title: 2014/32/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 29 august 2013 privind vărsarea capitalului Băncii Centrale Europene de către băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (BCE/2013/30)

text:
               21.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 16/61

      DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE

   din 29 august 2013
   privind vărsarea capitalului Băncii Centrale Europene de către băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro
   (BCE/2013/30)
   (2014/32/UE)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 28.3,
   întrucât:

               (1)

               Decizia BCE/2013/19 din 21 iunie 2013 privind vărsarea capitalului Băncii Centrale Europene de către băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (1) a stabilit modalitățile și măsura în care băncile centrale naționale (BCN) ale statelor membre a căror monedă este euro (denumite în continuare „BNC din zona euro”) au obligația de a vărsa capitalul Băncii Centrale Europene (BCE) la 1 iulie 2013.

               (2)

               Decizia BCE/2013/28 din 29 august 2013 privind cotele procentuale ale băncilor centrale naționale în grila de repartiție pentru subscrierea la capitalul Băncii Centrale Europene (2) prevede ajustarea grilei de repartiție pentru subscrierea la capitalul BCE (denumită în continuare „grilă de repartiție pentru capital”) în conformitate cu articolul 29.3 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene și stabilește, cu aplicare de la 1 ianuarie 2014, noile ponderi atribuite fiecărei BCN în grila de repartiție pentru capital ajustată (denumite în continuare „ponderi în grila de repartiție pentru capital”).

               (3)

               Capitalul subscris al BCE va fi de 10 825 007 069,61 EUR de la 1 ianuarie 2014.

               (4)

               Ajustarea grilei de repartiție pentru capitalul BCE impune adoptarea unei noi decizii BCE de abrogare, cu aplicare de la 1 ianuarie 2014, a Deciziei BCE/2013/19 și de stabilire a modalității și măsurii în care BCN din zona euro sunt supuse obligației de vărsare a capitalului BCE, cu aplicare de la 1 ianuarie 2014.

               (5)

               În temeiul articolului 1 din Decizia 2013/387/UE a Consiliului din 9 iulie 2013 privind adoptarea de către Letonia a monedei euro la 1 ianuarie 2014 (3), în conformitate cu articolul 140 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Letonia îndeplinește condițiile necesare pentru adoptarea monedei euro, iar derogarea care i-a fost acordată în temeiul articolului 4 din Actul de aderare din 2003 (4) se abrogă de la 1 ianuarie 2014.

               (6)

               Obligația Latvijas Banka de a vărsa partea restantă din contribuția sa la capitalul BCE începând de la 1 ianuarie 2014, având în vedere grila de repartiție pentru capital ajustată, va fi stabilită într-o decizie separată a Consiliului guvernatorilor privind vărsarea capitalului, transferul activelor din rezervele valutare și contribuțiile la rezervele și provizioanele Băncii Centrale Europene din partea Latvijas Banka,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Valoarea și forma capitalului subscris și vărsat
   Începând cu 1 ianuarie 2014, fiecare BCN din zona euro varsă integral cota sa la capitalul subscris al BCE.
   Ținând cont de ponderile în grila de repartiție pentru capital prevăzute la articolul 2 din Decizia BCE/2013/28, fiecare BCN din zona euro deține un capital total subscris și vărsat a cărui valoare este indicată în dreptul denumirii sale în următorul tabel:

               BCN din zona euro

               EUR

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

               268 222 025,17

               Deutsche Bundesbank

               1 948 208 997,34

               Eesti Pank

               20 870 613,63

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

               125 645 857,06

               Bank of Greece

               220 094 043,74

               Banco de España

               957 028 050,02

               Banque de France

               1 534 899 402,41

               Banca d’Italia

               1 332 644 970,33

               Central Bank of Cyprus

               16 378 235,70

               Latvijas Banka

               30 537 344,94

               Banque centrale du Luxembourg

               21 974 764,35

               Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

               7 014 604,58

               De Nederlandsche Bank

               433 379 158,03

               Oesterreichische Nationalbank

               212 505 713,78

               Banco de Portugal

               188 723 173,25

               Banka Slovenije

               37 400 399,43

               Národná banka Slovenska

               83 623 179,61

               Suomen Pankki

               136 005 388,82

         Articolul 2
   Ajustarea capitalului vărsat
   (1)   Având în vedere că fiecare BCN din zona euro a vărsat deja integral cota sa din capitalul subscris al BCE aplicabil până la 31 decembrie 2013 în temeiul Deciziei BCE/2013/19, fiecare dintre acestea, cu excepția Latvijas Banka, fie transferă o sumă suplimentară către BCE, fie primește înapoi o sumă din partea BCE, după caz, astfel încât să se ajungă la sumele indicate în tabelul de la articolul 1. Vărsarea capitalului de către Latvijas Banka va fi reglementată printr-o decizie separată a Consiliului guvernatorilor.
   (2)   Toate transferurile întemeiate pe prezentul articol se efectuează în conformitate cu Decizia BCE/2013/29 din 29 august 2013 de stabilire a termenilor și condițiilor privind transferurile cotelor din capitalul Băncii Centrale Europene între băncile centrale naționale și ajustarea capitalului vărsat (5).
   Articolul 3
   Intrare în vigoare și abrogare
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2014.
   (2)   Decizia BCE/2013/19 se abrogă de la 1 ianuarie 2014.
   (3)   Trimiterile la Decizia BCE/2013/19 se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 29 august 2013.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 187, 6.7.2013, p. 23.

      (2)  A se vedea pagina 53 din prezentul Jurnal Oficial.

      (3)  JO L 195, 18.7.2013, p. 24.

      (4)  Act privind condițiile de aderare a Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace și adaptările tratatelor care stau la baza Uniunii Europene (JO L 236, 23.9.2003, p. 33).

      (5)  A se vedea pagina 55 din prezentul Jurnal Oficial.


               23.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 434/156

         P7_TA(2012)0502
   Regulamentul de procedură al Parlamentului European: modificarea articolului 123 privind declaraţiile scrise şi a articolului 42 privind iniţiativele legislative
   Decizia Parlamentului European din 13 decembrie 2012 privind modificarea articolelor 123 și 42 din Regulamentul de procedură al Parlamentului European: declarații scrise și inițiative legislative (2011/2058(REG))
   (2015/C 434/20)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere scrisoarea Președintelui său din 11 noiembrie 2010,

               —

               având în vedere studiul elaborat de departamentul său tematic de profil și intitulat „Written declarations in the European Parliament: a review of process and impact” („Analiza procedurii și efectelor declarațiilor scrise din cadrul Parlamentului European”) (PE 462.424),

               —

               având în vedere articolele 211 și 212 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri constituționale (A7-0242/2012),

         întrucât:

               A.

               Parlamentul și-a extins competențele considerabil de-a lungul anilor, asigurându-și instrumente solide care îi permit să influențeze procesul decizional al Uniunii Europene în cea mai mare parte a domeniilor de acțiune ale Uniunii;

               B.

               instituțiile cărora le este adresată o declarație scrisă ar trebui să ia măsuri pentru a i se da curs în mod corespunzător;

               C.

               declarațiile scrise constituie o cale utilă de abordare a unor probleme de importanță deosebită pentru cetățenii Uniunii;

               D.

               declarațiile scrise sunt utilizate în mod regulat, dar nu în număr ridicat; aceste declarații obțin doar în proporție redusă sprijinul necesar din partea majorității membrilor care compun Parlamentul;

               E.

               majoritatea declarațiilor scrise devin caduce la expirarea termenului prevăzut în Regulamentul de procedură;

               F.

               majoritatea declarațiilor scrise adoptate sunt adresate Comisiei, recunoscută ca fiind singura instituție care răspunde problemelor ridicate în declarații;

               G.

               răspunsurile respective se limitează, în cele mai multe cazuri, la a reaminti activități în curs ale Comisiei și doar în cazuri excepționale se referă la o activitate specifică întreprinsă în urma unei declarații scrise;

               H.

               ca urmare a extinderii competențelor Parlamentului și a introducerii inițiativei cetățenești europene, importanța declarațiilor scrise s-a schimbat, dar ele pot fi în continuare un instrument util care le permite deputaților să atragă atenția asupra unor chestiuni de interes public;

               I.

               declarațiile scrise au un impact foarte limitat, atât asupra stabilirii ordinii de zi a instituțiilor, cât și în ceea ce privește influențarea deciziilor luate de acestea și pot oferi o impresie falsă asupra eficacității lor; atunci când sunt utilizate în mod corespunzător, își mențin totuși valoarea de mijloc popular de campanie; pentru propunerile în care se solicită luarea unor măsuri legislative ar trebui să se aplice articolul 42 alineatul (2), acordându-se fiecărui deputat posibilitatea reală de a influența legislația Uniunii și de a include o anumită propunere în activitatea comisiilor parlamentare;

               J.

               calitatea și relevanța unor declarații scrise și mai ales concordanța lor cu competențele Uniunii prevăzute în partea I titlul I din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene pot decepționa; în următoarea legislatură, Parlamentul ar putea, așadar, să analizeze efectele noilor dispoziții din Regulamentul de procedură referitoare la declarațiile scrise și să examineze eficacitatea lor,

               1.

               hotărăște să aducă Regulamentului său de procedură modificările de mai jos;

               2.

               consideră că instituțiile destinatare ale unei declarații scrise ar trebui să informeze Parlamentul în termen de trei luni de la primirea declarației despre modul în care se intenționează să i se dea curs; în plus, intenționează să ajungă la un acord cu Comisia în privința acestui principiu cu ocazia următoarelor negocieri referitoare la revizuirea Acordului-cadru privind relațiile dintre Parlamentul European și Comisia Europeană;

               3.

               atrage atenția asupra faptului că aceste modificări vor intra în vigoare în prima zi a următoarei perioade de sesiune;

               4.

               salută decizia Biroului de a limita publicitatea pe scară largă a declarațiilor scrise, permițând astfel accesul netulburat al deputaților în hemiciclul Parlamentului;

               5.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie, spre informare, Consiliului și Comisiei.

      Amendamentul 6

      Regulamentul de procedură al Parlamentului European

      Articolul 42 – alineatele 2 și 3

                  Textul în vigoare

                  Amendamentul

               (2)   Fiecare membru poate prezenta o propunere de act al Uniunii în baza dreptului de inițiativă al Parlamentului în temeiul articolului 225 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (2)   Fiecare membru poate prezenta o propunere de act al Uniunii în baza dreptului de inițiativă al Parlamentului în temeiul articolului 225 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
                     O astfel de propunere poate fi depusă în comun de cel mult 10 deputați. Propunerea indică temeiul său juridic și poate fi însoțită de o expunere de motive de cel mult 150 de cuvinte.

               (3)   Propunerea trebuie prezentată Președintelui, care
                     o
                   trimite
                     spre examinare
                   comisiei competente. Înaintea unei astfel de trimiteri, propunerea este tradusă în acele limbi oficiale pe care președintele comisiei respective le consideră necesare în vederea unei examinări sumare. Comisia decide cu privire la procedura de urmat în termen de trei luni de la trimitere și după audierea
                     autorului
                   propunerii.

               (3)   Propunerea trebuie prezentată Președintelui, care
                     verifică dacă sunt îndeplinite cerințele legale
                  .
                     Pentru a obține un aviz privind adecvarea temeiului juridic, Președintele poate
                   trimite
                     propunerea respectivă
                   comisiei competente
                     cu efectuarea unei astfel de verificări
                  .
                     În cazul în care declară propunerea admisibilă, Președintele o comunică în plen și o trimite comisiei competente.

               Înaintea unei astfel de trimiteri
                     către comisia competentă
                  , propunerea este tradusă în acele limbi oficiale pe care președintele comisiei respective le consideră necesare în vederea unei examinări sumare.

                     Comisia poate recomanda Președintelui ca propunerea să fie deschisă pentru a fi semnată de către deputați, cu condiția respectării procedurilor și termenelor stabilite la articolul 123 alineatele (1a), (2) și (5).

                     În cazul în care comisia decide să prezinte Parlamentului propunerea în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 48, autorul
                   propunerii
                     este specificat
                   în titlul raportului.

                     În cazul în care propunerea este semnată de majoritatea membrilor care compun Parlamentul, raportul privind propunerea se consideră autorizat de către Conferința președinților. Comisia elaborează un raport în conformitate cu articolul 48, după audierea autorilor propunerii.

                     În cazul în care o propunere nu este deschisă pentru semnături suplimentare sau nu este semnată de majoritatea membrilor care compun Parlamentul,
                   comisia
                     competentă
                   decide cu privire la procedura de urmat în termen de trei luni de la trimitere și după audierea
                     autorilor
                   propunerii.

                     Autorii
                   propunerii
                     sunt specificați
                   în titlul raportului.

      Amendamentul 1

      Regulamentul de procedură al Parlamentului European

      Articolul 123 – alineatul 1

                  Textul în vigoare

                  Amendamentul

               (1)   Cel
                     mult cinci
                   deputați pot prezenta o declarație scrisă de cel mult 200 de cuvinte
                     privind
                   un subiect care se înscrie în competențele Uniunii Europene
                     și care nu abordează chestiuni ce fac obiectului unei proceduri legislative în curs
                  . Autorizația
                     se acordă de Președinte de la
                   caz
                     la caz
                  . Declarațiile scrise
                     se tipăresc
                   în limbile oficiale și se distribuie. Ele sunt înscrise într-un registru împreună cu numele semnatarilor. Acest registru este public și
                     se păstrează în fața intrării în hemiciclu în perioadele de sesiune, iar între perioadele de sesiune într-un loc adecvat, care urmează a fi stabilit de Colegiul chestorilor
                  .

               (1)   Cel
                     puțin 10
                   deputați
                     din minimum trei grupuri politice
                   pot prezenta o declarație scrisă de cel mult 200 de cuvinte
                     referitoare exclusiv la
                   un subiect care se înscrie în competențele Uniunii Europene.
                     Conținutul unei astfel de declarații nu poate depăși forma unei declarații. În special, declarația nu poate solicita luarea de măsuri legislative, nu poate conține nicio decizie privind aspecte pentru care în prezentul Regulament de procedură sunt prevăzute proceduri și competențe specifice și nu poate viza subiecte ale procedurilor aflate în curs de desfășurare în Parlament.

                     (1a)
                     Autorizația
                     de a continua face obiectul unei decizii motivate a Președintelui pentru fiecare
                   caz
                     în parte, în conformitate cu alineatul (1)
                  . Declarațiile scrise
                     se publică
                   în limbile oficiale
                     pe site-ul Parlamentului
                   și se distribuie
                     pe cale electronică tuturor deputaților
                  . Ele sunt înscrise într-un registru
                     electronic
                   împreună cu numele semnatarilor. Acest registru este public și
                     accesibil pe site-ului Parlamentului
                  .
                     De asemenea, Președintele păstrează exemplarele originale ale declarațiilor scrise cu semnăturile aferente.

      Amendamentul 2

      Regulamentul de procedură al Parlamentului European

      Articolul 123 – alineatul 2

                  Textul în vigoare

                  Amendamentul

               (2)   Orice deputat poate semna o declarație înscrisă în
                     registru
                  .

               (2)   Orice deputat îşi poate adăuga semnătura pe o declarație înscrisă în
                     registrul electronic
                  .
                     Semnătura poate fi retrasă în orice moment, în termen de trei luni de la înscrierea declarației în registru. În caz de retragere, nu i se mai permite deputatului sau deputatei în cauză să semneze din nou declarația.

      Amendamentul 7

      Regulamentul de procedură al Parlamentului European

      Articolul 123 – alineatul 3

                  Textul în vigoare

                  Amendamentul

               (3)   În cazul în care o declarație este semnată de majoritatea membrilor care compun Parlamentul, Președintele informează Parlamentul cu privire la aceasta,
                     înscrie
                   numele semnatarilor
                     în procesul-verbal și asigură publicarea declarației ca text adoptat
                  .

               (3)   În cazul în care
                     , la sfârșitul perioadei de trei luni de la înscrierea sa în registru,
                   o declarație este semnată de majoritatea membrilor care compun Parlamentul, Președintele informează Parlamentul cu privire la aceasta
                     . Fără să angajeze Parlamentul, declarația se publică în procesul-verbal împreună cu
                   numele semnatarilor.

      Amendamentul 4

      Regulamentul de procedură al Parlamentului European

      Articolul 123 – alineatul 4 a (nou)

                  Textul în vigoare

                  Amendamentul

                     (4a)

                     Atunci când instituțiile destinatare ale unei declarații adoptate nu informează Parlamentul în termen de trei luni de la primirea declarației despre modul în care se intenționează să i se dea curs, la cererea unuia dintre autorii declarației, chestiunea se înscrie, la cererea unuia dintre autorii declarației, pe ordinea de zi a unei reuniuni ulterioare a comisiei competente.

      Amendamentul 5

      Regulamentul de procedură al Parlamentului European

      Articolul 123 – alineatul 5

                  Textul în vigoare

                  Amendamentul

               (5)   O declarație scrisă înscrisă în registru de peste trei luni și care nu
                     a fost
                   semnată de cel puțin jumătate dintre membrii care compun Parlamentul devine caducă.

               (5)   O declarație scrisă înscrisă în registru de peste trei luni și care nu
                     este
                   semnată de cel puțin jumătate dintre membrii care compun Parlamentul devine caducă
                     , iar prelungirea perioadei de trei luni nu este posibilă
                  .


title: Decizia 2009/906/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2009 privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) în Bosnia și Herțegovina (BiH)

text:
               9.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 322/22

      DECIZIA 2009/906/PESC A CONSILIULUI

   din 8 decembrie 2009
   privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) în Bosnia și Herțegovina (BiH)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28 și articolul 43 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               La 19 noiembrie 2007, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2007/749/PESC privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) în Bosnia și Herțegovina (BiH) (1). Respectiva acțiune comună expiră la 31 decembrie 2009.

               (2)

               Structura de comandă și control a MPUE ar trebui să nu aducă atingere responsabilităților contractuale ale șefului misiunii față de Comisie în ceea ce privește execuția bugetului MPUE.

               (3)

               Pentru MPUE, ar trebui activată celula de supraveghere.

               (4)

               MPUE se va desfășura în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere obiectivelor politicii externe și de securitate comune prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Misiunea
   (1)   Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) în Bosnia și Herțegovina (BiH), instituită prin Acțiunea comună 2002/210/PESC (2), se continuă de la 1 ianuarie 2010.
   (2)   MPUE acționează în conformitate cu declarația misiunii prevăzută la articolul 2 și își îndeplinește atribuțiile-cheie astfel cum se prevede la articolul 3.
   Articolul 2
   Mandatul
   Ca parte a unei abordări mai ample asupra statului de drept în BiH și în regiune, MPUE, menținând în același timp capacități reziduale în sectoarele reformei în domeniul poliției și al responsabilității, sprijină, în primul rând, agențiile competente din BiH de aplicare a legii în lupta împotriva criminalității organizate și a corupției, concentrându-se îndeosebi pe agențiile de aplicare a legii la nivel național, pe consolidarea interacțiunii dintre poliție și procuratură și pe cooperarea regională și internațională.
   MPUE asigură consiliere operațională Reprezentantului Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru a-l sprijini în exercitarea rolului său. Prin activitatea și prin rețeaua sa din interiorul țării, MPUE contribuie la eforturile generale de a asigura informarea deplină a UE cu privire la evoluțiile din BiH.
   MPUE își desfășoară activitatea în concordanță cu obiectivele generale din anexa 11 la Acordul-cadru general de pace în Bosnia și Herțegovina, iar obiectivele MPUE sunt sprijinite prin instrumentele Comunității Europene.
   Articolul 3
   Atribuțiile-cheie ale misiunii
   În vederea realizării misiunii, atribuțiile-cheie ale MPUE sunt următoarele:

               1.

               consolidarea capacității operaționale și a capacității comune a agențiilor de aplicare a legii angajate în lupta împotriva criminalității organizate și a corupției;

               2.

               asistența și sprijinirea planificării și desfășurării anchetelor în lupta împotriva criminalității organizate și a corupției într-o abordare sistematică;

               3.

               asistența și promovarea dezvoltării de capacități de către BiH în domeniul anchetelor penale;

               4.

               consolidarea cooperării între poliție și procuratură;

               5.

               consolidarea cooperării între poliție și sistemul penitenciar;

               6.

               contribuția la asigurarea unui nivel adecvat al responsabilității.

         Articolul 4
   Structura misiunii
   (1)   MPUE este structurată după cum urmează:

               (a)

               cartierul general principal la Sarajevo, compus din șeful misiunii și personalul său, astfel cum este prevăzut în planul operației (OPLAN);

               (b)

               patru birouri regionale la Sarajevo, Banja Luka, Mostar și Tuzla;

               (c)

               sedii comune în cadrul agențiilor competente de aplicare a legii angajate în lupta împotriva criminalității organizate și a corupției la nivel de conducere superioară și la alte nivele-cheie, după caz (Agenția de Stat pentru Investigații și Protecție, poliția de frontieră, Autoritatea pentru fiscalitate indirectă, Direcția pentru Coordonarea Poliției, Procuratura etc.)

         (2)   Aceste elemente sunt supuse unor modalități detaliate suplimentare din OPLAN. Consiliul aprobă conceptul de operații (CONOPS) și OPLAN.
   Articolul 5
   Comandantul operației civile
   (1)   Directorul capacității civile de planificare și conducere (CPCC) este comandantul operațiilor civile pentru MPUE.
   (2)   Comandantul operației civile exercită comanda și controlul la nivel strategic asupra MPUE sub controlul politic și conducerea strategică a Comitetului politic și de securitate (COPS) și sub autoritatea generală a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).
   (3)   Comandantul operației civile asigură punerea în aplicare corespunzătoare și eficace a deciziilor Consiliului, precum și a deciziilor COPS, inclusiv prin emiterea de instrucțiuni la nivel strategic, după caz, pentru șeful misiunii și oferindu-i acestuia consiliere și asistență tehnică.
   (4)   Toți membrii personalului detașat rămân în totalitate sub comanda autorităților naționale ale statului sau instituției UE care i-a detașat. Autoritățile naționale transferă comandantului operației civile controlul operațional (OPCON) asupra personalului, echipelor și unităților lor.
   (5)   Comandantul operației civile are răspunderea generală de a asigura îndeplinirea corespunzătoare a obligației de grijă a UE față de personal.
   (6)   Comandantul operației civile și RSUE se consultă reciproc, după caz.
   Articolul 6
   Șeful misiunii
   (1)   Șeful misiunii își asumă responsabilitatea pentru MPUE și exercită comanda și controlul asupra acesteia în teatrul de operații.
   (2)   Șeful misiunii exercită comanda și controlul asupra personalului, echipelor și unităților din statele contribuitoare, astfel cum au fost desemnate de către comandantul operației civile, precum și responsabilitatea administrativă și logistică, inclusiv cu privire la bunurile, resursele și informațiile puse la dispoziția MPUE.
   (3)   Șeful misiunii emite instrucțiuni destinate întregului personal al MPUE în vederea desfășurării eficiente a MPUE în teatrul de operații și asigură coordonarea și gestionarea curentă a acesteia, urmând instrucțiunile de ordin strategic ale comandantului operației civile.
   (4)   Șeful misiunii răspunde de execuția bugetului MPUE. În acest scop, șeful misiunii semnează un contract cu Comisia Europeană.
   (5)   Șeful misiunii răspunde de controlul disciplinar asupra personalului. În cazul personalului detașat, acțiunile disciplinare se exercită de către autoritatea națională sau autoritatea UE corespunzătoare.
   (6)   Șeful misiunii este reprezentantul MPUE în cadrul operațiilor și îi asigură o vizibilitate adecvată.
   (7)   Șeful misiunii asigură coordonarea, după caz, cu alți actori UE prezenți pe teren. Fără a aduce atingere lanțului de comandă, șeful misiunii primește orientări politice la nivel local din partea RSUE.
   Articolul 7
   Personalul MPUE
   (1)   Efectivul și atribuțiile personalului MPUE sunt conforme cu mandatul prevăzut la articolul 2, cu atribuțiile-cheie prevăzute la articolul 3 și cu structura prevăzută la articolul 4.
   (2)   MPUE este formată în principal din personal detașat de statele membre sau de instituțiile UE. Fiecare stat membru sau instituție UE suportă cheltuielile aferente tuturor membrilor personalului pe care i-a detașat, inclusiv cheltuieli de călătorie spre și dinspre locul de desfășurare, salarii, asigurări medicale și indemnizații, altele decât diurnele aplicabile, precum și indemnizațiile pentru condiții dificile de lucru și de risc.
   (3)   MPUE poate recruta, de asemenea, personal civil internațional și personal local, după caz, pe bază de contract, în cazul în care funcțiile necesare nu sunt asigurate de personalul detașat de statele membre. În mod excepțional, în cazuri justificate corespunzător, în cazul în care nu sunt disponibile candidaturi adecvate din statele membre, pot fi recrutați, după caz, pe bază de contract, resortisanți ai unor state terțe participante.
   (4)   Toți membrii personalului respectă standardele operaționale minime de securitate specifice misiunii, precum și planul de securitate al misiunii, care susține politica de securitate pe teren a UE. În ceea ce privește protecția informațiilor UE clasificate care le sunt încredințate în exercițiul atribuțiilor lor, toți membrii personalului respectă principiile și normele minime de securitate instituite prin Decizia 2001/264/CE a Consiliului din 19 martie 2001 de adoptare a regulamentului de securitate al Consiliului (denumit în continuare „regulamentul de securitate al Consiliului”) (3).
   Articolul 8
   Statutul misiunii și al personalului MPUE
   (1)   Se adoptă măsurile necesare pentru continuarea Acordului dintre UE și BiH din 4 octombrie 2002 privind activitățile MPUE în BiH pe durata MPUE.
   (2)   Statul sau instituția UE care a detașat un membru al personalului răspunde de soluționarea plângerilor privind detașarea, fie din partea membrului respectiv, fie cu privire la acesta. Statul sau instituția UE în cauză răspund de introducerea oricărei acțiuni împotriva persoanei detașate.
   (3)   Condițiile de angajare și drepturile și obligațiile personalului civil internațional și local se stabilesc prin contracte între șeful misiunii și respectivul membru al personalului.
   Articolul 9
   Lanțul de comandă
   (1)   MPUE are un lanț de comandă unificat, specific operațiilor de gestionare a situațiilor de criză.
   (2)   COPS exercită controlul politic și conducerea strategică a MPUE sub autoritatea Consiliului.
   (3)   Comandantul operației civile, sub controlul politic și conducerea strategică a COPS și sub autoritatea generală a ÎR, este comandantul MPUE la nivel strategic și, în această calitate, emite instrucțiuni pentru șeful misiunii și îi oferă acestuia consiliere și asistență tehnică.
   (4)   Comandantul operației civile raportează Consiliului prin intermediul ÎR.
   (5)   Șeful misiunii exercită comanda și controlul asupra MPUE în teatrul de operații și răspunde direct față de comandantul operației civile.
   Articolul 10
   Controlul politic și conducerea strategică
   (1)   Sub autoritatea Consiliului, COPS exercită controlul politic și conducerea strategică a MPUE. Consiliul autorizează COPS să ia deciziile relevante în conformitate cu articolul 38 paragraful al treilea din tratat. Această autorizare include competența de a numi șeful misiunii, la propunerea ÎR, și de a modifica atât CONOPS, cât și OPLAN. Competențele decizionale cu privire la obiectivele și încheierea MPUE revin în continuare Consiliului.
   (2)   COPS raportează periodic Consiliului.
   (3)   COPS primește periodic și atunci când este necesar rapoarte din partea comandantului operației civile și a șefului misiunii cu privire la chestiuni aflate în sfera de competență a acestora.
   Articolul 11
   Participarea statelor terțe
   (1)   Fără a aduce atingere autonomiei decizionale a Uniunii și cadrului instituțional unic al acesteia, state terțe pot fi invitate să contribuie la MPUE cu condiția să își asume cheltuielile care decurg din detașarea personalului lor, inclusiv salariile, asigurările pentru orice risc, diurnele și cheltuielile de deplasare spre și dinspre BiH și să contribuie, după caz, la cheltuielile de funcționare a MPUE.
   (2)   Statele terțe care contribuie la MPUE au aceleași drepturi și obligații în ceea ce privește gestiunea zilnică a MPUE ca și statele membre.
   (3)   Consiliul autorizează COPS să adopte deciziile relevante privind acceptarea contribuțiilor propuse și să instituie un comitet al contribuitorilor.
   (4)   Modalitățile detaliate privind participarea statelor terțe fac obiectul unor acorduri încheiate în conformitate cu articolul 37 din tratat. ÎR poate negocia astfel de acorduri. În cazul în care UE și un stat terț încheie un acord privind instituirea unui cadru pentru participarea respectivului stat terț la operațiunile UE de gestionare a crizelor, dispozițiile respectivului acord se aplică în contextul misiunii.
   Articolul 12
   Regimul financiar
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru anul 2010, destinată acoperirii cheltuielilor legate de MPUE, este de 14 100 000 EUR.
   (2)   Toate cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu normele și procedurile Comunității aplicabile bugetului general al Uniunii Europene. În conformitate cu regulamentul financiar, șeful misiunii poate încheia acorduri de natură tehnică privind furnizarea de echipamente, servicii și spații pentru MPUE cu statele membre ale UE, cu statele terțe participante și cu alți actori internaționali. Șeful misiunii răspunde de gestionarea unui depozit care stochează echipamente uzate care pot fi utilizate și pentru a răspunde unor cerințe urgente în cadrul desfășurărilor de trupe PESA. Resortisanții statelor terțe participante și resortisanții țării gazdă sunt autorizați să participe la proceduri de licitație pentru contracte.
   (3)   Șeful misiunii răspunde pe deplin pentru activitățile întreprinse în cadrul contractului său în fața Comisiei, care îi supervizează acțiunile.
   (4)   Dispozițiile financiare respectă cerințele operaționale ale MPUE, inclusiv compatibilitatea echipamentelor și interoperabilitatea echipelor acesteia.
   (5)   Cheltuielile aferente MPUE sunt eligibile de la 1 ianuarie 2010.
   Articolul 13
   Securitatea
   (1)   În colaborare cu Oficiul de securitate al Secretariatului General al Consiliului, comandantul operației civile oferă șefului misiunii îndrumări cu privire la planificarea măsurilor de securitate și asigură punerea în aplicare corespunzătoare și eficientă a acestora pentru MPUE, în conformitate cu articolele 5 și 9.
   (2)   Șeful misiunii este responsabil pentru securitatea MPUE și pentru asigurarea respectării cerințelor minime de securitate aplicabile MPUE, în conformitate cu politica UE privind securitatea personalului desfășurat în afara UE cu atribuții operaționale în temeiul titlului V din Tratatul UE și cu documentele conexe acesteia.
   (3)   Șeful misiunii este asistat de un ofițer superior de securitate al misiunii (OSSM), care va raporta șefului misiunii și va menține, de asemenea, o strânsă relație funcțională cu Oficiul de securitate al Secretariatului General al Consiliului.
   (4)   Șeful misiunii numește ofițeri de securitate regionali pentru cele patru birouri regionale, care răspund, sub autoritatea OSSM, de gestionarea curentă a tuturor aspectelor legate de securitate din cadrul componentelor respective ale MPUE.
   (5)   Personalul MPUE urmează o instruire obligatorie în domeniul securității înainte de începerea exercitării atribuțiilor lor, în conformitate cu OPLAN. De asemenea, aceștia urmează periodic, în teatrul de operații, instruiri organizate de OSSM.
   Articolul 14
   Coordonarea
   (1)   Fără a aduce atingere lanțului de comandă, șeful misiunii acționează în strânsă coordonare cu delegația UE în BiH pentru a asigura coerența acțiunii UE în sprijinul BiH.
   (2)   Șeful misiunii acționează în strânsă coordonare cu șefii de misiuni UE în BiH.
   (3)   Șeful misiunii acționează în cooperare cu ceilalți actori internaționali prezenți în țară, în special cu OSCE, cu Consiliul Europei și cu Programul internațional de asistență pentru formarea în domeniul anchetelor penale (ICITAP).
   Articolul 15
   Comunicarea informațiilor clasificate
   (1)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate la prezenta decizie, după caz și în conformitate cu nevoile MPUE, informații și documente clasificate UE până la nivelul „RESTREINT UE” întocmite în scopul MPUE, în conformitate cu regulamentul de securitate al Consiliului.
   (2)   În caz de nevoie operațională specifică și imediată, ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice statului-gazdă orice informații și documente clasificate UE până la nivelul „RESTREINT UE”, care sunt întocmite în scopul MPUE, în conformitate cu regulamentul de securitate al Consiliului. În toate celelalte cazuri, astfel de informații și documente sunt comunicate statului-gazdă în conformitate cu procedurile adecvate destinate cooperării între statul-gazdă și UE.
   (3)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate la prezenta decizie orice documente neclasificate ale UE privind deliberările Consiliului referitoare la MPUE și care intră sub incidența obligației de respectare a secretului profesional, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din regulamentul de procedură al Consiliului (4).
   Articolul 16
   Reexaminarea
   Un proces de reexaminare semestrială, în conformitate cu criteriile de evaluare prevăzute în CONOPS și în OPLAN, permite aducerea de modificări în ceea ce privește activitățile MPUE, dacă sunt necesare.
   Articolul 17
   Celula de supraveghere
   Se activează celula de supraveghere pentru MPUE.
   Articolul 18
   Intrarea în vigoare și durata
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.
   Se aplică de la 1 ianuarie 2010 până la 31 decembrie 2011. Bugetul pentru anul 2011 se decide separat de către Consiliu.
   Articolul 19
   Publicarea
   (1)   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   (2)   Deciziile COPS adoptate în temeiul articolului 10 alineatul (1) privind numirea șefului misiunii se publică, de asemenea, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. BILDT

      (1)  JO L 303, 21.11.2007, p. 40.

      (2)  JO L 70, 13.3.2002, p. 1.

      (3)  JO L 101, 11.4.2001, p. 1.

      (4)  Decizia 2006/683/CE, Euratom a Consiliului din 15 septembrie 2006 de adoptare a regulamentului de procedură al Consiliului (JO L 285, 16.10.2006, p. 47).


title: Decizia Consiliului din 28 mai 2001 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a unui schimb de scrisori care consemnează înțelegerea privind aderarea Republicii Coreea la înțelegerea privind principiile de cooperare internațională în activitățile de cercetare și de dezvoltare în domeniul sistemelor de fabricație inteligente, între Comunitatea Europeană și Statele Unite ale Americii, Japonia, Australia, Canada și țările membre ale AELS, Norvegia și Elveția

text:
Anunţ juridic important

|

32001D0421

Jurnalul Oficial L 151 , 07/06/2001 p. 0034 - 0034 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 LV.ES capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 MT.ES capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 PL.ES capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 SK.ES capitol 11 volum 37 p. 316  - 316 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 37 p. 316  - 316

		20010528Decizia Consiliuluidin 28 mai 2001privind încheierea, în numele Comunității Europene, a unui schimb de scrisori care consemnează înțelegerea privind aderarea Republicii Coreea la înțelegerea privind principiile de cooperare internațională în activitățile de cercetare și de dezvoltare în domeniul sistemelor de fabricație inteligente, între Comunitatea Europeană și Statele Unite ale Americii, Japonia, Australia, Canada și țările membre ale AELS, Norvegia și Elveția(2001/421/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 170, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză, și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],întrucât:(1) Cooperarea internațională în domeniul sistemelor de fabricație inteligente va întări baza științifică și tehnologică a Comunității în industrie și va contribui la competitivitatea industriei comunitare.(2) Între Comunitatea Europeană și Statele Unite ale Americii, Japonia, Australia, Canada, Norvegia și Elveția [2] a fost încheiat un schimb de scrisori care consemnează înțelegerea privind principiile de cooperare internațională în activitățile de cercetare și de dezvoltare în domeniul sistemelor de fabricație inteligente, așa cum prevăd termenii de referință ai programului IMS, incluși în anexă.(3) Termenii de referință ai programului IMS conțin la capitolul IX prevederi privind admiterea noilor participanți.(4) Republica Coreea și-a depus candidatura pentru a participa la programul IMS, în conformitate cu capitolul IX din termenii de referință ai programului IMS.(5) Republica Coreea a respectat termenii de referință ai programului IMS, contribuțiile Republicii Coreea în cadrul programului IMS au permis stabilirea unui profil de participare pozitiv pentru regiune și, la data de 12 noiembrie 1999, Comitetul internațional de coordonare al IMS a recomandat ca Republica Coreea să fie reprezentată în cadrul său,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Se aprobă, în numele Comunității Europene, schimbul de scrisori care consemnează înțelegerea privind aderarea Republicii Coreea la înțelegerea privind principiile de cooperare internațională în activitățile de cercetare și de dezvoltare în domeniul sistemelor de fabricație inteligente (IMS) între Comunitatea Europeană și Statele Unite ale Americii, Japonia, Australia, Canada, Norvegia și Elveția.Textul schimbului de scrisori se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze schimbul de scrisori prin care Comunitatea își asumă obligații.Adoptată la Bruxelles, 28 mai 2001.Pentru ConsiliuPreședinteleT. Östros[1] Avizul adoptat la 3 aprilie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[2] JO L 161, 18.6.1997, p. 2.--------------------------------------------------


title: Decizia 2006/1000/PESC a Consiliului din 11 decembrie 2006 privind punerea în aplicare a Acțiunii comune 2002/589/PESC în vederea unei contribuții a Uniunii Europene la combaterea acumulării și proliferării cu caracter destabilizator a armelor ușoare și a armelor de calibru mic în America Latină și în Caraibe

text:
Anunţ juridic important

|

32006D1000

Jurnalul Oficial L 367 , 22/12/2006 p. 0077 - 0079 Jurnalul Oficial L 200 , 01/08/2007 p. 0529 - 0531

		20061211Decizia 2006/1000/PESC a Consiliuluidin 11 decembrie 2006privind punerea în aplicare a Acțiunii comune 2002/589/PESC în vederea unei contribuții a Uniunii Europene la combaterea acumulării și proliferării cu caracter destabilizator a armelor ușoare și a armelor de calibru mic în America Latină și în CaraibeCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Acțiunea comună 2002/589/PESC din 12 iulie 2002 privind contribuția Uniunii Europene la combaterea acumulării și proliferării cu caracter destabilizator a armelor ușoare și a armelor de calibru mic [1] și, în special, articolele 6 și 7, coroborate cu articolul 23 alineatul (2) a doua liniuță din Tratatul privind Uniunea Europeană,întrucât:(1) Decizia 2001/200/PESC [2] și Decizia 2003/543/PESC [3] au contribuit la combaterea acumulării și proliferării necontrolate a armelor ușoare și a armelor de calibru mic, care constituiau o amenințare pentru pace și securitate și reduceau perspectivele de dezvoltare durabilă, în special în America Latină și în Caraibe, prin intermediul Centrului Regional al Organizației Națiunilor Unite pentru Pace, Dezarmare și Dezvoltare în America Latină și în Caraibe (UN-LiREC), situat în Lima și care acționează în numele Departamentului pentru Probleme de Dezarmare al Organizației Națiunilor Unite (DDA).(2) Începând cu 2001, contribuția financiară a Uniunii Europene a permis garantarea organizării unor cursuri de formare pentru agenții din serviciile de aplicare a legii și deputați în regiune și pentru consilierii acestora în domeniul legislației privind armele de foc, precum și elaborarea unor baze de date și desfășurarea unor activități de distrugere a armelor și de gestionare a stocurilor. Pentru a îndeplini aceste activități, UN-LiREC și DDA au solicitat Uniunii Europene un nou și ultim ajutor.(3) Uniunea Europeană intenționează, prin urmare, să finalizeze acordarea ajutorului financiar pentru activitățile UN-LiREC. Este necesar ca aceasta să fie ultima contribuție a Uniunii Europene la activitățile respective,DECIDE:Articolul 1(1) Uniunea Europeană finalizează acordarea contribuției pentru UN-LiREC la combaterea acumulării și proliferării cu caracter destabilizator a armelor ușoare și a armelor de calibru mic în America Latină și în Caraibe.(2) În sensul alineatului (1), Uniunea Europeană sprijină UN-LiREC pentru:(a) facilitarea susținerii naționale a activităților privind Programul de acțiune adoptat în 2001 de Organizația Națiunilor Unite în vederea prevenirii, combaterii și eliminării comerțului ilicit cu arme ușoare și arme de calibru mic sub toate aspectele sale;(b) asocierea acestor activități cu inițiativele similare întreprinse de statele membre și(c) elaborarea unor programe de formare cu cele mai bune practici pentru alte regiuni ale lumii, precum Africa și Europa de Sud-Est.În anexă se află o descriere detaliată a activităților.(3) Se asigură o vizibilitate adecvată a contribuției Uniunii Europene la activitățile menționate în anexă, inclusiv prin măsuri corespunzătoare luate de UN-LiREC, în conformitate cu modalitățile stabilite prin prezenta decizie.Articolul 2(1) Suma de referință financiară prevăzută în sensul menționat la articolul 1 este de 700000 EUR.(2) În sensul prezentei decizii, Comisia încheie un Acord de Finanțare cu DDA, în numele căruia acționează UN-LiREC, în ceea ce privește condițiile de utilizare a contribuției Uniunii Europene, care urmează să ia forma unei asistențe nerambursabile. Acordul de Finanțare prevede ca UN-LiREC/DDA să prezinte rapoarte adecvate și să asigure vizibilitatea contribuției financiare a Uniunii Europene la proiect, adaptată la importanța acesteia.(3) Comisia monitorizează punerea în aplicare corespunzătoare a contribuției financiare a Uniunii Europene. În acest scop, Comisia este responsabilă pentru controlul și evaluarea aspectelor financiare ale punerii în aplicare a prezentei decizii.(4) Gestionarea cheltuielilor finanțate din bugetul general al Uniunii Europene prevăzut la alineatul (1) se efectuează în conformitate cu procedurile și normele comunitare aplicabile în materie bugetară, cu excepția că nici o prefinanțare nu rămâne proprietatea Comunității. Această gestionare se realizează în conformitate cu dispozițiile Acordului-cadru financiar și administrativ încheiat între Comunitatea Europeană și Organizația Națiunilor Unite la 29 aprilie 2003.Articolul 3(1) Președinția, asistată de secretarul general al Consiliului/înaltul reprezentant pentru PESC, este responsabilă pentru punerea în aplicare a prezentei decizii și informează Consiliul cu privire la această punere în aplicare. Comisia este pe deplin asociată acestor sarcini și furnizează, în special, informații privind punerea în aplicare a aspectelor financiare.(2) Comisia prezintă organismelor competente ale Consiliului rapoarte periodice în conformitate cu articolul 2 alineatul (2). Informațiile transmise se bazează, în special, pe rapoartele periodice care trebuie să fie furnizate de UN-LiREC/DDA în cadrul relației contractuale a acestuia cu Comisia menționate la articolul 2 alineatul (2).Articolul 4Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării. Aceasta expiră după douăsprezece luni de la încheierea acordului de finanțare menționat la articolul 2 alineatul (2).Articolul 5Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 11 decembrie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleE. Tuomioja[1] JO L 191, 19.7.2002, p. 1.[2] JO L 72, 14.3.2001, p. 1.[3] JO L 185, 24.7.2003, p. 59.--------------------------------------------------20061211ANEXĂProiectul "Formarea formatorilor și baze de date", a treia fazăA treia și ultima fază a proiectului UN-LiREC constă în două serii principale de activități. Prima presupune continuarea activităților în curs, în timp ce a doua constă în aplicarea lucrărilor desfășurate de UN-LiREC activităților corespunzătoare întreprinse în Europa în sprijinul politicii UE în Europa de Sud-Est și în alte regiuni ale lumii, precum Africa.Prima serie de activități1. Formarea formatorilor:1.1. Sprijin pentru organizarea unor cursuri naționale de formare în tehnicile de cercetare prin intermediul agenților din serviciile de aplicare a legii;1.2. Sprijin pentru dezvoltarea Centrului Regional de Formare în Siguranța Publică creat de Brazilia, al cărui obiectiv este coordonarea viitoarelor activități de formare regionale și1.3. Organizarea unor cursuri de perfecționare privind informațiile și cooperarea internațională.2. Baze de date privind armele de foc:2.1. Continuarea dezvoltării bazei de date a Sistemului de gestionare a armelor ușoare și de calibru mic (SALSA) și2.2. Integrarea sistemului SALSA în alte baze de date ale serviciilor de aplicare a legii din regiune.3. Inițiativa privind schimburile parlamentare:3.1. Continuarea cursurilor de formare pentru deputați în regiune și3.2. Asistență tehnică pentru reforma legislației privind armele de foc.4. Distrugerea armelor și gestionarea stocurilor:4.1. Continuarea lucrărilor care contribuie la distrugerea armelor și la gestionarea stocurilor și4.2. Sprijin pentru programele naționale de distrugere.A doua serie de activitățiAsocierea activităților desfășurate în America Latină și în Caraibe cu activitățile europene corespunzătoare și transferul de cunoștințe și de experiență în vederea asigurării sinergiilor între America Latină și Caraibe și alte regiuni ale lumii:1. evaluarea legislației europene privind armele de foc și promovarea Codului de conduită al Uniunii Europene privind exporturile de arme în vederea determinării experienței dobândite care să permită ameliorarea legislației Americii Latine și a Caraibelor: propunere de cooperare cu Parlamentul European;2. dezvoltarea și adaptarea bazei de date SALSA pentru a permite schimbul de informații cu statele membre, astfel încât să faciliteze coordonarea și cooperarea între cele două regiuni: propunere de cooperare cu celelalte instanțe care se ocupă de problema traficului ilicit cu arme de foc, precum serviciile naționale de aplicare a legii și Europol;3. adaptarea materialului de formare elaborat de UN-LiREC nevoilor și posibilităților unor țări din alte regiuni ale lumii, astfel încât să se valorifice experiența dobândită;4. evaluarea stadiului de avansare a determinării și a punerii în aplicare a sinergiilor prevăzute în recomandările formulate de șefii de stat și de guvernul țărilor din America Latină și Caraibe și din Europa în ceea ce privește problema armelor de foc la reuniunile la nivel înalt de la Rio de Janeiro, Madrid și Mexic și, în special, identificarea declarațiilor privind activitățile menționate anterior cu ocazia acestor reuniuni la nivel înalt.Activitățile se încheie cu punerea în aplicare a unui post de comandă combinat (CCP) — un centru regional de operațiuni al Centrului Regional de Formare în Siguranța Publică, situat în Brasilia (Brazilia) — pentru coordonarea formării și a altor activități legate de armele de foc cu lucrările a aproximativ 3000 de funcționari în 33 de țări. Înainte de sfârșitul lui 2007, întregul program de formare urmează să fie transferat de la UN-LiREC Centrului regional și altor țări pentru a promova susținerea națională a acestora. Centrul regional urmează să servească, de asemenea, drept platformă pentru a lega această rețea de servicii de aplicare a legii de alte regiuni.--------------------------------------------------


title: 2012/451/UE: Decizia Consiliului din 24 iulie 2012 privind poziția pe care urmează să o adopte Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la modificarea anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE

text:
               1.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 205/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 24 iulie 2012
   privind poziția pe care urmează să o adopte Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la modificarea anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE
   (2012/451/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul privind Spațiul Economic European (2) („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)

               În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa XX la Acordul privind SEE.

               (3)

               Anexa XX la Acordul privind SEE conține dispoziții și măsuri specifice privind mediul.

               (4)

               Este oportun să se încorporeze în Acordul privind SEE Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbunătățirii și extinderii sistemului comunitar de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră (3).

               (5)

               Este oportun să se încorporeze în Acordul privind SEE Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei din 12 noiembrie 2010 privind calendarul, administrarea și alte aspecte ale licitării certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (4), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1210/2011 al Comisiei din 23 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 în special pentru a determina volumul certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră care urmează să fie scoase la licitație înainte de 2013 (5). Este de asemenea oportună încorporarea în Acordul privind SEE a altor acte ale Comisiei adoptate în temeiul Directivei 2003/87/CE (6).

               (6)

               Ar trebui prevăzute anumite adaptări privind Directiva 2003/87/CE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/29/CE, și privind Regulamentul (UE) nr. 1031/2010; aceste adaptări se justifică prin extinderea schemei Uniunii Europene de comercializare a certificatelor de emisii la statele AELS care fac parte din SEE.

               (7)

               Prin urmare, este necesar ca anexa XX la Acordul privind SEE să fie modificată în consecință.

               (8)

               Poziția Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția pe care urmează să o adopte Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la propunerea de modificare a anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

      (3)  JO L 140, 5.6.2009, p. 63.

      (4)  JO L 302, 18.11.2010, p. 1.

      (5)  JO L 308, 24.11.2011, p. 2.

      (6)  JO L 275, 25.10.2003, p. 32.

      PROIECT
      DECIZIE A COMITETULUI MIXT AL SEE NR. …/2012
      din
      de modificare a anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
      întrucât:

                  (1)

                  Anexa XX la Acordul privind SEE a fost modificată prin Decizia nr. … a Comitetului mixt al SEE din … (1).

                  (2)

                  Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei din 12 noiembrie 2010 privind calendarul, administrarea și alte aspecte ale licitării certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (2) ar trebui încorporat în Acordul privind SEE.

                  (3)

                  Regulamentul (UE) nr. 550/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 privind stabilirea, în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a anumitor restricții aplicabile utilizării de credite internaționale rezultate din proiecte ce implică utilizarea de gaze industriale (3) ar trebui încorporat în Acordul privind SEE.

                  (4)

                  Regulamentul (UE) nr. 1210/2011 al Comisiei din 23 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1031/2010 în special pentru a determina volumul certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră care urmează să fie scoase la licitație înainte de 2013 (4) ar trebui încorporat în Acordul privind SEE.

                  (5)

                  Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/CE în vederea îmbunătățirii și extinderii sistemului comunitar de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră (5) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (6)

                  Decizia 2010/2/UE a Comisiei din 24 decembrie 2009 de stabilire, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unei liste a sectoarelor și subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon (6) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (7)

                  Decizia 2010/345/UE a Comisiei din 8 iunie 2010 de modificare a Deciziei 2007/589/CE în scopul includerii unor orientări privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră rezultate din captarea, transportul și stocarea geologică a dioxidului de carbon (CO2) (7) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (8)

                  Decizia 2010/670/UE a Comisiei din 3 noiembrie 2010 de stabilire a criteriilor și măsurilor pentru finanțarea proiectelor demonstrative comerciale care vizează captarea și stocarea geologică a CO2 în condiții de siguranță din punctul de vedere al mediului, precum și a proiectelor demonstrative de tehnologii inovatoare în domeniul energiei din surse regenerabile, în cadrul sistemului de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în Comunitate, stabilit prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (9)

                  Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (10)

                  Decizia 2011/540/UE a Comisiei din 18 august 2011 de modificare a Deciziei 2007/589/CE în ceea ce privește includerea unor orientări referitoare la monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră provenite din activități și gaze noi (10) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (11)

                  Decizia 2011/745/UE a Comisiei din 11 noiembrie 2011 de modificare a Deciziilor 2010/2/UE și 2011/278/UE în ceea ce privește sectoarele și subsectoarele considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon (11) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (12)

                  Prezenta decizie a Comitetului mixt nu afectează autonomia părților contractante în negocierile internaționale privind schimbările climatice, în special în contextul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice și al Protocolului de la Kyoto sau al oricărui alt acord internațional privind schimbările climatice, altele decât în ceea ce privește aspecte relevante pentru schema UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS), care sunt încorporate în Acordul privind SEE. Cu toate acestea, statele AELS trebuie să țină seama în mod corespunzător de obligațiile asumate în cadrul Acordului privind SEE. Este responsabilitatea fiecărui stat AELS să pună în aplicare politicile și măsurile necesare pentru respectarea angajamentelor internaționale asumate în temeiul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice, al Protocolului de la Kyoto și al oricărui alt acord internațional privind schimbările climatice.

                  (13)

                  Participarea statelor AELS la EU ETS nu aduce atingere participării statelor AELS la orice alt instrument flexibil de reducere a emisiilor.

                  (14)

                  Extinderea schemei EU ETS la instalațiile din statele AELS implică o creștere a numărului total de certificate din cadrul întregii scheme EU ETS, în temeiul articolelor 9 și 9a din Directiva 2003/87/CE (12). Statele AELS furnizează, în partea A din apendicele la respectiva directivă, valorile relevante, astfel încât Comisia să poată determina media anuală a numărului total de certificate la nivelul întregului SEE.

                  (15)

                  Comisa informează statele AELS cu privire la negocierea și încheierea de acorduri cu țări terțe, astfel cum se menționează la articolul 11a din Directiva 2003/87/CE, și la consecințele pe care le-ar putea avea acest fapt asupra utilizării reducerilor de emisii certificate (CER).

                  (16)

                  La încheierea unui acord în temeiul articolelor 11a sau 25 din Directiva 2003/87/CE, nu trebuie să se facă o discriminare între statele AELS și operatorii lor, pe de o parte, și statele membre ale UE și operatorii lor, pe de altă parte.

                  (17)

                  Comisia informează statele AELS cu privire la punerea în aplicare a articolului 24a alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE și cu privire la consecințele pe care le-ar putea avea această punere în aplicare asupra numărului de certificate din cadrul EU ETS.

                  (18)

                  Statele AELS sprijină pe deplin creșterea numărului de certificate alocate prin licitație în cadrul EU ETS, astfel încât, până în 2027, să nu mai existe certificate alocate gratuit. Statele AELS au avut întotdeauna ca obiectiv mărirea procentului de certificate alocate în schimbul unei plăți. Statele AELS reamintesc adaptarea (e), prevăzută la articolul 1 punctul 2 din Decizia nr. 146/2007 a Comitetului mixt al SEE (13), prin care se încorporează în Acordul privind SEE Directiva 2003/87/CE.

                  (19)

                  Statele AELS vor folosi platforme comune de licitație desemnate în temeiul articolului 26 din Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 și vor numi autoritatea de monitorizare a licitațiilor selectată, în temeiul articolului 24 din respectivul regulament, pentru monitorizarea procedurii de licitare a certificatelor lor. Din cauza faptului că statele AELS nu participă la acțiunea comună, acestea nu trebuie să îndeplinească, în cadrul procedurilor de achiziții, sarcini specifice pentru desemnarea platformelor comune de licitație și a autorității de monitorizare a licitațiilor. Odată ce acestea sunt numite, fiecare stat AELS se va strădui să încheie un contract cu acesta. În măsura posibilului, Comisia se va asigura că platformele de licitație încheie un contract cu subiectul din statele AELS, mutatis mutandis, în aceleași condiții prevăzute pentru statele membre ale UE care participă la contractele ce rezultă din procedurile comune de achiziții, cu condiția ca statele AELS să grupeze licitarea certificatelor lor cu licitarea certificatelor statelor membre ale UE participante. În ceea ce privește autoritatea de monitorizare a licitațiilor, Comisia se va asigura, în măsura posibilului, că autoritatea de monitorizare a licitațiilor încheie un contract cu subiectul din statele AELS, mutatis mutandis, în aceleași condiții care se aplică atât statelor membre ale UE participante, cât și statelor membre UE care nu participă la această acțiune, în funcție de decizia statelor AELS de a grupa sau nu licitarea certificatelor lor cu licitarea certificatelor statelor membre ale UE participante.

                  (20)

                  Aspectele bugetare nu fac obiectul Acordului privind SEE. Contribuțiile financiare de care beneficiază statele membre ale UE din partea statelor AELS sunt negociate prin mecanismele financiare ale SEE. Aplicarea dispozițiilor Directivei 2003/87/CE în ceea ce privește aceste aspecte și aplicarea criteriilor pentru distribuirea între anumite state membre ale UE a unor procente din cantitatea totală de certificate care urmează să fie scoase la licitație în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) literele (b) și (c) și cu anexele IIa și IIb la Directiva 2003/87/CE nu aduce, prin urmare, atingere domeniului de aplicare al Acordului privind SEE.

                  (21)

                  Autoritatea AELS de Supraveghere acționează în strânsă colaborare cu Comisia ori de câte ori trebuie să îndeplinească sarcini referitoare la state AELS pentru care Comisia este responsabilă în raport cu statele membre ale UE, în temeiul Directivei 2003/87/CE, al Regulamentului (CE) nr. 2216/2004, al Deciziei 2007/589/CE și al Deciziei 2006/780/CE. Printre aceste sarcini se numără evaluarea măsurilor naționale de punere în aplicare la care se face referire la articolul 11 din Directiva 2003/87/CE și orice cerere privind includerea unilaterală a unor activități și gaze suplimentare, în temeiul articolului 24 din respectiva directivă,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Anexa XX la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  La punctul 21al (Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:

                              „—

                                 32009 L 0029: Directiva 2009/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 (JO L 140, 5.6.2009, p. 63).”

                  2.

                  Adaptările de la punctul 21al (Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se înlocuiesc cu următorul text:
                  „În sensul prezentului acord, dispozițiile din directivă se citesc cu următoarele adaptări:

                              (a)

                              Fără a aduce atingere viitoarelor decizii ale Comitetului mixt al SEE, este necesar să se observe că următoarele acte comunitare nu sunt încorporate în prezentul acord:

                                          (i)

                                          Decizia 2002/358/CE a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind aprobarea, în numele Comunității Europene, a Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice și îndeplinirea în comun a angajamentelor care decurg din acesta (14);

                                          (ii)

                                          Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind un mecanism de monitorizare a emisiilor de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de punere în aplicare a Protocolului de la Kyoto (15).

                              (b)

                              La data încorporării directivei în acord, pe teritoriul Principatului Liechtenstein nu se desfășoară niciun fel de activități de aviație astfel cum sunt definite în directivă. Principatul Liechtenstein se va conforma directivei atunci când pe teritoriul său vor avea loc activități de aviație relevante.

                              (c)

                              La articolul 3c alineatul (4) se adaugă următorul paragraf:
                              «Comitetul mixt al SEE stabilește, în conformitate cu procedurile prevăzute în acord și pe baza cifrelor furnizate de Autoritatea AELS de Supraveghere în cooperare cu Eurocontrol, emisiile istorice din sectorul aviației la nivelul întregului SEE prin adăugarea cifrelor relevante privind zborurile efectuate pe teritoriile statelor AELS și între acestea, precum și cele privind zborurile între statele AELS și țări terțe la decizia Comisiei, la încorporarea acesteia în Acordul privind SEE.»

                              (d)

                              La articolul 3d alineatul (4), al doilea paragraf se elimină.

                              (e)

                              La articolul 3e alineatul (2) și la articolul 3f alineatul (4) se adaugă următorul paragraf:
                              «Până la aceeași dată, statele AELS înaintează cererile primite de către Autoritatea AELS de Supraveghere, care le va transmite cu promptitudine Comisiei.»

                              (f)

                              La articolul 3e alineatul (3) se adaugă următoarele paragrafe:
                              «Comitetul mixt al SEE stabilește, în conformitate cu procedurile prevăzute în acord și pe baza cifrelor furnizate de Autoritatea AELS de Supraveghere în cooperare cu Eurocontrol, numărul total de certificate, numărul de certificate care urmează să fie scoase la licitație, numărul de certificate din rezerva specială și numărul de certificate acordate cu titlu gratuit la nivelul SEE, prin adăugarea cifrelor relevante privind zborurile efectuate pe teritoriile statelor AELS și între acestea, precum și cele privind zborurile efectuate între statele AELS și țări terțe la decizia Comisiei la încorporarea acesteia în Acordul privind SEE.
                              Comisia stabilește obiectivele de referință la nivelul SEE. În cadrul procesului decizional, Comisia cooperează strâns cu Autoritatea AELS de Supraveghere. Calcularea și publicarea certificatelor de către statele AELS în temeiul articolului 3e alineatul (4) are loc ulterior deciziei Comitetului mixt al SEE privind încorporarea deciziei adoptate de Comisie în Acordul privind SEE.»

                              (g)

                              La articolul 3f alineatul (5) se adaugă următorul paragraf:
                              «Comisia stabilește obiectivele de referință la nivelul SEE. În cadrul procesului decizional, Comisia cooperează strâns cu Autoritatea AELS de Supraveghere. Calcularea și publicarea certificatelor de către statele AELS în temeiul articolului 3f alineatul (7) are loc ulterior deciziei Comitetului mixt al SEE privind încorporarea deciziei adoptate de Comisie în Acordul privind SEE.»

                              (h)

                              La articolul 9 se introduc următoarele paragrafe:
                              «Creșterea mediei anuale a numărului total de certificate în cadrul EU ETS datorată extinderii schemei pentru a include Principatul Liechtenstein și Norvegia, în temeiul alineatului (1), este în conformitate cu deciziile Autorității AELS de Supraveghere privind planurile lor naționale de alocare pentru perioada 2008-2012.
                              Creșterea mediei anuale a numărului total de certificate în cadrul EU ETS datorată extinderii schemei pentru a include Islanda, în temeiul alineatului (1), este de 23 934 de tone de echivalent CO2.
                              În ceea ce privește statele AELS, cifrele care urmează să fie luate în considerare pentru calcularea numărului de certificate la nivelul întregului SEE care urmează să fie emise începând cu anul 2013 în temeiul prezentului articol sunt stabilite în partea A din apendice.»

                              (i)

                              La articolul 9a alineatul (1) se adaugă următoarea teză:
                              «În cazul Norvegiei, numărul mediu de certificate emise anual în ceea ce privește instalațiile menționate în prezentul alineat este de 878 850.»

                              (j)

                              La articolul 9a alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
                              «În ceea ce privește instalațiile din statele AELS care desfășoară activități ce figurează în anexa I, care au fost incluse în schema comunitară abia începând cu anul 2013, media emisiilor anuale din perioada de raportare se ajustează, după cum urmează:
                              Islanda: 1 862 571 de tone de echivalent CO2;
                              Principatul Liechtenstein: 0 de tone de echivalent CO2;
                              Norvegia: 5 269 254 de tone de echivalent CO2.»

                              (k)

                              După articolul 9a alineatul (4) se introduc următoarele alineate:
                              «(5)   În ceea ce privește statele AELS, cifrele care urmează să fie luate în considerare pentru ajustarea numărului de certificate la nivelul întregului SEE care urmează să fie emise începând cu anul 2013 în temeiul prezentului articol sunt stabilite în partea A din apendice.
                              (6)   Comisia calculează și ajustează numărul anual de certificate care urmează să fie emise începând din anul 2013 la nivelul întregului SEE în conformitate cu articolul 9 și cu prezentul articol pentru a include cifrele corespunzătoare statelor AELS prevăzute în partea A din apendice. Comisia publică cantitățile ajustate ale certificatelor la nivelul întregului SEE începând din 2013.»

                              (l)

                              La articolul 10 alineatul (2) se adaugă următorul paragraf:
                              «În sensul literei (a), în ceea ce privește Principatul Liechtenstein și Norvegia, cotele acestora se calculează pe baza următoarelor emisii:
                              Principatul Liechtenstein: 20 943 de tone de echivalent CO2;
                              Norvegia: 18 635 669 de tone de echivalent CO2.
                              În ceea ce privește Islanda, cota menționată la litera (a) se calculează pe baza a 36 196 de tone de echivalent CO2, la care se adaugă 899 645 de tone de echivalent CO2, care reprezintă cota de emisii verificate pentru 2005 emise de instalațiile care desfășoară activitățile enumerate în anexa I și care sunt incluse în schema Uniunii doar începând cu anul 2013. Partea Islandei va fi calculată, așadar, pe baza a 935 841 de tone de echivalent CO2.»

                              (m)

                              Articolul 10 alineatul (3) nu se aplică statelor AELS.

                              (n)

                              După articolul 11a alineatul (8) al cincilea paragraf se adaugă următorul paragraf:
                              «În ceea ce privește statele AELS, cifrele care urmează să fie luate în considerare pentru calcularea reducerilor la nivelul întregului SEE în conformitate cu cel de al cincilea paragraf sunt stabilite în partea B din apendice.»

                              (o)

                              La articolul 16 alineatul (3), a doua teză se înlocuiește cu următorul text:
                              «Pentru depășirea emisiilor, statele AELS impun sancțiuni care sunt echivalente cu cele aplicate în statele membre ale UE.»

                              (p)

                              La articolul 16, după alineatul (12) se adaugă următorul alineat:
                              «(13)   Statele AELS înaintează cererile înaintate în temeiul articolului 16 alineatele (5) și (10) către Autoritatea AELS de Supraveghere, care le transmite cu promptitudine Comisiei.»

                              (q)

                              La articolul 18a alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
                              «Realocarea operatorilor de aeronave către statele AELS ar trebui să aibă loc în cursul anului 2011, după ce operatorul își îndeplinește obligațiile din 2010. Un calendar diferit pentru realocarea operatorilor de aeronave care au fost alocați inițial într-un stat membru pe baza criteriilor menționate la litera (b) din prezentul alineat poate fi convenit de către statul membru responsabil inițial de administrare, în urma unei cereri explicite introduse de către operator în termen de 6 luni de la adoptarea de către Comisie a listei operatorilor la nivelul SEE prevăzută la articolul 18a alineatul (3). În acest caz, realocarea are loc până cel târziu în anul 2020, pentru perioada de comercializare care începe cu 2021.»

                              (r)

                              La articolul 18a alineatul (3) litera (b), cuvintele «pentru întregul SEE» se adaugă după cuvintele «operatori de aeronave».

                              (s)

                              La articolul 18b se adaugă următorul paragraf:
                              «Pentru a-și îndeplini sarcinile care le revin în temeiul directivei, statele AELS și Autoritatea AELS de Supraveghere pot solicita asistență din partea Eurocontrol sau a unei alte organizații relevante și pot încheia, în acest scop, orice acord corespunzător cu organizațiile în cauză.»

                              (t)

                              La articolul 20 se adaugă următorul alineat:
                              «(4)   Emiterea, transferul și anularea certificatelor în ceea ce privește statele AELS, operatorii lor și operatorii de aeronave administrate de aceștia se înregistrează în registrul independent de tranzacții menționat la alineatul (1).
                              Administratorul central are competența de a îndeplini sarcinile menționate la alineatele (1)-(3) atunci când este vorba despre state AELS, operatorii acestora sau operatorii de aeronave administrate de aceștia.»

                              (u)

                              La articolul 25 se adaugă următorul alineat:
                              «(3)   Certificatele sistemului comunitar includ certificatele eliberate sau comercializate de statele AELS sau de operatorii lor în cadrul sistemului comunitar. În cazul încheierii de către Comunitate a unui acord prevăzut la prezentul articol, nu se face nici o distincție între respectivele certificate.
                              Comisa informează, dintr-un stadiu incipient, statele AELS cu privire la negocierea și încheierea de acorduri sau înțelegeri fără caracter obligatoriu în conformitate cu prezentul articol.»

                              (v)

                              Statele AELS participante la schema UE de comercializare a certificatelor de emisii vor furniza informații în conformitate cu cerințele relevante prevăzute la articolul 30 alineatul (3) primul paragraf, însă cerințele de raportare în temeiul celui de al doilea paragraf nu li se aplică.

                              (w)

                              După anexa V se adaugă următoarele:

                                 «APENDICE

                                    PARTEA A

                                    Cifrele corespunzătoare statelor AELS relevante pentru calcularea și ajustarea numărului de certificate la nivelul întregului SEE care urmează să fie emise începând cu anul 2013 în conformitate cu articolele 9 și 9a din Directiva 2003/87/CE

                                 1.   Cifrele corespunzătoare statelor AELS în temeiul articolului 9

                                 Pentru stabilirea acestor cifre, s-a aplicat factorul liniar de 1,74 %.

                                    Islanda

                                 Aceste cifre se bazează pe media emisiilor anuale verificate din 2005 până în 2010 rezultate din activitățile care fac, în principiu, obiectul Directivei 2003/87/CE în perioada 2008-2012, care corespunde unui număr de 23 934 de certificate.

                                             An

                                             Număr de certificate

                                             2013

                                             22 684

                                             2014

                                             22 268

                                             2015

                                             21 851

                                             2016

                                             21 435

                                             2017

                                             21 018

                                             2018

                                             20 602

                                             2019

                                             20 186

                                             2020

                                             19 769

                                    Principatul Liechtenstein

                                 Aceste cifre se bazează pe un număr total mediu anual de 17 943 de certificate pentru Principatul Liechtenstein în perioada 2008-2012, conform planului național de alocare al acestei țări.

                                             An

                                             Număr de certificate

                                             2013

                                             17 006

                                             2014

                                             16 694

                                             2015

                                             16 382

                                             2016

                                             16 070

                                             2017

                                             15 758

                                             2018

                                             15 445

                                             2019

                                             15 133

                                             2020

                                             14 821

                                    Norvegia

                                 Aceste cifre se bazează pe un număr total mediu anual de 14 255 268 de certificate pentru Norvegia în perioada 2008-2012, conform planului național de alocare din această țară.

                                             An

                                             Număr de certificate

                                             2013

                                             13 511 143

                                             2014

                                             13 263 101

                                             2015

                                             13 015 060

                                             2016

                                             12 767 018

                                             2017

                                             12 518 976

                                             2018

                                             12 270 935

                                             2019

                                             12 022 893

                                             2020

                                             11 774 851

                                       2.   Cifrele corespunzătoare statelor AELS în temeiul articolului 9a alineatul (1)

                                 Pentru stabilirea acestor cifre s-a aplicat factorul liniar de 1,74 %.

                                    Norvegia

                                             An

                                             Număr de certificate

                                             2013

                                             832 974

                                             2014

                                             817 682

                                             2015

                                             802 390

                                             2016

                                             787 098

                                             2017

                                             771 806

                                             2018

                                             756 514

                                             2019

                                             741 222

                                             2020

                                             725 930

                                       3.   Cifrele corespunzătoare statelor AELS în temeiul articolului 9a alineatul (2)

                                 Pentru stabilirea acestor cifre s-a aplicat factorul liniar de 1,74 %.

                                    Islanda

                                             An

                                             Număr de certificate

                                             2013

                                             1 732 936

                                             2014

                                             1 700 527

                                             2015

                                             1 668 119

                                             2016

                                             1 635 710

                                             2017

                                             1 603 301

                                             2018

                                             1 570 892

                                             2019

                                             1 538 484

                                             2020

                                             1 506 075

                                    Norvegia

                                             An

                                             Număr de certificate

                                             2013

                                             4 994 199

                                             2014

                                             4 902 514

                                             2015

                                             4 810 829

                                             2016

                                             4 719 144

                                             2017

                                             4 627 459

                                             2018

                                             4 535 774

                                             2019

                                             4 444 089

                                             2020

                                             4 352 404

                                    PARTEA B

                                    Cifrele corespunzătoare statelor AELS relevante pentru calcularea reducerilor la nivelul întregului SEE, în conformitate cu articolul 11a alineatul (8) al cincilea paragraf

                                             Emisiile generate în 2005 de sectoarele existente
                                             (în tone de echivalent CO2)

                                             Emisiile generate în 2005 de noile sectoare începând din 2013
                                             (în tone de echivalent CO2)

                                             Islanda

                                             36 196

                                             899 645

                                             Principatul Liechtenstein

                                             18 121

                                             0

                                             Norvegia

                                             19 730 000

                                             6 140 000»

                                       ”

                  3.

                  După punctul 21al (Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului), se introduc următoarele puncte:

                              „21ala.

                                 32010 R 1031: Regulamentul (UE) nr. 1031/2010 al Comisiei din 12 noiembrie 2010 privind calendarul, administrarea și alte aspecte ale licitării certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (JO L 302, 18.11.2010, p. 1), astfel cum a fost modificat prin:

                                          —

                                             32011 R 1210: Regulamentul (UE) nr. 1210/2011 al Comisiei din 23 noiembrie 2011 (JO L 308, 24.11.2011, p. 2).

                                    În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                                          (a)

                                          Articolul 22 alineatul (7) prima teză se citește după cum urmează:
                                          «Statele AELS comunică identitatea adjudecătorului și datele de contact ale acestuia Autorității de Supraveghere a AELS, care va transmite informațiile Comisiei.»

                                          (b)

                                          La articolul 24 alineatul (2) se adaugă următoarele teze:
                                          «Statele AELS încheie cu autoritatea de monitorizare a licitațiilor care este desemnată în urma procedurii de achiziții publice organizate în comun de Comisie și statele membre un contract privind monitorizarea tuturor procedurilor de licitație. La articolul 25 alineatele (1), (2), (3), (4) și (5), se consideră că termenul „stat membru (state membre)” include statele AELS.»

                                          (c)

                                          La articolul 26 alineatele (1) și (2) se adaugă următorul paragraf:
                                          «Statele AELS încheie un contract cu platforma de licitație desemnată de comun acord de către Comisie și statele membre ale UE participante pentru licitarea cotelor din certificate care urmează să fie scoase la licitație în cazul în care statele AELS decid să grupeze licitarea certificatelor lor cu licitarea certificatelor statelor membre ale UE care participă la acțiunea comună.»

                                          (d)

                                          La articolul 27 alineatul (1) și articolul 28 alineatul (1) se adaugă următoarea teză:
                                          «Fără a aduce atingere măsurilor prevăzute în contractul care urmează să fie încheiat între statele AELS și platforma de licitație, platforma de licitație desemnată conform procedurii comune de achiziții între Comisie și statele membre care participă la acțiunea comună, poate oferi, de asemenea, serviciile de mai sus statelor AELS.»

                                          (e)

                                          Articolele 30-32 nu se aplică statelor membre ale AELS, cu condiția ca acestea să nu fi semnat contractate cu platformele de licitație desemnate în conformitate cu articolul 26, în conformitate cu adaptarea (c) de mai sus.

                                          (f)

                                          La articolul 52 alineatul (3) se adaugă următoarele paragrafe:
                                          «Cota parte din costurile suportate de autoritatea de monitorizare a licitațiilor în legătură cu o platformă de licitație desemnată în temeiul articolului 26 alineatele (1) și (2), cu care statele AELS au încheiat un contract, se distribuie între statele membre care participă la acțiunea comună și statele AELS conform cotei fiecăruia din numărul total al certificatelor de emisii licitate pe platforma de licitație în cauză, cu condiția ca statele AELS să grupeze licitarea certificatelor lor cu licitarea certificatelor statelor membre ale UE care participă la acțiunea comună.
                                          Cota parte din costurile suportate de autoritatea de monitorizare a licitațiilor în legătură cu o platformă de licitație desemnată în temeiul articolului 30 alineatele (1) sau (2) și cu care un stat AELS a încheiat un contract, inclusiv costurile aferente oricărui raport solicitat în temeiul articolului 25 alineatul (4), este suportată de către statul AELS în cauză în aceeași măsură cu statele membre ale UE care nu participă la acțiunea comună.»

                              21alb.

                                 32010 D 0002: Decizia 2010/2/UE a Comisiei din 24 decembrie 2009 de stabilire, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a unei liste a sectoarelor și subsectoarelor considerate a fi expuse unui risc important de relocare a emisiilor de dioxid de carbon (JO L 1, 5.1.2010, p. 10), astfel cum a fost modificată de:

                                          —

                                             32011 D 0745: Decizia 2011/745/UE a Comisiei din 11 noiembrie 2011 (JO L 299, 17.11.2011, p. 9).

                              21alc.

                                 32011 D 0278: Decizia 2011/278/UE a Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului(JO L 130, 17.5.2011, p. 1), astfel cum a fost modificată prin:

                                          —

                                             32011 D 0745: Decizia 2011/745/UE a Comisiei din 11 noiembrie 2011 (JO L 299, 17.11.2011, p. 9).

                              21ald.

                                 32010 D 0670: Decizia 2010/670/UE a Comisiei din 3 noiembrie 2010 de stabilire a criteriilor și măsurilor pentru finanțarea proiectelor demonstrative comerciale care vizează captarea și stocarea geologică a CO2 în condiții de siguranță din punct de vedere al mediului, precum și a proiectelor demonstrative de tehnologii inovatoare în domeniul energiei din surse regenerabile, în cadrul sistemului de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră în Comunitate, stabilit prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 290, 6.11.2010. p. 39).

                              21ale.

                                 32011 R 0550: Regulamentul (UE) nr. 550/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 privind stabilirea, în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a anumitor restricții aplicabile utilizării de credite internaționale rezultate din proiecte ce implică utilizarea de gaze industriale (JO L 149, 8.6.2011, p. 1).”

                  4.

                  La punctul 21am (Decizia 2007/589/CE a Comisiei) se adaugă următoarele liniuțe:

                              „—

                                 32010 D 0345: Decizia 2010/345/UE a Comisiei din 8 iunie 2010 (JO L 155, 22.6.2010, p. 34);

                              —

                                 32011 D 0540: Decizia 2011/540/UE a Comisiei din 18 august 2011 (JO L 244, 21.9.2011, p. 1).”

            Articolul 2
      Textele Regulamentelor (UE) nr. 1031/2010, (UE) nr. 550/2011, (UE) nr. 1210/2011, Directivei 2009/29/CE și ale Deciziilor 2010/2/UE, 2010/345/UE, 2010/670/UE, 2011/278/UE, 2011/540/UE și 2011/745/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
      Articolul 3
      Prezenta decizie intră în vigoare la … sau în ziua următoare datei ultimei notificări către Comitetul mixt al SEE, prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE, dacă această dată este ulterioară (16).
      Articolul 4
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la … , …

               Pentru Comitetul mixt al SEE

               Președintele

               Secretarii Comitetului mixt al SEE

         (1)  JO L …

         (2)  JO L 302, 18.11.2010, p. 1.

         (3)  JO L 149, 8.6.2011, p. 1.

         (4)  JO L 308, 24.11.2011, p. 2.

         (5)  JO L 140, 5.6.2009, p. 63.

         (6)  JO L 1, 5.1.2010, p. 10.

         (7)  JO L 155, 22.6.2010, p. 34.

         (8)  JO L 290, 6.11.2010, p. 39.

         (9)  JO L 130, 17.5.2011, p. 1.

         (10)  JO L 244, 21.9.2011, p. 1.

         (11)  JO L 299, 17.11.2011, p. 9.

         (12)  JO L 275, 25.10.2003, p. 32.

         (13)  JO L 100, 10.4.2008, p. 92.

         (14)  JO L 130, 15.5.2002, p. 1.

         (15)  JO L 49, 19.2.2004, p. 1.

         (16)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]