta ar trebui, în principiu, să acopere costurile, cu excepția subvențiilor de la părțile terțe care nu sunt luate în considerare în calculul dobânzilor imputate (25)]. Legea prevede că respectivele costuri trebuie acoperite, dar nu trebuie depășite. Toate costurile suportate de TAZV sunt acoperite, inclusiv dobânda corespunzătoare capitalului investit de TAZV. Calcularea dobânzilor fictive pentru subvențiile din partea Landului nu ar fi justificată, întrucât TAZV nu suportă astfel de costuri.

               (105)

               Propapier nu beneficiază de niciun avantaj selectiv, întrucât taxele sunt aceleași pentru toți utilizatorii instalației noi.

               (106)

               Pentru a stabili dacă taxa ar fi fost mai mare în lipsa subvențiilor acordate pentru construcția instalației de tratare a apelor reziduale în temeiul schemei Gemeinschaftsausgabe, trebuie luați în considerare mai mulți factori, cum ar fi disponibilitatea altor surse de finanțare.

               (107)

               Nici principiul „poluatorul plătește”, nici Directiva-cadru privind apa a UE nu obligă autoritățile să includă subvențiile în calculul dobânzii pe capitalul investit. Directiva-cadru privind apa a UE prevede recuperarea costurilor serviciilor de utilizare a apei, dar lasă statelor membre o marjă de manevră în ceea ce privește modul de punere în aplicare. În speță, toate costurile TAZV (serviciul de utilizare a apei) sunt acoperite. Principiul „poluatorul plătește” nu are valoare absolută, dar trebuie „luat în considerare”. În speță, acesta este luat în considerare prin calcularea tuturor costurilor suportate de TAZV.

               (108)

               Directiva-cadru privind apa a UE se referă la o contribuție „adecvată”. Germania susține că, în comparație cu alte regiuni din Germania sau cu Uniunea Europeană, nivelul taxei stabilit pentru Propapier este relativ ridicat. Germania susține că Directiva-cadru privind apa a UE prevede, de asemenea, că, în acoperirea costurilor, statele membre pot ține seama de efectele sociale, de mediu și economice, precum și de condițiile geografice și climatice ale regiunilor afectate.

               (109)

               Germania susține că o comparație cu cazurile Kimberly-Clark Corp sau InfraLeuna (a se vedea, de asemenea, considerentul 70 din decizia de inițiere a procedurii) nu este adecvată. Cazul Kimberly-Clark viza un tarif preferențial pentru una dintre întreprinderi, care a provocat suspiciunea că nu toate costurile sunt acoperite. În speță, toate costurile sunt acoperite și condițiile tarifare sunt aceleași pentru toți utilizatorii. În cazul Kimberly-Clark, o zonă industrială era dezvoltată pentru nevoile specifice ale unei întreprinderi, în timp ce, în speță, zona industrială este dezvoltată pentru mai mulți utilizatori.

               (110)

               Decizia în cazul InfraLeuna se referă la stabilirea prețurilor aplicabile societăților private pentru utilizarea infrastructurii private, în timp ce cauza de față se referă la utilizarea infrastructurii municipale și la taxele care nu sunt legate de piață prevăzute de lege. În speță, utilizatorii suportă toate costurile pe care o întreprindere prestatoare de servicii de tratare a apelor reziduale ar trebui să le suporte în mod normal. Pe o piață a serviciilor de tratare a apelor reziduale neliberalizată, elementele de cost care trebuie luate în considerare sunt aceleași pentru toate întreprinderile și sunt prevăzute de lege (Brandenburg KAG).

               (111)

               Deciziile în cazurile Wagner și Weida Leder citate în decizia de inițiere a procedurii (considerentul 71 și nota de subsol 19) se referă la subvenții pentru construcția de instalații private de tratare a apelor reziduale. Cu toate acestea, în speță, Propapier nu primește subvenții pentru investițiile private facultative, dar plătește taxele pentru utilizatori care sunt prevăzute de lege.

      Criteriul investitorului privat nu se aplică

               (112)

               Germania consideră că apa nu este un produs comercial normal. În Germania, sectorul tratării apelor reziduale este organizat ca un monopol regional al organismelor publice municipale. Prin urmare, în Germania, tratarea apelor reziduale nu reprezintă o activitate economică, ci o sarcină de autoritate publică obligatorie pentru municipalități. TAZV acționează în calitate de autoritate publică, nu în calitate de întreprindere al cărei comportament poate fi analizat prin aplicarea criteriului investitorului privat. În Germania este prevăzută obligația de racordare și de utilizare. Utilizatorii nu pot opta pentru un alt prestator decât autoritatea municipală. Taxele sunt prevăzute de lege și stabilite de autorități. Taxele nu pot depăși costurile.

               (113)

               În Germania, sectorul tratării apelor reziduale este accesibil întreprinderilor private numai într-o măsură limitată. Acestea pot acționa numai în calitate de administrator, operator sau concesionar al unei instalații de tratare a apelor reziduale pentru îndeplinirea tehnică a dispozițiilor legale. Cu toate acestea, municipalitatea rămâne responsabilă pentru sarcină, aceasta nefiind obligată din punct de vedere legal să organizeze o licitație pentru atribuirea contractului. De asemenea, întreprinderile private pot îndeplini sarcini de natură tehnică (sau, în cazuri excepționale, pot percepe taxe), dar taxele nu pot depăși costurile nici în acest caz. TAZV nu a transferat sarcini de natură tehnică terților.

               (114)

               Întrucât taxele sunt prevăzute de lege și nu pot depăși costurile infrastructurii, nu există nicio piață pe care taxele pentru apele reziduale să poată fi stabilite de întreprinderile private în vederea obținerii de profit. Nu există concurență între întreprinderile private sau între întreprinderile publice și cele private pentru a avea mai mulți utilizatori.

               (115)

               Germania este de opinie că, în speță, nu este posibilă compararea comportamentului operatorului cu comportamentul unui investitor privat. Prin urmare, criteriul investitorului privat nu este aplicabil.

      Prețurile de referință

               (116)

               Ca urmare a obligației de racordare la instalația de tratare a apelor reziduale, nu există concurență și, în acest sens, nu există niciun preț al pieței care ar putea fi utilizat ca punct de referință pentru evaluarea avantajului în temeiul normelor privind ajutoarele de stat.

               (117)

               Germania respinge declarația reclamantului potrivit căreia numai câteva fabrici de hârtie utilizează sistemele de epurare a apelor reziduale urbane și că, prin urmare, nu ar fi reprezentativ pentru sector să se utilizeze ca referință numai date de la fabricile de hârtie respective.

               (118)

               În observațiile sale, Germania a făcut o rectificare conform căreia Propapier nu plătește o taxă de 0,95 EUR/m3 (astfel cum s-a menționat la considerentele 72 și 80 din decizia de inițiere a procedurii), ci o taxă de 1,18 EUR/m3 începând din 2010. În comparație cu alte locații din Uniunea Europeană, nivelul taxei este ridicat sau cel puțin este neobișnuit. Conform unui studiu al Asociației germane a producătorilor de hârtie realizat în 77 de întreprinderi, reprezentând 68 % din sector, în anul 2007 taxa medie a fost de 1,12 EUR/m3 (variind între 0,31 EUR/m3 și 2,20 EUR/m3). Taxa plătită de Propapier se încadrează în interval, situându-se peste media eșantionului respectiv.

               (119)

               În observațiile prezentate ulterior, Germania a informat Comisia că taxa a fost majorată la 1,41 EUR/m3 în 2012, pentru a acoperi pierderile din anii de după înființarea instalației de tratare a apelor reziduale. Întrucât au existat unele economii legate de costurile energiei, în conformitate cu obligația legală conform căreia taxele trebuie să acopere, dar nu trebuie să depășească costurile, la începutul anului 2013, valoarea taxei a fost stabilită la 1,39 EUR/m3. De asemenea, Propapier trebuie să trateze în prealabil apele reziduale înainte de a le transporta către instalația TAZV. Costurile pentru tratarea prealabilă se ridică la aproximativ […] EUR/m3, ceea ce face ca valoarea totală a costurilor pentru tratarea apelor reziduale ale întreprinderii Propapier să se ridice la […] EUR/m3, comparativ cu un cost mediu al sectorului (în 2010) în valoare de 1,27 EUR/m3.

               (120)

               Germania susține că o comparație cu taxele plătite de alți producători de hârtie din Uniunea Europeană reprezintă un criteriu de referință corect pentru a verifica dacă există un avantaj economic și că îndoielile Comisiei privind corectitudinea unei astfel de comparații sunt nefondate.

               (121)

               Germania precizează că exemplele pe care le-a comunicat Comisiei reprezintă prețuri medii care se bazează pe costurile totale. Aceasta susține că nu a avut niciun motiv să considere că taxele conțineau un ajutor de stat.

               (122)

               Germania susține că exemplul Lenzing Lyocell (26) este valabil, chiar dacă se referă la o perioadă cu 10 ani în urmă (Propapier plătește mai mult decât dublul taxei, dar taxele nu au crescut cu mai mult de 100 % în ultimii 10 ani).

      Ajutor existent

               (123)

               Germania invocă două argumente în sprijinul opiniei sale potrivit căreia taxele, în cazul în care constituie ajutor de stat, constituie ajutor existent în temeiul articolului 1 litera (b) punctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999.

               (124)

               Germania explică faptul că, în 2003 Comisia a concluzionat în decizia sa în cazul N 644e/02 că schema Gemeinschaftsausgabe nu constituie ajutor de stat în favoarea operatorilor instalațiilor de tratare a apelor reziduale, dacă acestea au fost constituite, astfel cum este cazul TAZV – sub forma unei „Zweckverband” (o asociație municipală de drept public cu scop special). Comisia și-a întemeiat evaluarea pe faptul că „Zweckverband” făcea obiectul supravegherii de către municipalitate, furnizând un serviciu public. Cu toate acestea, astfel cum Comisia însăși a arătat la considerentul 57 din decizia de inițiere a procedurii, chiar dacă schema ar fi fost considerată între timp ajutor de stat datorită evoluției pieței interne, aceasta ar fi constituit ajutor existent în temeiul articolului 1 litera (b) punctul (v) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999.

               (125)

               Astfel cum s-a explicat în considerentul 100 din prezenta decizie, în opinia Germaniei, decizia în cazul N 644e/02 acoperă, de asemenea, efectele indirecte ale schemei Gemeinschaftsaufgabe, și anume taxele. Taxele nu au necesitat niciodată notificare separată, întrucât regulamentul privind calculul taxei constituie o punere în aplicare a schemei.

               (126)

               În ceea ce privește argumentația că taxele constituie ajutor existent, Germania afirmă că acestea constituie ajutor existent înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de instituire a Comunității Economice Europene la 1 ianuarie 1958. Ajutorul existent înainte de intrarea în vigoare a tratatului respectiv rămâne, de asemenea, ajutor existent în cazul unor modificări ulterioare, atât timp cât însăși substanța schemei inițiale de ajutoare nu a fost modificată (27). Clarificările specificațiilor generale aplicabile înainte de 1 ianuarie 1958 nu constituie ajutor nou care ar trebui notificat Comisiei (28).

               (127)

               Germania explică faptul că legile privind taxele municipale existau deja înainte de intrarea în vigoare a Tratatului CEE în 1958 și au continuat să se aplice după data respectivă. Datorită faptului că Landul Brandenburg este situat pe teritoriul vechiului Regat al Prusiei, articolul 6 alineatul (2) din actuala KAG Brandenburg își are originea în legea privind taxele municipale din Regatul Prusiei din 14 iulie 1893 (PrKAG) și legea privind taxele municipale din Landul Bavaria (BayGAG). Germania și-a bazat acest argument pe următoarele subargumente:

                           (a)

                           legile respective au continuat să fie în vigoare în perioada 1919-1933 și 1933-1945;

                           (b)

                           actualele legi privind taxele municipale din landurile germane vechi își au originea în PrKAG;

                           (c)

                           există continuitate istorică între KAG Brandenburg și PrKAG, indiferent de poziția specială a statelor noi ca urmare a divizării Germaniei.

      Subargumentul (a)

               (128)

               PrKAG prevedea deja posibilitatea ca municipalitățile să perceapă taxe pentru utilizarea infrastructurii publice. Regulamentul privind taxele municipale care a fost în vigoare în Bavaria începând din 1938 (și a constituit baza pentru o serie de reglementări similare în alte state din sudul Germaniei), prevede, de asemenea, această posibilitate (29). În temeiul PrKAG, taxele sunt calculate în mod normal astfel încât costurile de gestionare și de funcționare ale instalației, inclusiv cheltuielile cu dobânzile și rambursările de capital, să fie acoperite. Deși textul PrKAG prevede numai că taxele trebuie să acopere dobânda la capital (utilizat pentru infrastructură), interpretările ulterioare ale PrKAG din perioada postbelică sugerează că PrKAG nu prevedea în mod expres o rată a dobânzii la granturile din partea terților.

               (129)

               PrKAG sau legile de stat comparabile existente nu a fost abrogat în mod expres, nici în timpul Republicii Weimar, nici după preluarea puterii de către naționali-socialiști. Prin urmare, legile respective a rămas în vigoare după 1918.

      Subargumentul (b)

               (130)

               După cel de-al doilea război mondial, PrKAG a continuat să fie în vigoare sub formă de legi de stat (Landesrecht) în temeiul Constituției germane din 1949, care a permis continuarea legilor care nu contraveneau Constituției (articolul 123 din Legea fundamentală) și în temeiul dispozițiilor care permiteau statelor federale să promulge legi în anumite domenii. Această evoluție arată clar că PrKAG era în vigoare în Landurile germane înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de instituire a Comunității Economice Europene.

               (131)

               După crearea Republicii Federale Germania în 1949, PrKAG a fost înlocuit treptat în Landurile vest-germane de diverse legi privind taxele municipale. Prin înlocuirea PrKAG cu aceste legi de stat în anii 1960 și 1970, sistemul a fost clarificat și terminologia a fost adaptată, dar însăși substanța legii a rămas intactă. În special, subvențiile din partea terților au rămas în afara domeniului de aplicare a dobânzii imputate (30). PrKAG prevedea doar calcularea dobânzii pentru datorii. Legile de stat prevedeau calculul dobânzii pentru capitalurile proprii, însă nici PrKAG, nici legislația Landurilor germane nu prevedeau calculul dobânzii pentru granturi.

               (132)

               Prin urmare, Germania consideră că actualele legi privind taxele municipale din Landurile germane vechi constituie o continuare a dispozițiilor PrKAG. Germania sugerează că, în scopurile cazului de față, este deosebit de important să se acorde atenție legii privind taxele municipale din Landul Renania de Nord-Westfalia din 1969 (31), care a servit drept model pentru KAG Brandenburg și care a înlocuit PrKAG din 1906. Substanța KAG Brandenburg rămâne aceeași ca cea a PrKAG, în pofida adaptării necesare a terminologiei (a se vedea considerentul 128 din prezenta decizie). Este important de menționat că legile privind taxele municipale din alte state federale se bazează, de asemenea, pe PrKAG, pe care l-au înlocuit de asemenea (de exemplu, Schleswig Holstein, Hessen, Rheinland-Pfalz).

      Subargumentul (c)

               (133)

               Germania consideră că KAG Brandenburg are un statut special care rezultă din divizarea postbelică a Germaniei. Anii care au urmat înființării Republicii Democrate Germane (RDG) au pus capăt autonomiei municipale și sferei sale de activitate independentă în Brandenburg și în alte Landuri est-germane. Regulamentele au fost adoptate la nivelul guvernului central. Cu toate acestea, Legea privind Constituția Municipală (32) din 17 mai 1990 (adoptată de Camera națională a RDG înainte de reunificarea Germaniei la 3 octombrie 1990) a restabilit autonomia municipală și a prevăzut obligația municipalităților de a-și acoperi costurile de funcționare din resurse proprii. În acest scop, municipalitățile au dobândit dreptul de a colecta remunerații și taxe pentru furnizarea de servicii.

               (134)

               KAG Brandenburg din 27 iunie 1991 este concepută după modelul Legii privind taxele municipale din Landul Renania de Nord-Westfalia, având dispoziții aproape identice.

               (135)

               Germania susține că, în pofida evoluției diferite a legii în fosta RDG, nu ar fi justificată tratarea în mod diferit a legilor privind taxele municipale din statele est-germane și din statele vest-germane. Este clar că KAG Brandenburg urmează tradiția juridică a PrKAG și marchează o schimbare față de patrimoniul juridic al fostei RDG. De asemenea, nu există nicio continuitate instituțională între sistemul de tratare a apelor (reziduale) din RDG și actualul sistem de tratare a apelor reziduale din Brandenburg. Legea privind Constituția Municipală din 17 mai 1990 a reprezentat fundamentul pentru adoptarea legilor privind taxele municipale în noile Landuri. Aceste legi erau similare celor din statele federale vechi, care, la rândul lor, își au originea în PrKAG. Aceasta a fost o consecință inevitabilă a aderării statelor federale noi la Republica Federală Germania în temeiul Constituției (33). Acest lucru rezultă în mod clar din evoluția KAG Brandenburg descrisă mai sus. KAG Brandenburg corespunde tradiției juridice a legii privind taxele municipale din Renania de Nord-Westfalia și PrKAG. Divizarea Germaniei și, în consecință, întreruperea evoluției juridice în statele federale est-germane nu ar trebui să creeze un dezavantaj în contextul interpretării KAG Brandenburg.

               (136)

               Prin urmare, există continuitate istorică între KAG Brandenburg și PrKAG.

               (137)

               Germania susține, de asemenea, că atât principiul echivalenței, cât și cel al recuperării costurilor existau deja înainte de intrarea în vigoare a Tratatului CEE în 1958. Principiul echivalenței prevede că taxa trebuie să fie proporțională cu serviciile furnizate de autoritatea publică. Aceasta este parte a principiului statului de drept, care este consacrat în Constituția germană. Principiul recuperării costurilor reiese din PrKAG. Chiar dacă principiul nu se aplică în mod strict în calculul tuturor taxelor, veniturile obținute din taxe de către o municipalitate nu vor depăși semnificativ costurile.

      Respectarea principiului protecției încrederii legitime și a principiului general al egalității de tratament

               (138)

               De asemenea, Germania susține că, în cazul în care Comisia ar considera că taxele percepute de la Propapier ar conține ajutor de funcționare, recuperarea elementelor de ajutor ar fi contrară atât principiului încrederii legitime, cât și principiului general al egalității de tratament.

               (139)

               Principiul încrederii legitime înseamnă că 1) un organism al Uniunii trebuie să fi dat naștere unor așteptări justificate și 2) un operator economic prudent nu ar fi putut prevedea adoptarea unei măsuri de natură să îi afecteze interesele.

               (140)

               Având în vedere că schema Gemeinschaftsaufgabe (aprobată prin decizia în cazul N 644e/02), nu constituie ajutor, Propapier ar putea nutri speranțe întemeiate că nu beneficiază de ajutor de stat. Anterior, nu exista nicio îndoială cu privire la compatibilitatea unor astfel de măsuri cu dreptul Uniunii, întrucât nicio altă măsură similară nu fusese supusă controlului Comisiei Europene.

               (141)

               Recuperarea elementului de ajutor care nu este inclus în taxele percepute, după ce s-ar constata că acestea constituie ajutor de funcționare, ar fi, de asemenea, contrară principiului egalității de tratament, care prevede ca faptele identice să fie tratate în același mod. Recuperarea ar conferi un avantaj concurenților întreprinderii Propapier.

         4.3.   OBSERVAȚII DIN PARTEA ASOCIAȚIILOR MUNICIPALE GERMANE ȘI A VKU

               (142)

               Asociațiile municipale germane și VKU aderă pe deplin la observațiile formulate de Germania în declarația sa din 28 ianuarie 2011, la care au colaborat. Acestea se referă în mod special la observațiile potrivit cărora în Germania, tratamentul apelor reziduale reprezintă o sarcină non-economică suverană a municipalităților. Municipalitățile organizează și finanțează această sarcină în cadrul autonomiei lor locale constituționale, în interesul cetățenilor.

               (143)

               Asociațiile municipale germane și VKU explică faptul că articolul 6 alineatul (2) punctul (5) din KAG Brandenburg, conform căruia taxele pentru instalația de tratare a apelor reziduale trebuie să acopere costurile, dobânda imputată și amortizarea imputată, subvențiile nefiind luate în considerare în calculul dobânzii pe capitalul investit, este în interesul consumatorului. Întrucât subvențiile din partea terților nu constituie capital propriu investit de municipalități, consumatorii nu ar trebui să plătească municipalităților dobânzi pe subvențiile respective.

         5.   EVALUAREA MĂSURII DIN PERSPECTIVA NORMELOR PRIVIND AJUTOARELE DE STAT

               (144)

               Măsurile în cauză constituie ajutor de stat dacă sunt îndeplinite următoarele condiții: (i) ajutorul trebuie să fie acordat de un stat membru sau din resursele de stat; (ii) ajutorul trebuie să confere un avantaj economic întreprinderilor în cauză; (iii) avantajul trebuie să fie selectiv; și (iv) măsura în cauză denaturează sau amenință să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între statele membre. Existența ajutorului de stat este stabilită în cazul în care condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE sunt îndeplinite în mod cumulativ.

               (145)

               În decizia de inițiere a procedurii se stabilește faptul de necontestat că toate măsurile în cauză au implicat utilizarea resurselor de stat și că acestea ar putea denatura concurența și schimburile comerciale din cadrul pieței interne.

               (146)

               Comisia constată că, în ceea ce privește elementele plângerii, este necesar să se facă diferențierea între: 1. presupusul ajutor de stat acordat întreprinderii Propapier prin intermediul unor măsuri de infrastructură dedicată (construcția instalației de tratare a apelor reziduale, precum și a altor proiecte de infrastructură în parcul industrial extins recent unde este amplasată noua stație Propapier); și 2. presupusul ajutor de stat acordat întreprinderii Propapier sub forma unor taxe reduse pentru tratarea apelor reziduale.

         5.1.   CONSTITUIE PROIECTELE DE INFRASTRUCTURĂ FINANȚATE DIN FONDURI PUBLICE INFRASTRUCTURĂ GENERALĂ SAU INFRASTRUCTURĂ DEDICATĂ ÎN BENEFICIUL EXCLUSIV AL ÎNTREPRINDERII PROPAPIER?

               (147)

               Comisia a considerat în trecut că autoritățile publice pot efectua lucrări în vederea amenajării teritoriului. De exemplu, acestea pot finanța investițiile în infrastructură de care va beneficia întreaga populația în ansamblu. De asemenea, Comisia consideră că motivul creării unei astfel de infrastructuri nu este relevant, atât timp cât aceasta este în interesul comunității locale în ansamblu. Cu toate acestea, dacă infrastructura respectivă va răspunde exclusiv nevoilor unei întreprinderi private, întreprinderea respectivă este responsabilă pentru finanțarea acesteia. Acest lucru rezultă din faptul că, în ceea ce privește ajutorul de stat, competența Comisiei constă mai degrabă în analizarea impactului măsurilor respective în practică decât a obiectivelor urmărite. Prin urmare, În Comisia consideră că, în speță, este necesar să se analizeze care infrastructură aduce beneficii comunității în ansamblul său (inclusiv Propapier) și care infrastructură este destinată utilizării exclusive de către Propapier. Numai aceasta din urmă ar trebui finanțată de Propapier (34).

               (148)

               Comisia observă că parcarea, drumul și canalul Oder-Spree nu sunt exploatate de întreprinderi în sensul legislației UE în domeniul concurenței, întrucât utilizarea lor este gratuită. Prin urmare, problema ajutorului de stat pentru proprietarii și operatorii infrastructurilor respective nu se aplică în speță.

         5.1.1.   Parcarea

               (149)

               Reclamantul susține că amplasarea parcării este incomodă și prea îndepărtată pentru a deservi alte locații comerciale din orașe și a permite municipalității să închidă parcările pentru camioane din centrul orașului. Într-adevăr,Germania nu a demonstrat contrariul; cu toate acestea, faptul că o parcare se află în imediata apropiere a unei întreprinderi nu înseamnă în mod automat că aceasta este destinată întreprinderii respective sau că aduce beneficii, în principal, întreprinderii respective. Indicatorul la care face referire reclamantul (a se vedea considerentul 46), care alocă spații de parcare pentru camioanele centralei electrice, a fost utilizat cu titlu temporar din cauza lucrărilor de construcție de la centrala electrică, care au fost finalizate la sfârșitul lunii martie 2011. Comisia constată că parcarea este accesibilă în mod liber, accesul la parcare fiind semnalizat pe drumul public, fără nici o referire la o anumită întreprindere. De asemenea, faptul dacă parcarea asigură sau nu locuri de odihnă nu este relevant pentru calificarea sa ca infrastructură generală.

               (150)

               Germania a prezentat suficiente dovezi că parcarea nu a fost construită special pentru Propapier, făcând parte din planul de dezvoltare economică a parcului industrial. De asemenea, Propapier deține o parcare privată pentru 27 de camioane și 213 autoturisme. În plus, este planificată suplimentarea cu 120 de spații de parcare pentru autoturisme (autorizația de construcție a fost eliberată). Germania a confirmat deja la momentul deciziei de inițiere a procedurii că Propapier deține o capacitate proprie de parcare suficientă pentru angajații, furnizorii și vizitatori săi.

               (151)

               Pe baza celor de mai sus, Comisia își confirmă opinia provizorie exprimată în decizia de inițiere a procedurii și decide că parcarea nu este destinată Propapier și nu implică ajutor de stat.

         5.1.2.   Drumul

               (152)

               Drumul este un drum public. Acesta face parte din dezvoltarea globală a zonei industriale, care era deja planificată în 1993, cu mult înainte ca Proparier să-și manifeste intenția de a se stabili în zonă. Contrar afirmațiilor reclamantului, drumul nu se oprește la câțiva metri distanță față de fabrica de hârtie Propapier, ci face legătura între actuala zonă industrială a canalului Oder-Spree cu domeniile sale de extindere din nord și autostrada B-112. Ultima secțiune a fost finalizată în 2013. Drumul nou poate deservi și alte întreprinderi, întrucât oferă mai multe posibilități de dezvoltare pentru ArcelorMittal și alte sectoare industriale. Acesta poate reduce timpul de deplasare către Frankfurt (Oder) pentru traficul industrial și comercial și, de asemenea, oferă un acces mai bun întreprinderilor din Frankfurt la portul orașului Eisenhüttenstadt.

               (153)

               Prin urmare, Comisia își confirmă opinia provizorie exprimată în decizia de inițiere a procedurii și decide că drumul nu este destinat Propapier și nu implică ajutor de stat.

         5.1.3.   Extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree

               (154)

               Reclamantul a susținut în plângerea sa că lucrările de infrastructură pentru extinderea și adâncirea canalului Oder-Spree au fost destinate exclusiv Propapier și au implicat ajutor de stat în favoarea întreprinderii Propapier. Orașul Eisenhüttenstadt a extins parcul industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal” în 2008 în vederea atragerii întreprinderilor. Începând din 2003, au fost construite ecluze de-a lungul întregului canal (care face parte din rețeaua transeuropeană RTE). Cu toate acestea, nu există nicio indicație a unei legături de cauzalitate între respectivele lucrări de infrastructură și amplasarea Propapier sau că lucrările ar acorda un avantaj selectiv întreprinderii Propapier, iar Comisia este de acord cu Germania în privința faptului că extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree face parte din întreținerea periodică necesară a căii navigabile.

               (155)

               Prin urmare, Comisia își confirmă opinia provizorie exprimată în decizia de inițiere a procedurii și decide că extinderea/adâncirea canalului Oder-Spree nu constituie un avantaj selectiv în favoarea Propapier și nu implică ajutor de stat.

         5.1.4.   Instalația de tratare a apelor reziduale

               (156)

               În opinia Comisiei, capacitatea infrastructurilor de tratare a apelor reziduale existente în afara zonei industriale extinse a canalului Oder-Spree este limitată. Capacitatea reziduală disponibilă a instalației de tratare a apelor reziduale existente în Eisenhüttenstadt ar putea satisface necesitățile unui mic investitor suplimentar, dar nu ar fi suficientă pentru a satisface nevoile unui investitor mai mare sau a mai multor investitori care s-ar putea instala în noua zonă.

               (157)

               De asemenea, Comisia constată că instalația de tratare a apelor reziduale TAZV nu a fost construită special pentru Propapier. Construcția fusese deja planificată în contextul altor investiții potențiale în 2004-2006, cu mult timp înainte de sosirea Propapier. Germania a prezentat elemente de probă care demonstrează că instalația de tratare a apelor reziduale a fost planificată ca parte a dezvoltării economice a parcului industrial „Industriegebiet am Oder-Spree-Kanal”. De asemenea, Germania a furnizat elemente de probă privind mai multe campanii de publicitate pentru atragerea investitorilor în zona industrială extinsă a canalului Oder-Spree, care, cu toate acestea, nu au fost încununate de succes până în prezent, întrucât autoritățile regionale nu au reușit încă să atragă și alți investitori în zonă (în afară de Propapier, EnWB și 5N PV).

               (158)

               Chiar dacă instalația de tratare a apelor reziduale este concepută din punct de vedere tehnic (având în vedere prima etapă de tratare anaerobă) pentru a face față apelor reziduale de la marii poluatori industriali, precum producătorii de hârtie și carton ondulat obținute din hârtie reciclată, o prima etapă de tratare anaerobă ar fi utilă, de asemenea, pentru alți utilizatori care deversează ape reziduale industriale cu un nivel ridicat de poluare organică, cum ar fi companiile din industria băuturilor și din cea alimentară. De asemenea, în cazul apelor reziduale industriale cu un nivel ridicat de poluare organică, instalațiile de tratare a apelor reziduale într-o primă etapă anaerobă oferă o serie de avantaje economice și de mediu importante.

               (159)

               Cu toate că, prin dimensiunile actuale instalația TAZV deservește, în principal, nevoile întreprinderii Propapier, aceasta este utilizată, de asemenea, – în aceleași condiții – de către celelalte două întreprinderi stabilite în zonă. Proiectarea sa modulară permite extinderea acesteia pentru alți utilizatori. Chiar fără extinderea modulară, în prezent există o capacitate neutilizată disponibilă de aproximativ [20-40] % pentru alți investitori, cu posibilitatea dublării capacității totale actuale (a se vedea considerentele 80-84). Instalația de tratare a apelor reziduale este deschisă tuturor utilizatorilor, în condiții nediscriminatorii – investitorii noi care se stabilesc în parc sunt obligați prin lege să se racordeze la instalație și să o utilizeze – instalația putând trata, de asemenea, apele reziduale care provin de la întreprinderi care nu sunt implicate în producția de hârtie.

               (160)

               În opinia Comisiei, faptul că instalația TAZV este utilizată în prezent predominant de Propapier, în medie ([< 70] % și maxim [< 70] %), nu înseamnă în mod obligatoriu că aceasta constituie infrastructură dedicată, întrucât proiectarea modulară este justificată din punct de vedere economic într-o perioadă în care bugetele publice sunt limitate. Contrar celor susținute de reclamant, costul de dublare a capacității instalației TAZV care este estimat de Germania la o valoare mai mică de 50 % din costul investiției inițiale, arată că sistemul modular permite realizarea unor economii de scară.

               (161)

               Faptul că ajutorul regional pentru construcția instalației a fost acordat sub rezerva stabilirii unui investitor principal în parcul de afaceri extins, în acest caz Propapier, este considerat de Comisie ca reprezentând o bună gestionare publică a resurselor limitate, întrucât este logic să se nu înceapă construcția unei infrastructuri publice majore fără a se asigura că aceasta va fi utilizată și nu va fi supradimensionată.

               (162)

               Afirmația potrivit căreia, în mod normal, fabricile de hârtie au propriile lor instalații de tratare a apelor reziduale poate fi respinsă pe baza cifrelor prezentate de Germania. Cu toate că în industria hârtiei, la fel precum în alte industrii, există instalații proprii de (pre)tratare a apelor reziduale, acest fapt în sine nu indică că, în cazurile în care utilizatorii industriali utilizează instalația de tratare a apelor reziduale municipale, statul acordă un avantaj utilizatorilor, întrucât utilizatorii acoperă costurile prin taxele pe care le plătesc de-a lungul timpului.

               (163)

               Prin urmare, Comisia concluzionează că instalația de tratare a apelor reziduale constituie infrastructură generală și, în consecință, grantul acordat TAZV nu constituie ajutor pentru investiții în favoarea întreprinderii Propapier. Spre deosebire de cazul parcării, al drumului și al canalului Oder-Spree, operatorul instalației de tratare a apelor reziduale desfășoară o activitate economică, întrucât acesta furnizează un serviciu (tratarea apelor reziduale) contra cost pe piață. Cu toate acestea, Comisia a constatat că orice ajutor acordat TAZV ar constitui, în orice caz, ajutor existent (considerentele 51-57 din decizia de inițiere a procedurii). Prin urmare, nu este necesar să se evalueze în continuare în prezenta decizie ajutorul potențial acordat TAZV.

               (164)

               În concluzie, Comisia consideră că diversele proiecte de infrastructură finanțate din resursele de stat în parcul industrial extins recent unde este amplasată stația Propapier nu sunt dedicate exclusiv fabricii de hârtie, prin urmare, acestea nu ar trebui să fie considerate infrastructură dedicată și ajutor de stat în favoarea Propapier. Acest lucru înseamnă că investițiile care beneficiază de ajutor nu constituie același proiect de investiții în sensul punctului 60 din OAR cu ajutorul regional pentru investiții acordat fabricii de hârtie Propapier aprobat în decizia finală a Comisiei privind ajutorul de stat SA.23827 (2013/C) (a se vedea nota de subsol 4). În consecință, evaluarea ajutorului pentru investiții acordat Propapier care a făcut obiectul deciziei respective nu este afectată de prezenta decizie.

         5.2.   CONSTITUIE AJUTOR DE STAT TAXELE REDUSE PENTRU UTILIZAREA INSTALAȚIEI DE TRATARE A APELOR REZIDUALE?

               (165)

               În ceea ce privește argumentul Germaniei potrivit căruia, dacă o măsură a fost acordată operatorului în temeiul unei scheme care nu constituie ajutor de stat, „ajutorul” nu poate fi transferat utilizatorilor infrastructurii, Comisia ar dori să sublinieze încă o dată faptul că decizia în cazul N 644e/02 nu precizează dacă taxele percepute pentru utilizarea infrastructurii ar putea constitui ajutor de stat în favoarea utilizatorilor infrastructurii. Comisia își menține poziția exprimată în decizia de inițiere a procedurii conform căreia nu i-a fost adusă la cunoștință nicio reglementare privind tarifele aplicabile în cazul granturilor acordate în temeiul schemei notificate, prin urmare, nu se poate considera că decizia care autorizează schema autorizează implicit un posibil ajutor acordat în temeiul legii privind taxele municipale.

               (166)

               Articolul 107 alineatul (1) din TFUE prevede că ajutoarele acordate de statele membre sau din resursele de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau sectoare de producție și care afectează schimburile comerciale dintre statele membre sunt incompatibile cu piața comună.

               (167)

               Trebuie subliniat că existența ajutorului de stat trebuie stabilită indiferent dacă: 1. Directiva-cadru privind apa a UE și legislația germană de punere în aplicare a directivei prevăd recuperarea costului total al furnizării serviciilor de tratare a apelor reziduale; 2. taxele respectă dispozițiile legilor respective. Cu alte cuvinte, măsurile care respectă pe deplin atât directiva UE, cât și legislația germană aplicabilă pot constitui ajutor de stat dacă sunt îndeplinite toate condițiile prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din TFUE (a se vedea considerentul 144).

      Resursele de stat și imputabilitatea

               (168)

               Taxele care trebuie plătite pentru utilizarea instalației de tratare a apelor reziduale sunt calculate și colectate de municipalitate, în conformitate cu punctul 6 din Kommunalabgabengesetz Brandenburg. Stabilirea nivelului taxelor sub nivelul pe care l-ar percepe un investitor privat ar implica renunțarea la venituri din partea municipalității.

               (169)

               Prin urmare, măsura ar fi acordată de stat sau din resursele de stat în temeiul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, întrucât veniturile municipalității ar scădea ca urmare a avantajului acordat Propapier.

               (170)

               De asemenea, stabilirea taxelor la un nivel avantajos ar fi imputabilă statului, întrucât acesta este rezultatul unui act al unei autorități publice, și anume municipalitatea Eisenhüttenstadt.

      Avantajul economic

               (171)

               Astfel cum s-a explicat în decizia de inițiere (35), Comisia trebuia să evalueze dacă nivelul la care sunt stabilite tarifele pentru tratarea apelor reziduale pentru Propapier oferă un avantaj economic (selectiv) întreprinderii Propapier.

               (172)

               Conform jurisprudenței constante, conceptul de „ajutor” nu include numai beneficii, cum ar fi subvențiile, ci și măsuri care, sub diverse forme, reduc costurile care sunt incluse, în mod normal, în bugetul unei întreprinderi și care, fără a constitui, prin urmare, subvenții în sensul strict al cuvântului, au un caracter similar și același efect (36).

               (173)

               Prin urmare, în speță, se pune problema dacă tarifele pentru tratarea apelor reziduale plătite de Propapier sunt mai mici decât cele pe care o întreprindere similară ar trebui să le plătească în condiții normale de piață, cu alte cuvinte, dacă nivelul taxelor respectă principiul operatorului în economia de piață. În opinia Comisiei, acest lucru poate fi determinat în două moduri alternative:

                           —

                           comparând prețul plătit de Propapier pentru tratarea apelor reziduale cu un preț de referință practicat în mod obișnuit în statul membru în cauză;

                           —

                           printr-o analiză de rentabilitate ex ante care arată că un operator privat ar fi perceput același nivel al prețurilor.

      Preț de referință

               (174)

               Având în vedere organizarea pieței, astfel cum a fost prezentată de Germania (a se vedea considerentele 112-113) și dat fiind că operatorii, inclusiv cei privați, nu pot stabili în mod liber prețurile pentru serviciile lor deoarece fac obiectul obligațiilor legale prevăzute de KAG Brandenburg, Comisia consideră că nu este posibil să se stabilească prețurile de referință pe care un operator privat le-ar fi perceput în condiții normale de piață.

               (175)

               De asemenea, Comisia constată că Germania nu a furnizat date privind prețurile plătite de întreprinderile din sectorul în care activează Propapier. Cu toate că Germania susține că prețurile de referință pe care le-a prezentat sunt prețuri medii care reflectă costurile totale, nu există nicio indicație cu privire la posibilitatea ca taxele în cauză să conțină ajutor de stat. Comisia continuă să aibă îndoieli cu privire la utilitatea unor astfel de date ca bază de comparație, întrucât aceasta consideră că prețurile pot reflecta realități de cost diferite și pot să includă sau nu ajutor de stat.

      Analiza de rentabilitate ex ante

               (176)

               În absența unor valori de referință fiabile, Comisia consideră că se poate stabili conformitatea unei tranzacții cu condițiile de piață pe baza unei alte metodologii de evaluare standard, general acceptate. Comisia consideră că, în cazul infrastructurilor care sunt deschise tuturor și care nu sunt destinate unui utilizator specific, criteriul operatorului/investitorului în economia de piață este îndeplinit atunci când utilizatorii infrastructurii contribuie în mod progresiv, dintr-o perspectivă ex ante, la rentabilitatea operatorului (37).

               (177)

               Acest lucru se întâmplă în cazul în care acordul comercial al operatorului cu utilizatorul individual îi permite operatorului să acopere toate costurile care decurg din acordul respectiv cu o marjă de profit rezonabilă, pe baza unor perspective solide pe termen mediu (38).

               (178)

               De asemenea, evaluarea ar trebui să ia în considerare toate veniturile și toate costurile marginale preconizate suportate de operator în legătură cu activitatea specifică a utilizatorului (39).

               (179)

               Costurile marginale cuprind toate categoriile de cheltuieli sau de investiții, cum ar fi costurile marginale cu personalul, cu echipamentele și cu investițiile, induse de prezența utilizatorului (40). În schimb, costurile pe care operatorul ar trebui să le suporte oricum, independent de acordul cu utilizatorul, nu ar trebui luate în considerare.

               (180)

               Pe baza acestor factori, Comisia consideră că este îndeplinit criteriul operatorului/investitorului în economia de piață, și anume taxa redusă nu conferă un avantaj întreprinderii Propapier, din următoarele motive:

                           (a)

                           s-a concluzionat mai sus că instalația de tratare a apelor reziduale este deschisă tuturor și nu este dedicată Propapier;

                           (b)

                           taxa plătită de Propapier include costurile de funcționare, de întreținere și de reparație, costurile de personal și de gestionare a taxelor, amortizarea imputată, precum și dobânzile imputate pe 20 % din capitalul de investiții investit în tratarea apelor; prin urmare, aceasta acoperă toate costurile marginale suportate de operatorul instalației de tratare a apelor reziduale în legătură cu activitatea Propapier.

               (181)

               În ceea ce privește marja de profit rezonabilă pe care taxele plătite de utilizatori ar trebui să o acopere pe lângă costurile marginale, taxele în speță acoperă nu numai costurile marginale, ci și dobânzile imputate pe 20 % din capitalul de investiții. Întrucât acest lucru nu este identificat în mod expres drept profit rezonabil în sensul abordării costurilor marginale definite mai sus, acesta îi asigură operatorului venituri suplimentare, astfel cum ar face un profit rezonabil.

               (182)

               Întrucât taxa nu constituie un avantaj și, prin urmare, nu constituie ajutor de stat, nu era necesar să se evalueze de către Comisie dacă taxele constituie ajutor existent (a se vedea considerentele 123-137) sau ajutor de funcționare (a se vedea considerentul 26) sau ca aceasta să abordeze problema compatibilității ajutoarelor de funcționare cu piața internă. Având în vedere această constatare, Comisia poate, de asemenea, să lase deschisă chestiunea dacă recuperarea taxelor (în cazul în care s-a constatat că acestea constituie ajutor de funcționare) este sau nu contrară principiului încrederii legitime și principiului egalității de tratament.

         6.   CONCLUZIE

               (183)

               Prin urmare, Comisia concluzionează că nici construcția instalației de tratare a apelor reziduale TAZV, a parcării și a noului drum, nici extinderea și adâncirea canalului Oder-Spree nu constituie infrastructură dedicată.

               (184)

               Comisia concluzionează, de asemenea, că taxele legate de tratarea apelor reziduale nu conțin ajutor de stat. Principiul operatorului/investitorului în economia de piață este îndeplinit, prin urmare nu se acordă un avantaj economic în favoarea întreprinderii Propapier PM2 GmbH,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Măsurile în materie de infrastructură puse în aplicare de Germania nu constituie infrastructură specializată pentru Propapier PM2 GmbH. Taxele aplicate de TAZV întreprinderii Propapier pentru utilizarea instalației de tratare a apelor reziduale nu implică ajutor de stat. Prin urmare, măsurile în materie de infrastructură și normele de stabilire a taxelor nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania.

      Adoptată la Bruxelles, 1 octombrie 2014.

            Pentru Comisie

         Joaquín ALMUNIA

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 83, 27.3.1999, p. 1.

      (2)  JO C 7, 12.1.2011, p. 10.

      (3)  A se vedea nota de subsol 2.

      (4)  Decizia Comisiei în cazul privind ajutorul de stat N 582/07 (JO C 131, 29.5.2008, p. 6). În urma unei acțiuni introduse de concurentul Smurfit Kappa, Tribunalul a anulat decizia Comisiei prin hotărârea din 10 iulie 2012 în cauza T-304/08 Smurfit Kappa Group plc/Comisia. La 15 mai 2013, Comisia a deschis o procedură oficială de investigare a ajutorului regional notificat acordat întreprinderii Propapier (cazul privind ajutorul de stat SA.23827 (2013/C), JO C 230, 8.8.2013, p. 39). Decizia de inițiere a procedurii în cazul privind ajutorul de stat SA.23827 (2013/C) prevedea că, în cazul în care, după o procedură oficială de investigare în cazul privind ajutorul de stat SA. 36147 (C 30/10), Comisia concluzionează că alte investiții care beneficiază de ajutor alături de investiția de la fabrica de hârtie Propapier constituie un singur proiect de investiții sau că s-a acordat ajutor suplimentar întreprinderii Propapier sub formă de măsuri privind infrastructura, atunci pachetul de ajutor combinat va trebui evaluat în conformitate cu punctul 67 din Orientările privind ajutorul național regional (OAR).

      (5)  În comunicarea din 15 mai 2013, autoritățile germane au raportat că se plătise suma de 30 849 271 EUR aferentă costurilor eligibile în valoare de 38 561 588 EUR.

      (6)  Dezvoltarea infrastructurii economice municipale în conformitate cu partea II secțiunea 7 litera (e) din planul-cadru al schemei comune a Guvernului Federal/Länder pentru îmbunătățirea infrastructurii economice regionale: Construcția sau extinderea instalațiilor de evacuare și de tratare a apelor reziduale și a deșeurilor.

      (7)  Decizia Comisiei C(2003)1999 din 9 iulie 2003 în cazul privind ajutorul de stat N 644e/02 (JO C 197, 21.8.2003, p. 12).

      (8)  Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg (KAG). Versiunea în vigoare la momentul deciziei de inițiere a procedurii era KAG din 31 martie 2004 (GVBI.I/04, nr. 08, p. 174), astfel cum a fost modificată ultima dată prin articolul 1 din Legea din 27 mai 2009 (GVBI.I/09, nr. 07, p. 160).

      (9)  Punctul 6 din KAG în vigoare la momentul deciziei de inițiere a procedurii prevede în acest sens:

      Bei der Ermittlung der Verzinsung und der Abschreibungen bleibt der aus Beiträgen und bei der Verzinsung zusätzlich auch der aus Zuschüssen Dritter aufgebrachte Eigenkapitalanteil außer Betracht.

   (Traducere: În calculul ratei dobânzii și a amortizării, nu se ia în considerare cota capitalurilor proprii obținută din contribuții sau, în cazul ratelor dobânzii, cota capitalurilor proprii obținută din subvențiile terților.)
   KAG, astfel cum a fost modificată la 5 decembrie 2013 (GVBI.I/13) [40], prevede:

      Bei der Ermittlung der Verzinsung und der Abschreibungen bleibt der aus Beiträgen aufgebrachte Eigenkapitalanteil außer Betracht (Abzugskapital). Die Gemeinden und Gemeindeverbände können ganz oder teilweise 1) Zuschüsse Dritter als Abzugskapital behandeln, 2) von einer Auflösung des Abzugskapitals zur Ermittlung der Verzinsung absehen, soweit dadurch die dauerhafte Bedienung des Kapitaldienstes nicht gefährdet wird.

   (Traducere: În calculul ratei dobânzii și a amortizării, nu se ia în considerare cota capitalurilor proprii obținută din contribuții (deducerea de capital). Municipalitățile și asociațiile municipale pot considera toate sau o parte din granturile provenite de la părți terțe ca fiind deduceri de capital, deducerile de capital putând fi nepurtătoare de dobândă, în măsura în care nu este compromisă rambursarea principalului permanent).

      (10)  Decizia de inițiere a procedurii a discutat pe larg legislația UE și cea germană aplicabile tratării apelor reziduale, și anume Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (JO L 135, 30.5.1991, p. 40), Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1), Legea federală germană privind apa (Wasserhaushaltsgesetz), Legea privind apa din Landul Brandenburg (Brandenburgisches Wassergesetz) și KAG Brandenburg. Pentru mai multe detalii, a se vedea considerentul 40 din prezenta decizie.

      (11)  Ultimele trei elemente au fost enumerate în mod explicit ca motive specifice care au condus la inițierea procedurii oficiale de investigare. Cu toate că problema dacă instalația de tratare a apelor uzate a constituit sau nu infrastructură dedicată a fost ridicată numai în contextul chestiunii dacă taxele reduse constituie sau nu ajutor (a se vedea considerentele 86-89 din decizia de inițiere a procedurii), reclamantul a reiterat acest element din plângerea sa inițială în cursul procedurii oficiale de investigare. Acest element (împreună cu toate celelalte elemente ale argumentelor reclamantului) a fost transmis Germaniei, care a abordat, de asemenea, chestiunea în răspunsurile sale. Având în vedere că Germania a avut numeroase ocazii să abordeze afirmațiile privind caracterul specific al instalației de tratare a apelor uzate, Comisia consideră că examinarea acestei chestiuni ar trebui să intre în domeniul de aplicare a prezentei decizii.

      (12)  JO C 54, 4.3.2006, p. 13.

      (13)  Trebuie remarcat faptul că plângerea se referă la centrala electrică ce făcea parte inițial din proiectul notificat de investiții al întreprinderii Propapier. Cu toate acestea, Germania a informat Comisia cu privire la modificarea ulterioară a proiectului (eliminând centrala electrică din domeniul de aplicare a notificării) și a redus ajutorul aprobat inițial. Prin urmare, Comisia nu vede niciun motiv pentru a da curs plângerii privind această chestiune.

      (14)  A se vedea considerentele 87 și 88 din decizia de inițiere a procedurii.

      (15)  În ceea ce privește recuperarea costurilor serviciilor legate de utilizarea apei, articolul 9 din Directiva-cadru privind apa a UE prevede că „Statele membre iau în considerare principiul recuperării costurilor serviciilor legate de utilizarea apei, inclusiv a costurilor legate de mediu și de resurse, având în vedere analiza economică efectuată în conformitate cu anexa III și, în special, cu principiul «poluatorul plătește»”.

      (16)  A se vedea considerentul 69 din decizia de inițiere a procedurii.

      (17)  JO L 260, 6.10.1999, p. 1, în special secțiunea II. 4.4 și secțiunea IV. 3.3.1.

      (18)  JO L 12, 15.1.2002, p. 1, în special considerentele 196 și 201.

      (19)  De asemenea, Germania a susținut înainte de decizia de inițiere a procedurii că, în cazul Lenzing Lyocell (JO L 38, 8.2.2001, p. 33, considerentul 41), Comisia a acceptat dovezile prezentate de Austria conform cărora, în a doua jumătate a anilor ’90, prețul normal al pieței pentru tratarea apelor reziduale era de 0,5 EUR/metru cub. Cu toate acestea, în decizia de inițiere a procedurii, Comisia a considerat că Lenzing Lyocell viza o situație de fapt care a precedat cazul de față cu mai mult de 10 ani și se referea la un alt stat membru.

      (20)  A se vedea punctul 12 alineatul (2) din Kommunalverfassung des Landes Brandenburg (BbgKVerf) în legătură cu punctul 7 alineatul (1) și punctul 8f din statutul instalației de tratare a apelor uzate TAZV în zona industrială Eisenhüttenstadt.

      (21)  Concluziile avocatului general Van Greven din 28 aprilie 1993 în cauza C-225/91, Matra/Comisia, Rec., 1993, p. I- 3203, punctul 28.

      (22)  Face obiectul obligației de păstrare a secretului profesional.

      (23)  Disponibil online la adresa www.ipwonline.de.

      (24)  Cauzele conexate T-455/08 Flughafen Leipzig-Halle GmbH și Mitteldeutsche Flughafen AG/Comisia și T-443/08, Freistaat Sachsen și Land Sachsen-Anhalt/Comisia, confirmate ulterior prin hotărârea Curții de Justiție din 19 decembrie 2012 în cauza C-288/11 P Mitteldeutsche Flughafen AG și Flughafen Leipzig-Halle GmbH/Comisia.

      (25)  Germania a prezentat un rezumat al legislației germane și textele cu putere de lege referitoare la calculul taxei în toate cele 16 de state federale. Dobânzile imputate pe subvenții nu pot fi luate în considerare conform legilor respective. A se vedea anexa 10 la comunicarea Germaniei din 1 noiembrie 2013.

      (26)  A se vedea nota de subsol 19 pentru o explicație privind relevanța cazului respectiv.

      (27)  A se vedea Gibraltar/Comisia, hotărârea Tribunalului de Primă Instanță în cauzele conexate T 195/01 și T - 207/01, Rec., 2002, p. II-2309, punctul 111.

      (28)  Hotărârea Curții de Justiție în cauza C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA/Office National du Ducroire et al. Rec., 1994, p. I- 3829, punctul 29.

      (29)  Cu toate că legea bavareză prevede numai că municipalitățile au dreptul de a percepe taxe, o hotărâre judecătorească privind punerea în aplicare a acesteia face trimitere la alineatul relevant din PrKAG pentru principiile de calcul a taxei.

      (30)  A se vedea pagina 36 din raționamentul juridic pe care se bazează legea privind taxele municipale din Landul Renania de Nord-Westfalia, LT-Drs 5/810.

      (31)  Punctul 6 alineatul (1) din KAG NV și punctul 6 din KAG Brandenburg: Taxele estimate nu depășesc costul estimat al instalației („Die Gebühren veranschlagten voraussichtlichen sollen die Kosten der Einrichtung oder Anlage nicht übersteigen). Punctul 6 alineatul (2) din KAG NV și punctul 6 din KAG Brandenburg: Costurile includ taxele pentru serviciile terților, deprecierea și amortizarea, care urmează să fie aplicate uniform pe durata prevăzută de utilizare sau de funcționare a instalației, precum și un profit rezonabil la capitalul investit. Dobânzile pentru contribuțiile sau granturile terților nu sunt luate în considerare. („Zu ansatzfähigen Kosten gehören (…) Entgelte für in Anspruch genommene Fremdleistungen, Abschreibungen, die nach der mutmaßlichen Nutzungsdauer oder Leitungsmenge gleichmäßig zu bemessen sind, sowie eine angemessene Verzinsung des aufgewandten Kapitals. Bei der Verzinsung bleibt der aus Beiträgen und Zuschüssen Dritter aufgebrachte Eigenkapital außer Betracht”.

      (32)  Gesetz über die Selbstverwaltung der Gemeinden und Gemeindeverbände in der DDR vom 17 Mai 1990.

      (33)  În temeiul articolului 23 a doua teză din Legea fundamentală, în versiunea din 23 mai 1949.

      (34)  Decizia 203/227/CE a Comisiei din 2 august 2002 privind diverse măsuri și ajutorul de stat investit de Spania în „Terra Mítica Benidorm”, un parc tematic situat în apropierea orașului Benidorm (Alicante) (JO L 91, 8.4.2003, p. 23), considerentul 64.

      (35)  A se vedea considerentele 66 și 68 din decizia de inițiere a procedurii.

      (36)  Hotărârea Curții de Justiție în cauza 30/59 De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg/Înalta Autoritate a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului, Rec., 1961, p. 1; cauza C-200/97, Ecotrade/AFS, Rec., 1998, p. I-7907, punctul 34; și cauza C-6/97 Italia/Comisia, Rec., 1999, p. I-2981, punctul 15.

      (37)  A se vedea punctul 63 din Orientările Comisiei privind ajutoarele de stat destinate aeroporturilor și companiilor aeriene (JO C 99, 4.4.2014, p. 3).

      (38)  Idem.

      (39)  De exemplu, dacă operatorul trebuie să extindă sau să adapteze infrastructura, în principal, pentru a răspunde nevoilor unui utilizator specific, aceste costuri ar trebui luate în considerare în calculul costurilor marginale. A se vedea punctul 64 a patra teză din Orientările Comisiei privind ajutoarele de stat destinate aeroporturilor și companiilor aeriene.

      (40)  A se vedea punctul 64 din Orientările Comisiei privind ajutoarele de stat destinate aeroporturilor și companiilor aeriene, precum și considerentul 94 din decizia Comisiei în cazul SA.1885 – C 5/08 (ex NN 58/07) – Danemarca – Regimul de subvenții ilegale acordate de către Aarhus Airport Ltd. companiei Ryanair.