title: 2014/541/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 29 iulie 2014 privind măsuri legate de operațiuni țintite de refinanțare pe termen mai lung (BCE/2014/34)

text:
               29.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 258/11

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 29 iulie 2014
   privind măsuri legate de operațiuni țintite de refinanțare pe termen mai lung

      (BCE/2014/34)

      (2014/541/UE)

   Consiliul guvernatorilor Băncii Centrale Europene,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (2) prima liniuță,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 3.1 prima liniuță, articolul 12.1, articolul 18.1 a doua liniuță și articolul 34.1 a doua liniuță,
   având în vedere Orientarea BCE/2011/14 din 20 septembrie 2011 privind instrumentele și procedurile de politică monetară ale Eurosistemului (1),
   având în vedere Orientarea BCE/2013/4 din 20 martie 2013 privind măsuri suplimentare temporare legate de operațiunile de refinanțare din Eurosistem și eligibilitatea colateralului și de modificare a Orientării BCE/2007/9 (2),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 18.1 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, Banca Centrală Europeană (BCE) și băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (denumite în continuare „BCN”) pot desfășura operațiuni de creditare cu instituțiile de credit și cu alți participanți pe piață pe baza unor garanții corespunzătoare.

               (2)

               La 5 iunie 2014, în urmărirea mandatului său de stabilitate a prețurilor, Consiliul guvernatorilor a decis să introducă măsuri de îmbunătățire a funcționării mecanismului de transmitere al politicii monetare prin sprijinirea creditării acordate economiei reale. O măsură specifică anunțată de Consiliul guvernatorilor în raport cu acest obiectiv a fost decizia sa de a desfășura o serie de operațiuni țintite de refinanțare pe termen mai lung (targeted longer-term refinancing operation — TLTRO) pe o perioadă de doi ani. În desfășurarea TLTRO, Consiliul guvernatorilor urmărește să sprijine creditarea bancară acordată sectorului privat nefinanciar, respectiv gospodăriile populației și societățile nefinanciare, în statele membre a căror monedă este euro. Această măsură nu intenționează să acopere creditele pentru locuințe acordate gospodăriilor populației. Creditarea eligibilă acordată sectorului privat nefinanciar în contextul acestei măsuri exclude astfel creditele pentru locuințe acordate gospodăriilor populației.

               (3)

               Pentru a facilita participarea instituțiilor care, din motive organizatorice, se împrumută de la Eurosistem prin utilizarea unei structuri de grup, se preconizează că participarea la TLTRO va fi posibilă pe bază de grup atunci când există o bază instituțională pentru tratamentul de grup. Participarea pe bază de grup se va desfășura printr-un anumit membru al grupului și în confomitate cu condițiile stabilite. De asemenea, pentru a se aborda chestiunile referitoare la distribuția lichidității intragrup, se asigură că, în cazul grupurilor care sunt înființate pe baza legăturilor strânse dintre membri, toți membrii grupului vor trebui să confirme în mod oficial în scris participarea acestora la grup.

               (4)

               Participanții la TLTRO vor face obiectul limitelor de creditare. Aceștia vor avea dreptul la o alocare inițială de creditare pentru cele două TLTRO efectuate în septembrie și decembrie 2014. Suma care poate fi împrumutată pe baza acestei alocări inițiale va fi determinată pe baza soldului total de credite eligibile acordate sectorului privat nefinanciar al unui participant la 30 aprilie 2014. Indiferent dacă au participat la TLTRO efectuate în 2014, participanții vor avea dreptul la alocări suplimentare de creditare pentru următoarele șase TLTRO efectuate în 2015 și 2016. Sumele care pot fi împrumutate pe baza acestor alocări suplimentare se vor determina pe baza valorii creditării nete eligibile acordate sectorului privat nefinanciar a unui participant, calculată în conformitate cu criteriile stabilite într-o perioadă de timp determinată, care depășește un anumit prag. La stabilirea pragului aplicabil, Consiliul guvernatorilor urmărește să echilibreze necesitatea de a menține natura specifică a măsurii cu scopul de a facilita o participare suficientă la aceste operațiuni pentru a crea un impact semnificativ asupra mecanismului de transmitere al politicii monetare.

               (5)

               Cu începere la 24 de luni după fiecare TLTRO, participanții vor avea posibilitatea de a rambursa sumele alocate în conformitate cu procedurile stabilite.

               (6)

               Obiectivele TLTRO sunt întărite printr-o cerință de rambursare anticipată obligatorie în septembrie 2016 în cazul în care creditarea netă eligibilă a participantului care s-a împrumutat în cadrul TLTRO, calculată în conformitate cu criteriile stabilite pe o perioadă de timp determinată, este sub pragul aplicabil.

               (7)

               Instituțiile care doresc să participe la TLTRO vor face obiectul anumitor cerințe de raportare. Datele raportate vor fi utilizate pentru a determina alocările inițiale și suplimentare de creditare, pentru calcularea pragului aplicabil, pentru calcularea oricăror rambursări anticipate obligatorii și pentru monitorizarea impactului TLTRO. De asemenea, se preconizează că BCN care primesc datele raportate pot să le comunice în cadrul Eurosistemului, în măsura și la nivelul necesar pentru punerea corespunzătoare în aplicare, precum și pentru analiza eficacității cadrului TLTRO. Pentru validarea corespunzătoare a datelor furnizate, datele statistice colectate pot fi puse în comun în cadrul Eurosistemului.

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

               1.

               „lună de referință pentru alocare” înseamnă cea mai recentă lună pentru care sunt disponibile date privind creditarea netă eligibilă pentru fiecare alocare TLTRO;

               2.

               „instituție de credit” înseamnă o instituție de credit definită în apendicele 2 (Glosar) din anexa I la Orientarea BCE/2011/14;

               3.

               „credite eligibile” înseamnă credite acordate societăților nefinanciare și gospodăriilor populației (inclusiv instituții fără scop lucrativ în serviciul gospodăriilor populației) rezidente în statele membre a căror monedă este euro, cu excepția creditelor pentru locuințe acordate gospodăriilor populației, iar „rezident” în acest sens înseamnă termenul definit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului (3);

               4.

               „creditare netă eligibilă” înseamnă creditare brută sub forma creditelor eligibile, net de rambursările soldurilor de credite eligibile într-o anumită perioadă, astfel cum se detaliază în anexa II;

               5.

               „instituție financiară monetară” (IFM) înseamnă termenul definit la articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 25/2009 al Băncii Centrale Europene (BCE/2008/32) (4);

               6.

               „cod IFM” înseamnă un cod unic de identificare pentru o IFM din lista de IFM administrată și publicată de BCE în scopuri statistice în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32);

               7.

               „solduri de credite eligibile” înseamnă solduri de credite eligibile din bilanț, cu excluderea creditelor eligibile securitizate sau transferate în alt mod fără derecunoaștere din bilanț, astfel cum se detaliază în anexa II;

               8.

               „participant” înseamnă o contraparte eligibilă pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem în conformitate cu anexa I la Orientarea BCE/2011/14, care depune oferte în procedurile de licitație TLTRO în mod individual sau pe bază de grup ca instituție principală și care face obiectul tuturor drepturilor și obligațiilor asociate participării sale în procedurile de licitație TLTRO;

               9.

               „BCN relevantă” înseamnă BCN a statului membru din zona euro în care este stabilit un participant.

         Articolul 2
   Operațiuni țintite de refinanțare pe termen mai lung
   (1)   Eurosistemul desfășoară opt TLTRO în conformitate cu un calendar publicat pe website-ul BCE.
   (2)   Toate TLTRO în curs devin scadente la o dată fixă publicată pe website-ul BCE.
   (3)   TLTRO sunt:

               (a)

               operațiuni reversibile de furnizare de lichiditate;

               (b)

               executate în mod descentralizat de către BCN;

               (c)

               executate prin licitații standard; și

               (d)

               executate sub forma unor proceduri de licitație la rată fixă.

         (4)   Pentru TLTRO se aplică condițiile standard în care BCN sunt dispuse să inițieze operațiuni de creditare, cu excepția cazului în care se stabilește altfel în prezenta decizie. Condițiile includ procedurile de desfășurare a operațiunilor de piață monetară, criteriile de stabilire a eligibilității contrapărților și a colateralului în sensul operațiunilor de creditare ale Eurosistemului și sancțiunile în caz de nerespectare a obligațiilor de către părți, în fiecare caz astfel cum se stabilește în cadrele juridice generale și temporare aplicabile operațiunilor de refinanțare și astfel cum se pune în aplicare în cadrele naționale contractuale și/sau de reglementare ale BCN.
   (5)   În cazul oricărei neconcordanțe între prezenta decizie și Orientarea BCE/2011/14, împreună cu orice alt act juridic al BCE care stabilește cadrul juridic aplicabil operațiunilor de refinanțare pe termen mai lung și/sau orice alte măsuri naționale care îl pun în aplicare la nivel național, prevalează prezenta decizie.
   Articolul 3
   Participare
   (1)   Instituțiile pot participa la TLTRO pe bază individuală dacă sunt contrapărți eligibile pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem. O instituție care participă la TLTRO pe bază individuală nu poate participa pe bază de grup.
   (2)   Instituțiile pot participa la TLTRO pe bază de grup prin formarea unui grup TLTRO. Participarea pe bază de grup este relevantă în scopul calculării limitelor de creditare și a pragurilor aplicabile, astfel cum sunt stabilite la articolul 4 de mai jos, și a obligațiilor de raportare asociate, astfel cum sunt stabilite la articolul 8 de mai jos. Participarea pe bază de grup face obiectul următoarelor restricții:

               (a)

               o instituție nu face parte din mai multe grupuri TLTRO;

               (b)

               o instituție care participă la TLTRO pe bază de grup nu participă pe bază individuală;

               (c)

               instituția desemnată ca instituție principală este singurul membru al grupului TLTRO care poate participa la procedurile de licitație TLTRO; și

               (d)

               componența și instituția principală a unui grup TLTRO rămân neschimbate pentru toate cele opt TLTRO, sub rezerva alineatelor (5) și (6) de mai jos.

         (3)   Participarea la TLTRO printr-un grup TLTRO necesită îndeplinirea condițiilor următoare.

               (a)

               La 31 iulie 2014, fiecare membru al grupului:

                           (i)

                           are o legătură strânsă cu alt membru al grupului în sensul „legăturii strânse” specificate în glosarul din anexa I la Orientarea BCE/2011/14, iar referințele din acesta la „contraparte”, „garant”, „emitent” sau „debitor” se înțeleg ca referințe la un membru al grupului; sau

                           (ii)

                           constituie rezerve minime obligatorii în Eurosistem în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 al Băncii Centrale Europene (BCE/2003/9) (5) indirect prin alt membru al grupului sau este utilizat de alt membru al grupului pentru constituirea indirectă de rezerve minime obligatorii în Eurosistem.

               (b)

               Grupul desemnează un membru al grupului ca instituție principală pentru grup. Instituția principală este o contraparte eligibilă pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem.

               (c)

               Toți membrii grupului TLTRO sunt instituții de credit cu sediul în state membre a căror monedă este euro, care îndeplinesc criteriile prevăzute la literele (a) și (b) de la punctul 2.1 al anexei I la Orientarea BCE/2011/14.

               (d)

               Instituția principală solicită BCN a acesteia participarea pe bază de grup în conformitate cu calendarul aprobat de Consiliul guvernatorilor și publicat pe website-ul BCE. Solicitarea include:

                           (i)

                           denumirea instituției principale;

                           (ii)

                           lista de coduri IFM și denumiri ale tuturor instituțiilor care urmează a fi incluse în grupul TLTRO;

                           (iii)

                           o explicație a temeiului unei solicitări de grup, inclusiv o listă a legăturilor strânse și/sau a relațiilor privind constituirea indirectă a rezervelor între membrii grupului (identificând fiecare membru prin codul IFM al acestuia);

                           (iv)

                           în cazul membrilor grupului cărora li se aplică alineatul (3) litera (a) punctul (ii): o confirmare scrisă de la instituția principală care să ateste că fiecare membru al grupului TLTRO al său a decis oficial să facă parte din grupul TLTRO în cauză și să nu participe la TLTRO ca o contraparte individuală sau membru al altor grupuri TLTRO, împreună cu dovezi corespunzătoare privind efectuarea confirmării scrise relevante de către instituția principală au fost depuse în mod corespunzător de către semnatarii autorizați; existența unor acorduri valabile, precum cele pentru deținerea indirectă de rezerve minime obligatorii conform articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9), permite unei instituții principale să elibereze confirmarea necesară cu privire la membrii grupului TLTRO al său atunci când respectivele acorduri prevăd explicit că respectivii membrii ai grupului participă exclusiv la operațiunile de piață monetară din Eurosistem prin intemediul instituției principale; BCN relevantă, în cooperare cu BCN ale membrilor relevanți ai grupului, poate decide declanșarea unor controale ex post, cu privire la elemente de fond și de formă, cu privire la valabilitatea unei astfel de confirmări scrise; și

                           (v)

                           în cazul membrilor grupului cărora li se aplică alineatul (3) litera (a) punctul (i): (1) o confirmare scrisă din partea fiecărui asemenea membru cu privire la decizia sa oficială de a face parte din grupul TLTRO în cauză și de a nu participa la TLTRO în calitate de contraparte individuală sau membru al altor grupuri TLTRO; și (2) dovezi corespunzătoare, confirmate de BCN a membrului relevant al grupului, cu privire la luarea acestei decizii oficiale la cel mai înalt nivel decizional din structura membrului (precum consiliul de administrație sau un organ decizional echivalent) în conformitate cu orice dispoziții legale și statutare aplicabile.

               (e)

               Instituția principală a obținut o confirmare de la BCN a acesteia potrivit căreia grupul TLTRO a fost recunoscut ca atare. Înainte de emiterea confirmării, BCN relevantă poate solicita instituției principale să furnizeze orice informații suplimentare relevante pentru evaluarea de către aceasta a grupului TLTRO potențial. În evaluarea unei solicitări de grup, BCN relevantă trebuie, de asemenea, să ia în considerare evaluările BCN ale membrilor grupului, în măsura în care este necesar, precum verificările documentației transmise în conformitate cu alineatul (3) litera (d) de mai sus.

         În sensul prezentei decizii, instituțiile de credit care fac obiectul supravegherii consolidate, inclusiv sucursalele aceleiași instituții de credit, pot fi considerate și candidați adecvați pentru recunoașterea grupurilor TLTRO și trebuie să respecte restricțiile și condițiile prevăzute în prezentul articol mutatis mutandis. Această dispoziție facilitează formarea grupurilor TLTRO între astfel de instituții, atunci când aceste instituții fac parte din aceeași entitate juridică. În scopul furnizării unei confirmări privind formarea sau modificarea componenței unui grup TLTRO de această natură, se aplică dispozițiile alineatelor (3) litera (d) punctul (iv) și, respectiv, ale alineatului (6) litera (c) punctul (ii) subpunctul (4).
   (4)   În cazul în care una sau mai multe instituții incluse în solicitarea de recunoaștere a grupului TLTRO nu îndeplinesc condițiile de la alineatul (3), BCN relevantă poate respinge parțial solicitarea grupului propus. În acest caz, instituțiile care depun solicitarea decid să acționeze ca un grup TLTRO cu componența redusă în consecință sau să retragă solicitarea pentru recunoașterea grupului TLTRO.
   (5)   În cazuri excepționale, din motive obiective, Consiliul guvernatorilor poate decide să deroge de la restricțiile și condițiile menționate la alineatele (2) și (3).
   (6)   Fără a aduce atingere alineatului (5) de mai sus, componența unui grup recunoscut în conformitate cu alineatul (3) se poate schimba în următoarele circumstanțe:

               (a)

               Un membru al grupului este exclus din grupul TLTRO dacă:

                           (i)

                           își pierde statutul de instituție de credit; sau

                           (ii)

                           nu mai îndeplinește cerințele alineatului (3) literele (a) și (c).

                     În cazul punctelor (i) sau (ii) de mai sus, instituția principală trebuie să notifice BCN a acesteia cu privire la modificarea statutului membrului sau membrilor grupului său.

               (b)

               În cazul în care o instituție principală își pierde eligibilitatea ca o contraparte pentru operațiunile de piață monetară din Eurosistem, grupul TLTRO își pierde recunoașterea ca grup TLTRO.

               (c)

               În cazul în care, în legătură cu grupul TLTRO, au fost stabilite legături strânse sau constituiri indirecte de rezerve minime obligatorii în Eurosistem, suplimentare, după 31 iulie 2014, componența grupului TLTRO se poate modifica, pentru a permite adăugarea unui membru nou în grupul TLTRO, cu următoarele condiții:

                           (i)

                           instituția principală solicită BCN a acesteia recunoașterea unei modificări a componenței grupului TLTRO;

                           (ii)

                           solicitarea include: 1. denumirea instituției principale, 2. lista codurilor IFM și a denumirilor tuturor instituțiilor care ar trebui incluse în noua componență a grupului TLTRO; 3. o explicație a temeiului solicitării, inclusiv o listă a modificărilor aduse legăturilor strânse și/sau relațiilor privind constituirea indirectă a rezervelor între membrii grupului (identificând fiecare membru prin codul IFM al acestuia); 4. în cazul membrilor grupurilor cărora li se aplică alineatul (3) litera (a) punctul (ii): o confirmare scrisă de la instituția principală care să ateste că fiecare membru al grupului TLTRO al său a decis oficial să facă parte din grupul TLTRO în cauză și să nu participe la TLTRO ca o contraparte individuală sau membru al altor grupuri TLTRO; existența unor acorduri valabile, precum cele pentru deținerea indirectă de rezerve minime obligatorii conform articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 (BCE/2003/9), permite unei instituții principale să elibereze confirmarea necesară cu privire la membrii grupului TLTRO al său atunci când respectivele acorduri prevăd explicit că respectivii membrii ai grupului participă exclusiv la operațiunile de piață monetară din Eurosistem prin intemediul instituției principale; BCN relevantă, în cooperare cu BCN ale membrilor relevanți ai grupului, poate decide declanșarea unor controale ex post, cu privire la elemente de fond și de formă, referitoare la valabilitatea unei astfel de confirmări scrise; și 5. în cazul membrilor grupului cărora li se aplică alineatul (3) litera (a) punctul (i), o confirmare scrisă de la oricare membru suplimentar cu privire la decizia sa oficială de a face parte din grupul TLTRO în cauză și de a nu participa la TLTRO în calitate de contraparte individuală sau membru al altor grupuri TLTRO și o confirmare scrisă de la fiecare instituție din grupul TLTRO (inclusă în componența veche și în cea nouă) cu privire la decizia sa oficială de a fi de acord cu componența nouă a grupului TLTRO, împreună cu dovezi corespunzătoare, confirmată de BCN a membrului relevant al grupului, astfel cum se detaliază la alineatul (3) litera (d) punctul (v) de mai sus;

                           (iii)

                           instituția principală a obținut o confirmare de la BCN a acesteia potrivit căreia grupul TLTRO modificat a fost recunoscut ca atare. Înainte de emiterea confirmării, BCN relevantă poate solicita instituției principale să furnizeze orice informații suplimentare relevante pentru evaluarea de către aceasta a componenței noi a grupului TLTRO. În evaluarea unei solicitări de grup, BCN relevantă trebuie, de asemenea, să ia în considerare evaluările BCN ale membrilor grupului, în măsura în care este necesar, precum verificările documentației transmise în conformitate cu alineatul (6) litera (c) punctul (ii) de mai sus.

         (7)   Dacă faptele care determină excluderea unui membru al grupului au avut loc sau modificările componenței unui grup TLTRO au fost acceptate de Consiliul guvernatorilor în conformitate cu alineatele (5) sau (6), se aplică următoarele cerințe, cu excepția cazului în care Consiliul guvernatorilor decide altfel:

               (a)

               instituția principală poate participa la o TLTRO pe baza componenței noi a grupului TLTRO al acesteia pentru prima dată la șase săptămâni după depunerea de către instituția principală a solicitării aprobate de recunoaștere a modificării componenței grupului la BCN a acesteia;

               (b)

               o instituție care nu mai este un membru al unui grup TLTRO nu mai participă la alt TLTRO, fie individual, fie ca membru al altui grup TLTRO, cu excepția cazului în care depune o nouă solicitare în conformitate cu alineatele (1), (3) sau (6).

         Articolul 4
   Limite de creditare
   (1)   Participarea la TLTRO pe bază individuală sau ca instituție principală a unui grup TLTRO face obiectul limitelor de creditare. Limitele de creditare aplicabile unui participant individual se calculează pe baza datelor de creditare privind soldurile de credite eligibile și creditarea netă eligibilă a fiecărui participant. Limitele de creditare aplicabile instituției principale a unui grup TLTRO se calculează pe baza datelor agregate de creditare privind soldurile de credite eligibile și creditarea netă eligibilă ale tuturor membrilor grupului TLTRO. Atunci când au fost recunoscute modificări ale componenței unui grup TLTRO în conformitate cu articolul 3 alineatele (5) sau (6), toate calculele ulterioare ale limitelor de creditare se efectuează pe baza datelor de bilanț ale componenței noi a grupului TLTRO. Limitele de creditare aplicabile fiecărui participant pentru fiecare TLTRO sunt considerate a reprezenta o limită maximă a ofertei pentru fiecare astfel de participant și se aplică regulile aplicabile ofertelor care depășesc limita maximă a ofertei, astfel cum sunt stabilite la punctul 5.1.4 din anexa I la Orientarea BCE/2011/14.
   (2)   În cele două TLTRO succesive care urmează a fi desfășurate în septembrie și decembrie 2014, fiecare participant are dreptul să împrumute o sumă care, în mod cumulat, nu depășește o alocare inițială de creditare TLTRO. Alocarea inițială de creditare TLTRO a fiecărui participant este egală cu 7 % din soldul total de credite eligibile al acestora la data de 30 aprilie 2014. Anexa I descrie calculele tehnice relevante. O alocare inițială TLTRO neutilizată nu este disponibilă într-o TLTRO ulterioară.
   (3)   Pentru fiecare TLTRO ulterioară efectuată trimestrial în perioada martie 2015-iunie 2016, fiecare participant are dreptul la o alocare de creditare TLTRO suplimentară. Alocarea de creditare TLTRO suplimentară a fiecărui participant este egală cu maximul dintre (i) zero și (ii) de trei ori creditarea netă eligibilă cumulată a acestui participant furnizată între 1 mai 2014 și respectiva dată de referință pentru alocare, care depășește pragul determinat în conformitate cu alineatul (4) de mai jos, minus orice sumă împrumutată anterior în TLTRO care au loc în perioada începând cu martie 2015. Anexa I descrie calculele tehnice relevante.
   (4)   Pragul unui participant se determină pe baza creditării nete eligibile în perioada de douăsprezece luni de la 1 mai 2013 la 30 aprilie 2014 („perioadă de referință pentru prag”), după cum urmează:

               (a)

               pentru participanții care raportează creditare netă eligibilă pozitivă în perioada de referință pentru prag sau dacă participantul s-a înființat după 1 mai 2013, pragul aplicabil este zero;

               (b)

               pentru participanții care raportează creditare netă eligibilă negativă în perioada de referință pentru prag, pragul se calculează prin determinarea creditării nete eligibile lunare medii a fiecărui participant în perioada de referință pentru prag și multiplicarea acestei cifre medii cu numărul de luni scurse între 30 aprilie 2014 și sfârșitul lunii de referință pentru alocare. Această formulă se aplică pentru lunile de referință pentru alocare până la aprilie 2015 inclusiv. Ulterior, pragul rămâne neschimbat la valoarea atinsă la 30 aprilie 2015. Anexa I descrie calculele tehnice relevante.

         Articolul 5
   Dobânzi
   Rata dobânzii aplicabilă pentru TLTRO este fixată pe durata fiecărei operațiuni la nivelul ratei pentru operațiunile principale de refinanțare prevalente în momentul anunțării licitației pentru TLTRO relevantă, plus o marjă fixă de 10 puncte de bază. Arieratele sunt purtătoare de dobânzi la scadența operațiunii sau la rambursarea anticipată, astfel cum se prevede la articolele 6 și 7, după caz.
   Articolul 6
   Rambursare anticipată
   (1)   Cu începere la 24 de luni după fiecare TLTRO, participanții au posibilitatea de a reduce valoarea TLTRO sau de a le încheia înainte de scadență.
   (2)   Sunt stabilite date de rambursare anticipată, cu o frecvență de șase luni, în zile care coincid cu data decontării unei operațiuni principale de refinanțare a Eurosistemului, la date ce urmează a fi precizate ulterior de către Eurosistem.
   (3)   Pentru a beneficia de procedura de rambursare anticipată, participantul notifică BCN relevantă că intenționează să ramburseze în cadrul procedurii de rambursare anticipată la data de rambursare anticipată, cu cel puțin o săptămână înainte de data de rambursare anticipată.
   (4)   Notificarea prevăzută la alineatul (3) devine obligatorie pentru participant cu o săptămână înainte de data de rambursare anticipată la care se referă. Incapacitatea participantului de a deconta, în întregime sau parțial, suma datorată în cadrul procedurii de rambursare anticipată până la data de rambursare poate determina impunerea unei sancțiuni financiare, astfel cum se prevede la punctul 1 din apendicele 6 al anexei I la Orientarea BCE/2011/14. Dispozițiile din acest punct care se aplică încălcării regulilor legate de operațiunile de licitație se aplică atunci când un participant nu reușește să deconteze, în întregime sau parțial, suma datorată la data de rambursare anticipată relevantă. Impunerea unei sancțiuni financiare nu aduce atingere dreptului BCN relevante de a adopta măsurile reparatorii prevăzute pentru apariția unei situații de neîndeplinire a obligațiilor, astfel cum se prevede în anexa II la Orientarea BCE/2011/14.
   Articolul 7
   Rambursare anticipată obligatorie
   (1)   Participanții la TLTRO a căror creditare netă eligibilă cumulată în perioada 1 mai 2014-30 aprilie 2016 este sub pragul aplicabil al acestora la data de 30 aprilie 2016 trebuie să ramburseze în întregime creditele TLTRO inițiale și suplimentare ale acestora la data de 29 septembrie 2016, cu excepția cazului în care Eurosistemul specifică o dată alternativă. Anexa I descrie calculele tehnice.
   (2)   În cazul în care creditele totale ale unui participant legate de alocarea sa suplimentară în TLTRO efectuate din martie 2015 până în iunie 2016 depășesc alocarea suplimentară calculată în luna de referință pentru alocare din aprilie 2016, valoarea acestei creditări suplimentare excesive se plătește la 29 septembrie 2016, cu excepția cazului în care Eurosistemul specifică o dată alternativă. Anexa I descrie calculele tehnice.
   (3)   Atunci când modificările componenței unui grup TLTRO au fost recunoscute în conformitate cu articolul 3 alineatele (5) sau (6), calculul în scopul rambursărilor anticipate obligatorii ale instituției principale (inclusiv pragul aplicabil) se efectuează pe baza datelor de bilanț ale componenței noi pentru toate creditele, indiferent dacă sunt efectuate înainte sau după modificarea grupului TLTRO.
   (4)   BCN relevantă își notifică participanții care fac obiectul rambursării anticipate obligatorii cel mai târziu la 31 august 2016, cu excepția cazului în care Eurosistemul specifică o dată alternativă. O notificare de rambursare anticipată obligatorie transmisă de o BCN în temeiul prezentului articol 7 sau în temeiul articolului 9 de mai jos nu constituie notificarea unei situații de neîndeplinire a obligațiilor.
   (5)   Incapacitatea participantului de a deconta, în întregime sau parțial, suma datorată în cadrul procedurii de rambursare anticipată obligatorie până la data de rambursare poate determina impunerea unei sancțiuni financiare, astfel cum se prevede la punctul 1 din apendicele 6 al anexei I la Orientarea BCE/2011/14. Dispozițiile din acest punct care se aplică încălcării regulilor legate de operațiunile de licitație se aplică atunci când un participant nu reușește să deconteze, în întregime sau parțial, suma datorată la data de rambursare anticipată obligatorie. Impunerea unei sancțiuni financiare nu aduce atingere dreptului BCN de a adopta măsurile reparatorii prevăzute pentru apariția unei situații de neîndeplinire a obligațiilor, astfel cum se prevede în anexa II la Orientarea BCE/2011/14, atunci când un participant nu reușește să deconteze, în întregime sau parțial, suma datorată în cadrul procedurii de rambursare anticipată obligatorie până la data de rambursare.
   Articolul 8
   Cerințe de raportare
   (1)   Participanții la TLTRO depun modele de raportare completate cu acuratețe către BCN a acestora, în conformitate cu:

               (a)

               conținutul stabilit și termenele aprobate de Consiliul guvernatorilor și publicate pe website-ul BCE; și

               (b)

               orientările detaliate din anexa II.

         (2)   Termenii utilizați în modelul de raportare se înțeleg prin trimitere la termenii definiți în Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32).
   (3)   În respectarea cerințelor de raportare la care sunt supuși în conformitate cu alineatul (1), participanții aplică standardele minime aplicabile pentru transmitere, acuratețe, conformitate cu conceptele și revizuiri specificate în anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32).
   (4)   Dacă o instituție participă într-o TLTRO și atâta vreme cât are credit acordat printr-o TLTRO, trebuie să depună trimestrial modele de raportare a datelor completate, în conformitate cu alineatul (1), până în septembrie 2018 sau până la rambursarea anticipată completă, după caz.
   (5)   Participanții depun modele de raportare legate de perioada de referință pentru prag înainte de prima participare la TLTRO, în termenele publicate pe website-ul BCE pentru transmiterea modelelor de raportare complete către BCN relevantă.
   (6)   Instituțiile principale ale grupurilor TLTRO depun modelele de raportare a datelor care reflectă date agregate pentru toți membrii grupului TLTRO. BCN a instituției principale sau o BCN a unui membru al unui grup TLTRO poate, cu condiția coordonării cu BCN a instituției principale, să ceară ca instituția principală să depună date dezagregate pentru fiecare membru individual al grupului.
   (7)   Atunci când modificările componenței unui grup TLTRO au fost recunoscute în conformitate cu articolul 3 alineatele (5) sau (6), instituția principală depune modelele de raportare pentru a determina alocarea de creditare relevantă și pragul aplicabil care reflectă componența nouă a grupului TLTRO, în termenele publicate pe website-ul BCE pentru transmiterea modelelor de raportare completate către BCN relevantă.
   (8)   Participanții la TLTRO trebuie să examineze anual acuratețea datelor raportate în conformitate cu alineatul (1). Acest exercițiu poate fi efectuat de către un auditor extern și ar putea avea loc în contextul unui audit anual. Pot fi utilizate mecanisme echivalente aprobate de Eurosistem, în locul angajării unui auditor extern. BCN a participantului este informată cu privire la rezultatul examinării, care, în cazul unei participări ca grup TLTRO, este transmis BCN ale membrilor grupului TLTRO. La cererea BCN a participantului, rezultatele detaliate ale examinărilor efectuate în temeiul prezentului alineat sunt transmise BCN și, în cazul unei participări ca grup, sunt ulterior transmise BCN ale membrilor grupului.
   (9)   Informațiile privind componența grupurilor TLTRO vor fi stocate în Registrul Bazei de Date a Instituțiilor și Companiilor Afiliate (Register of Institutions and Affiliates Database — RIAD) și vor fi puse în comun la nivelul Eurosistemului.
   Articolul 9
   Nerespectarea cerințelor de raportare
   (1)   În cazul în care un participant nu respectă obligațiile de raportare prevăzute la articolul 8 de mai sus:

               (a)

               limitele de creditare sunt stabilite la zero atunci când un participant nu raportează date pentru calcularea limitelor de creditare pentru alocarea inițială sau suplimentară până la termenul relevant; și

               (b)

               valoarea completă a creditelor pentru toate TLTRO devine scadentă atunci când un participant nu raportează datele în scopul evaluării măsurii în care rambursările anticipate obligatorii sunt aplicabile și al calculării rambursărilor relevante, după caz.

         Inainte de inițierea unei măsuri conform acestui alineat, participantul vizat va avea posibilitatea de a prezenta explicații în cazul în care apreciază că situația de nerespectare s-a datorat unor circumstanțe care depășesc posibilitatea sa de control
   (2)   Dispozițiile din alineatul (1) de mai sus nu aduc atingere oricărei sancțiuni care poate fi impusă în conformitate cu Decizia BCE/2010/10 (6) în ceea ce privește obligațiile de raportare stabilite în Regulamentul (CE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32).
   (3)   Atunci când erorile din datele depuse în modelele de raportare sunt identificate și notificate de un participant sau de BCN, Eurosistemul efectuează o evaluare a impactului erorii relevante și ia măsura corespunzătoare, inclusiv posibilitatea de a solicita rambursarea anticipată obligatorie.
   Articolul 10
   Intrare în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 29 iulie 2014.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 331, 14.12.2011, p. 1.

      (2)  JO L 95, 5.4.2013, p. 23.

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (JO L 318, 27.11.1998, p. 8).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 25/2009 al Băncii Centrale Europene din 19 decembrie 2008 privind bilanțul sectorului instituții financiare monetare (BCE/2008/32) (JO L 15, 20.1.2009, p. 14), care urmează a fi înlocuit de la 1 ianuarie 2015 de Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 al Băncii Centrale Europene din 24 septembrie 2013 privind bilanțul sectorului instituții financiare monetare (BCE/2013/33) (JO L 297, 7.11.2013, p. 1).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 1745/2003 al Băncii Centrale Europene din 12 septembrie 2003 privind aplicarea rezervelor minime obligatorii (BCE/2003/9) (JO L 250, 2.10.2003, p. 10).

      (6)  Decizia BCE/2010/10 din 19 august 2010 privind nerespectarea cerințelor de raportare statistică (JO L 226, 28.8.2010, p. 48).

      ANEXA I
      DESFĂȘURAREA OPERAȚIUNILOR ȚINTITE DE REFINANȚARE PE TERMEN MAI LUNG
      1.   Calcularea limitelor de creditare

      Participanții la o TLTRO care acționează pe bază individuală sau ca instituție principală a unui grup TLTRO fac obiectul limitelor de creditare. Limitele de creditare calculate vor fi rotunjite în plus până la următorul multiplu de 10 000 EUR.
      Limitele de creditare (și eventuala rambursare anticipată obligatorie) aplicabile unui participant individual la TLTRO vor fi calculate pe baza soldurilor creditelor și a creditării nete acordate societăților nefinanciare și gospodăriilor populației din zona euro, excluzând creditele pentru locuințe acordate gospodăriilor populației de către participantul individual. Limitele de creditare (și eventuala rambursare anticipată obligatorie) aplicabile instituției principale a unui grup TLTRO se vor calcula pe baza soldurilor de credite eligibile și a creditării nete eligibile acordate de toți membrii grupului TLTRO la nivel agregat.
      Fie Ck
          ≥ 0 creditarea unui participant (1) în TLTRO k (cu k = 1,...,8). Alocarea inițială de creditare pentru acest participant (IA) este:

      Aici, OL este soldul creditelor eligibile acordate de către participant la data de 30 aprilie 2014. În primele două TLTRO, trebuie respectată următoarea constrângere:

         C
         1 + C
         2 ≤ IA

      Aceasta înseamnă că creditarea totală în primele două TLTRO nu poate depăși valoarea alocării inițiale.
      Fie NLm
         creditarea netă eligibilă a unui participant în luna calendaristică m. Fie

      creditarea netă eligibilă medie a acestui participant din mai 2013 în aprilie 2014.
      Prin BEk
         se înțelege pragul unui participant pentru TLTRO k (cu k = 3,...,8, respectiv TLTRO care urmează a fi desfășurate între martie 2015 și iunie 2016).
      Dacă  (respectiv, dacă participantul are creditare netă eligibilă pozitivă sau zero în cele douăsprezece luni până la 30 aprilie 2014) sau dacă participantul s-a înființat numai după 1 mai 2013, atunci BEk
          = 0 pentru toate TLTRO k = 3,...,8.
      Dacă  (respectiv dacă participantul are creditare netă eligibilă negativă în cele douăsprezece luni până la 30 aprilie 2014), atunci:

         ,
      unde nk
          se definește după cum urmează:

                  k

                  3

                  4

                  5

                  6

                  7

                  8

                  Luna TLTRO

                  Mar. 2015

                  Iun. 2015

                  Sept. 2015

                  Dec. 2015

                  Mar. 2016

                  Iun. 2016

                  Lună de referință pentru alocare (2)

                  Ian. 2015

                  Apr. 2015

                  Iul. 2015

                  Oct. 2015

                  Ian. 2016

                  Apr. 2016

                  nk

                  9

                  12

                  12

                  12

                  12

                  12

            Aceasta înseamnă că pragul pentru fiecare lună de referință pentru alocare aferentă TLTRO va f egal cu creditarea netă eligibilă lunară medie obținută în cele douăsprezece luni până la 30 aprilie 2014 (), multiplicată cu numărul de luni scurse între 30 aprilie 2014 și sfârșitul lunii de referință pentru alocare. Totuși această formulă se va aplica numai pentru lunile de referință pentru alocare până în aprilie 2015 inclusiv. Ulterior, pragul va rămâne neschimbat la valoarea atinsă în aprilie 2015.
      Baza de calculare a alocării de creditare suplimentare pentru un participant la TLTRO k este:

         AAk
          = 3 × (CNLk
          – BEk
         ),
      unde CNLk
          (creditarea netă cumulată) se definește după cum urmează:

                  k

                  Luna TLTRO

                  Lună de referință pentru alocare

                  CNLk

                  3

                  Mar. 2015

                  Ian. 2015

                  NLMai2014 + NLIun2014 + ... + NLIan2015

                  4

                  Iun. 2015

                  Apr. 2015

                  NLMai2014 + NLIun2014 + ... + NLApr2015

                  5

                  Sept. 2015

                  Iul. 2015

                  NLMai2014 + NLIun2014 + ... + NLIul2015

                  6

                  Dec. 2015

                  Oct. 2015

                  NLMai2014 + NLIun2014 + ... + NLOct2015

                  7

                  Mar. 2016

                  Ian. 2016

                  NLMai2014 + NLIun2014 + ... + NLIan2016

                  8

                  Iun. 2016

                  Apr. 2016

                  NLMai2014 + NLIun2014 + ... + NLApr2016

            Pentru ultimele șase TLTRO k = 3,...,8 (respectiv pentru toate TLTRO în care pot fi solicitate alocări suplimentare), trebuie respectată următoarea constrângere (3):

      Aceasta înseamnă că, în fiecare TLTROk, participantul nu poate împrumuta mai mult decât de trei ori suma cu care creditarea netă eligibilă a acestuia acordată între 30 aprilie 2014 și luna de referință pentru alocare respectivă (CNLk
         ) depășește pragul acestuia în această lună de referință pentru alocare (BE
         k), minus orice sume împrumutate anterior în TLTRO care au loc în perioada începând cu martie 2015.
      2.   Calcularea rambursărilor anticipate obligatorii

      Participanții care s-au împrumutat prin TLTRO, dar a căror creditare netă eligibilă în perioada 1 mai 2014-30 aprilie 2016 este sub prag, vor trebui să ramburseze creditarea în septembrie 2016.

         Rambursarea anticipată obligatorie în septembrie 2016 a unui participant este:

         , dacă BE
         8 > CNL
         8

      Aceasta înseamnă că, în cazul în care creditarea netă eligibilă totală acordată de participant în perioada 1 mai 2014-30 aprilie 2016 este mai mică decât pragul pentru luna de referință aprilie 2016, atunci valoarea totală a creditării în toate TLTRO trebuie rambursată în septembrie 2016.
      Dacă BE
         8 ≤ CNL
         8, dar , în septembrie 2016 participantul trebuie să ramburseze  din ultimele șase TLTRO. Cu alte cuvinte, în cazul în care creditarea totală a unui participant în TLTRO desfășurate din martie 2015 în iunie 2016  depășește baza de calcul a alocării suplimentare pentru luna de referință pentru alocare aprilie 2016 (AA
         8), atunci valoarea acestui exces trebuie rambursată în septembrie 2016.

         (1)  Trimiterile la un „participant” se înțeleg ca aplicabile participanților individuali sau grupurilor TLTRO.

         (2)  Luna de referință pentru alocare cu privire la TLTRO k este cea mai recentă lună pentru care datele privind creditarea netă sunt disponibile pentru TLTRO k (pentru o operațiune desfășurată în luna calendaristică m, va fi data pentru luna anterioară cu două luni calendaristice).

         (3)  Pentru TLTRO care urmează a fi desfășurată în martie 2015 (k = 3), constrângerea este C3 ≤ max{0,AA3}.

      ANEXA II
      OPERAȚIUNI ȚINTITE DE REFINANȚARE PE TERMEN MAI LUNG — ORIENTĂRI PENTRU COMPLETAREA MODELULUI DE RAPORTARE
      1.   Introducere

      Aceste orientări oferă instrucțiuni pentru completarea modelului de raportare care trebuie depus de participanții la operațiunile țintite de refinanțare pe termen mai lung (TLTRO) ale BCE. În special, aceste orientări specifică și cerințele de raportare ale instituțiilor principale ale grupurilor TLTRO care iau parte la operațiuni.
      Următoarea secțiune oferă informații generale referitoare la completarea și transmiterea modelului, iar secțiunea următoare descrie indicatorii care trebuie raportați.
      2.   Informații generale

      Indicatorii care trebuie utilizați la calcularea alocărilor (limitelor) de creditare și a rambursărilor anticipate obligatorii se referă la
            credite acordate societăților nefinanciare din zona euro
          și
            credite acordate gospodăriilor populației din zona euro

          (1),
            exclusiv creditele pentru locuințe
         , în toate monedele. Pentru fiecare perioadă de raportare specificată, informațiile privind soldurile de credite eligibile la sfârșitul lunii care precede începutul perioadei și la sfârșitul perioadei, precum și privind creditarea netă eligibilă în cursul perioadei (calculată ca creditare brută, net de rambursările creditelor), trebuie raportate separat pentru societățile nefinanciare și pentru gospodăriile populației. Acești indicatori sunt ajustați pentru impactul securitizării tradiționale și al altor transferuri de credite. Trebuie să se ofere, de asemenea, informații detaliate privind subcomponentele relevante ale acestor posturi, precum și cu privire la efectele care rezultă din modificări ale soldurilor, dar care nu sunt legate de tranzacții (denumite în continuare „ajustări ale soldurilor”).
      În ceea ce privește utilizarea informațiilor colectate, se subliniază faptul că datele privind soldurile de credite eligibile la data de 30 aprilie 2014 vor fi utilizate pentru a determina alocarea de creditare inițială, în timp ce datele privind creditarea netă eligibilă în cursul perioadei 1 mai 2013-30 aprilie 2014 vor fi utilizate pentru calcularea pragului. Soldurile de credite eligibile și datele privind creditarea netă eligibilă pentru perioadele de raportare până la 30 aprilie 2016 vor fi utilizate pentru calcularea alocărilor de creditare suplimentare, pentru calcularea rambursărilor anticipate obligatorii (pentru perioadele de raportare de la 1 mai 2014 la 30 aprilie 2016) și în scopuri de monitorizare. Datele raportate ulterior pentru perioadele până la scadența operațiunilor din septembrie 2018 vor fi utilizate numai în scopuri de monitorizare. Toți ceilalți indicatori incluși în model sunt necesari pentru verificarea coerenței interne a informațiilor și a consecvenței acestora cu datele statistice colectate în cadrul Eurosistemului, precum și pentru monitorizarea aprofundată a impactului programului TLTRO.
      Cadrul general care stă la baza completării modelului de raportare este asigurat de cerințele de raportare ale IFM din zona euro în contextul statisticilor posturilor din bilanțul IFM, astfel cum sunt specificate în Regulamentul BCE privind posturile din bilanț. Aceste orientări fac trimitere la cerințele Regulamentului (UE) nr. 1071/2013 al Băncii Centrale Europene (BCE/2013/33) (2), primele cerințe de raportare în legătură cu acesta începând în decembrie 2014 (3). În special, în ceea ce privește creditele, conform articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33), acestea „se raportează la valoarea principală existentă în sold la sfârșitul lunii de raportare. Scoaterea din evidențele contabile și reducerea valorii contabile, astfel cum sunt stabilite de practicile contabile, se exclud din această valoare. […] creditele nu se compensează cu niciun alt activ sau pasiv.” Totuși, în contrast cu regulile stabilite la articolul 8 alineatul (2), care presupun, de asemenea, că creditele trebuie raportate la valoarea brută, fără deducerea provizioanelor, articolul 8 alineatul (4) precizează că „BCN pot permite ca, în cazul creditelor provizionate, raportarea să se facă la valoarea netă fără provizioane, iar în cazul creditelor achiziționate, raportarea să se facă la prețul convenit la data achiziționării [respectiv, valoarea de tranzacție a acestora], cu condiția ca respectivele practici de raportare să fie aplicate de toți agenții raportori rezidenți”. Implicațiile acestei abateri de la orientările generale privind posturile din bilanț în ceea ce privește completarea modelului de raportare sunt examinate mai detaliat în continuare.
      De asemenea, Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) ar trebui utilizat ca document de referință în ceea ce privește definițiile care trebuie aplicate la completarea modelului. A se vedea, în special, articolul 1 pentru definiții generale și părțile 2 și 3 ale anexei II pentru o definire a instrumentelor care urmează a fi acoperite la „credite” și, respectiv, a sectoarelor participanților (4). Trebuie remarcat că, în cadrul statisticilor posturilor din bilanț, dobânda acumulată de primit aferentă creditelor, de obicei, se înregistrează în bilanț pe măsură ce se acumulează (respectiv, pe bază de angajament, nu atunci când este efectiv încasată), dar ar trebui exclusă din datele privind soldurile creditelor. Totuși dobânda capitalizată ar trebui înregistrată ca parte a soldurilor.
      Deși multe dintre datele care trebuie raportate în model sunt deja elaborate de IFM în conformitate cu cerințele Regulamentului (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33), trebuie elaborate anumite informații suplimentare de la participanții care licitează în TLTRO. Cadrul metodologic al statisticilor posturilor din bilanț, astfel cum este stabilit în Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM (5), oferă toate informațiile de context necesare pentru a elabora aceste date suplimentare; alte detalii sunt oferite mai jos în definițiile indicatorilor individuali.
      3.   Instrucțiuni generale de raportare

      (a)   Structura modelului
      Modelul indică perioada la care se referă datele și grupează indicatorii în două blocuri:
            credite acordate societăților nefinanciare din zona euro
          și
            credite acordate gospodăriilor populației din zona euro
         ,
            exclusiv creditele pentru locuințe
         . Datele din toate celulele evidențiate în galben sunt calculate automat din datele introduse în celelalte celule, pe baza formulelor furnizate. În model se realizează și validarea datelor, prin verificarea corespondenței dintre solduri și tranzacții. Datele trebuie raportate în mii de euro.
      (b)   Definirea „perioadei de raportare”
      Perioada de raportare indică intervalul de timp la care se referă datele. Indicatorii referitori la solduri trebuie raportați la sfârșitul lunii care precede începutul perioadei de raportare și la sfârșitul perioadei de raportare, respectiv, pentru perioada de raportare 1 mai 2013-30 aprilie 2014, soldurile trebuie raportate la 30 aprilie 2013 și 30 aprilie 2014. În schimb, datele privind tranzacțiile și ajustările trebuie să acopere toate efectele relevante care au loc în cursul perioadei de raportare.
      (c)   Raportare pentru grupurile TLTRO
      În ceea ce privește participarea pe bază de grup la TLTRO, datele ar trebui raportate, de regulă, pe bază agregată. Totuși, băncile centrale naționale (BCN) au posibilitatea de a colecta informațiile pe bază instituțională individuală, dacă se consideră oportun.
      (d)   Transmiterea modelului
      Modelul de raportare completat ar trebui transmis BCN relevante, astfel cum se precizează în regulile generale și în conformitate cu calendarul oficial, care precizează, de asemenea, perioadele de referință care trebuie acoperite în fiecare transmisie și ce instantanee de date ar trebui utilizate pentru completarea modelului.
      4.   Definiții

      Această secțiune oferă definiții detaliate ale diverselor posturi care trebuie raportate în model, iar numerotarea utilizată în model este indicată în paranteze.
      (a)   Solduri de credite eligibile (1 și 4)
      Datele din aceste celule se calculează automat pe baza cifrelor raportate pentru posturile ulterioare, și anume „Solduri din bilanț” (1.1 și 4.1), minus „Solduri de credite care sunt securitizate sau transferate în alt mod, dar care nu sunt derecunoscute din bilanț” (1.2 și 4.2), plus „Provizioane în curs pentru credite eligibile” (1.3 și 4.3). Acest din urmă subtermen este relevant numai în cazurile în care, spre deosebire de practica generală privind posturile din bilanț, creditele sunt raportate net de provizioane.
      (i)   Solduri din bilanț (1.1 și 4.1)
      Acest post cuprinde solduri de credite acordate societăților nefinanciare și gospodăriilor populației din zona euro, exclusiv creditele pentru locuințe. Dobânda acumulată, spre deosebire de dobânda capitalizată, este exclusă din indicatori.
      Aceste celule din model pot fi completate cu date elaborate pentru a îndeplini cerințele părții 2 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) (blocul 2 din tabelul 1 privind stocurile lunare).
      Pentru o definire mai detaliată a posturilor care trebuie incluse în model, a se vedea partea 2 a anexei II la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) și punctul 2.1.4 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM.
      (ii)   Solduri de credite care sunt securitizate sau transferate în alt mod, dar care nu sunt derecunoscute din bilanț (1.2 și 4.2)
      Acest post cuprinde soldurile de credite care sunt securitizate sau transferate în alt mod, dar care nu au fost derecunoscute din bilanț. Trebuie raportate toate activitățile de securitizare, indiferent unde sunt rezidente societățile vehicul investițional implicate. Creditele date Eurosistemului drept colateral pentru operațiunile de politică monetară sub forma creanțelor private, care generează un transfer fără derecunoaștere din bilanț sunt excluse din acest post.
      Partea 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) (blocul 5.1 din tabelul 5a privind datele lunare) acoperă informațiile necesare privind creditele securitizate acordate societăților nefinanciare și gospodăriilor populației care nu au fost derecunoscute, dar nu se cere defalcarea acestora în funcție de destinație. În plus, soldurile de credite care au fost transferate în alt mod (respectiv, nu printr-o securitizare), dar care nu sunt derecunoscute, nu sunt acoperite de Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33). În scopul completării modelului de raportare, sunt astfel necesare extrageri separate de date din bazele de date interne ale IFM.
      Pentru o definire mai detaliată a posturilor care trebuie incluse în model, a se vedea partea 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) și punctul 2.3 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM.
      (iii)   Provizioane în curs pentru credite eligibile (1.3 și 4.3)
      Aceste date sunt relevante numai pentru instituțiile care, spre deosebire de practicile generale privind posturile din bilanț, raportează creditele net de provizioane. În cazul instituțiilor care licitează ca un grup TLTRO, această cerință se aplică numai instituțiilor din grup care înregistrează creditele net de provizioane.
      Acest post include alocări individuale și colective pentru deprecieri și pierderi din credite (înainte să aibă loc scoateri din evidențele contabile/reduceri ale valorii contabile). Datele trebuie să se refere la soldurile creditelor eligibile din bilanț, respectiv cu excluderea creditelor care sunt securitizate sau transferate în alt mod care nu au fost derecunoscute din bilanț.
      După cum s-a menționat mai sus, în statisticile privind posturile din bilanț creditele ar trebui raportate, de regulă, la valoarea soldului principalului, provizioanele corespunzătoare fiind alocate la „Capital și rezerve”. În aceste cazuri, nu ar trebui raportate informații separate privind provizioanele. Totodată, în cazurile în care creditele sunt raportate net de provizioane, aceste informații suplimentare trebuie raportate pentru a colecta date pe deplin comparabile la nivelul IFM.
      Atunci când se practică raportarea soldurilor creditelor net de provizioane, BCN au posibilitatea de a face neobligatorie raportarea acestor informații. Totuși în aceste cazuri calculele în baza cadrului TLTRO se vor baza pe solduri de credite din bilanț net de provizioane (6).
      Pentru unele detalii suplimentare, a se vedea trimiterea la provizioane din definiția postului „Capital și rezerve” prevăzută în partea 2 a anexei II la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33).
      (b)   Creditare netă eligibilă (2)
      Aceste celule din model înregistrează creditarea netă (tranzacții) acordată în cursul perioadei de raportare. Datele sunt calculate automat pe baza cifrelor raportate pentru subposturi, și anume „Creditare brută” (2.1) minus „Rambursări” (2.2).
      Creditele care sunt renegociate în cursul perioadei de raportare ar trebui raportate atât ca „Rambursări”, cât și ca „Creditare brută” în momentul în care are loc renegocierea. Datele de ajustare trebuie să includă efectele legate de renegocierea creditelor.
      Tranzacțiile inversate în cursul perioadei (respectiv creditele acordate și rambursate în cursul perioadei) ar trebui în principiu să fie raportate atât ca „Creditare brută”, cât și ca „Rambursări”. Cu toate acestea, IFM care licitează pot exclude aceste operațiuni atunci când completează modelul, în măsura în care acest lucru ar reduce sarcina de raportare a acestora. În acest caz, acestea ar trebui să ofere informații în câmpul „Observații” al modelului, iar datele privind ajustările soldurilor trebuie, de asemenea, să excludă efectele legate de aceste operațiuni inversate. Această excepție nu se aplică creditelor acordate în cursului perioadei, care sunt securitizate sau transferate în alt mod.
      Ar trebui luate în considerare și creanțele aferente cardurilor de credit, creditele reînnoibile automat și creditele acordate pe descoperit de cont. Pentru aceste instrumente, modificările soldurilor datorate sumelor utilizate sau retrase în cursul perioadelor de raportare ar trebui utilizate ca aproximări pentru creditarea netă. Sumele pozitive ar trebui raportate ca „Creditare brută” (2.1), în timp ce sumele negative ar trebui raportate (cu semn pozitiv) ca „Rambursări” (2.2).
      (i)   Creditare brută (2.1)
      Acest post cuprinde fluxul de credite noi brute în perioada de raportare, exclusiv orice achiziții de credite. Se raportează și creditele acordate care sunt legate de creanțe aferente cardurilor de credit, creditele reînnoibile automat și creditele acordate pe descoperit de sold, după cum se explică mai sus.
      De asemenea, ar trebui incluse sumele adăugate în cursul perioadei la soldurile clienților, datorate, de exemplu, capitalizării dobânzii (spre deosebire de acumularea dobânzii) și comisioanelor.
      (ii)   Rambursări (2.2)
      Acest post cuprinde fluxul de rambursări ale principalului în cursul perioadei de raportare, cu excluderea celor legate de creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute din bilanț. Se raportează și rambursările legate de creanțe aferente cardurilor de credit, credite reînnoibile automat și credite acordate pe descoperit de sold, după cum se explică mai sus.
      Plățile de dobânzi aferente dobânzilor acumulate care încă nu au fost capitalizate, cedările de credite și alte ajustări ale soldurilor (inclusiv scoateri din evidențele contabile și reduceri ale valorii contabile) nu ar trebui raportate.
      (c)   Ajustări ale soldurilor
      Aceste celule ale modelului sunt pentru raportarea modificărilor soldurilor [scăderi (–) și creșteri (+)] care apar în cursul perioadei de raportare și care nu sunt legate de creditarea netă. Aceste modificări apar din operațiuni precum securitizarea creditelor și alte transferuri de credite în cursul perioadei de raportare, precum și din alte ajustări legate de reevaluări datorate variațiilor cursului de schimb, scoaterilor din evidențele contabile/reducerilor valorii contabile de credite și reclasificărilor. Datele din aceste celule sunt calculate automat pe baza cifrelor raportate în subposturi, și anume „Vânzări și achiziții de credite și alte transferuri de credite în cursul perioadei de raportare” (3.1) plus „Alte ajustări” (3.2).
      (i)   Vânzări și achiziții de credite și alte transferuri de credite în cursul perioadei de raportare (3.1)
      —   Fluxuri nete de credite securitizate cu impact asupra stocurilor de credite (3.1A)
      Acest post cuprinde valoarea netă a creditelor care sunt securitizate în cursul perioadei de raportare cu impact asupra stocurilor de credite raportate, calculate ca achiziții minus cedări (7). Trebuie raportate toate activitățile de securitizare, indiferent unde sunt rezidente societățile vehicul investițional implicate. Transferurile de credite ar trebui înregistrate la valoarea nominală, net de scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile la momentul vânzării. Aceste scoateri din evidențele contabile/reduceri ale valorii contabile ar trebui raportate, atunci când sunt identificabile, la postul 3.2B din model (a se vedea mai jos). În cazul IFM care raportează creditele net de provizioane, transferurile ar trebui înregistrate la valoarea bilanțieră (respectiv valoarea nominală, net de provizioanele în curs) (8).
      Cerințele din partea 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) (blocurile 1.1 din tabelul 5a privind datele lunare și tabelul 5b privind datele trimestriale) acoperă aceste elemente.
      Pentru o definire mai detaliată a posturilor care trebuie raportate, a se vedea partea 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) și punctul 2.3 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM.
      —   Fluxuri nete de credite care sunt transferate în alt mod cu impact asupra stocurilor de credite (3.1B)
      Acest post cuprinde valoarea netă a creditelor cedate sau achiziționate în cursul perioadei, cu impact asupra stocurilor de credite raportate în operațiuni care nu au legătură cu activitățile de securitizare, și se calculează ca achiziții minus cedări. Transferurile ar trebui înregistrate la valoarea nominală, net de scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile la momentul vânzării. Aceste scoateri din evidențele contabile/reduceri ale valorii contabile ar trebui raportate, atunci când sunt identificabile, la postul 3.2B din model (a se vedea mai jos). În cazul IFM care raportează creditele net de provizioane, transferurile ar trebui înregistrate la valoarea bilanțieră (respectiv valoarea nominală net de provizioanele în curs).
      Cerințele părții 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) acoperă parțial aceste elemente. Blocurile 1.2 din tabelul 5a privind datele lunare și tabelul 5b privind datele trimestriale acoperă datele privind fluxurile nete de credite care sunt transferate în alt mod cu un impact asupra stocurilor de credite, dar exclud:

                  1.

                  credite cedate sau achiziționate de la alte IFM naționale, inclusiv transferuri intragrup datorate restructurării societăților (de exemplu, transferul unui fond de credite de către o filială IFM națională către IFM mamă) (9);

                  2.

                  transferuri de credite în contextul reorganizărilor intragrup datorate fuziunilor, achizițiilor și divizărilor.

            În scopul completării modelului de raportare TLTRO, trebuie raportate toate aceste efecte. Pentru o definire mai detaliată a posturilor care trebuie raportate, a se vedea partea 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) și punctul 2.3 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM. În ceea ce privește postul „Modificări în structura sectorului IFM”, punctul 1.6.3.4 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM (și punctul 5.2 corespunzător din anexa 1.1) oferă o descriere detaliată a transferurilor intragrup, distingând între cazurile în care transferurile au loc între unități instituționale separate (de exemplu, înainte ca una sau mai multe unități să înceteze să existe într-o fuziune sau achiziție) și cele care au loc în momentul în care anumite unități încetează să existe, caz în care ar trebui efectuată o reclasificare statistică. În scopul completării modelului de raportare TLTRO, în ambele cazuri implicațiile sunt aceleași, iar datele ar trebui raportate la postul 3.1C (și nu la postul 3.2C).
      —   Fluxuri nete de credite care sunt securitizate sau transferate în alt mod fără impact asupra stocurilor de credite (3.1C)
      Acest post cuprinde valoarea netă a creditelor care sunt securitizate sau transferate în alt mod în cursul perioadei de raportare fără impact asupra stocurilor de credite raportate și se calculează ca achiziții minus cedări. Transferurile ar trebui înregistrate la valoarea nominală, net de scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile la momentul vânzării. Aceste scoateri din evidențele contabile/reduceri ale valorii contabile ar trebui raportate, atunci când sunt identificabile, la postul 3.2B din modelul de raportare (a se vedea mai jos). În cazul IFM care raportează creditele net de provizioane, transferurile ar trebui înregistrate la valoarea bilanțieră (respectiv valoarea nominală net de provizioanele în curs). Fluxurile nete legate de furnizarea de credite drept colateral pentru Eurosistem pentru operațiunile de politică monetară sub forma creanțelor private, care generează un transfer fără derecunoaștere din bilanț sunt excluse din acest post
      Cerințele părții 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) acoperă parțial aceste elemente. Blocurile 2.1 din tabelul 5a privind datele lunare și tabelul 5b privind datele trimestriale acoperă datele privind fluxurile nete de credite care sunt securitizate sau transferate în alt mod fără impact asupra stocurilor de credite, dar creditele pentru locuințe acordate gospodăriilor populației nu sunt identificate separat și, astfel, ar trebui extrase separat din bazele de date interne ale IFM. În plus, astfel cum se specifică mai sus, cerințele exclud:

                  1.

                  credite cedate sau achiziționate de la alte IFM naționale, inclusiv transferuri intragrup datorate restructurării societăților (de exemplu, atunci când o filială IFM națională transferă un fond de credite către IFM mamă);

                  2.

                  transferuri de credite în contextul reorganizărilor intragrup datorate fuziunilor, achizițiilor și divizărilor.

            În scopul completării modelului de raportare TLTRO, trebuie raportate toate aceste efecte.
      Pentru o definire mai detaliată a posturilor care trebuie raportate, a se vedea partea 5 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) și punctul 2.3 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM.
      (ii)   Alte ajustări (3.2)
      Datele privind alte ajustări trebuie raportate pentru soldurile de credite eligibile din bilanț, excluzând creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute.
      —   Reevaluări datorate variațiilor cursului de schimb (3.2A)
      Variațiile cursului de schimb față de euro determină modificări ale valorii creditelor exprimate în monede străine atunci când acestea sunt exprimate în euro. Datele privind aceste efecte ar trebui raportate cu un semn negativ (pozitiv) atunci când, pe bază netă, acestea conduc la o scădere (creștere) a soldurilor și sunt necesare pentru a permite o reconciliere completă între creditarea netă și modificările soldurilor.
      Aceste ajustări nu sunt acoperite în baza cerințelor prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33). În scopul modelului de raportare TLTRO, în cazul în care datele (sau chiar o aproximare a acestora) nu sunt disponibile IFM, acestea pot fi calculate în conformitate cu orientările furnizate la punctul 4.2.2 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM. Procedura de estimare sugerată limitează sfera calculelor la monedele principale și se bazează pe următoarele etape:

                  1.

                  soldurile de credite eligibile la sfârșitul lunii care precede începutul perioadei și la sfârșitul perioadei (posturile 1 și 4) sunt defalcate pe monedă de exprimare, punându-se accent pe fondurile de credite exprimate în GBP, USD, CHF și JPY (dacă aceste date nu sunt disponibile, pot fi utilizate datele privind soldurile totale din bilanț, inclusiv creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute — posturile 1.1 și 4.1);

                  2.

                  fiecare fond de credite este tratat după cum urmează (cifrele relevante ale ecuației din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM sunt oferite în paranteze):

                              —

                              soldurile la sfârșitul lunii care precede începutul perioadei de raportare și la sfârșitul perioadei sunt convertite în moneda inițială de exprimare, utilizând cursurile de schimb nominale corespunzătoare (10) (ecuațiile [4.2.2] și [4.2.3]);

                              —

                              modificarea soldurilor în cursul perioadei de referință exprimate în monedă străină este calculată și reconvertită în euro utilizând valoarea medie a cursului de schimb zilnic din perioada de raportare (ecuația [4.2.4]);

                              —

                              se calculează diferența dintre modificarea soldurilor convertite în euro, astfel cum a fost calculată în etapa anterioară, și modificarea soldurilor în euro (ecuația [4.2.5], cu semnul opus);

                  3.

                  ajustarea finală legată de cursul de schimb este estimată ca suma ajustărilor pentru fiecare monedă.

            Pentru informații suplimentare, a se vedea punctele 1.6.3.5 și 4.2.2 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM.
      —   Soateri din evidențele contabile/reduceri ale valorii contabile (3.2B)
      În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33), „reducerea valorii contabile” înseamnă diminuarea directă a valorii contabile a unui credit în bilanțul (statistic), ca urmare a deprecierii sale. Similar, „scoaterea din evidențele contabile” înseamnă o reducere a valorii contabile totale a unui credit care determină eliminarea sa din bilanț. Efectele reducerilor valorii contabile și ale scoaterilor din evidențele contabile ar trebui raportate cu un semn negativ (pozitiv) atunci când, la valoarea netă, determină o scădere (creștere) a soldurilor. Aceste date sunt necesare pentru a permite o reconciliere completă între creditarea netă și modificările soldurilor.
      În ceea ce privește scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile legate de soldurile din bilanț, pot fi utilizate datele elaborate pentru a se conforma cerințelor minime din partea 4 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) (blocul 2 din tabelul 1A privind ajustările din reevaluare). Cu toate acestea, dezagregarea impactului scoaterilor din evidențele contabile/reducerilor valorii contabile de credite pentru creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute necesită o extragere separată de date din datele interne ale IFM.
      Datele privind soldurile de credite eligibile (posturile 1 și 4) sunt în principiu corectate având în vedere soldurile provizioanelor, în cazurile în care creditele sunt înregistrate net de provizioane în bilanțul statistic.
      —   În cazurile în care participanții raportează posturile 1.3 și 4.3, datele privind scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile de credite ar trebui să includă anularea provizioanelor anterioare asupra creditelor care au devenit (parțial sau în întregime) nerecuperabile și, în plus, ar trebui să includă orice pierderi peste nivelul provizioanelor, dacă este cazul. Similar, atunci când un credit provizionat este securitizat sau transferat în alt mod, trebuie înregistrată o scoatere din evidențele contabile/reducere a valorii contabile care este egală cu provizioanele în curs, de semn opus, pentru a corespunde modificării valorii din bilanț, corectată pentru valoarea provizioanelor și valoarea fluxului net. Provizioanele se pot modifica în timp în urma unor noi alocări pentru deprecieri și pierderi din credite (net de posibile inversări, inclusiv cele care au loc atunci când un credit este rambursat de către debitor). Aceste modificări nu ar trebui înregistrate în modelul de raportare TLTRO ca parte a scoaterilor din evidențele contabile/reducerilor valorii contabile (deoarece modelul reconstruiește valorile fără deducerea provizioanelor) (11).
      Dezagregarea impactului scoaterilor din evidențele contabile/reducerilor valorii contabile de credite pentru creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute poate fi omisă dacă nu pot fi extrase date separate privind provizioanele din bazele de date interne ale IFM.
      —   Atunci când se practică raportarea soldurilor de credite net de provizioane, dar posturile relevante (1.3 și 4.3) legate de provizioane nu sunt raportate (a se vedea mai sus), scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile trebuie să includă deduceri noi pentru deprecieri și pierderi din credite asupra portofoliului de credite (net de posibile inversări, inclusiv cele care au loc atunci când un credit este rambursat de către debitor) (12).
      Nu este necesară dezagregarea impactului scoaterilor din evidențele contabile/reducerilor valorii contabile pentru creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute dacă nu pot fi extrase date separate privind provizioanele din bazele de date interne ale IFM.
      În principiu, aceste posturi acoperă și reevaluările care apar atunci când creditele sunt securitizate sau transferate în alt mod, iar valoarea de tranzacție diferă de soldul nominal atunci când are loc transferul. Reevaluările trebuie raportate, atunci când pot fi identificate, și ar trebui calculate ca diferența dintre valoarea de tranzacție și soldul nominal în momentul vânzării.
      Pentru informații suplimentare, a se vedea partea 4 a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) și punctul 1.6.3.3 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM.
      —   Reclasificări (3.2C)
      Reclasificările înregistrează toate celelalte efecte care nu sunt legate de creditarea netă, astfel cum este definită mai sus, dar care conduc la modificări ale soldurilor de credite din bilanț, excluzând creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute.
      Aceste efecte nu sunt acoperite de cerințele stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33), iar impactul acestora este în mod normal estimat pe bază agregată la elaborarea statisticilor macroeconomice. Totuși acestea sunt importante la nivelul instituțiilor individuale (sau al grupurilor TLTRO) pentru a reconcilia creditarea netă și modificările soldurilor.
      Trebuie raportate următoarele efecte, în ceea ce privește soldurile creditelor din bilanț, excluzând creditele securitizate sau transferate în alt mod care nu sunt derecunoscute, și se aplică convenția uzuală de înregistrare cu semn negativ (pozitiv) a efectelor care conduc la scăderi (creșteri) ale soldurilor.

                  1.

                  Modificări ale clasificării sectoriale sau ale zonei de rezidență a debitorilor care conduc la modificări ale pozițiilor în sold raportate care nu sunt datorate creditării nete și care, prin urmare, trebuie înregistrate (13).

                  2.

                  Modificări în clasificarea instrumentelor. Acestea pot afecta și indicatorii în cazul în care soldurile creditelor cresc (scad), de exemplu, din cauza reclasificării unui titlu de natura datoriei (credit) ca credit (titlu de natura datoriei).

                  3.

                  Ajustări care rezultă din corectarea erorilor de raportare.

            Efectele legate de transferurile de credite care apar în contextul restructurării întreprinderilor sau al reorganizărilor intragrup în urma fuziunilor, achizițiilor și divizărilor trebuie raportate la postul 3.1B. Nu sunt necesare reclasificări pentru modificările din componența grupurilor TLTRO, deoarece în aceste cazuri modelele de raportare trebuie retransmise, reflectând noua componență a grupului TLTRO.
      Pentru informații suplimentare, a se vedea punctul 1.6.3.4 din Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM; totuși diferențele conceptuale evidențiate mai sus ar trebui luate în considerare în scopul obținerii datelor de reclasificare la nivelul instituțiilor individuale.

         (1)  În sensul modelului de raportare, „gospodăriile populației” includ instituțiile fără scop lucrativ în serviciul gospodăriilor populației.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 al Băncii Centrale Europene din 24 septembrie 2013 privind bilanțul sectorului instituții financiare monetare (BCE/2013/33) (JO L 297, 7.11.2013, p. 1).

         (3)  Raportarea IFM în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) va începe din luna de referință decembrie 2014. Actul juridic anterior care stătea la baza raportării statisticilor privind posturile de bilanț este Regulamentul (CE) nr. 25/2009 al Băncii Centrale Europene (BCE/2008/32). Prin urmare, acest regulament se aplică raportării datelor TLTRO pentru perioadele de referință până în decembrie 2014. Cu toate acestea, diferențele dintre cele două regulamente nu sunt semnificative în ceea ce privește impactul acestora asupra programului TLTRO, cu excepția definiției „societăților nefinanciare” (a se vedea nota de subsol 13 de mai jos).

         (4)  Clasificarea sectorială a sediilor sociale și a societăților holding ale societăților nefinanciare din Regulamentul (CE) nr. 25/2009 al Băncii Centrale Europene (BCE/2008/32) a fost modificată în Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) pentru a reflecta modificările standardelor statistice internaționale. În temeiul Regulamentului (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33), sediile și societățile holding ale societăților nefinanciare sunt reclasificate ca societăți financiare. Raportarea TLTRO trebuie în principiu să corespundă cadrului statisticilor posturilor din bilanț: începând din decembrie 2014, datele nu ar trebui să acopere sediile sociale și societățile holding și ar trebui transmise ajustări în consecință.

         (5)  A se vedea „Manualul pentru statisticile privind bilanțul IFM”, BCE, aprilie 2012, disponibil la http://www.ecb.europa.eu. În special, punctul 2.1.4, p. 76, tratează raportarea statistică a creditelor.

         (6)  De asemenea, această excepție are implicații pentru raportarea datelor privind scoaterile din evidențele contabile/reducerile valorii contabile, astfel cum se clarifică mai jos.

         (7)  Această convenție de semn [care este opusă cerințelor din Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33)] corespunde cerinței generale privind datele de ajustare, astfel cum este specificată mai sus — și anume efectele care conduc la creșteri (scăderi) ale soldurilor trebuie raportate cu un semn pozitiv (negativ).

         (8)  După cum s-a discutat mai sus, Regulamentul (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) permite IFM să raporteze creditele achiziționate la valoarea de tranzacție a acestora (atâta vreme cât aceasta este o practică națională aplicată de toate IFM rezidente în țară). În aceste cazuri, componentele de reevaluare care pot apărea trebuie raportate în model la postul 3.2B.

         (9)  În conformitate cu cerințele Regulamentului (UE) nr. 25/2009 (BCE/2008/32), care trebuie aplicate de IFM atunci când raportează statisticile privind posturile din bilanț până în luna de referință noiembrie 2014, sunt excluse din fluxurile nete toate transferurile între IFM din zona euro, nu doar cele dintre IFM naționale.

         (10)  Ar trebui utilizate cursurile de schimb de referință ale BCE. A se vedea comunicatul de presă din 8 iulie 1998 privind stabilirea de standarde comune de piață, disponibil pe website-ul BCE (www.ecb.europa.eu).

         (11)  Ar trebui menționat că această cerință diferă de cerințele de raportare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33).

         (12)  Această cerință este similară informațiilor care trebuie raportate în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1071/2013 (BCE/2013/33) de către IFM care înregistrează creditele net de provizioane.

         (13)  Efectele reclasificării sediilor sociale și ale societăților holding ale societăților nefinanciare ca societăți financiare, care va avea loc în decembrie 2014, ar trebui înregistrate la postul 3.2C.


title: 2014/327/UE: Decizia Consiliului din 6 mai 2014 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune în cadrul celei de a 53-a sesiuni a Comitetului de experți în domeniul transportului de mărfuri periculoase al OTIF cu privire la anumite modificări la apendicele C la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF), aplicabile de la 1 ianuarie 2015

text:
               5.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 166/27

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 6 mai 2014
   de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune în cadrul celei de a 53-a sesiuni a Comitetului de experți în domeniul transportului de mărfuri periculoase al OTIF cu privire la anumite modificări la apendicele C la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF), aplicabile de la 1 ianuarie 2015

      (2014/327/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea a aderat la Convenția privind transporturile internaționale feroviare din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumită în continuare „Convenția COTIF”), în conformitate cu Decizia 2013/103/UE a Consiliului (1).

               (2)

               Toate statele membre, cu excepția Ciprului și a Maltei, aplică Convenția COTIF.

               (3)

               Directiva 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) stabilește cerințe privind transportul rutier, feroviar sau pe căi navigabile interioare de mărfuri periculoase în interiorul statelor membre sau între acestea, făcând trimitere la Regulamentul privind transportul internațional feroviar al mărfurilor periculoase, care figurează în apendicele C la Convenția COTIF (anexa RID). În plus, articolul 4 din directiva în cauză prevede că „Transportul de mărfuri periculoase între statele membre și țări terțe este autorizat în măsura în care acesta respectă cerințele ADR, RID sau ADN, cu excepția cazului în care în anexe se prevede altfel.” Astfel, Uniunea și-a exercitat competența în această privință.

               (4)

               Comitetul de experți în domeniul transportului de mărfuri periculoase, instituit în conformitate cu articolul 13.1 litera (d) din Convenția COTIF, urmează să decidă, în cadrul celei de a 53-a sesiuni planificate să aibă loc la 22 mai 2014, cu privire la anumite modificări la anexa RID. Aceste modificări, care privesc norme tehnice sau specificații tehnice uniforme, au obiectivul de a asigura siguranța și eficiența transportului de mărfuri periculoase, ținând în același timp cont de progresele științifice și tehnice din acest sector și de dezvoltarea unor noi substanțe și articole care prezintă un pericol în timpul transportului lor.

               (5)

               Comitetul pentru transportul mărfurilor periculoase, instituit prin articolul 9 din Directiva 2008/68/CE, a purtat discuții preliminare cu privire la aceste modificări.

               (6)

               Majoritatea modificărilor propuse sunt justificate și benefice și, prin urmare, ar trebui să fie susținute de Uniune. Având în vedere progresele tehnice și științifice, trebuie analizate în continuare două propuneri de modificări. Mai concret, Agenția Europeană a Căilor Ferate, în cooperare cu organismele relevante, ar trebui să lucreze în continuare la identificarea unei soluții durabile pentru depistarea deraierilor și reducerea efectelor acestora, inclusiv viitoarea implementare a acestei soluții.Prin urmare, în cazul în care aceste ultime modificări sunt aprobate în această etapă, Uniunea ar trebui să formuleze o obiecție în conformitate cu procedura prevăzută la titlul VII articolul 35 alineatul (4) din Convenția COTIF,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția Uniunii Europene
   (1)   Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cursul celei de a 53-a sesiuni a Comitetului de experți în domeniul transportului de mărfuri periculoase în cadrul Convenției privind transporturile internaționale feroviare este în conformitate cu anexa la prezenta decizie.
   (2)   Modificări minore ale documentelor menționate în anexa la prezenta decizie pot fi acceptate de reprezentanții Uniunii în cadrul organismului mai sus-menționat fără o altă decizie a Consiliului.
   Articolul 2
   După adoptare, decizia organismului mai sus-menționat se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

   Articolul 3
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Ch. VASILAKOS

      (1)  Decizia 2013/103/UE a Consiliului din 16 iunie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția respectivă (JO L 51, 23.2.2013, p. 1).

      (2)  Directiva 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 2008 privind transportul interior de mărfuri periculoase (JO L 260, 30.9.2008, p. 13).

      ANEXĂ

                  Propunere

                  Document de referință

                  Aspect

                  Observații

                  Poziția UE

                  1

                  Anexa I la OTIF/RID/CE/GTP/2012-A

                  Modificări aprobate de grupul de lucru permanent

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificările

                  2

                  Anexa I la OTIF/RID/CE/GTP/2012-A

                  Modificări care vor face obiectul unei examinări mai aprofundate de către grupul de lucru permanent

                  Aceste dispoziții sunt indicate între paranteze drepte în documentul de referință

                  Se acceptă modificările

                  3

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/1

                  Dispoziție tranzitorie pentru anumite plăcuțe

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificarea

                  4

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/2

                  Aplicarea dispoziției speciale TE 25

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificarea

                  5

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/5

                  Inspectarea anumitor marcaje

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificarea

                  6

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/6

                  Informații care trebuie furnizate de către administratorul de infrastructură

                  Grupul de lucru permanent a optat pentru cea de a doua opțiune prezentată în documentul de referință.

                  Se acceptă modificarea

                  7

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/11

                  Utilizarea vocabularului tehnic

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificarea

                  8

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/12

                  Consecințele eliminării fișei UIC 573

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificările

                  9

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/13 și OTIF/RID/CE/GTP/2013/15

                  Aplicarea dispoziției speciale TE 22

                  Propunerea nu este suficient de matură pentru luarea unei decizii

                  Se amână decizia

                  10

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/14 și OTIF/RID/CE/GTP/2013/INF.14

                  Revizuire editorială a trimiterii la dispozițiile UE în materie de transporturi feroviare

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificările

                  11

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/16

                  Transportul mărfurilor periculoase cu trenuri de călători

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificarea revizuită de grupul de lucru permanent

                  12

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/17

                  Diverse modificări consolidate aprobate de grupul de lucru permanent

                  Consens tehnic în cadrul grupului de lucru permanent al OTIF

                  Se acceptă modificările

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/17

                  Modificări care vor face obiectul unei examinări mai aprofundate de către grupul de lucru permanent:

                  —

                  —

                  13

                  Idem

                  Aspectele care necesită o poziție comună în cursul reuniunii comune CEE/ONU — OTIF

                  Facilitarea unui transport intermodal eficient

                  Se acceptă modificările recomandate în cadrul reuniunii comune

                  14

                  idem și OTIF/RID/CE/GTP/2013/INF.3

                  Dispoziții referitoare la instalarea obligatorie de dispozitive de detectare a deraierilor în anumite vagoane

                  UE își va reanaliza poziția înainte de următoarea revizuire a normelor.

                  Se amână decizia

                  15

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/3 OTIF/RID/CE/GTP/2013/9 și OTIF/RID/CE/GTP/2013/18

                  Armonizarea normelor cu cele din anexa 2 la SGMS al OSJD

                  Facilitarea unui transport eficient al mărfurilor periculoase între țările UE și țările OSJD din afara UE

                  Se acceptă modificările

                  16

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/INF.4

                  Transportul de cărbune

                  Nu s-a ajuns la un consens în legătură cu detaliile tehnice în cadrul grupului de lucru permanent

                  Poziția UE va fi stabilită la fața locului

                  17

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/INF.8

                  Revizuirea capitolului 7.7 din RID

                  Propunerea privind acest document de referință va fi discutată în cadrul unei discuții mai generale privind revizuirea capitolului 7.7

                  Poziția UE va fi stabilită la fața locului

                  18

                  OTIF/RID/CE/GTP/2013/INF.12

                  Alinierea cu normele aplicabile transportului rutier

                  Aceste propuneri modifică normele din documentul de referință OTIF/RID/CE/GTP/–2013/17

                  Se acceptă modificările