title: Decizia (UE) 2017/2307 a Consiliului din 9 octombrie 2017 privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Chile privind comerțul cu produse ecologice

text:
               14.12.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 331/1

         DECIZIA (UE) 2017/2307 A CONSILIULUI
   din 9 octombrie 2017
   privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Chile privind comerțul cu produse ecologice
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v) și cu articolul 218 alineatul (7),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia (UE) 2017/436 a Consiliului (2), Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Chile privind comerțul cu produse ecologice (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 27 aprilie 2017, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)

               În acord, Uniunea și Republica Chile recunosc echivalența normelor lor privind producția ecologică și a sistemelor de control referitoare la produsele ecologice.

               (3)

               Acordul urmărește stimularea comerțului cu produse ecologice, contribuția la dezvoltarea și extinderea sectorului produselor ecologice în Uniune și în Republica Chile și obținerea unui nivel ridicat de respectare a principiilor care guvernează normele privind producția ecologică, de garantare a sistemelor de control și de integritate a produselor ecologice. Acordul urmărește, de asemenea, să îmbunătățească protecția logourilor respective ale Uniunii și ale Republicii Chile și să consolideze cooperarea dintre părți în materie de reglementare cu privire la aspecte legate de producția ecologică.

               (4)

               Comitetul mixt pentru produsele ecologice (denumit în continuare „comitetul mixt”), instituit în temeiul articolului 8 alineatul (1) din acord, se ocupă de anumite aspecte legate de punerea în aplicare a acordului. În special, comitetul mixt deține competența de a modifica lista produselor prevăzută în anexele I și II la acord. Comisia ar trebui să fie autorizată să reprezinte Uniunea în comitetul mixt.

               (5)

               Ar trebui să se confere Comisiei competența de a aproba, în numele Uniunii, modificări ale listelor de produse din anexele I și II la acord, cu condiția ca aceasta să informeze reprezentanții statelor membre în legătură cu modificările pentru care intenționează să-și dea aprobarea în cadrul comitetului mixt și să le furnizeze reprezentanților statelor membre toate informațiile relevante pe baza cărora a concluzionat că echivalența poate fi acceptată.

               (6)

               De asemenea, în scopul de a face posibilă o reacție rapidă în cazul în care nu mai sunt întrunite condițiile pentru echivalență, ar trebui să se confere Comisiei competența de a suspenda în mod unilateral recunoașterea echivalenței, cu condiția să informeze în această privință în prealabil reprezentanții statelor membre.

               (7)

               În cazurile în care reprezentanții statelor membre care reprezintă o minoritate de blocare ar formula obiecții față de poziția prezentată de Comisie, nu ar trebui să i se permită Comisiei să aprobe modificări ale listelor de produse din anexele I și II și nici să suspende recunoașterea echivalenței. În aceste cazuri, Comisia ar trebui să prezinte o propunere de decizie a Consiliului în temeiul articolului 218 alineatul (9) din tratat.

               (8)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Se aprobă, în numele Uniunii, Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Chile privind comerțul cu produse ecologice.
   (2)   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 15 primul paragraf din acord (3).
   Articolul 3
   Comisia reprezintă Uniunea în cadrul comitetului mixt.
   Articolul 4
   Modificările aduse listelor de produse din anexele I și II la acord, efectuate în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) litera (b) din acord, se aprobă de către Comisie în numele Uniunii.
   Înainte să aprobe modificările aduse anexei I sau II la acord, Comisia îi informează pe reprezentanții statelor membre cu privire la poziția anticipată a Uniunii, furnizându-le un document de informare care prezintă rezultatele evaluării echivalenței efectuate în ceea ce privește lista nouă sau actualizată a produselor prevăzută în anexa I sau II, inclusiv:

               (a)

               lista produselor în cauză, însoțită de o indicație a cantităților preconizate pentru exportul către Uniune;

               (b)

               normele de producție aplicate produselor în cauză în Republica Chile, însoțite de o indicație referitoare la modul în care au fost soluționate toate eventualele diferențe substanțiale în raport cu dispozițiile aplicabile ale Uniunii;

               (c)

               dacă este relevant, sistemul de control nou sau actualizat aplicat produselor în cauză, însoțit de o indicație referitoare la modul în care au fost soluționate toate eventualele diferențe substanțiale în raport cu dispozițiile aplicabile ale Uniunii;

               (d)

               oricare alte informații pe care Comisia le consideră relevante.

         În cazul în care un număr de reprezentanți ai statelor membre care reprezintă o minoritate de blocare, în conformitate cu articolul 238 alineatul (3) litera (a) al doilea paragraf din tratat, formulează obiecții, Comisia înaintează o propunere în conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din tratat.
   Articolul 5
   Orice decizie a Uniunii de a suspenda în mod unilateral, în conformitate cu articolul 3 alineatele (4) și (5) din acord, recunoașterea echivalenței actelor cu putere de lege și a actelor administrative enumerate în anexa IV la acord, inclusiv versiunile actualizate și consolidate ale acestora, astfel cum se menționează în anexa V la acord, se adoptă de către Comisie.
   Înainte de a adopta o astfel de decizie, Comisia îi informează pe reprezentanții statelor membre în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 4 din prezenta decizie.
   Articolul 6
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2018.

      Adoptată la Luxemburg, 9 octombrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. KIISLER

      (1)  Aprobarea din 14 septembrie 2017 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Decizia (UE) 2017/436 a Consiliului din 6 martie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Chile privind comerțul cu produse ecologice (JO L 67, 14.3.2017, p. 33).

      (3)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia de punere în aplicare (UE) 2017/2351 a Consiliului din 9 august 2016 privind aplicarea unei amenzi Spaniei pentru nerespectarea obligației de a lua măsuri eficace pentru a remedia un deficit excesiv

text:
               16.12.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 336/27

         DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2017/2351 A CONSILIULUI
   din 9 august 2016
   privind aplicarea unei amenzi Spaniei pentru nerespectarea obligației de a lua măsuri eficace pentru a remedia un deficit excesiv
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1173/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind aplicarea eficientă a supravegherii bugetare în zona euro (1), în special articolul 6,
   întrucât:

               (1)

               Printr-o decizie adoptată la 12 iulie 2016 în temeiul articolului 126 alineatul (8) din tratat, Consiliul a stabilit că Spania nu a luat măsuri eficace în vederea corectării deficitului excesiv ca răspuns la recomandarea Consiliului din 21 iunie 2013, în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat.

               (2)

               Ca urmare a deciziei Consiliului din 12 iulie 2016, conform căreia Spania nu a luat măsuri eficace în vederea corectării deficitului excesiv, Comisia ar trebui să recomande Consiliului să aplice o amendă.

               (3)

               Amenda care urmează să fie aplicată Spaniei ar trebui, în principiu, să se ridice la 0,2 % din PIB-ul acestei țări pentru anul precedent, dar valoarea sa poate fi redusă sau anulată în virtutea unor circumstanțe economice excepționale sau pe baza unei cereri motivate din partea statului membru în cauză.

               (4)

               PIB-ul Spaniei pe 2015 a fost de 1 081,19 miliarde EUR, iar 0,2 % din acest PIB corespunde sumei de 2 162,38 milioane EUR.

               (5)

               Conform articolului 2 punctul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1173/2011, „circumstanțe economice excepționale” înseamnă circumstanțe în care un deficit public excesiv care depășește valoarea de referință este considerat excepțional în sensul articolului 126 alineatul (2) litera (a) a doua liniuță din tratat și în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (2). Potrivit acestui din urmă regulament, un astfel de excedent este excepțional atunci când își are originea (i) într-un eveniment neobișnuit aflat în afara controlului respectivului stat membru și cu o influență majoră asupra poziției financiare a administrației publice sau (ii) într-o recesiune economică gravă, ceea ce înseamnă o rată anuală negativă de creștere a PIB-ului sau o pierdere acumulată de producție de-a lungul unei perioade prelungite de creștere anuală foarte mică a PIB-ului în raport cu potențialul acestuia.

               (6)

               O evaluare a aplicării condițiilor menționate mai sus în cazul Spaniei duce la următoarele concluzii:

                           —

                           După zece trimestre consecutive de creștere negativă a PIB-ului real, în Spania s-a înregistrat din nou creștere economică în al treilea trimestru al anului 2013. Creșterea PIB-ului real a atins 1,4 % în 2014 și s-a accelerat până la 3,2 % în 2015. Conform previziunilor actualizate ale Comisiei din primăvara anului 2016, se estimează că PIB-ul real va crește cu până la 2,9 % în 2016. Aceasta reprezintă o revizuire în sens ascendent, cu 0,3 puncte procentuale în comparație cu previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, determinată de consumul privat și public mai ridicat decât se preconizase în primul trimestru al acestui an. În consecință, nu a existat o criză economică severă în perioada care face obiectul Recomandării Consiliului din 21 iunie 2013 (și anume, 2013-2016).

                           —

                           În plus, nu au avut loc evenimente neobișnuite situate în afara controlului autorităților, cu impact major asupra finanțelor publice, în perioada 2013-2016. Deși inflația din Spania a fost surprinzător de redusă, chiar negativă în 2014, impactul acesteia asupra finanțelor publice nu a fost unul major, deoarece ea a fost compensată în mare măsură de creșterea peste așteptări a PIB-ului real, în timp ce crearea rapidă de locuri de muncă și creșterea bogată în venituri fiscale au favorizat reducerea deficitului.

               (7)

               Prin urmare, nu există circumstanțe economice excepționale care ar justifica o reducere a cuantumului amenzii.

               (8)

               La 13 iulie 2016, Spania a prezentat Comisiei o cerere motivată, prin care i se solicita acesteia să recomande Consiliului stabilirea la zero a cuantumului amenzii. În susținerea cererii sale, Spania a oferit următoarele argumente:
               Spania reamintește importantele sale realizări în ceea ce privește implementarea unei agende de reforme cuprinzătoare, în pofida unui context economic extrem de dificil, care s-au dovedit decisive pentru sprijinirea redresării viguroase a activității economice și crearea de locuri de muncă, precum și pentru corectarea dezechilibrelor acumulate. Spania subliniază, de asemenea, efortul fiscal semnificativ implementat în urma crizei și impactul negativ al inflației scăzute și chiar negative asupra procesului de ajustare fiscală și a economiei în ansamblu. Sunt abordate, de asemenea, aspecte metodologice privind presupusa incapacitate a actualei metodologii de evaluare a conformității cu PSC de a ține seama de o eventuală inflație negativă neașteptată sau de a măsura cu acuratețe creșterea potențială a PIB-ului în cazul Spaniei. În fine, Spania face bilanțul măsurilor și al angajamentelor luate în vederea reducerii deficitului public în 2016 și își reafirmă angajamentul de a corecta deficitul excesiv până în 2017.

               (9)

               O evaluare a argumentelor menționate mai sus duce la considerațiile expuse în continuare.

               (10)

               Economia spaniolă a cunoscut o redresare semnificativă în ultimii ani datorită, de asemenea, reformelor întreprinse într-un mediu economic dificil care au contribuit la reducerea rigidităților existente pe piețele muncii și produselor. Finalizarea cu succes a programului de asistență financiară pentru recapitalizarea instituțiilor financiare din Spania, de la începutul anului 2014, și reformele structurale majore care au fost efectuate în paralel au creat o bază solidă pentru redresarea economică. Chiar și după încheierea programului, Spania a continuat să pună în aplicare reforme structurale, inclusiv o reformă a cadrului privind insolvența, finalizarea restructurării sectorului bancar, reforma administrației publice și crearea unui consiliu bugetar independent. Sprijinită de politica monetară și de un cadru consolidat de guvernanță a zonei euro, Spania a pregătit terenul pentru revenirea fluxurilor de capital și îmbunătățirea condițiilor financiare. Odată cu reluarea creșterii economice în cea de a doua jumătate a anului 2013, reechilibrarea internă și externă a avansat, fiind susținută, de asemenea, de câștiguri la nivel de competitivitate, datorate reformelor. Redresarea este însoțită de crearea unui număr semnificativ de locuri de muncă, ea fiind sprijinită de moderarea continuă a salariilor și de impactul reformelor de pe piața muncii. În pofida progreselor în ceea ce privește reechilibrarea economiei, există în continuare provocări importante, deoarece nivelul încă ridicat al datoriei publice și private, care se reflectă în nivelul foarte ridicat al datoriei externe nete, expune Spania unor riscuri rezultând din modificarea percepției pieței, în timp ce rata încă ridicată a șomajului reprezintă un obstacol în calea ajustării economice.

               (11)

               Deși Spania nu a luat măsuri eficace pentru a reduce deficitul excesiv, în conformitate cu Recomandarea Consiliului din 21 iunie 2013, ar trebui recunoscut faptul că Spania a făcut deja eforturi bugetare considerabile pentru a corecta acest deficit excesiv în bugetul pentru 2012 și, într-o mai mică măsură, în cel pentru 2013. Încetinirea eforturilor de consolidare, evidențiată în decizia Consiliului din 12 iulie 2016 a urmat acestui efort structural fiscal semnificativ și s-a produs în urma unor condiții economice dificile care au afectat coeziunea socială. Într-adevăr, în pofida redresării viguroase a economiei începând din al treilea trimestru al anului 2013, Spania a continuat să se confrunte cu condiții economice nefavorabile în perioada care face obiectul celei mai recente recomandări a Consiliului. Deviația PIB-ului a ajuns la – 8,5 % din PIB-ul potențial în 2013 și, deși s-a îmbunătățit rapid, aceasta era încă în mare măsură negativă în 2015, și anume – 4,0 %. Rata șomajului a atins un nivel maxim de 26,1 % în 2013, iar excluziunea și inegalitatea socială s-au înrăutățit în urma crizei, astfel încât proporția persoanelor amenințate de riscul sărăciei sau al excluziunii sociale a ajuns până la 29,2 % în 2014, una dintre cele mai ridicate rate din Uniune.

               (12)

               În acest context, în timp ce unele dintre măsurile luate în ultimii ani au avut un impact negativ direct asupra finanțelor publice, ele pot contribui la creșterea economică și la ocuparea forței de muncă pe termen mediu și lung, consolidând, astfel, viabilitatea finanțelor publice. Scutirile și reducerile contribuțiilor la sistemul de securitate socială au contribuit la persistența deficitului public, dar, într-o anumită măsură, acestea au sprijinit coeziunea socială deoarece au vizat persoanele cu venituri mici, lucrătorii mai slab calificați și noile contracte cu durată nedeterminată. Reformele fiscale adoptate la sfârșitul anului 2014, deși subfinanțate, sunt menite să facă structurile fiscale mai favorabile creșterii și să îmbunătățească guvernanța și echitatea în materie fiscală.

               (13)

               Pentru 2016, guvernul spaniol, în calitatea sa de guvern interimar, a luat măsuri cu efect de reducere a deficitului, în urma recomandării Comisiei din 9 martie 2016 privind măsurile care trebuie luate de Spania pentru a asigura corectarea la timp a deficitului său excesiv, iar acest lucru este binevenit. În special, în vederea punerii în aplicare a unor dispoziții din legislația națională pentru a consolida disciplina fiscală a administrațiilor regionale, la 6 aprilie, guvernul a solicitat unui număr de 12 administrații regionale să aprobe reducerea creditelor bugetare pentru a asigura respectarea țintelor de deficit pe care acestea le au pentru 2016. În timp ce reducerile cheltuielilor pentru 2016 adoptate până în prezent de aceste administrații sunt considerabil mai mici decât valoarea preconizată raportată în programul de stabilitate pentru 2016, administrația centrală din Spania a aprobat o reducere a creditelor bugetare reprezentând aproximativ 0,2 % din PIB. La 13 iulie, guvernul interimar din Spania și-a anunțat angajamentul de a institui noi măsuri binevenite de reducere a deficitului. În ceea ce privește veniturile, au fost avute în vedere modificări ale legii privind impozitul pe profit al întreprinderilor, care urmează să fie adoptate de îndată ce noul guvern va fi format, pentru a compensa pierderea de venituri de aproximativ 0,5 % din PIB preconizată pentru 2016 în urma modificărilor aduse regulamentului privind plata eșalonată (pagos fraccionados) a impozitului pe profitul societăților, astfel încât să se asigure că veniturile din impozitul pe profitul societăților ating nivelul preconizat în programul de stabilitate pentru 2016. În ceea ce privește cheltuielile, devansarea datei închiderii anului fiscal al administrației centrale, adoptată la 14 iulie, poate contribui la limitarea evoluției cheltuielilor în a doua jumătate a anului 2016. Cu toate acestea, aceste măsuri sunt în continuare supuse unor riscuri de implementare considerabile, în special în ceea ce privește adoptarea la timp de către parlament a modificărilor care ar trebui aduse legii privind impozitul pe profitul întreprinderilor și în ceea ce privește capacitatea lor de a compensa deficitul preconizat la nivelul veniturilor din impozitul pe profitul întreprinderilor. Guvernul s-a angajat, de asemenea, să ia măsuri suplimentare împotriva fraudei fiscale.

               (14)

               Cererea motivată adresată Comisiei de către Spania evidențiază, de asemenea, impactul negativ al inflației scăzute și chiar al inflației negative asupra procesului de ajustare fiscală și asupra economiei în ansamblu. Astfel cum s-a afirmat în decizia Consiliului din 12 iulie 2016, în perioada 2013-2015, inflația din Spania (măsurată pe baza deflatorului PIB) a fost, într-adevăr, semnificativ mai scăzută decât în scenariul macroeconomic de referință care a stat la baza recomandării (ea fiind chiar negativă în 2014, și anume – 0,4 %). Cu toate acestea, impactul negativ al inflației scăzute sau chiar negative asupra rezultatelor bugetare din Spania a fost compensat în mare măsură de creșterea peste așteptări a PIB-ului real.

               (15)

               Spania invocă, de asemenea, aspecte metodologice privind presupusa incapacitate a actualei metodologii de luare a unor măsuri eficace de a ține seama de o inflație negativă neașteptată sau de a măsura cu acuratețe creșterea potențială a PIB-ului în cazul Spaniei. În ceea ce privește posibila subestimare a efortului structural realizat în Spania, trebuie amintit că, pentru a estima creșterea potențială, Comisia aplică metodologia funcției de producție, stabilită de comun acord și avizată de către Consiliu. În ceea ce privește impactul inflației negative, Comisia recunoaște în analizele sale că metodologia convenită pentru supravegherea fiscală – și bazată pe corectarea cifrelor soldului global prin intermediul unor estimări ale PIB-ului potențial – poate duce, în prezența unui șoc de inflație negativă, la subestimarea efortului structural. Cu toate acestea, abordarea menționată este completată de o așa-numită măsură ascendentă a efortului bugetar, care evaluează dacă au fost îndeplinite obiectivele în materie de cheltuieli și dacă au fost implementate măsurile discreționare prevăzute pe partea de venituri. Spre deosebire de variația soldului structural, această măsură ascendentă va supraestima probabil efortul bugetar în urma unui șoc de dezinflație. În plus, în cazul Spaniei, utilizarea unei astfel de metodologii ascendente arată că nu s-a realizat niciun efort cumulat în perioada 2013-2015, în contrast cu efortul structural cumulativ recomandat de 3,0 % din PIB.

               (16)

               Având în vedere cererea motivată a Spaniei și având în vedere punctele de mai sus, în special reformele structurale aprofundate efectuate de guvernul spaniol începând cu 2012 și aflate încă în vigoare, provocările reprezentate de mediul economic pe parcursul perioadei acoperite de recomandarea Consiliului din iunie 2013, angajamentele de reducere a deficitului anunțate de guvernul interimar al Spaniei în cererea sa motivată, în paralel cu măsurile de consolidare instituite în urma recomandării Comisiei din 9 martie 2016 privind măsurile care trebuie luate de Spania pentru a asigura corectarea la timp a deficitului său excesiv, se consideră justificată anularea amenzii de 0,2 % din PIB,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se anulează amenda de 0,2 % din PIB care urma să fie aplicată Spaniei pentru neadoptarea unor măsuri eficace ca răspuns la recomandarea Consiliului din 21 iunie 2013.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Regatului Spaniei.

      Adoptată la Bruxelles, 9 august 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. LAJČÁK

      (1)  JO L 306, 23.11.2011, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).


title: Decizia (PESC) 2017/2370 a Consiliului din 18 decembrie 2017 în sprijinul Codului de conduită de la Haga și al neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă

text:
               19.12.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 337/28

         DECIZIA (PESC) 2017/2370 A CONSILIULUI
   din 18 decembrie 2017
   în sprijinul Codului de conduită de la Haga și al neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă („strategia”), care prezintă în capitolul III o listă a măsurilor care trebuie adoptate atât în cadrul Uniunii, cât și în țările terțe, pentru combaterea proliferării respectivelor arme.

               (2)

               În prezent, Uniunea pune în aplicare în mod activ strategia și se asigură că măsurile enumerate în capitolul III produc efecte, în special prin furnizarea resurselor financiare destinate sprijinirii proiectelor specifice în vederea îmbunătățirii sistemului multilateral de combatere a proliferării, precum și a măsurilor de consolidare a încrederii la nivel multilateral. Codul de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice („codul”) reprezintă o parte integrantă a sistemului multilateral de combatere a proliferării.

               (3)

               La 17 noiembrie 2003, Consiliul a adoptat Poziția comună 2003/805/PESC ( (1)). Prin Poziția comună menționată se face un apel către Uniune pentru a convinge, printre altele, un număr cât mai mare de state terțe să adere la cod, în special a celor cu capacități în materie de rachete balistice, precum și în favoarea continuării elaborării și a punerii în aplicare a codului, în special a măsurilor de consolidare a încrederii prevăzute de acesta, precum și în favoarea promovării unei relații mai strânse între cod și sistemul multilateral de combatere a proliferării al Organizației Națiunilor Unite (ONU).

               (4)

               La 8 decembrie 2008, Consiliul a adoptat concluzii și un document intitulat „Noi linii de acțiune ale Uniunii Europene privind combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora”. Documentul respectiv statuează, printre altele, că proliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora continuă să reprezinte una dintre cele mai mari amenințări în materie de securitate și că politica de combatere a proliferării acestora constituie o componentă esențială a politicii externe și de securitate comune.

               (5)

               La 18 decembrie 2008, Consiliul a adoptat Decizia 2008/974/PESC ( (2)) în sprijinul codului, în cadrul punerii în aplicare a strategiei.

               (6)

               La 23 iulie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/423/PESC ( (3)). Decizia menționată a permis promovarea cu succes a caracterului universal al codului și respectarea principiilor acestuia.

               (7)

               La 15 decembrie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/913/PESC ( (4)). Respectiva decizie a sporit vizibilitatea codului și, prin urmare, a facilitat aderarea unor noi membri la cod. Continuarea dialogului între statele semnatare și statele nesemnatare reprezintă o prioritate a Uniunii, în scopul promovării în continuare a universalității codului, precum și a unei mai bune puneri în aplicare a acestuia și a consolidării sale. Prezenta decizie ar trebui să contribuie la respectivul proces.

               (8)

               În general, continuarea proliferării rachetelor balistice care pot servi ca vectori de arme de distrugere în masă reprezintă un motiv de îngrijorare crescândă pentru comunitatea internațională, în special programele de rachete în desfășurare în Orientul Mijlociu, Asia de Nord-Est și Asia de Sud-Est.

               (9)

               Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) a subliniat în Rezoluția (RCSONU) 1540 (2004), și a reamintit în RCSONU 1977 (2011) și 2325 (2016), faptul că proliferarea armelor nucleare, chimice și biologice, precum și a vectorilor acestora constituie o amenințare la adresa păcii și securității internaționale și a obligat statele, între altele, să se abțină de la a sprijini prin orice mijloace factorii nestatali în ceea ce privește dezvoltarea, dobândirea, fabricarea, deținerea, transportul, transferul sau utilizarea armelor nucleare, chimice sau biologice și a vectorilor acestora. Amenințarea reprezentată de armele nucleare, chimice și biologice și de vectorii acestora la adresa păcii și securității internaționale a fost reafirmată în RCSONU 1887 (2009) privind neproliferarea nucleară și dezarmarea nucleară,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   În conformitate cu strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă (denumită în continuare „strategia”), care stabilește obiectivul de a menține, a pune în aplicare și a consolida tratatele și acordurile de dezarmare și neproliferare multilaterale, Uniunea sprijină în continuare universalizarea, punerea în aplicare deplină și consolidarea Codului de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice (denumit în continuare „codul”).
   (2)   Activitățile în sprijinul codului care corespund măsurilor conforme cu strategia constau în ateliere, conferințe, vizite ale experților, cercetare, informare și comunicare la nivel regional și subregional, precum și în manifestări conexe, în marja conferințelor internaționale.
   (3)   Scopul acestor activități este:

               (a)

               promovarea aderării la cod a unui număr tot mai mare de state și, în cele din urmă, a universalității acestuia;

               (b)

               susținerea punerii în aplicare depline a codului;

               (c)

               promovarea dialogului între statele semnatare și cele nesemnatare, cu scopul de a contribui la consolidarea încrederii și a transparenței, de a încuraja o atitudine reținută și de a crea o mai mare stabilitate și securitate pentru toți;

               (d)

               consolidarea vizibilității codului, precum și sensibilizarea publicului cu privire la riscurile și amenințările reprezentate de proliferarea rachetelor balistice;

               (e)

               analizarea, în special prin studii academice, a posibilităților de consolidare a codului și de promovare a cooperării dintre cod și alte instrumente multilaterale relevante, cum ar fi regimul de control al tehnologiei rachetelor, RCSONU 1540 (2004) și Registrul Organizației Națiunilor Unite al obiectelor lansate în spațiul cosmic.

         (4)   O descriere detaliată a proiectelor se regăsește în anexă.
   Articolul 2
   (1)   Înaltul Reprezentant (ÎR) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   Proiectele menționate la articolul 1 alineatul (2) sunt puse în aplicare din punct de vedere tehnic de către Fondation pour la recherche stratégique (FRS). FRS îndeplinește această sarcină sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR inițiază procedurile necesare împreună cu FRS.
   Articolul 3
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 1 878 120,05 EUR.
   (2)   Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (2). În acest scop, Comisia încheie un acord de grant cu FRS pentru valoarea de referință, odată cu adoptarea prezentei decizii. Normele privind granturile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5) se aplică prezentului acord de grant. Acordul stipulează că FRS îi revine sarcina de a asigura vizibilitatea contribuției Uniunii, adaptată dimensiunii acesteia.
   (4)   Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordului de grant menționat la alineatul (3) în cel mai scurt timp posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de grant.
   Articolul 4
   (1)   ÎR raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice pregătite de FRS. Aceste rapoarte stau la baza evaluării efectuate de Consiliu.
   (2)   Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 5
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   (2)   Prezenta decizie expiră după 40 de luni de la data încheierii acordului de grant menționat la articolul 3 alineatul (3). Cu toate acestea, prezenta decizie expiră la șase luni de la intrarea sa în vigoare în cazul în care niciun acord de grant nu a fost încheiat în termenul respectiv.

      Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         K. SIMSON

      (1)  Poziția comună 2003/805/PESC a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind universalizarea și consolidarea acordurilor multilaterale în domeniul neproliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora (JO L 302, 20.11.2003, p. 34).

      (2)  Decizia 2008/974/PESC a Consiliului din 18 decembrie 2008 în sprijinul Codului de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice, în cadrul punerii în aplicare a strategiei UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 345, 23.12.2008, p. 91).

      (3)  Decizia 2012/423/PESC a Consiliului din 23 iulie 2012 în sprijinul neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă și a Poziției comune 2003/805/PESC a Consiliului (JO L 196, 24.7.2012, p. 74).

      (4)  Decizia 2014/913/PESC a Consiliului din 15 decembrie 2014 în sprijinul Codului de conduită de la Haga și al neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 360, 17.12.2014, p. 44).

      (5)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO L 298, 26.10.2012, p. 1).

      ANEXĂ
      1.   OBIECTIV

      Principalul obiectiv al prezentei decizii este de a promova, prin măsuri specifice, universalitatea, punerea în aplicare deplină și consolidarea Codului de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice („codul”), în conformitate cu Strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă.
      Decizia va completa cooperarea diplomatică a Uniunii cu statele semnatare și cele nesemnatare ale codului. În acest sens, mesajele relevante ale Uniunii sunt:

                  (a)

                  pentru statele semnatare:

                              (i)

                              importanța punerii în aplicare depline a codului, în special prin declarații anuale și notificări prealabile lansării, prevăzute în cod;

                              (ii)

                              încurajarea de a utiliza codul pe deplin, ca o modalitate de a promova transparența și încrederea atât la nivel regional, cât și la nivel internațional, și de a sprijini prevenirea și limitarea proliferării rachetelor balistice care pot servi ca vectori de arme de distrugere în masă;

                  (b)

                  pentru statele nesemnatare:

                              (i)

                              încurajarea de a adera la cod și, prin urmare, de a contribui la eforturile multilaterale extinse de prevenire a proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora;

                              (i)

                              posibilitatea de a profita de prevederile codului pentru a contribui la reducerea tensiunilor regionale și la consolidarea încrederii, promovând astfel o securitate sporită pentru toți.

            De asemenea, prezenta decizie se utilizează pentru a sprijini finanțarea unui număr limitat de lucrări de cercetare privind sinergiile dintre cod și alte instrumente multilaterale relevante, cum ar fi regimul de control al tehnologiei rachetelor (MTCR), RCSONU 1540 (2004) și Registrul Organizației Națiunilor Unite al obiectelor lansate în spațiul cosmic.
      În cele din urmă, prezenta decizie are ca scop sprijinirea dialogului politic în curs de desfășurare în cadrul comunității internaționale privind securitatea și sustenabilitatea în spațiul cosmic, în special prin punerea la dispoziție a unei contribuții financiare limitate pentru conferințele anuale din domeniul spațial organizate de Institutul Națiunilor Unite pentru Cercetare în Domeniul Dezarmării (UNIDIR) din Geneva.
      2.   MĂSURI

      2.1.   Obiectivele măsurilor

                  (a)

                  promovarea aderării la cod a unui număr tot mai mare de state și, în cele din urmă, a universalității acestuia;

                  (b)

                  susținerea punerii în aplicare depline a codului în rândul statelor semnatare;

                  (c)

                  promovarea dialogului între statele semnatare și cele nesemnatare, cu scopul de a contribui la consolidarea încrederii și a transparenței, de a încuraja o atitudine reținută și de a crea o mai mare stabilitate și securitate pentru toți;

                  (d)

                  consolidarea vizibilității codului, precum și sensibilizarea publicului cu privire la riscurile și amenințările reprezentate de proliferarea rachetelor balistice;

                  (e)

                  analizarea, în special prin studii academice, a posibilităților de consolidare a codului și de promovare a cooperării dintre cod și alte instrumente multilaterale relevante, cum ar fi MTCR și RCSONU 1540 (2004).

            2.2.   Descrierea măsurilor

                  (a)

                  FRS va organiza activități de informare sub formă de seminare și misiuni specializate regionale și/sau subregionale destinate:

                              (i)

                              sporirii gradului de sensibilizare cu privire la riscurile și provocările legate de proliferarea rachetelor balistice;

                              (ii)

                              punerii la dispoziție a unei platforme pentru ca experții relevanți să facă schimb de informații în mod informal (conform regulilor „Chatham House”) privind aspectele strategice și, astfel, să poată contribui la consolidarea încrederii între state, precum și

                              (iii)

                              promovării obiectivelor Uniunii vizând universalitatea, consolidarea și punerea în aplicare deplină a codului.

                        FRS va organiza până la nouă evenimente regionale și/sau subregionale, inclusiv în America Latină și Zona Caraibilor, în Orientul Mijlociu/Africa și Asia de Sud-Est, precum și până la șase misiuni de experți specifice fiecărei țări pentru statele nesemnatare. Toate aceste evenimente se desfășoară în strânsă colaborare cu autoritățile respectivelor guverne-gazdă și, după caz, cu alți exponenți relevanți din mediul academic;

                  (b)

                  FRS va organiza până la șase evenimente conexe în sprijinul codului, în marja unor conferințe internaționale, în special a reuniunii ordinare anuale a codului de la Viena și a sesiunii Comisiei I a Adunării Generale a ONU de la New York. Aceste evenimente conexe vor fi concepute pentru a contribui la aprofundarea relației dintre cod și ONU, în conformitate cu Rezoluția 71/33, adoptată de Adunarea Generală a ONU la 5 decembrie 2016;

                  (c)

                  FRS va organiza, în strânsă colaborare cu autoritățile competente, o vizită a unui grup internațional de experți la o bază de lansare spațială, în conformitate cu articolul 4 litera (a) punctul (ii) a treia liniuță din cod;

                  (d)

                  FRS va transfera, din grantul alocat de Uniune, de trei ori suma de 29 240,00 EUR către UNIDIR pentru a contribui la finanțarea conferințelor anuale privind aspecte legate de securitate spațială organizate de UNIDIR și pentru a contribui astfel la obiectivul general de sprijinire a codului. FRS și UNIDIR vor asigura vizibilitatea Uniunii în cadrul acestor conferințe, adaptată dimensiunii contribuției Uniunii;

                  (e)

                  FRS va comanda și publica cel puțin patru lucrări de cercetare pe teme legate de cod, inclusiv una sau mai multe lucrări de cercetare cu privire la relația dintre cod și alte instrumente multilaterale relevante, cum ar fi MTCR și RCSONU 1540 (2004). În acest scop, FRS va solicita contribuții din partea tuturor institutelor de cercetare care fac parte din Consorțiul UE pentru neproliferare sau sunt asociate acestuia. Temele lucrărilor de cercetare vor face obiectul unui acord între FRS și serviciile relevante ale Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE);

                  (f)

                  FRS va întreprinde activități de comunicare și informare cu dublul obiectiv de a consolida vizibilitatea codului și contribuția Uniunii la acesta. FRS va elabora un plan de comunicare și informare detaliat, în vederea aprobării de către SEAE și Comisie.

            2.3.   Rezultatele măsurilor

                  (a)

                  mărirea numărului de state semnatare ale codului;

                  (b)

                  o mai bună punere în aplicare a codului în rândul statelor semnatare;

                  (c)

                  sporirea nivelului de conștientizare în rândul factorilor de decizie, a autorităților de reglementare, a experților și a publicului cu privire la importanța pentru state de a adera la cod și de a îl pune în aplicare;

                  (d)

                  o mai mare vizibilitate a eforturilor Uniunii de promovare a universalității, a punerii în aplicare și a consolidării codului.

            3.   PARTENERI ÎN CADRUL MĂSURILOR

      FRS, acționând în strânsă colaborare cu SEAE, va continua să dezvolte parteneriate eficiente cu organizațiile regionale și subregionale interesate, cu autoritățile de stat, cu institutele de cercetare și cu alte organisme relevante.
      FRS va coopera îndeaproape cu UNIDIR în ceea ce privește măsura prevăzută la punctul 2.2 litera (e).
      4.   INTERACȚIUNEA CU EFORTURILE UNIUNII

      Pe baza informărilor periodice din partea FRS cu privire la activitățile sale, Uniunea poate decide să completeze aceste eforturi prin acțiuni diplomatice specifice de sensibilizare cu privire la importanța, pentru statele membre, de a adera la cod și de a îl pune în aplicare.
      5.   BENEFICIARII MĂSURILOR

                  (a)

                  statele semnatare ale codului, precum și cele nesemnatare;

                  (b)

                  funcționarii guvernamentali, factorii de decizie, autoritățile de reglementare, experții;

                  (c)

                  organizațiile internaționale, regionale și subregionale;

                  (d)

                  mediul academic și societatea civilă;

                  (e)

                  președintele codului.

            6.   LOCUL

      FRS va selecta, în urma consultării serviciilor relevante ale SEAE, potențialele locuri de desfășurare a reuniunilor, a atelierelor și a altor evenimente. Criteriile folosite pentru alegerea locațiilor vor include disponibilitatea și angajamentul unui stat relevant sau ale unei organizații interguvernamentale dintr-o anumită regiune de a găzdui evenimentul. Locațiile specifice ale vizitelor de țară sau ale activităților specifice fiecărei țări vor depinde de invitațiile din partea statelor interesate sau ale organizațiilor interguvernamentale.
      7.   DURATA

      Durata totală estimată a acțiunii este de 36 de luni.