title: Decizia (UE) 2017/1737 a Parlamentului European din 27 aprilie 2017 privind închiderea conturilor întreprinderii comune ECSEL pentru exercițiul financiar 2015

text:
               29.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/350

         DECIZIA (UE) 2017/1737 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 27 aprilie 2017
   privind închiderea conturilor întreprinderii comune ECSEL pentru exercițiul financiar 2015
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale întreprinderii comune ECSEL pentru exercițiul financiar 2015,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale întreprinderii comune ECSEL pentru exercițiul financiar 2015, însoțit de răspunsul întreprinderii comune (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2015 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2017 privind descărcarea de gestiune a întreprinderii comune în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2015 (05875/2017 – C8-0091/2017),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 209,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 561/2014 al Consiliului din 6 mai 2014 privind înființarea întreprinderii comune ECSEL (4), în special articolul 12,

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 110/2014 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar-tip pentru organismele de parteneriat public-privat menționate la articolul 209 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5),

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa IV la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A8-0113/2017),

               1.

               aprobă închiderea conturilor întreprinderii comune ECSEL pentru exercițiul financiar 2015;

               2.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al întreprinderii comune ECSEL, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Antonio TAJANI

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 473, 16.12.2016, p. 24.

      (2)  JO C 473, 16.12.2016, p. 25.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 169, 7.6.2014, p. 152.

      (5)  JO L 38, 7.2.2014, p. 2.


title: Decizia 2008/389/PESC a Consiliului din 7 aprilie 2008 privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Centrafricană privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Centrafricană

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 136/45

         DECIZIA 2008/389/PESC A CONSILIULUI
   din 7 aprilie 2008
   privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Centrafricană privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Centrafricană
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 24,
   având în vedere recomandarea Președinției,
   întrucât:

               (1)

               La 25 septembrie 2007, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat Rezoluția 1778 (2007) prin care a aprobat instituirea unei misiuni a Organizației Națiunilor Unite în Republica Centrafricană și în Ciad (MINURCAT) și a autorizat desfășurarea de către Uniunea Europeană, în aceste țări, a unei operații destinate susținerii misiunii Organizației Națiunilor Unite, pentru o perioadă de douăsprezece luni de la declarația de capacitate operațională inițială. În plus, rezoluția a invitat guvernul Ciadului și al Republicii Centrafricane și Uniunea Europeană să încheie, cât mai curând posibil, acorduri privind statutul forțelor operației Uniunii Europene.

               (2)

               La 15 octombrie 2007, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2007/677/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în Republica Ciad și în Republica Centrafricană (1) (EUFOR Ciad/RCA).

               (3)

               Ca urmare a autorizației acordate de Consiliu la 18 septembrie 2007, în conformitate cu articolul 24 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Președinția, asistată de Secretarul General/Înaltul Reprezentant, a negociat un acord între Uniunea Europeană și Republica Centrafricană privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Centrafricană.

               (4)

               Acest acord ar trebui să fie aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul între Uniunea Europeană și Republica Centrafricană privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Centrafricană se aprobă în numele Uniunii Europene.
   Textul acordului se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită să semneze acordul prin care Uniunea Europeană își asumă obligații.
   Articolul 3
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 7 aprilie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŽERJAV

      (1)  JO L 279, 23.10.2007, p. 21.
    ---documentbreak---

               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 136/46

         TRADUCERE
   ACORD
   între Uniunea Europeană și Republica Centrafricană privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Centrafricană
   UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „UE”,
   pe de o parte, și
   REPUBLICA CENTRAFRICANĂ, denumită în continuare „statul-gazdă”,
   pe de altă parte,
   denumite în continuare „părțile”,
   AVÂND ÎN VEDERE:

               —

               Rezoluția 1778 (2007) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite din 25 septembrie 2007;

               —

               Acțiunea comună 2007/677/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2007 privind operația militară a Uniunii Europene în Republica Ciad și în Republica Centrafricană (EUFOR Ciad/RCA);

               —

               faptul că prezentul acord nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor părților care decurg din acorduri și alte instrumente internaționale prin care se instituie curți și tribunale internaționale, inclusiv statutul Curții Penale Internaționale,

         CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   Articolul 1
   Domeniu de aplicare și definiții
   (1)   Dispozițiile prezentului acord se aplică forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene și personalului acestora.
   (2)   Dispozițiile prezentului acord nu se aplică decât pe teritoriul statului-gazdă.
   (3)   În sensul prezentului acord:

               (a)

               „forțe aflate sub comanda Uniunii Europene (EUFOR)” înseamnă comandamentul militar al UE și contingentele naționale care contribuie la operație, precum și echipamentele și mijloacele de transport ale acestora;

               (b)

               „operație” înseamnă pregătirea, stabilirea, executarea și susținerea misiunii militare în baza mandatului stabilit prin Rezoluția 1778 (2007) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite din 25 septembrie 2007;

               (c)

               „comandantul forțelor UE” înseamnă comandantul în teatrul de operațiuni;

               (d)

               „comandamentul militar al UE” înseamnă comandamentul militar și elementele acestuia, indiferent unde sunt situate, aflate sub autoritatea comandanților militari UE care exercită comanda sau controlul militar asupra operației;

               (e)

               „contingente naționale” înseamnă unitățile și componentele care aparțin statelor membre ale Uniunii Europene și altor state participante la operație;

               (f)

               „personalul EUFOR” înseamnă membrii personalului civil și militar care aparține EUFOR, precum și personalul detașat în vederea pregătirii operației și personalul aflat în misiune pentru un stat participant sau o instituție UE în cadrul operației, prezent, cu excepția unor dispoziții contrare ale prezentului acord, pe teritoriul statului-gazdă, cu excepția personalului angajat pe plan local și a personalului angajat de societățile comerciale internaționale;

               (g)

               „personal angajat pe plan local” înseamnă membri ai personalului care sunt resortisanți sau rezidenți permanenți ai statului-gazdă;

               (h)

               „facilități” înseamnă toate clădirile, spațiile de cazare și terenurile necesare EUFOR și personalului său;

               (i)

               „stat participant” înseamnă statul care pune la dispoziția EUFOR un contingent național.

         Articolul 2
   Dispoziții generale
   (1)   EUFOR și personalul său respectă actele cu putere de lege și dispozițiile administrative ale statului-gazdă și se abțin de la orice acțiune sau activitate incompatibilă cu obiectivele operației.
   (2)   EUFOR comunică periodic guvernului statului-gazdă numărul membrilor personalului său care se află pe teritoriul statului-gazdă.
   Articolul 3
   Identificarea
   (1)   Membrii personalului EUFOR poartă în permanență asupra lor pașaportul sau cartea de identitate militară.
   (2)   Vehiculele, aeronavele, navele și alte mijloace de transport ale EUFOR poartă marcaje de identificare și/sau plăci de înmatriculare distinctive ale EUFOR, care se notifică autorităților competente ale statului-gazdă.
   (3)   EUFOR are dreptul de a arbora drapelul Uniunii Europene și semne distinctive, precum insigne militare, titluri și simboluri oficiale, pe facilitățile, vehiculele și alte mijloace de transport ale sale. Uniformele personalului EUFOR poartă o emblemă distinctivă a EUFOR. Drapelele sau însemnele naționale ale contingentelor naționale participante la operație pot fi arborate pe facilități, vehicule și alte mijloace de transport și uniforme ale EUFOR, în conformitate cu decizia comandantului forțelor UE.
   Articolul 4
   Trecerea frontierei și deplasarea pe teritoriul statului-gazdă
   (1)   Membrii personalului EUFOR nu pot intra pe teritoriul statului-gazdă decât după prezentarea documentelor prevăzute la articolul 3 alineatul (1) sau, în cazul primei intrări, a unui ordin de misiune individual sau colectiv emis de EUFOR. Atunci când intră, părăsesc sau sunt prezenți pe teritoriul statului-gazdă, aceștia sunt scutiți de aplicarea dispozițiilor referitoare la pașapoarte și vize, de inspecțiile efectuate în cadrul formalităților de imigrare, precum și de controlul vamal.
   (2)   Membrii personalului EUFOR sunt scutiți de aplicarea dispozițiilor statului-gazdă referitoare la înregistrarea și controlul străinilor, dar nu dobândesc dreptul de ședere sau de reședință permanentă pe teritoriul statului-gazdă.
   (3)   Resursele și mijloacele de transport ale EUFOR destinate susținerii operației, care intră pe teritoriul statului-gazdă, îl tranzitează sau îl părăsesc, sunt scutite de orice obligație de a prezenta inventare sau alte documente vamale, precum și de orice inspecție.
   (4)   Membrii personalului EUFOR pot conduce autovehicule și pilota aeronave pe teritoriul statului-gazdă, cu condiția să fie, după caz, titulari ai unui permis de conducere sau ai unei licențe de pilot național, internațional sau militar valabile.
   (5)   Pentru nevoile operației, statul-gazdă acordă EUFOR și personalului acestuia libertate de deplasare și de circulație pe teritoriul său, inclusiv în spațiul său aerian.
   (6)   Pentru nevoile operației, EUFOR poate desfășura, pe teritoriul statului-gazdă, inclusiv în spațiul său aerian, exerciții sau manevre armate.
   (7)   Pentru nevoile operației, EUFOR poate utiliza șoselele, podurile, feriboturile și aeroporturile fără obligația achitării de redevențe, taxe sau tarife similare. EUFOR nu este scutit de la plata unor contribuții la un nivel rezonabil pentru serviciile de care beneficiază la cererea sa, în aceleași condiții cu cele prevăzute pentru forțele armate ale statului-gazdă.
   Articolul 5
   Privilegii și imunități acordate EUFOR de către statul-gazdă
   (1)   Facilitățile EUFOR sunt inviolabile. Agenții statului-gazdă nu au acces la acestea decât cu aprobarea comandantului forțelor UE.
   (2)   Facilitățile EUFOR, echipamentele și alte bunuri auxiliare, precum și mijloacele sale de transport nu pot face obiectul unor percheziții, rechiziții, sechestre sau măsuri executorii. Cu toate acestea, comandantul forțelor UE poate autoriza autoritățile statului-gazdă să efectueze o percheziție. În acest caz, aceasta este efectuată în prezența reprezentatului comandantului forțelor UE.
   (3)   EUFOR, precum și bunurile și resursele de care dispune, indiferent de amplasarea acestora și de deținătorul lor, beneficiază de imunitate de jurisdicție.
   (4)   Arhivele și documentele EUFOR sunt inviolabile în orice moment și indiferent de locul în care se află acestea.
   (5)   Corespondența oficială a EUFOR este inviolabilă. Prin „corespondență oficială” se înțelege toată corespondența referitoare la operație și funcțiile sale.
   (6)   EUFOR, precum și furnizorii sau contractanții EUFOR, cu condiția ca aceștia să nu fie resortisanți ai statului-gazdă, sunt scutiți de toate impozitele, tarifele și alte taxe similare naționale, regionale sau comunale pentru bunurile achiziționate sau importate, serviciile prestate și facilitățile utilizate de aceasta pentru nevoile operației. EUFOR nu este scutit de impozitele, tarifele sau alte taxe percepute pentru remunerarea serviciilor prestate.
   (7)   Statul-gazdă autorizează intrarea articolelor destinate operației și le scutește de orice taxe vamale, redevențe, tarife sau alte taxe similare, cu excepția cheltuielilor de depozitare, de transport și alte servicii prestate.
   Articolul 6
   Privilegii și imunități acordate personalului EUFOR de către statul-gazdă
   (1)   Personalul EUFOR nu poate fi supus nici unei forme de arest sau detenție.
   (2)   Documentele, corespondența și bunurile personalului EUFOR beneficiază de inviolabilitate, sub rezerva măsurilor de execuție autorizate în temeiul alineatului (6).
   (3)   Personalul EUFOR beneficiază de imunitatea de jurisdicție penală a statului-gazdă în orice situație.
   Statul participant sau instituția în cauză a UE, după caz, poate renunța la imunitatea de jurisdicție penală a personalului EUFOR. Renunțarea trebuie să fie întotdeauna expresă.
   (4)   Personalul EUFOR beneficiază de imunitate de jurisdicție civilă și administrativă a statului-gazdă în ceea ce privește declarațiile sale orale și scrise, precum și pentru toate actele efectuate în exercitarea funcțiilor sale oficiale. Atunci când se inițiază o acțiune civilă împotriva personalului EUFOR pe lângă o instanță a statului-gazdă, comandantul forțelor UE și autoritatea competentă a statului participant sau instituția UE în cauză sunt informate fără întârziere. Înainte de inițierea procedurii pe lângă instanța competentă, comandantul forțelor UE și autoritatea competentă a statului participant sau instituția UE în cauză atestă dacă actul respectiv a fost sau nu comis de personalul EUFOR în exercitarea funcțiilor sale oficiale.
   În cazul în care actul respectiv a fost comis în exercitarea funcțiilor oficiale, procedura nu se inițiază și se aplică dispozițiile articolului 15. În cazul în care actul respectiv nu a fost comis în exercitarea funcțiilor oficiale, procedura poate continua. Atestarea de către comandantul forțelor UE și autoritatea competentă a statului participant sau instituția UE în cauză are un caracter obligatoriu pentru stabilirea jurisdicției statului-gazdă, care nu o poate contesta.
   În cazul în care personalul EUFOR inițiază o procedură, acesta nu mai poate invoca imunitatea de jurisdicție în ceea ce privește orice cerere reconvențională direct legată de cererea principală.
   (5)   Personalul EUFOR nu este obligat să depună mărturie.
   (6)   Împotriva personalului EUFOR nu poate fi luată nici o măsură de executare, cu excepția unei proceduri civile nelegate de funcțiile sale oficiale. Bunurile personalului EUFOR, declarate a fi necesare exercitării funcțiilor oficiale ale acestuia de către comandantul forțelor UE, nu pot fi supuse sechestrului ca urmare a unei hotărâri judecătorești. În cadrul procedurilor civile, personalul EUFOR nu este supus nici unei restrângeri a libertății personale sau altor măsuri de constrângere.
   (7)   Imunitatea de jurisdicție a personalului EUFOR în statul-gazdă nu îi conferă imunitate de jurisdicție în statul participant.
   (8)   În ceea ce privește prestarea de servicii pentru EUFOR, personalului EUFOR nu i se aplică dispozițiile privind asigurările sociale în vigoare în statul-gazdă.
   (9)   Personalul EUFOR este scutit de orice formă de impozitare în statul-gazdă, în ceea ce privește remunerația și alte beneficii care îi sunt plătite de EUFOR sau de statul participant, precum și în ceea ce privește veniturile încasate în afara statului-gazdă.
   (10)   Personalul EUFOR plătește taxe vamale, impozite și alte redevențe conexe pentru obiectele destinate uzului său personal, cu excepția celor aflate deja în posesia sa la intrarea pe teritoriul statului-gazdă și a celor de primă necesitate. Nu este scutit de plata cheltuielilor de depozitare, de transport și a cheltuielilor pentru servicii similare pentru obiectele destinate uzului său personal.
   Personalul EUFOR este scutit de inspecția bagajelor personale, cu excepția cazului în care există motive serioase de a se crede că acestea conțin obiecte care nu sunt destinate uzului său personal sau obiecte al căror import sau export este interzis de legislația statului-gazdă sau cărora li se aplică reglementările în materie de carantină ale statului-gazdă. Într-un astfel de caz, inspecția se efectuează numai în prezența personalului EUFOR în cauză sau a unui reprezentant autorizat al EUFOR.
   Articolul 7
   Personalul angajat pe plan local
   Personalul angajat pe plan local nu beneficiază de privilegii și imunități decât în măsura în care acestea sunt recunoscute de statul-gazdă. Cu toate acestea, statul-gazdă are obligația să își exercite jurisdicția asupra acestui personal astfel încât să nu împiedice în mod nejustificat executarea funcțiilor operației.
   Articolul 8
   Jurisdicția penală
   Autoritățile competente ale unui stat participant au dreptul de a exercita pe teritoriul statului-gazdă toate atribuțiile de jurisdicție penală și disciplinară care le sunt conferite de legislația statului participant cu privire la toți membrii personalului EUFOR cărora li se aplică această legislație.
   Articolul 9
   Uniforma și armamentul
   (1)   Portul uniformei face obiectul regulilor stabilite de comandantul forțelor UE.
   (2)   Personalul militar al EUFOR poate purta arme și muniție cu condiția să fie autorizat în acest sens prin ordinele primite.
   Articolul 10
   Susținerea acordată de statul-gazdă și încheierea de contracte
   (1)   Statul-gazdă acceptă, în cazul în care este solicitat, să asiste EUFOR să găsească facilități corespunzătoare.
   (2)   În măsura posibilităților, statul-gazdă pune gratuit la dispoziție facilitățile aflate în proprietatea sa, în măsura în care facilitățile respective sunt necesare pentru desfășurarea activităților administrative și operaționale ale EUFOR. În ceea ce privește facilitățile aflate în proprietatea entităților juridice private, statul-gazdă se angajează să sprijine, pe cheltuiala EUFOR, eforturile de căutare și punere la dispoziție a acestora.
   (3)   În limita mijloacelor și a capacităților sale, statul-gazdă contribuie la pregătirea, punerea în practică, executarea și susținerea operației. Asistența și sprijinul pe care le oferă statul-gazdă operației sunt acordate în aceleași condiții ca și cele prevăzute pentru propriile forțe armate.
   (4)   Dreptul aplicabil contractelor încheiate de EUFOR în statul-gazdă se stabilește în contractele respective.
   (5)   Contractul poate stipula că procedura de soluționare a litigiilor prevăzută la articolul 15 alineatele (3) și (4) se aplică litigiilor care decurg din aplicarea contractului.
   (6)   Statul-gazdă facilitează executarea contractelor încheiate de EUFOR cu entitățile comerciale pentru nevoile operației.
   Articolul 11
   Modificarea facilităților
   (1)   EUFOR este autorizat să construiască sau să modifice facilitățile în funcție de nevoile sale operaționale.
   (2)   Statul-gazdă nu poate pretinde EUFOR despăgubiri pentru aceste construcții sau modificări.
   Articolul 12
   Membrii decedați ai personalului EUFOR
   (1)   Comandantul forțelor UE are dreptul de a se ocupa de repatrierea oricărui membru decedat al personalului EUFOR, precum și a bunurilor personale ale acestuia și de a adopta măsuri corespunzătoare în acest sens.
   (2)   Nu se poate autopsia corpul unui membru decedat al personalului EUFOR fără acordul statului în cauză și în absența unui reprezentant al EUFOR și/sau al statului în cauză.
   (3)   Statul-gazdă și EUFOR cooperează cât mai mult posibil pentru asigurarea repatrierii cât mai rapide a oricărui membru decedat al personalului EUFOR.
   Articolul 13
   Securitatea EUFOR și poliția militară
   (1)   Statul-gazdă ia toate măsurile adecvate pentru a asigura securitatea EUFOR și a personalului său.
   (2)   EUFOR este autorizat să ia măsurile necesare asigurării protecției facilităților sale, inclusiv a celor utilizate pentru antrenament, împotriva oricărui atac sau oricărei intruziuni din afară.
   (3)   Comandantul forțelor UE poate crea o unitate de poliție militară în vederea menținerii ordinii în cadrul facilităților EUFOR.
   (4)   De asemenea, prin consultare și în colaborare cu poliția militară sau poliția statului-gazdă, unitatea de poliție militară poate interveni în afara facilităților menționate pentru a asigura menținerea ordinii și disciplinei în rândul personalului EUFOR.
   Articolul 14
   Comunicații
   (1)   EUFOR poate instala și utiliza radioemițătoare și radioreceptoare, precum și sisteme prin satelit. EUFOR cooperează cu autoritățile competente ale statului-gazdă pentru evitarea conflictelor legate de utilizarea frecvențelor adecvate. Accesul la gama de frecvențe se acordă de către statul-gazdă în mod gratuit.
   (2)   EUFOR are dreptul de a comunica fără restricții prin radio (inclusiv prin satelit, telefon mobil sau aparat radio portabil), prin telefon, prin telegraf, prin fax și prin alte mijloace, precum și dreptul de a instala echipamentele necesare asigurării comunicațiilor dorite în cadrul facilităților EUFOR și între aceste instalații, inclusiv dreptul de a instala cabluri și linii terestre pentru nevoile operației.
   (3)   EUFOR poate lua, la nivelul facilităților proprii, măsurile necesare asigurării transmiterii corespondenței adresate EUFOR sau personalului său sau care provine de la EUFOR sau personalul său, în colaborare, în cazul în care acest lucru este considerat necesar de către comandantul forțelor UE, cu autoritățile competente ale statului-gazdă.
   Articolul 15
   Cereri de despăgubiri pentru deces, vătămare, prejudicii sau pierderi
   (1)   EUFOR și personalul său nu pot fi făcuți răspunzători de deteriorarea sau pierderea bunurilor aflate în proprietate privată sau publică determinată de necesitățile operaționale sau de activitățile legate de tulburări sociale sau de protecția EUFOR.
   (2)   În scopul de a se ajunge la o înțelegere amiabilă, cererile de despăgubiri în caz de deteriorare sau pierdere a bunurilor proprietate privată sau publică cărora nu li se aplică alineatul (1), precum și cererile de despăgubiri în caz de deces sau vătămare a unei persoane și de deteriorare sau pierdere a unor bunuri care aparțin EUFOR sunt transmise EUFOR prin intermediul autorităților competente ale statului-gazdă, în cazul cererilor prezentate de persoane juridice sau fizice ale statului-gazdă, sau sunt transmise autorităților competente ale statului-gazdă, în cazul cererilor prezentate de EUFOR.
   (3)   Atunci când nu se poate ajunge la un acord amiabil, cererea de despăgubiri se transmite unei comisii de despăgubire constituită în mod egal din reprezentanți ai EUFOR și ai statului-gazdă. Soluționarea cererilor se face de comun acord.
   (4)   Atunci când nu se poate ajunge la o soluție în cadrul comisiei de despăgubire, se procedează după cum urmează:

               (a)

               cererile pentru o sumă mai mică sau egală cu 40 000 de euro se soluționează pe cale diplomatică între statul-gazdă și reprezentanți ai UE;

               (b)

               cererile pentru o sumă mai mare decât cea menționată la litera (a) se introduc la o instanță de arbitraj, a cărei hotărâre este obligatorie.

         (5)   Instanța de arbitraj se compune din trei arbitri, primul arbitru fiind desemnat de statul-gazdă, al doilea de către EUFOR și al treilea de comun acord între statul-gazdă și EUFOR. În cazul în care una dintre părți nu desemnează un arbitru în termen de două luni sau în lipsa unui acord între statul-gazdă și EUFOR privind desemnarea celui de-al treilea arbitru, acesta este numit din oficiu de președintele Curții de Justiție a Comunităților Europene.
   (6)   EUFOR și autoritățile administrative ale statului-gazdă convin asupra dispozițiilor administrative necesare definirii mandatului comisiei de despăgubire și al instanței de arbitraj, a procedurilor aplicabile în cadrul acestor organe și a condițiilor de reglementare a depunerii cererilor de despăgubiri.
   Articolul 16
   Cooperarea și diferendele
   (1)   Toate chestiunile privind aplicarea prezentului acord sunt examinate în comun de reprezentanții EUFOR și de autoritățile competente ale statului-gazdă.
   (2)   În lipsa unei soluționări prealabile, diferendele privind interpretarea sau aplicarea prezentului acord se soluționează exclusiv pe cale diplomatică între statul-gazdă și reprezentanți ai UE.
   Articolul 17
   Alte dispoziții
   (1)   Atunci când în prezentul acord se face trimitere la privilegiile, imunitățile și drepturile EUFOR și ale personalului său, guvernul statului-gazdă răspunde de punerea lor în aplicare și de respectarea acestora de către autoritățile sale locale competente.
   (2)   Niciuna dintre dispozițiile prezentului acord nu urmărește derogarea de la eventualele drepturi recunoscute, în temeiul altor acorduri, unui stat membru al UE sau unui alt stat participant la EUFOR și nu poate fi interpretată ca o derogare.
   Articolul 18
   Modalități de punere în aplicare
   În sensul aplicării prezentului acord, chestiunile de ordin operațional, administrativ sau tehnic pot face obiectul unor acorduri separate încheiate între comandantul forțelor UE și autoritățile administrative ale statului-gazdă.
   Articolul 19
   Intrarea în vigoare și denunțarea
   (1)   Prezentul acord intră în vigoare la data semnării sale și rămâne în vigoare până la data plecării ultimei componente și a ultimului membru al personalului EUFOR, astfel cum este aceasta notificată de către EUFOR.
   (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), se consideră că dispozițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (7), la articolul 5 alineatele (1)-(3), (6) și (7), la articolul 6 alineatele (1), (3), (4), (6) și (8)-(10), la articolul 10 alineatul (2), la articolul 11, la articolul 13 alineatele (1) și (2) și la articolul 15 se aplică începând cu data desfășurării primului membru al personalului EUFOR, în cazul în care această dată este anterioară datei intrării în vigoare a prezentului acord.
   (3)   Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților.
   (4)   Denunțarea prezentului acord nu aduce atingere drepturilor sau obligațiilor care rezultă din executarea sa înainte de denunțare.

      Încheiat la Bangui, la 16 aprilie 2008, în patru exemplare originale în limba franceză.

            Pentru Uniunea Europeană

            Pentru Republica Centrafricană


title: 2009/121/CE: Decizia Consiliului din 18 decembrie 2008 de respingere a propunerii Comisiei privind un regulament al Consiliului de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește folosirea substanțelor antimicrobiene cu scopul de a elimina contaminarea suprafeței carcaselor de pasăre (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               13.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 42/13

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 18 decembrie 2008
   de respingere a propunerii Comisiei privind un regulament al Consiliului de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește folosirea substanțelor antimicrobiene cu scopul de a elimina contaminarea suprafeței carcaselor de pasăre
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2009/121/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 202,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (1), în special articolul 3 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei privind un regulament al Consiliului de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 853/2004 în ceea ce privește folosirea substanțelor antimicrobiene cu scopul de a elimina contaminarea suprafeței carcaselor de pasăre,
   având în vedere Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (2), în special articolul 5,
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 853/2004 stabilește norme specifice de igienă care se aplică operatorilor din sectorul alimentar, pentru alimentele de origine animală. Acesta prevede că operatorii din sectorul alimentar nu utilizează nicio substanță, cu excepția apei, pentru eliminarea contaminării suprafeței produselor de origine animală, cu excepția cazului în care utilizarea acestei substanțe a fost aprobată în conformitate cu regulamentul respectiv.

               (2)

               Este necesar să se asigure un nivel înalt de protecție a sănătății umane în cadrul punerii în aplicare a politicilor comunitare. Măsurile adoptate de Comunitatea Europeană cu privire la produsele alimentare și hrana pentru animale trebuie să se bazeze pe o evaluare adecvată a riscurilor pentru sănătatea umană și animală și, ținând seama de dovezile științifice existente, trebuie să mențină sau să sporească, dacă acest lucru este justificat din punct de vedere științific, nivelul de protecție a sănătății umane și animale asigurat în Comunitate. Menținerea unor standarde ridicate de igienă pe parcursul întregului lanț de producție a produselor alimentare și evitarea sau interzicerea folosirii unor substanțe care ar putea masca practicile de igienă necorespunzătoare reprezintă o prioritate-cheie a Comunității.

               (3)

               De asemenea, în derularea politicilor comunitare ar trebui asigurat un nivel ridicat de protecție a mediului, atât prin acțiuni de politică de mediu, cât și prin integrarea cerințelor de politică de mediu în definirea și punerea în aplicare a altor politici și activități comunitare.

               (4)

               Propunerea Comisiei subliniază faptul că anumite substanțe antimicrobiene, precum dioxidul de clor, cloritul de sodiu acidifiat, fosfatul de trisodiu sau peroxiacizii utilizați cu scopul de a elimina contaminarea suprafeței carcaselor de pasăre pot prezenta un risc pentru mediul acvatic, sănătatea personalului care lucrează în cadrul sistemelor de ape uzate, precum și pentru funcționarea și performanțele sistemelor de canalizare și/sau ale stațiilor de tratare a apelor uzate. Folosirea substanțelor antimicrobiene care conțin clor poate duce și la formarea de compuși organici clorurați, dintre care o parte sunt persistenți, bioacumulabili și carcinogeni. Compușii fosforului reprezintă una dintre cauzele eutroficării mărilor regionale europene, generând creșterea masivă a algelor și alte tulburări nedorite ale mediului acvatic.

               (5)

               La 30 octombrie 1998, Comitetul științific pentru măsuri veterinare privind sănătatea publică (CSMVSP) a prezentat un raport cu privire la „beneficiile și limitele tratamentului antimicrobian al carcaselor de păsări” și a recomandat evaluarea completă a oricărui compus de decontaminare sau a oricărei tehnici de decontaminare, înainte de aprobarea acestora în vederea utilizării.

               (6)

               La 14-15 decembrie 2005, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat un aviz științific privind „evaluarea eficacității peroxiacizilor în vederea utilizării acestora ca substanțe antimicrobiene aplicate pe carcasele de pui”. Avizul a concluzionat că eficacitatea peroxiacizilor este greu de evaluat, întrucât protocoalele prezentate nu erau întotdeauna descrise cu precizie și, chiar atunci când erau descrise cu precizie, ar fi fost insuficiente pentru a demonstra eficacitatea peroxiacizilor în condiții comerciale.

               (7)

               La 6 martie 2008, EFSA a adoptat un aviz științific „cu privire la evaluarea posibilului efect al dioxidului de clor, cloritului de sodiu acidifiat, fosfatului de trisodiu sau peroxiacizilor asupra apariției rezistenței antimicrobiene”. Concluziile acestuia au determinat EFSA să încurajeze continuarea cercetărilor cu privire la probabilitatea apariției sensibilității reduse dobândite la aceste tipuri de substanțe și a rezistenței lor la antibiotice terapeutice și la alți agenți antimicrobieni.

               (8)

               La 18 martie și 2 aprilie 2008, Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (SCHER) și Comitetul științific pentru riscuri sanitare emergente și noi (SCENIHR) au adoptat un aviz științific comun cu privire la impactul asupra mediului și efectul asupra rezistenței antibacteriene al celor patru substanțe utilizate pentru eliminarea contaminării microbiene a suprafeței carcaselor de păsări. Acestea au afirmat că „nivelul actual al cunoștințelor cu privire la potențialele efecte negative ale utilizării diferiților biocizi este în prezent insuficient” și au concluzionat că nu există suficiente informații disponibile pentru realizarea unor evaluări cantitative cuprinzătoare. Există și o preocupare privind mediul, privind posibilitatea răspândirii sau selectării unor tulpini mai rezistente, precum și potențialele reziduuri ale carcaselor de păsări.

               (9)

               Ținând seama de informațiile științifice disponibile, nu poate fi exclusă posibilitatea ca aprobarea acestor substanțe să determine creșterea rezistenței antimicrobiene la om.

               (10)

               Apariția rezistenței antimicrobiene constituie o preocupare majoră și permanentă a organismelor internaționale implicate în medicina umană. Comisia a adoptat diferite inițiative legislative cu scopul de a reduce rezistența antimicrobiană legată de hrana pentru animale, tratamentul veterinar al animalelor și hrană.

               (11)

               În mod similar, Consiliul a adoptat, în cursul reuniunii sale din 9-10 iunie 2008, Concluziile Consiliului privind rezistența antimicrobiană, în cuprinsul cărora s-a subliniat că rezistența antimicrobiană rămâne o problemă de sănătate care se agravează la nivel european și la nivel global.

               (12)

               Prin rezoluția sa din 19 iunie 2008, Parlamentul European și-a exprimat dezacordul cu privire la propunerea Comisiei, din motivele enumerate anterior, și a solicitat Consiliului respingerea propunerii.

               (13)

               Absența datelor științifice privind pericolele aferente utilizării acestor substanțe determină aplicarea principiului precauției menționat la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (3). Potrivit principiului respectiv, în împrejurări specifice în care, în urma unei evaluări a informațiilor disponibile, se identifică posibilitatea unor efecte dăunătoare asupra sănătății, dar persistă incertitudinea științifică, pot fi adoptate măsuri provizorii de gestiune a riscului, necesare pentru asigurarea nivelului ridicat de protecție a sănătății stabilit în Comunitate, până la apariția unor noi informații științifice pentru o evaluare mai cuprinzătoare a riscului.

               (14)

               În consecință, ar trebui încurajată colectarea datelor de către operatorii din sectorul alimentar și programele de cercetare, pentru a permite evaluarea completă atât a eficacității acestor substanțe și a posibilității dezvoltării rezistenței antimicrobiene, cât și a posibilului impact asupra mediului. În acest scop, EFSA a publicat un document de orientare comun AFC/BIOHAZ (4) privind prezentarea datelor pentru evaluarea siguranței și eficacității substanțelor pentru eliminarea contaminării microbiene a suprafeței alimentelor de origine animală. Până la colectarea și evaluarea datelor respective, Consiliul consideră necesară așteptarea rezultatului acestora și, între timp, respingerea propunerii Comisiei,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Propunerea Comisiei de regulament al Consiliului de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește folosirea substanțelor antimicrobiene cu scopul de a elimina contaminarea suprafeței carcaselor de pasăre se respinge.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BARNIER

      (1)  JO L 139, 30.4.2004, p. 55.

      (2)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.

      (3)  JO L 31, 1.2.2002, p. 1.

      (4)  Jurnalul EFSA (2006) 3888, p. 1.


title: 2010/557/UE: Decizia Parlamentului European din 5 mai 2010 privind închiderea conturilor Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2008

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/240

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 5 mai 2010
   privind închiderea conturilor Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2008
   (2010/557/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2008,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2008, însoțit de răspunsurile colegiului (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 16 februarie 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Decizia 2005/681/JAI a Consiliului din 20 septembrie 2005 de instituire a Colegiului European de Poliție (CEPOL) (3), în special articolul 16,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0075/2010),

               1.

               amână închiderea conturilor Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2008;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Colegiului European de Poliție, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 304, 15.12.2009, p. 124.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 256, 1.10.2005, p. 63.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia Consiliului din 24 iunie 1988 de completare a anexei IV la Convenția pentru protecția Rinului împotriva poluării chimice cu privire la mercurul provenind din alte sectoare decât cel al electrolizei cloralcanilor

text:
Anunţ juridic important

|

31988D0382

Jurnalul Oficial L 183 , 14/07/1988 p. 0030 - 0033 ediţie specială finlandeză: capitol 11 volum 14 p. 0094  ediţie specială suedeză: capitol 11 volum 14 p. 0094  ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 LV.ES capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 MT.ES capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 PL.ES capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 SK.ES capitol 11 volum 16 p. 197  - 200 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 16 p. 197  - 200

		19880624Decizia Consiliuluidin 24 iunie 1988de completare a anexei IV la Convenția pentru protecția Rinului împotriva poluării chimicecu privire la mercurul provenind din alte sectoare decât cel al electrolizei cloralcanilor(88/382/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 130s,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [2],întrucât, prin Decizia 77/586/CEE [3], Comunitatea a încheiat Convenția privind protecția Rinului împotriva poluării chimice, denumită în continuare "Convenția chimică", precum și Acordul adițional la Acordul privind Comisia internațională pentru protecția Rinului împotriva poluării, semnat la Berna la 29 aprilie 1963, denumită în continuare "comisia internațională";întrucât, în conformitate cu articolul 5 din convenție, comisia internațională propune valori limită pentru evacuarea anumitor substanțe în apele de suprafață din Bazinul Rinului prin intermediul modificărilor aduse anexei IV la Convenția chimică; întrucât, în conformitate cu articolul 14 din Convenția chimică, este necesară aprobarea unanimă a părților contractante la convenție pentru ca modificările în cauză să intre în vigoare;întrucât, sub forma unei propuneri destinate să completeze anexa IV la Convenția chimică, comisia internațională a stabilit valori limită pentru evacuări de mercur efectuate de către alte sectoare decât cel al electrolizei cloralcanilor;întrucât Directiva 84/156/CEE [4] stabilește valorile limită pentru evacuări de mercur efectuate de către alte sectoare decât cel al electrolizei cloralcanilor în mediul acvatic al Comunității; întrucât aceste valori limită sunt identice cu cele prevăzute de propunerea comisiei internaționale;întrucât articolul 4 al directivei în cauză impune statelor membre instituirea de programe speciale pentru reducerea evacuărilor de mercur din surse multiple, altele decât instalații industriale; întrucât nu există asemenea dispoziții în propunerea comisiei internaționale;întrucât este de dorit adoptarea propunerii menționate anterior de către Comunitate, în calitate de parte contractantă la convenție,DECIDE:Articolul 1Se adoptă prin prezenta în numele Comunității Economice Europene propunerea Comisiei internaționale pentru protecția Rinului împotriva poluării, privind completarea, în ceea ce privește mercurul provenind din alte sectoare decât cel al electrolizei cloralcanilor, a anexei IV la Convenția privind protecția Rinului împotriva poluării chimice.Textul propunerii se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Decizia este aplicabilă fără să aducă atingere prevederilor specifice ale altor reglementări comunitare, în special articolul 4 din Directiva 84/156/CEE.Articolul 3Președintele Consiliului notifică Guvernului Confederației Elvețiene adoptarea propunerii menționate la articolul 1, în conformitate cu procedurile stabilite de Convenția chimică.Adoptată la Luxemburg, 24 iunie 1988.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Bangemann[1] Aviz emis la 15 iunie 1988 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[2] JO C 105, 21.4.1987, p. 17.[3] JO L 240, 19.9.1977, p. 35.[4] JO L 74, 17.3.1984, p. 49.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 19 aprilie 2004 de modificare a articolelor 16 și 17 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0404

Official Journal L 132 , 29/04/2004 P. 0001 - 0001 Official Journal L 296 , 26/10/2006 P. 0005 - 0005

		20040419Decizia Consiliuluidin 19 aprilie 2004de modificare a articolelor 16 și 17 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție(2004/404/CE, Euratom)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunită ții Europene și, în special, articolul 245 al doilea paragraf al acestuia,având în vedere Tratatul de instituire a Comunită ții Europene a Energiei Atomice și, în special, articolul 160 al doilea paragraf al acestuia,având în vedere cererea Curții de Justiție din 14 noiembrie 2003,având în vedere avizul Parlamentului European din 30 martie 2004,având în vedere avizul Comisiei din 16 martie 2004,întrucât:(1) Odată cu intrarea în vigoare a Tratatului privind aderarea Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace la Uniunea Europeană [1], numărul judecătorilor care formează Curtea de Justiție crește de la 15 la 25, în conformitate cu articolul 221 primul paragraf din Tratatul de instituire a Comunității Europene și cu articolul 137 primul paragraf din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice.(2) În consecință, este necesară adaptarea numărului de judecători care formează Marea Cameră.(3) De asemenea, este necesară adaptarea cvorumului cerut pentru deliberările Curții reunite în plen,DECIDE:Articolul 1Protocolul privind Statutul Curții de Justiție se modifică după cum urmează:1. La articolul 16 al doilea paragraf, "11" se înlocuiește cu "13".2. La articolul 17 al patrulea paragraf, "11" se înlocuiește cu "15".Articolul 2Prezenta decizie produce efecte odată cu intrarea în vigoare a Tratatului privind aderarea. Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace la Uniunea Europeană.Adoptată la Bruxelles, 19 aprilie 2004.Pentru ConsiliuPreședinteleB. Cowen[1] JO L 236, 23.9.2003, p. 17.--------------------------------------------------


title: Numirea unui membru al Curții de Conturi - dl Jan Kinšt Decizia Parlamentului European din 25 martie 2010 referitoare la propunerea de numire a lui Jan Kinšt ca membru al Curții de Conturi (C7-0015/2010 – 2010/0803(NLE))

text:
               7.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               CE 4/70

         Joi, 25 martie 2010Numirea unui membru al Curții de Conturi - dl Jan Kinšt
   P7_TA(2010)0082
   Decizia Parlamentului European din 25 martie 2010 referitoare la propunerea de numire a lui Jan Kinšt ca membru al Curții de Conturi (C7-0015/2010 – 2010/0803(NLE))
   2011/C 4 E/21
   (Consultare)

      Parlamentul European,
   având în vedere articolul 286 alineatul (2) din Tratatul FUE, în temeiul căruia a fost consultat de către Consiliu (C7-0015/2010),
   având în vedere că, în reuniunea sa din 16 martie 2010, Comisia pentru control bugetar a audiat candidatul propus de Consiliu pentru a fi membru al Curții de Conturi,
   având în vedere articolul 108 din Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7–0044/2010),

               A.

               întrucât Jan Kinšt îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 286 alineatul (1) din Tratatul FUE,

               1.

               emite un aviz favorabil privind propunerea Consiliului de numire a lui Jan Kinšt ca membru al Curții de Conturi;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului și, spre informare, Curții de Conturi, precum și celorlalte instituții ale Uniunii Europene și instituțiilor de control din statele membre.


title: Decizia Comisiei din 6 septembrie 2000 privind criteriile de evaluare a planurilor naționale în conformitate cu articolul 6 din Directiva 1999/13/CE a Consiliului [notificată cu numărul C(2000) 2473]

text:
               15/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               91

         32000D0541

               L 230/16

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA COMISIEI

   din 6 septembrie 2000
   privind criteriile de evaluare a planurilor naționale în conformitate cu articolul 6 din Directiva 1999/13/CE a Consiliului
   [notificată cu numărul C(2000) 2473]
   (2000/541/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 1999/13/CE a Consiliului din 11 martie 1999 privind reducerea emisiilor de compuși organici volatili datorate utilizării de solvenți organici în anumite activități și instalații (1), în special articolul 6 alineatul (5),
   întrucât:

               (1)

               Statele membre pot stabili și pune în aplicare planuri naționale de reducere a emisiilor provenite din anumite activități și instalații vizate de prezenta directivă.

               (2)

               Criteriile privind planurile naționale sunt importante pentru garantarea reducerii emisiilor la un nivel echivalent cu cel al reducerilor care ar putea fi obținute prin aplicarea valorilor de emisii-limită.

               (3)

               Comisia trebuie să decidă, pe baza acestor criterii, dacă planurile naționale prezentate de către un stat membru urmează a fi considerate ca fiind suficiente sau insuficiente.

               (4)

               Comisia va informa Comitetul consultativ instituit prin articolul 13 din Directiva menționată anterior cu privire la criterii,

         DECIDE:
   Articol unic
   Criteriile stabilite în anexa la prezenta decizie sunt aplicabile în sensul evaluării planurilor naționale în conformitate cu articolul 6 din Directiva 1999/13/CE.

      Adoptată la Bruxelles, 6 septembrie 2000.

            Pentru Comisiei

         Margot WALLSTRÖM

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 85, 29.3.1999, p. 1.
   ANEXĂ
   Criterii de evaluare a planurilor naționale în conformitate cu articolul 6 din Directiva 1999/13/CE
   A.   CRITERII UTILIZATE PENTRU A DEMONSTRA CĂ STATUL MEMBRU CUNOAȘTE ÎN DETALIU EMISIILE ACTUALE
   Planul național trebuie să dovedească că statul membru cunoaște în detaliu emisiile actuale.
   Dovadă minimă acceptabilă:
   Statul membru trebuie să prezinte o declarație scrisă care: definește activitatea sau activitățile în privința cărora se aplică planul; clasifică activitățile în funcție de un sistem documentat; stabilește numărul instalațiilor la care se referă planul; stabilește cantitatea de emisii totale ale instalațiilor la care se referă planul; identifică sursa eventualilor factori de emisie și indică statisticile de activitate utilizate pentru estimarea emisiilor; și descrie metodele utilizate pentru a deriva factorii de emisie, de exemplu metodele utilizate pentru a face măsurători.
   B.   CRITERII UTLIZATE PENTRU JUSTIFICAREA DESFĂȘURĂRII UNUI PLAN NAȚIONAL
   Planul național trebuie să justifice adoptarea unei abordări diferite de dispozițiile de la articolul 5 alineatul (2) și (3) și de dispozițiile din anexa II.
   Dovadă minimă acceptabilă:
   Statul membru trebuie să depună o declarație scrisă, explicând avantajele pe care le oferă utilizarea unui plan național față de utilizarea dispozițiilor de la articolul 5 alineatele (2) și (3) și a dispozițiilor de la anexa II.
   C.   CRITERII UTILIZATE PENTRU A DEMONSTRA CĂ PLANUL NAȚIONAL ESTE COMPATIBIL CU LEGISLAȚIA EUROPEANĂ, CU POLITICILE UNIUNII EUROPENE ȘI CU ANGAJAMENTELE INTERNAȚIONALE ÎN VIGOARE
   Planul național trebuie să confirme compatibilitatea sa cu directivele și politicile europene publicate, cu tratatele bilaterale, precum și cu acordurile internaționale.
   Dovadă minimă acceptabilă:
   Statul membru trebuie să depună o declarație scrisă, dovedind că a examinat compatibilitatea planului național cu toate celelalte măsuri legislative aplicabile.
   D.   CRITERII DETALIATE CARE TREBUIE EXAMINATE DUPĂ CE S-A CONSTATAT CĂ PLANUL NAȚIONAL ÎNTRUNEȘTE CRITERIILE A, B ȘI C
   Dovada minimă acceptabilă care se propune este enunțată la sfârșitul criteriilor 4-26 enumerate în continuare.
   Criterii utilizate pentru a demonstra conformitatea cu exigențele specifice de la articolul 6 din Directiva 1999/13/CE

               4.

               Planul național se aplică numai instalațiilor existente [articolul 6 alineatul (1)].

               5.

               Planul național nu se aplică activităților 4 și 11 din anexa II A [articolul 6 alineatul (1)].

               6.

               Planul național nu exclude din domeniul de aplicare al Directivei 1999/13/CE nici una dintre activitățile enumerate la anexa 1 [articolul 6 alineatul (1)].

               7.

               Planul național nu exceptează nici una dintre instalațiile existente de aplicarea dispozițiilor stabilite prin Directiva 96/61/CE [articolul 6 alineatul (1)].

               8.

               Planul național conține o listă de măsuri care au fost luate sau trebuie luate pentru atingerea obiectivului stabilit la articolul 6 alineatul (1) [articolul 6 alineatul (2)].

               9.

               Planul național detaliază mecanismul propus pentru a supraveghea punerea în aplicare a planului [articolul 6 alineatul (2)].

               10.

               Planul național cuprinde obiective intermediare obligatorii privind reducerile de emisii care se consideră nivel de referință la măsurarea progreselor făcute pentru atingerea obiectivului stabilit în articolul 6 alineatul (1) [articolul 6 alineatul (2)].

               11.

               Planul național definește activitatea sau activitățile la care se aplică [articolul 6 alineatul (2)].

               12.

               Planul național precizează nivelul de reducere a emisiilor la care trebuie să ajungă activitățile în cauză, care corespunde nivelului care s-ar obține prin aplicarea limitelor de emisie și/sau valorilor de emisie fugitivă menționate la articolul 5 alineatele (2) și (3) și la anexa II [articolul 6 alineatul (2)].

               13.

               Planul național indică numărul de instalații pe care le vizează, precum și totalul emisiilor lor și emisia totală a fiecăreia dintre activitățile în cauză [articolul 6 alineatul (2)].

               14.

               Planul național conține o descriere detaliată a instrumentelor prevăzute pentru a răspunde exigențelor sale, dovada că aceste instrumente pot fi puse în aplicare, precum și detalii privind mijloacele care vor fi utilizate pentru a se demonstra conformitatea cu planul [articolul 6 alineatul (2)].

         Criterii utilizate pentru a demonstra compatibilitatea cu alte dispoziții relevante din Directiva 1999/13/CE

               15.

               Planul național stabilește măsurile necesare care au fost luate sau care trebuie luate pentru a asigura că instalațiile la care se referă planul sunt în conformitate cu articolul 5 [cu excepția alineatului (2) și/sau (3), în cazurile autorizate de plan], cu articolele 8 și 9 și cu eventualele cerințe ale planului până la 31 octombrie 2007 [articolul 4 alineatul (1)].

               16.

               Planul național stabilește măsurile necesare care au fost luate sau care trebuie luate pentru a asigura că instalațiile la care se referă au făcut obiectul unei înregistrări sau al unei autorizări până la 31 octombrie 2007 [articolul 4 alineatul (2)].

               17.

               Planul național stabilește măsurile necesare care au fost luate sau care trebuie luate pentru a asigura că instalațiile la care se referă respectă cerințele în materie de supraveghere stabilite la articolul 8.

               18.

               Planul național stabilește măsurile necesare care au fost luate sau care trebuie luate pentru a asigura că instalațiile la care se referă sunt în mod incontestabil conforme cu valorile-limită de emisie și/sau cu valorile de emisie fugitivă stabilite prin planul național, în conformitate cu articolul 9.

               19.

               Planul național stabilește măsurile necesare care au fost luate sau care trebuie luate pentru a asigura că instalațiile la care se referă sunt conforme cu articolul 10, în cazul în care se constată o încălcare a cerințelor din directivă.

               20.

               Planul național descrie modalitatea în care rapoartele transmise Comisiei de către statele membre în conformitate cu articolul 11 trebuie să conțină date suficient de reprezentative pentru a demonstra respectarea cerințelor de la articolul 6 [articolul 11 alineatul (2)].

               21.

               Planul național descrie măsurile necesare care au fost luate sau care trebuie luate pentru a asigura accesul publicului la informațiile privind instalațiile la care se referă, în conformitate cu articolul 12.

         Criterii utilizate pentru a demonstra că planul are ca rezultat o reducere echivalentă a emisiilor anuale

               22.

               Planul național stabilește cantitatea de emisii anuale actuale provenite din instalațiile la care se referă.

               23.

               Planul național stabilește nivelul reducerii emisiilor anuale provenite din instalațiile la care se referă, care s-ar fi obținut prin aplicarea valorilor-limită de emisie pentru gazele reziduale și/sau valorile de emisie fugitivă prevăzute la articolul 5 alineatele (2) și (3) și la anexa II.

               24.

               Planul național stabilește nivelul reducerii emisiilor anuale provenite din instalațiile la care se referă, care va fi obținut prin punerea în aplicare a planului.

               25.

               Planul național demonstrează că reducerea la care se referă criteriul 24 va fi cel puțin la fel de importantă ca reducerea la care se referă criteriul 23.

         Criterii de validare a mijloacelor prin care se demonstrează respectarea planului, în conformitate cu criteriul 14 și cu articolul 6 alineatul (2)
   Planul național demonstrează că mijloacele prin care se dovedește respectarea sa sunt suficient de solide pentru a permite unei terțe persoane să verifice respectarea planului.
   Dovadă minimă acceptabilă pentru criteriile 4-26
   Statul membru trebuie să aducă o dovadă pentru patru domenii principale, rezumate după cum urmează:

               (i)

               Statul membru trebuie să înainteze o listă a instalațiilor care vor fi incluse în planul național, repartizate cel puțin în funcție de nivelul de activitate (după cum este indicat în anexa II.A) și, de preferință, în funcție de nivelul 2 Corinair/EMEP SNAP.

               (ii)

               Statul membru precizează modul în care planul național va fi pus în aplicare de către autoritatea competentă, indicând în mod special:

                           —

                           care este autoritatea competentă;

                           —

                           modul în care vor fi stabilite și controlate de către autoritatea competentă termenele de îndeplinire a cerințelor planului;

                           —

                           modul în care autoritățile competente vor păstra datele înregistrate pentru fiecare instalație care va fi inclusă în planul național;

                           —

                           modul în care aceste dosare, la nivelul instalației, vor indica detaliat activitățile la care se referă planul, măsurile luate, orele de funcționare a echipamentului, valorile-limită de emisie și/sau valorile de emisie fugitivă și/sau obiectivele intermediare obligatorii care trebuie atinse, mijloacele de supraveghere/dovedire a respectării valorilor-limită de emisie și a valorilor de emisie fugitivă;

                           —

                           care sunt metodele utilizate la verificarea conformității cu planul, la raportarea acesteia și la dovedirea realizării ei. Statul membru ar trebui să utilizeze un bilanț masic, în conformitate cu anexa III, sau o serie de proceduri de măsurare a concentrațiilor ponderale și a ratelor debitului volumetric în conformitate cu normele internaționale și europene recunoscute. În cazul în care statul membru propune alte mijloace de demonstrare, ca alternativă, planul național trebuie să dovedească că acestea sunt tot atât de riguroase.

               (iii)

               Statul membru trebuie să prezinte un inventar al emisiilor pentru toate instalațiile vizate de planul național. Statul membru aduce dovada sub formă de date reprezentative și de metodologii documentate pentru a permite verificarea independentă a emisiilor declarate. Inventarul în cauză trebuie realizat astfel încât să permită să se demonstreze echivalența cu directiva și statul membru furnizează calcule reprezentative ale reducerilor de emisii anuale declarate conform criteriilor 23 și 24, pentru a permite verificarea independentă a metodelor de calcul.

               (iv)

               Statul membru trebuie să descrie modul în care planul național, obiectivele sale și progresele realizate de diverse instalații în vederea atingerii acestor obiective vor fi puse la dispoziția publicului. În unele cazuri este posibil ca informațiile stabilite să fie considerate confidențiale și deci să nu fie puse la dispoziția publicului. Este vorba mai ales despre:

                           —

                           identitatea instalațiilor de natură militară;

                           —

                           detalii privind unele instalații pentru care indicatorii volumului de producție pot fi o chestiune delicată din punct de vedere comercial, ca de pildă aporturile de solvent, orele de funcționare și ratele debitului volumetric.


title: Decizia (UE) 2016/784 a Consiliului din 12 mai 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți (linia bugetară 04 03 01 03)

text:
                  20.5.2016

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 131/70

            DECIZIA (UE) 2016/784 A CONSILIULUI
      din 12 mai 2016
      privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți (linia bugetară 04 03 01 03)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 46 și 48, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
      având în vedere propunerea Comisiei Europene,
      întrucât:

                  (1)

                  Acordul privind Spațiul Economic European (2) („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

                  (2)

                  În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, Protocolul 31 la Acordul privind SEE („Protocolul 31”).

                  (3)

                  Protocolul 31 conține dispoziții specifice privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

                  (4)

                  Este oportun să se continue cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include cooperarea în materie de libera circulație a lucrătorilor, coordonarea sistemelor de securitate socială și măsuri în favoarea migranților, inclusiv a migranților din țări terțe.

                  (5)

                  Prin urmare, Protocolul 31 ar trebui modificat pentru ca această cooperare extinsă să poată continua după data de 31 decembrie 2015.

                  (6)

                  În consecință, poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la modificarea propusă a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
      Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la Bruxelles, 12 mai 2016.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            F. MOGHERINI

         (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

         (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

         PROIECT
         DECIZIA NR. …/2016 A COMITETULUI MIXT AL SEE
         de modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți
         COMITETUL MIXT AL SEE,
         având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 86 și 98,
         întrucât:

                     (1)

                     Este oportun să se extindă cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE pentru a include cooperarea în materie de libera circulație a lucrătorilor, coordonarea sistemelor de securitate socială și măsuri în favoarea migranților, inclusiv a migranților din țări terțe.

                     (2)

                     Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat pentru ca această cooperare extinsă să se poată realiza de la 1 ianuarie 2016,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
         Articolul 1
         În Protocolul 31 la Acordul privind SEE, la articolul 5 alineatele (5) și (13), cuvintele „și 2015” se înlocuiesc cu „, 2015 și 2016”.
         Articolul 2
         Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei la care s-a efectuat ultima notificare în temeiul articolului 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (*).
         Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2016.
         Articolul 3
         Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles,

                  Pentru Comitetul mixt al SEE

                  Președintele

                  Secretarii

                  Comitetului mixt al SEE

            (*)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: Decizia (UE) 2015/1640 a Parlamentului European din 29 aprilie 2015 privind închiderea conturilor Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru exercițiul financiar 2013

text:
               30.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/181

      DECIZIA (UE) 2015/1640 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 29 aprilie 2015
      privind închiderea conturilor Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru exercițiul financiar 2013
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru exercițiul financiar 2013,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile centrului (1),

                  —

                  având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2013, în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 17 februarie 2015 privind descărcarea de gestiune a centrului cu privire la execuția bugetului pentru exercițiul financiar 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3),

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (4), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 337/1975 al Consiliului din 10 februarie 1975 privind înființarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (5), în special articolul 12a,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6),

                  —

                  având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7), în special articolul 108,

                  —

                  având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (A8-0079/2015),

         1.

            ia act de conturile anuale finale ale Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale, astfel cum sunt anexate la raportul Curții de Conturi;

         2.

            aprobă închiderea conturilor Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru exercițiul financiar 2013;

         3.

            încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

               Președintele

            Martin SCHULZ

               Secretarul general

            Klaus WELLE

         (1)  JO C 442, 10.12.2014, p. 42.

         (2)  A se vedea nota de subsol 1.

         (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (4)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (5)  JO L 39, 13.2.1975, p. 1.

         (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (7)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: Decizia (UE) 2015/1659 a Parlamentului European din 29 aprilie 2015 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați aferent exercițiului financiar 2013

text:
               30.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/249

      DECIZIA (UE) 2015/1659 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 29 aprilie 2015
      privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați aferent exercițiului financiar 2013
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați pentru exercițiul financiar 2013,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați pentru exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile institutului (1),

                  —

                  având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2013 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 17 februarie 2015 privind descărcarea de gestiune a institutului cu privire la execuția bugetului pentru exercițiul financiar 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3),

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (4), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1922/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind înființarea unui Institut European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (5), în special articolul 15,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6),

                  —

                  având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7), în special articolul 108,

                  —

                  având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen (A8-0098/2015),

         1.

            acordă directorului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului institutului aferent exercițiului financiar 2013;

         2.

            își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

         3.

            încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

               Președintele

            Martin SCHULZ

               Secretarul general

            Klaus WELLE

         (1)  JO C 442, 10.12.2014, p. 167.

         (2)  A se vedea nota de subsol 1.

         (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (4)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (5)  JO L 403, 30.12.2006, p. 9.

         (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (7)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: Decizia (UE) 2017/1789 a Consiliului din 25 septembrie 2017 de abrogare a Deciziei 2009/415/CE privind existența unui deficit excesiv în Grecia

text:
               4.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 256/5

         DECIZIA (UE) 2017/1789 A CONSILIULUI
   din 25 septembrie 2017
   de abrogare a Deciziei 2009/415/CE privind existența unui deficit excesiv în Grecia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (12),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 27 aprilie 2009, în urma unei recomandări a Comisiei, Consiliul a decis, prin Decizia 2009/415/CE a Consiliului (1) în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din Tratatul de instituire a Comunității Europene (TCE), că în Grecia exista un deficit excesiv. Consiliul a remarcat că deficitul public ajunsese la 3,5 % din PIB în 2007, depășind astfel valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat, și că era estimat la 3,6 % din PIB în 2008 (exceptând măsurile cu caracter excepțional, sau la 3,4 % din PIB incluzând măsurile cu caracter excepțional). Pentru 2009, proiecțiile indicau un deficit public de 4,4 % din PIB (sau de 3,7 % incluzând veniturile cu caracter excepțional). Datoria publică brută se situase la 94,8 % din PIB în 2007 și la 94,6 % din PIB în 2008, cu mult peste valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat. Previziunile intermediare ale Comisiei din ianuarie 2009 preconizau o creștere ulterioară a ponderii datoriei publice în PIB, care urma să atingă 96,3 % din PIB în 2009 și 98,5 % din PIB în 2010.

               (2)

               La 27 aprilie 2009, în conformitate cu articolul 104 alineatul (7) din TCE și cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (2), pe baza unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul a emis o recomandare adresată Greciei de corectare a deficitului excesiv până cel târziu în 2010, aducând deficitul public sub nivelul de 3 % din PIB într-un mod credibil și sustenabil. În acest scop, Consiliul a stabilit termenul-limită de 27 octombrie 2009 pentru luarea unor măsuri eficace de către autoritățile elene.

               (3)

               La 30 noiembrie 2009, Consiliul a stabilit în conformitate cu articolul 126 alineatul (8) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) că Grecia nu luase măsuri eficace; în consecință, la 16 februarie 2010, în urma unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul a somat Grecia în conformitate cu articolul 126 alineatul (9) din TFUE să ia măsuri pentru corectarea deficitului excesiv până cel târziu în 2012. Consiliul a stabilit, de asemenea, termenul-limită de 15 mai 2010 pentru întreprinderea unor acțiuni eficace.

               (4)

               În 2010, în urma deteriorării foarte grave a situației financiare a guvernului elen, statele membre a căror monedă este euro au decis, acționând la cererea Greciei, să îi furnizeze sprijin pentru stabilitate în vederea salvgardării situației financiare a zonei euro în ansamblu, în coroborare cu asistența multilaterală acordată de Fondul Monetar Internațional. Începând din luna martie 2012, sprijinul acordat de statele membre a căror monedă este euro a luat forma unui împrumut din partea Fondului european de stabilitate financiară.

               (5)

               La 10 mai 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/320/UE (3) adresată Greciei în temeiul articolului 126 alineatul (9) și al articolului 136 din TFUE în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii bugetare și a somat Grecia să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru corectarea deficitului excesiv cel târziu până în 2014.

               (6)

               Decizia 2010/320/UE a fost modificată în mod substanțial de mai multe ori. Decizia a fost reformată la 12 iulie 2011 prin Decizia 2011/734/UE a Consiliului (4). Ulterior, Decizia 2011/734/UE a fost modificată în mod semnificativ de mai multe ori în perioada cuprinsă între 8 noiembrie 2011 și decembrie 2012 (5).

               (7)

               La 8 iulie 2015, Grecia a solicitat asistență financiară din partea Mecanismului european de stabilitate (MES) sub forma unui împrumut pe trei ani, iar la 12 iulie 2015 s-a ajuns la un acord de principiu cu privire la acordarea unui împrumut pentru Grecia în valoare de până la 86 de miliarde EUR.

               (8)

               În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 472/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6), în special articolul 7, un stat membru care solicită asistență financiară din partea MES trebuie să pregătească un program de ajustare macroeconomică (denumit în continuare „programul”), în vederea aprobării de către Consiliu. Un astfel de program ar trebui să asigure adoptarea unui set de reforme necesare pentru îmbunătățirea sustenabilității finanțelor publice și a cadrului de reglementare.

               (9)

               Programul pregătit de Grecia a fost aprobat prin Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/1411 a Consiliului (7). Memorandumul de înțelegere privind condițiile specifice de politică economică, încheiat între Comisie acționând în numele MES și autoritățile elene, a fost semnat la 19 august 2015.

               (10)

               La 19 august 2015, în urma unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2015/1410 (8) în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE și a somat Grecia să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv cel târziu până în 2017.

               (11)

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 472/2013, Grecia a fost scutită de raportarea separată în cadrul procedurii de deficit excesiv și a efectuat raportarea în cadrul programului.

               (12)

               În iunie 2016, Grecia a finalizat cu succes prima evaluare a programului. La 15 iunie 2017, Eurogrupul a salutat punerea în aplicare de către Grecia a acțiunilor preliminare pentru cea de a doua evaluare, deschizând calea pentru închiderea respectivei evaluări. Cu ocazia reuniunilor Eurogrupului din 24 mai 2016 și 15 iunie 2017, s-au oferit clarificări cu privire la măsurile care urmau să fie luate pentru a asigura sustenabilitatea datoriei elene, dacă este necesar, la finalizarea cu succes a programului.

               (13)

               În conformitate cu articolul 4 din Protocolul nr. 12 privind procedura aplicabilă deficitelor excesive, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE, Comisia furnizează datele necesare pentru punerea în aplicare a procedurii. În cadrul aplicării respectivului protocol, statele membre notifică date privind deficitele și datoriile publice și alte variabile conexe, de două ori pe an, și anume înainte de 1 aprilie și de 1 octombrie, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului (9).

               (14)

               Consiliul ia decizii de abrogare a deciziilor privind existența unui deficit excesiv pe baza datelor notificate. Mai mult, o decizie privind existența unei situații de deficit excesiv ar trebui să fie abrogată numai dacă previziunile Comisiei indică faptul că deficitul nu va depăși valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat pe parcursul perioadei analizate în previziuni (10).

               (15)

               Pe baza datelor furnizate de Comisie (Eurostat) în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 479/2009, ca urmare a notificării transmise de Grecia în aprilie 2017 și având în vedere prima revizuire a programului, precum și previziunile Comisiei din primăvara anului 2017, se desprind următoarele concluzii:

                           —

                           Începând cu 2009, când deficitul a atins nivelul maxim de 15,1 % din PIB, soldul bugetului general s-a îmbunătățit constant, deficitul scăzând la 5,9 % în 2015 (3,2 % din PIB excluzând impactul net al intervențiilor guvernamentale de sprijinire a sectorului financiar, astfel cum au fost raportate de Eurostat) și transformându-se în cele din urmă într-un excedent de 0,7 % din PIB în 2016 (11). În linii generale, reducerea deficitului a fost determinată în proporție egală de reducerea cheltuielilor și de consolidarea veniturilor publice.

                           —

                           Ținând seama de pachetul de măsuri bugetare adoptat în contextul primei revizuiri, care se preconizează că va genera 3 % din PIB în cursul anului 2018, precum și de măsurile convenite în cadrul celei de a doua revizuiri, care vizează compensarea, în parte, a implicațiilor bugetare a implementării la nivel național a schemei privind venitul de solidaritate socială, previziunile Comisiei din primăvara anului 2017 preconizează un deficit de 1,2 % din PIB în 2017 și un excedent de 0,6 % din PIB în 2018, în ipoteza menținerii acelorași politici. Măsurile evidențiate în Strategia bugetară pe termen mediu pentru perioada 2018-2021, adoptată de autoritățile elene în mai 2017 după data-limită a previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, sunt așteptate să îmbunătățească rezultatele bugetare preconizate pentru 2018 și pe termen mediu. Astfel, pe parcursul perioadei analizate în previziuni, deficitul ar trebui să rămână sub valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat.

                           —

                           Pe fondul unor deficite bugetare mari, al scăderii PIB-ului nominal și al sprijinului financiar acordat sectorului bancar, și în ciuda unei restructurări semnificative a datoriei în 2012, ponderea datoriei publice în PIB a crescut în Grecia de la 109,4 % în 2008 (12), la 179,0 % în 2016. În special, ponderea datoriei Greciei în PIB a crescut de la 177,4 % în 2015 la 179,0 % în 2016, întrucât excedentul bugetar din 2016 a fost parțial utilizat pentru crearea rezervelor de numerar necesare. Creșterea a fost legată și de ajustarea stoc-flux pozitivă suplimentară datorată lichidării arieratelor care, în conformitate cu normele statistice, nu erau înregistrate în datoria publică. Se preconizează că ponderea datoriei în PIB va rămâne stabilă în 2017, pe măsură ce programul de lichidare a arieratelor continuă, însă în 2018 se preconizează că ea va scădea la 174,6 % din PIB ca urmare a unui excedent bugetar și a unor condiții ciclice favorabile.

               (16)

               În urma publicării de către Comisie (Eurostat) în aprilie 2017 a rezultatelor bugetare ale Greciei pentru 2016, și pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, Grecia îndeplinește condițiile pentru a permite Consiliului să abroge decizia sa privind existența unui deficit excesiv în Grecia. În același timp, o serie de alte elemente, cum ar fi traiectoria bugetară pe termen mediu, care sunt relevante pentru o recomandare a Comisiei adresată Consiliului de abrogare a deciziei sale privind existența unui deficit excesiv în Grecia, au făcut și ele obiectul unor discuții în cadrul reuniunii Eurogrupului din 15 iunie 2017.

               (17)

               Începând din 2017, care este anul următor corectării deficitului excesiv, Grecia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și va continua să fie monitorizată în cadrul programului care acoperă perioada până la mijlocul anului 2018. Ulterior, Grecia ar trebui să înregistreze progrese în direcția atingerii obiectivului său bugetar pe termen mediu într-un ritm adecvat, inclusiv prin respectarea criteriului de referință privind cheltuielile, și să se conformeze criteriului datoriei în conformitate cu articolul 2 alineatul (1a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

               (18)

               În conformitate cu articolul 126 alineatul (12) din TFUE, o decizie a Consiliului privind existența unui deficit excesiv urmează să fie abrogată atunci când deficitul excesiv din statul membru în cauză a fost corectat, în opinia Consiliului.

               (19)

               În opinia Consiliului, deficitul excesiv din Grecia a fost corectat și, în consecință, Decizia 2009/415/CE ar trebui să fie abrogată,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În urma unei evaluări globale rezultă că situația de deficit excesiv din Grecia a fost corectată.
   Articolul 2
   Decizia 2009/415/CE se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se adresează Republicii Elene.

      Adoptată la Bruxelles, 25 septembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. MAASIKAS

      (1)  Decizia 2009/415/CE a Consiliului din 27 aprilie 2009 privind existența unui deficit excesiv în Grecia (JO L 135, 30.5.2009, p. 21).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

      (3)  Decizia 2010/320/UE a Consiliului din 8 iunie 2010 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 145, 11.6.2010, p. 6).

      (4)  Decizia 2011/734/UE a Consiliului din 12 iulie 2011 adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 296, 15.11.2011, p. 38).

      (5)  Decizia 2011/791/UE a Consiliului din 8 noiembrie 2011 de modificare a Deciziei 2011/734/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 320, 3.12.2011, p. 28); Decizia 2012/211/UE a Consiliului din 13 martie 2012 de modificare a Deciziei 2011/734/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 113, 25.4.2012, p. 8); Decizia 2013/6/UE a Consiliului din 4 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2011/734/UE adresată Greciei în vederea consolidării și a aprofundării supravegherii fiscale și de notificare a Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 4, 9.1.2013, p. 40).

      (6)  Regulamentul (UE) nr. 472/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind consolidarea supravegherii economice și bugetare a statelor membre din zona euro care întâmpină sau care sunt amenințate de dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor financiară (JO L 140, 27.5.2013, p. 1).

      (7)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/1411 a Consiliului din 19 august 2015 privind aprobarea programului de ajustare macroeconomică pentru Grecia (JO L 219, 20.8.2015, p. 12). Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/1411 a fost republicată în toate limbile oficiale în JO L 91, 7.4.2016, p. 27.

      (8)  Decizia (UE) 2015/1410 a Consiliului din 19 august 2015 de notificare a Greciei în vederea adoptării unor măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (JO L 219, 20.8.2015, p. 8). Decizia (UE) 2015/1410 a fost republicată în toate limbile oficiale în JO L 91, 7.4.2016, p. 18.

      (9)  Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea Protocolului privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene (JO L 145, 10.6.2009, p. 1).

      (10)  În conformitate cu documentul intitulat „Specificații privind punerea în aplicare a Pactului de stabilitate și creștere și orientări referitoare la forma și conținutul programelor de stabilitate și de convergență”, astfel cum a fost convenit de Comitetul economic și financiar (CEF) la 15 mai 2017. A se vedea: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-9344-2017-INIT/en/pdf

      (11)  Pe baza datelor furnizate de Eurostat, soldul primar al bugetului general a atins 3,9 % din PIB în 2016. Din punctul de vedere al definiției din program, soldul primar s-a situat la 4,2 % din PIB. Definiția din program exclude costurile punctuale legate de recapitalizarea băncilor, cheltuielile legate de migrație minus transferurile din partea Uniunii, transferurile legate de decizii ale statelor membre a căror monedă este euro cu privire la veniturile băncilor centrale naționale din zona euro (profituri echivalente SMP și ANFA) și o parte a veniturilor din privatizare, însă ea include variația stocului de rambursări de impozite neprocesate restante.

      (12)  Ponderea datoriei publice în PIB în 2008 a fost revizuită în sens crescător, de la valoarea publicată inițial, de 94,6 % din PIB, datorită unor revizuiri statistice care au afectat atât datoria publică, cât și PIB-ul.


title: Decizia (UE) 2017/1641 a Parlamentului European din 27 aprilie 2017 privind închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015

text:
               29.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/175

         DECIZIA (UE) 2017/1641 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 27 aprilie 2017
   privind închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015, însoțit de răspunsul centrului (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2015 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2017 privind descărcarea de gestiune a centrului în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2015 (05873/2017 – C8-0054/2017),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2965/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 de înființare a Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (4), în special articolul 14,

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa IV la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A8-0075/2017),

               1.

               aprobă închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015;

               2.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Antonio TAJANI

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 449, 1.12.2016, p. 27.

      (2)  A se vedea nota de subsol 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 314, 7.12.1994, p. 1.

      (5)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.