title: 2011/66/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 25 noiembrie 2010 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (BCE/2010/23)

text:
               9.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 35/17

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 25 noiembrie 2010
   privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro
   (reformare)
   (BCE/2010/23)
   (2011/66/UE)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”), în special articolul 32,
   întrucât:

               (1)

               Decizia BCE/2001/16 din 6 decembrie 2001 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre participante începând cu exercițiul financiar 2002 (1) a fost modificată substanțial de mai multe ori (2). Urmează a fi adoptate modificări suplimentare, prin urmare această decizie ar trebui reformată pentru claritate.

               (2)

               În temeiul articolului 32.1 din Statutul SEBC, venitul monetar este venitul acumulat de BCN ca urmare a exercitării funcției de politică monetară. Conform articolului 32.2 din Statutul SEBC, valoarea venitului monetar al fiecărei BCN este egală cu venitul anual al acesteia obținut din activele deținute în contrapartidă cu bancnotele aflate în circulație și cu depozitele constituite de instituțiile de credit. Aceste active trebuie identificate de BCN în conformitate cu liniile directoare stabilite de Consiliul guvernatorilor. BCN trebuie să identifice activele rezultate din exercitarea funcției de politică monetară drept active deținute în contrapartidă cu bancnotele în circulație și depozitele constituite de instituțiile de credit. În temeiul articolului 32.4 din Statutul SEBC, din cuantumul venitului monetar al fiecărei BCN se scade o sumă echivalentă cu dobânda plătită de respectiva BCN pentru depozitele constituite de instituțiile de credit, în conformitate cu articolul 19.

               (3)

               În temeiul articolului 32.5 din Statutul SEBC, suma veniturilor monetare ale BCN se repartizează între acestea proporțional cu cotele vărsate la capitalul Băncii Centrale Europene (BCE).

               (4)

               În temeiul articolelor 32.6 și 32.7 din Statutul SEBC, Consiliul guvernatorilor este împuternicit să adopte orientări pentru compensarea și decontarea de către BCE a soldurilor provenite din repartizarea venitului monetar și de a adopta orice alte măsuri necesare în vederea aplicării articolului 32.

               (5)

               În temeiul articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro (3), BCE și BCN pun în circulație bancnote euro. Articolul 15 din acest regulament prevede că bancnotele cu valoarea nominală exprimată în unități monetare naționale rămân mijloace legale de plată în cadrul limitelor lor teritoriale termen de maximum șase luni de la data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro. Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro ar trebui astfel considerat un an special, deoarece bancnotele aflate în circulație cu valoare nominală exprimată în unități monetare naționale pot reprezenta în continuare un procent semnificativ din valoarea totală a bancnotelor aflate în circulație.

               (6)

               Articolul 15 alineatul (1) din Orientarea BCE/2006/9 din 14 iulie 2006 privind anumite pregătiri în vederea substituirii monedei fiduciare cu moneda euro și privind alimentarea anticipată și alimentarea anticipată secundară cu bancnote și monede metalice euro în afara zonei euro (4) prevede că bancnotele euro care au făcut obiectul alimentării anticipate a contrapărților eligibile se debitează în conturile respectivelor contrapărți deschise la BCN a lor la valoarea lor nominală, în conformitate cu următorul „model linear de debitare”: suma totală a bancnotelor euro care au făcut obiectul alimentării anticipate se debitează în trei rate egale, la data decontării primei, celei de a patra și celei de a cincea operațiuni principale de refinanțare a Eurosistemului care urmează datei substituirii monedei fiduciare cu moneda euro. Calcularea venitului monetar pentru anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro trebuie să țină cont de acest „model de debitare lineară”.

               (7)

               Prezenta decizie este legată de Decizia BCE/2010/29 din 13 decembrie 2010 privind emisiunea de bancnote euro (5) care prevede că BCE și BCN emit bancnote euro. Decizia BCE/2010/29 stabilește repartizarea între BCN a bancnotelor euro aflate în circulație proporțional cu cotele vărsate de acestea la capitalul BCE. Aceeași decizie alocă BCE 8 % din valoarea totală a bancnotelor euro aflate în circulație. Repartizarea bancnotelor euro între membrii Eurosistemului generează solduri intra-Eurosistem. Remunerarea acestor solduri intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație are un efect direct asupra venitului fiecărui membru al Eurosistemului și, prin urmare, ar trebui să fie reglementată de prezenta decizie. Venitul acumulat de BCE în cadrul remunerării creanțelor sale intra-Eurosistem asupra BCN în legătură cu propria cotă de bancnote euro aflate în circulație ar trebui, în principiu, să fie distribuit către BCN în conformitate cu Decizia BCE/2010/24 din 25 noiembrie 2010 privind distribuirea provizorie a venitului Băncii Centrale Europene rezultat din bancnotele euro în circulație și provenit din titlurile de valoare achiziționate în cadrul programului privind piețele titlurilor de valoare (6), proporțional cu cotele acestora din grila de repartiție pentru capitalul subscris în cursul aceluiași exercițiu financiar în care intervine acumularea.

               (8)

               Soldul net al creanțelor și angajamentelor intra-Eurosistem aferent bancnotelor euro aflate în circulație ar trebui remunerat prin aplicarea unui criteriu obiectiv de definire a costului banilor. În acest context, se recomandă folosirea ratei dobânzii aplicabile operațiunilor principale de refinanțare folosite de Eurosistem în licitațiile sale pentru operațiunile principale de refinanțare.

               (9)

               Angajamentele nete intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație trebuie incluse în baza de calcul în scopul calculării venitului monetar al BCN conform articolului 32.2 din Statutul SEBC, deoarece sunt echivalente bancnotelor aflate în circulație. Decontarea dobânzii pe soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație va determina, prin urmare, distribuirea către BCN a unei sume considerabile din venitul monetar al Eurosistemului, proporțional cu cotele vărsate ale acestora la capitalul BCE. Aceste solduri intra-Eurosistem ar trebui ajustate pentru a permite adaptarea treptată a bilanțurilor și a conturilor de profit și pierderi ale BCN. Ajustările ar trebui să se bazeze pe valoarea bancnotelor aflate în circulație ale fiecărei BCN într-o perioadă anterioară introducerii bancnotelor euro. Aceste ajustări ar trebui aplicate anual conform unei formule fixe pentru o perioadă ulterioară de maximum cinci ani.

               (10)

               Ajustările aduse soldurilor intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație au fost calculate pentru a compensa orice modificare semnificativă a pozițiilor BCN în ceea ce privește veniturile, determinată de introducerea bancnotelor euro și de repartizarea ulterioară a venitului monetar.

               (11)

               Normele generale prevăzute la articolul 32 din Statutul SEBC se aplică, de asemenea, venitului rezultat din anularea bancnotelor euro care au fost retrase din circulație.

               (12)

               Articolul 32.5 din Statutul SEBC precizează faptul că suma veniturilor monetare ale BCN se repartizează între acestea proporțional cu cotele acestora vărsate la capitalul BCE. În conformitate cu articolul 32.7 din Statutul SEBC, Consiliul guvernatorilor este competent să ia orice alte măsuri necesare în vederea aplicării articolului 32. Este inclusă aici și competența de a ține seama și de alți factori cu ocazia adoptării unei decizii cu privire la repartizarea venitului rezultat din anularea bancnotelor euro care au fost retrase din circulație. În acest context, principiile egalității de tratament și echității impun luarea în considerare a perioadei de timp în care au fost emise bancnotele euro retrase. Grila de repartiție pentru acest venit specific trebuie, prin urmare, să reflecte atât cota aferentă din capitalul BCE, cât și durata fazei de emisiune.

               (13)

               Retragerea bancnotelor euro trebuie reglementată prin decizii separate, adoptate potrivit articolului 5 din Decizia BCE/2003/4 din 20 martie 2003 privind valorile nominale, specificațiile, reproducerea, schimbul și retragerea bancnotelor euro (7),

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii:

               (a)

               „BCN” (NCB) înseamnă o bancă centrală națională a unui stat membru a cărui monedă este euro;

               (b)

               „baza de calcul” (liability base) înseamnă valoarea pasivelor calificate din cadrul bilanțului fiecărei BCN, stabilită în conformitate cu anexa I la prezenta decizie;

               (c)

               „active identificabile” (earmarkable assets) înseamnă valoarea activelor deținute în contrapartidă cu baza de calcul în bilanțul fiecărei BCN, stabilită în conformitate cu anexa II la prezenta decizie;

               (d)

               „soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație” (intra-Eurosystem balances on euro banknotes in circulation) înseamnă creanțele și angajamentele apărute între o BCN și BCE și între o BCN și celelalte BCN, ca rezultat al aplicării articolului 4 din Decizia BCE/2010/29;

               (e)

               „grila de repartiție pentru capitalul subscris” (subscribed capital key) înseamnă cotele, exprimate în procente, pe care BCN le dețin în capitalul subscris al BCE, care rezultă din aplicarea cu privire la BCN a ponderilor din grila de repartiție prevăzută la articolul 29.1 din Statutul SEBC și care sunt aplicabile pentru exercițiul financiar relevant;

               (f)

               „instituție de credit” (credit institution) înseamnă fie (a) o instituție de credit în sensul articolului 2 și al articolului 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (8), astfel cum au fost transpuse în legislația națională, care este supusă supravegherii de către o autoritate competentă; fie (b) o altă instituție de credit, în sensul articolului 123 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care este supusă verificării de un nivel comparabil cu supravegherea efectuată de o autoritate competentă;

               (g)

               „BA” (HBS – harmonised balance sheet) înseamnă bilanțul armonizat astfel cum este prevăzut în anexa VIII la Orientarea BCE/2010/20 din 11 noiembrie 2010 privind cadrul juridic al procedurilor contabile și al raportării financiare din Sistemul European al Băncilor Centrale (9);

               (h)

               „rata de referință” (reference rate) înseamnă cea mai recentă rată a dobânzii marginale care este disponibilă și folosită de Eurosistem în licitațiile sale pentru operațiuni principale de refinanțare conform punctului 3.1.2 din anexa I la Orientarea BCE/2000/7 din 31 august 2000 privind instrumentele și procedurile de politică monetară ale Eurosistemului (10). Dacă, în vederea decontării, se efectuează în aceeași zi mai mult de o operațiune principală de refinanțare, se folosește media simplă a ratelor marginale ale operațiunilor efectuate în paralel;

               (i)

               „data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro” (cash changeover date) înseamnă data la care bancnotele și monedele euro dobândesc calitatea de mijloc legal de plată într-un stat membru a cărui monedă este euro;

               (j)

               „perioada de referință” (reference period) înseamnă o perioadă de 24 de luni care începe cu 30 de luni înainte de data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro;

               (k)

               „anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro” (cash changeover year) înseamnă o perioadă de 12 luni care începe de la data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro;

               (l)

               „curs de schimb zilnic de referință” (daily foreign exchange reference rate) înseamnă cursul de schimb zilnic de referință, stabilit pe baza procedurii de concertare zilnică regulată între băncile centrale din cadrul și din afara Sistemului European al Băncilor Centrale, care în mod normal are loc la 14:15, ora Europei Centrale;

               (m)

               „bancote euro retrase” (withdrawn euro banknotes) înseamnă orice tip sau serie de bancnote euro care au fost retrase din circulație printr-o decizie a Consiliului guvernatorilor adoptată în conformitate cu articolul 5 din Decizia BCE/2003/4;

               (n)

               „grila pentru emisiunea de bancnote euro” (issue key) înseamnă valoarea medie a grilei de repartiție pentru capitalul subscris pe parcursul fazei de emisiune a unui tip sau a unei serii de bancnote euro retrase;

               (o)

               „faza de emisiune” (issue phase), în legătură cu un anumit tip sau o anumită serie de bancnote euro, înseamnă perioada cuprinsă între data la care prima emisiune a unei bancnote euro de acest tip sau din această serie este înregistrată în baza de calcul și data la care ultima emisiune a unei bancnote euro de acest tip sau din această serie este înregistrată în baza de calcul;

               (p)

               „a anula” (to write off) înseamnă a elimina bancnotele euro retrase din postul de bilanț „bancnote în circulație”.

         Articolul 2
   Soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație
   (1)   Soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație se calculează lunar și se înscriu în registrele BCE și BCN în prima zi lucrătoare a lunii, având data valutei din ultima zi lucrătoare din luna precedentă.
   Atunci când un stat membru adoptă moneda euro, calcularea soldurilor intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație în conformitate cu primul paragraf se înscriu în registrele BCE și BCN cu data valutei de la data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro.
   Pentru perioada 1-31 ianuarie a primului an din care se va aplica fiecare ajustare cincinală prevăzută la articolul 29.3 din Statutul SEBC, soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor aflate în circulație se calculează pe baza grilei ajustate de repartiție pentru capitalul subscris aplicate la soldurile aferente volumului total de bancnote euro aflate în circulație la data de 31 decembrie a anului anterior.
   (2)   Soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație, inclusiv cele rezultate din aplicarea articolului 4 din prezenta decizie, se remunerează la rata de referință.
   (3)   Remunerarea menționată la alineatul (2) se decontează trimestrial prin plăți TARGET2.
   Articolul 3
   Metoda de evaluare a venitului monetar
   (1)   Valoarea venitului monetar al fiecărei BCN se determină prin măsurarea venitului efectiv obținut din activele identificabile înscrise în registrele acesteia. Ca excepții, se consideră că aurul nu generează venit și că titlurile de valoare deținute în scopuri de politică monetară în temeiul Deciziei BCE/2009/16 privind punerea în aplicare a programului de achiziționare de obligațiuni garantate (11) generează venit la rata de referință.
   (2)   Dacă valoarea activelor identificabile ale unei BCN este mai mare sau mai mică decât valoarea bazei sale de calcul, diferența se compensează aplicând la valoarea diferenței rata de referință.
   Articolul 4
   Ajustări aduse soldurilor intra-Eurosistem
   (1)   Pentru calcularea venitului monetar, soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație ale fiecărei BCN se ajustează cu o sumă compensatorie determinată în conformitate cu următoarea formulă:
   C = (K – A) × S
   unde:

               C

               este suma compensatorie;

               K

               este suma în euro pentru fiecare BCN care rezultă din aplicarea grilei de repartiție pentru capitalul subscris la valoarea medie a bancnotelor aflate în circulație în cursul perioadei de referință, cantitatea de bancnote aflate în circulație exprimate în moneda națională a statului membru care adoptă moneda euro fiind convertită în euro la cursul de schimb zilnic de referință în cursul perioadei de referință;

               A

               este valoarea medie în euro, pentru fiecare BCN, a bancnotelor aflate în circulație în cursul perioadei de referință, convertite în euro la cursul de schimb zilnic de referință în cursul perioadei de referință;

               S

               este următorul coeficient corespunzător fiecărui exercițiu financiar, începând cu data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro:

                           Exercițiul financiar

                           Coeficient

                           Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro

                           1

                           Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro plus un an

                           0,8606735

                           Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro plus doi ani

                           0,7013472

                           Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro plus trei ani

                           0,5334835

                           Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro plus patru ani

                           0,3598237

                           Anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro plus cinci ani

                           0,1817225

         (2)   Totalul sumelor compensatorii ale BCN este zero.
   (3)   Sumele compensatorii se calculează de fiecare dată când un stat membru adoptă moneda euro sau când se modifică grila de repartiție pentru capitalul subscris al BCE.
   (4)   Atunci când o BCN intră în Eurosistem, suma sa compensatorie este alocată celorlalte BCN proporțional cu cotele corespunzătoare ale celorlalte BCN din grila de repartiție pentru capitalul subscris, cu semnul (+/–) inversat, și se va adăuga la orice alte sume compensatorii deja aplicabile pentru alte BCN.
   (5)   Sumele compensatorii și înregistrările din contabilitate destinate să echilibreze respectivele sume compensatorii se înscriu în conturi intra-Eurosistem distincte în contabilitatea fiecărei BCN, cu data valutei de la data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro și cu aceeași dată a valutei pentru fiecare an ulterior din perioada de ajustare. Înregistrările din contabilitate destinate echilibrării sumelor compensatorii nu se remunerează.
   (6)   Prin derogare de la alineatul (1), la apariția unor evenimente specifice legate de modificări în circuitul bancnotelor, astfel cum sunt descrise în anexa III la prezenta decizie, soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație ale fiecărei BCN se ajustează în conformitate cu dispozițiile anexei respective.
   (7)   Ajustările soldurilor intra-Eurosistem prevăzute în prezentul articol încetează a se mai aplica începând cu prima zi a celui de al șaselea an de la anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro.
   Articolul 5
   Calcularea și repartizarea venitului monetar
   (1)   Venitul monetar al fiecărei BCN este calculat zilnic de către BCE. Calculul se bazează pe datele contabile raportate de BCN către BCE. BCE informează trimestrial BCN cu privire la sumele cumulative.
   (2)   Valoarea venitului monetar al fiecărei BCN se reduce cu valoarea echivalentă oricărei dobânzi acumulate sau plătite în legătură cu pasivele incluse în baza de calcul și în conformitate cu orice decizie a Consiliului guvernatorilor adoptată în temeiul articolului 32.4 al doilea paragraf din Statutul SEBC.
   (3)   Repartizarea venitului monetar al fiecărei BCN proporțional cu grila de repartiție pentru capitalul subscris are loc la finele fiecărui exercițiu financiar.
   Articolul 6
   Calcularea și repartizarea venitului rezultat din anularea bancnotelor euro
   (1)   Bancnotele euro retrase fac parte în continuare din baza de calcul până la momentul la care unul dintre următoarele două evenimente se produce primul: sunt schimbate sau sunt anulate.
   (2)   Consiliul guvernatorilor poate decide să anuleze bancnotele euro retrase și, în acest caz, specifică data anulării și valoarea totală a provizionului ce urmează să fie constituit în privința acelor bancnote euro retrase ce urmează să fie schimbate.
   (3)   Bancnotele euro retrase sunt anulate astfel:

               (a)

               la data anulării, posturile „Bancnote în circulație” din bilanțurile BCE și BCN se diminuează cu valoarea totală a bancnotelor euro retrase care se află încă în circulație. În acest scop, valorile efective ale bancnotelor euro retrase care au fost puse în circulație se ajustează la valorile lor proporționale calculate în conformitate cu grila pentru emisiunea de bancnote euro, iar diferențele se decontează între BCE și BCN;

               (b)

               valoarea ajustată a bancnotelor euro retrase este anulată în postul de bilanț „Bancnote în circulație” și se trece în conturile de profit și pierdere ale BCN;

               (c)

               fiecare BCN constituie un provizion pentru bacnotele euro retrase care urmează să fie schimbate. Acest provizion este echivalent cu cota BCN respective din valoarea totală a provizionului calculată cu ajutorul grilei pentru emisiunea de bancnote euro.

         (4)   Bancnotele euro retrase care sunt schimbate după data anulării se înregistrează în contabilitatea BCN care le-a acceptat. Intrarea de bancnote euro retrase se redistribuie între BCN cel puțin o dată pe an prin aplicarea grilei pentru emisiunea de bacnote euro, iar diferențele se decontează între acestea. Fiecare BCN compensează valoarea proporțională cu provizionul său sau, în cazul în care intrarea este mai mare decât provizionul, înregistrează costul corespondent în contul său de profit și pierdere.
   (5)   Consiliul guvernatorilor reexaminează anual valoarea totală a provizionului.
   Articolul 7
   Abrogare
   Decizia BCE/2001/16 se abrogă. Trimiterile la decizia abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta decizie și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa V.
   Articolul 8
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la 31 decembrie 2010.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 25 noiembrie 2010.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  JO L 337, 20.12.2001, p. 55.

      (2)  A se vedea anexa IV.

      (3)  JO L 139, 11.5.1998, p. 1.

      (4)  JO L 207, 28.7.2006, p. 39.

      (5)  A se vedea pagina 26 din prezentul Jurnal Oficial. Decizia BCE/2010/29 a fost adoptată înainte de publicarea Deciziei BCE/2010/23.

      (6)  Nepublicată încă în Jurnalul Oficial. Decizia BCE/2010/24 a fost adoptată înainte de publicarea Deciziei BCE/2010/23.

      (7)  JO L 78, 25.3.2003, p. 16.

      (8)  JO L 177, 30.6.2006, p. 1.

      (9)  A se vedea pagina 31 din prezentul Jurnal Oficial.

      (10)  JO L 310, 11.12.2000, p. 1.

      (11)  JO L 175, 4.7.2009, p. 18.

      ANEXA I

         STRUCTURA BAZEI DE CALCUL

                  A.

                  Baza de calcul cuprinde, cu excluderea oricărui alt element:

                              1.

                              Bancnote în circulație
                              În sensul prezentei anexe, în cursul anului substituirii monedei fiduciare cu moneda euro pentru fiecare nouă BCN care intră în Eurosistem, „Bancnote aflate în circulație”:

                                          (a)

                                          includ bancnotele emise de BCN și exprimate în unitatea sa monetară națională; și

                                          (b)

                                          trebuie reduse cu valoarea împrumuturilor neremunerate legate de bancnotele euro care au făcut obiectul alimentării anticipate, care nu au fost încă debitate (componentă a elementului de activ 6 din BA).

                                    Ulterior anului substituirii monedei fiduciare cu moneda euro relevant, pentru fiecare BCN, „bancnote în circulație” înseamnă bancnote exprimate în euro, cu excluderea oricăror altor bancnote.
                              Dacă data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro este o zi în care TARGET2 este închis, pasivul unei BCN care rezultă din bancnotele euro care au făcut obiectul alimentării anticipate în temeiul Orientării BCE/2006/9 și au intrat în circulație înainte de data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro face parte din baza de calcul (ca parte a conturilor de corespondent din postul de pasiv 10.4 din BA) până ce pasivul devine parte a angajamentelor intra-Eurosistem care rezultă din tranzacții TARGET2.

                              2.

                              Angajamentele exprimate în euro față de instituțiile de credit din zona euro, legate de operațiunile de politică monetară, care includ oricare dintre următoarele elemente:

                                          (a)

                                          conturi curente, inclusiv rezervele minime obligatorii conform articolului 19.1 din Statutul SEBC (postul de pasiv 2.1 din BA);

                                          (b)

                                          sume aflate în depozite în cadrul facilității de depozit a Eurosistemului (postul de pasiv 2.2 din BA);

                                          (c)

                                          depozite la termen (postul de pasiv 2.3 din BA);

                                          (d)

                                          angajamente ce rezultă din operațiuni de reglaj fin sub formă de tranzacții reversibile (postul de pasiv 2.4 din BA);

                                          (e)

                                          depozitele legate de apelurile în marjă (postul de pasiv 2.5 din BA).

                              3.

                              Pasive sub formă de depozite către contrapărțile Eurosistemului care nu și-au executat obligațiile, reclasificate de la postul de pasiv 2.1 din BA.

                              4.

                              Angajamente intra-Eurosistem ale BCN provenite din emisiunea BCE de certificate de creanță în temeiul capitolului 3.3 din anexa I la Orientarea BCE/2000/7 (postul de pasiv 10.2 din BA).

                              5.

                              Angajamentele nete intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație, inclusiv cele rezultate din aplicarea articolului 4 din prezenta decizie (parte a postului de pasiv 10.3 din BA).

                              6.

                              Angajamentele nete intra-Eurosistem rezultate din tranzacții TARGET2 remunerate la o rată de referință (parte din postul de pasiv 10.4 din BA).

                  B.

                  Valoarea bazei de calcul a fiecărei BCN se calculează în conformitate cu principiile și normele contabile armonizate prevăzute de Orientarea BCE/2010/20.

      ANEXA II

         ACTIVE IDENTIFICABILE

                  A.

                  Activele identificabile includ, cu excluderea oricărui alt element:

                              1.

                              Acordarea de împrumuturi în euro instituțiilor de credit din zona euro în legătură cu operațiunile de politică monetară (postul de activ 5 din BA).

                              2.

                              Titluri de valoare deținute în scopuri de politică monetară (postul de activ 7.1 din BA).

                              3.

                              Creanțe intra-Eurosistem echivalente transferului de active din rezervele valutare, altele decât aurul, către BCE în temeiul articolului 30 din Statutul SEBC (parte din postul de activ 9.2 din BA).

                              4.

                              Creanțe nete intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație, inclusiv cele rezultate din aplicarea articolului 4 din prezenta decizie (parte a postului de activ 9.4 din BA).

                              5.

                              Creanțe nete intra-Eurosistem rezultate din tranzacții TARGET2 remunerate la rata de referință (parte din postul de activ 9.5 din BA).

                              6.

                              Aur, inclusiv creanțe legate de aurul transferat la BCE, într-o cantitate care să permită fiecărei BCN să identifice o anumită proporție din aurul său care corespunde aplicării cotei sale în grila de repartiție pentru capitalul subscris la cantitatea totală de aur identificat de toate BCN (postul de activ 1 și parte din postul de activ 9.2 din BA).
                              În sensul prezentei decizii, valoarea aurului este stabilită pe baza prețului în euro pentru o uncie fină de aur de la 31 decembrie 2002.

                              7.

                              Creanțe rezultate din bacnotele euro care au făcut obiectul alimentării anticipate în conformitate cu Orientarea BCE/2006/9 și care apoi au intrat în circulație înainte de data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro (parte a postului de activ 4.1 din BA până la data substituirii monedei fiduciare cu moneda euro și, după aceea, parte din conturile de corespondent în cadrul postului de activ 9.5 din BA), dar numai până când creanțele respective devin parte a creanțelor intra-Eurosistem rezultate din tranzacțiile TARGET2.

                              8.

                              Creanțe exigibile care rezultă din neîndeplinirea obligațiilor de către contrapărțile Eurosistemului în contextul operațiunilor de credit ale Eurosistemului și/sau active financiare sau creanțe (în raport cu terții) alocate și/sau dobândite în contextul valorificării garanțiilor oferite de contrapărțile Eurosistemului care nu și-au îndeplinit obligațiile în contextul operațiunilor de credit din Eurosistem reclasificate de la postul de activ 5 din BA (parte a postului de activ 11.6 din BA).

                  B.

                  Valoarea activelor identificabile ale fiecărei BCN se calculează în conformitate cu principiile și normele contabile armonizate prevăzute de Orientarea BCE/2010/20.

      ANEXA III
      A.   Prima ajustare ocazională
      Dacă valoarea medie totală a bancnotelor aflate în circulație în anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro este mai mică decât valoarea medie totală în euro a bancnotelor aflate în circulație în perioada de referință (inclusiv cele exprimate în moneda națională a statului membru care a adoptat moneda euro și convertite în euro la cursul de schimb zilnic de referință în perioada de referință), atunci coeficientul „S” care se aplică în cazul anului substituirii monedei fiduciare cu moneda euro în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) trebuie redus, cu efect retroactiv, în proporție egală cu cea a descreșterii valorii medii totale a bancnotelor aflate în circulație.
      Reducerea nu trebuie să conducă la un coeficient mai mic de 0,8606735. Dacă această drogare este aplicată, un sfert din reducerea rezultată în cazul sumelor compensatorii (C) ale BCN cu aplicabilitate în anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro trebuie adăugat sumelor compensatorii ale fiecărei BCN aplicabile în al doilea, al treilea, al patrulea și al cincilea an după anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro în conformitate cu articolul 4 alineatul (1).
      B.   A doua ajustare ocazională
      În cazul în care BCN pentru care suma compensatorie prevăzută la articolul 4 alineatul (1) este o cifră pozitivă plătesc o remunerare netă pentru soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor aflate în circulație, remunerare care conduce la o cheltuială netă atunci când este adăugată la postul „rezultat net al cumulării venitului monetar” din contul lor de profit și pierdere la sfârșitul anului, coeficientul „S” care se aplică în cazul anului substituirii monedei fiduciare cu moneda euro în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) trebuie redus atât cât este necesar pentru a elimina această situație.
      Reducerea nu trebuie să conducă la un coeficient mai mic de 0,8606735. Dacă această drogare este aplicată, un sfert din reducerea rezultată în cazul sumelor compensatorii (C) ale BCN cu aplicabilitate în anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro trebuie adăugat sumelor compensatorii ale fiecărei BCN aplicabile în al doilea, al treilea, al patrulea și al cincilea an după anul substituirii monedei fiduciare cu moneda euro în conformitate cu articolul 4 alineatul (1).

      ANEXA IV

         DECIZIA ABROGATĂ ȘI MODIFICĂRILE SUCCESIVE ALE ACESTEIA

                  Decizia BCE/2001/16

                     JO L 337, 20.12.2001, p. 55

                  Decizia BCE/2003/22

                     JO L 9, 15.1.2004, p. 39

                  Decizia BCE/2006/7

                     JO L 148, 2.6.2006, p. 56

                  Decizia BCE/2007/15

                     JO L 333, 19.12.2007, p. 86

                  Decizia BCE/2009/27

                     JO L 339, 22.12.2009, p. 55

      ANEXA V

         TABEL DE CORESPONDENȚĂ

                  Decizia BCE/2001/16

                  Prezenta decizie

                  Articolul 5a

                  Articolul 6

                  Articolul 6

                  Articolul 7


title: Decizia (UE) 2016/275 a Consiliului din 12 februarie 2016 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Trinidad și Tobago privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               27.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 52/17

         DECIZIA (UE) 2016/275 A CONSILIULUI
   din 12 februarie 2016
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Trinidad și Tobago privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Comisia a negociat, în numele Uniunii Europene, un acord cu Republica Trinidad și Tobago privind exonerarea de la obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul”).

               (2)

               În conformitate cu Decizia (UE) 2015/1037 a Consiliului (2), acordul a fost semnat și se aplică cu titlu provizoriu de la 28 mai 2015.

               (3)

               Acordul instituie un Comitet mixt de experți de gestionare a acordului. Uniunea este reprezentată în cadrul respectivului Comitet mixt de către Comisie, care ar trebui să fie asistată de reprezentanți ai statelor membre.

               (4)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (3); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (5)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (4); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (6)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul între Uniunea Europeană și Republica Trinidad și Tobago privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 8 alineatul (1) din acord (5).
   Articolul 3
   Comisia, asistată de reprezentanți ai statelor membre, reprezintă Uniunea în cadrul Comitetului mixt de experți instituit în temeiul articolului 6 din acord.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Aprobarea din 15 decembrie 2015 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Decizia (UE) 2015/1037 a Consiliului din 7 mai 2015 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Trinidad și Tobago privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 173, 3.7.2015, p. 64).

      (3)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (4)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (5)  Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2009/17/CE: Decizia Comisiei din 19 decembrie 2008 de instituire a Comitetului de experți privind detașarea lucrătorilor

text:
               13.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 8/26

      DECIZIA COMISIEI

   din 19 decembrie 2008
   de instituire a Comitetului de experți privind detașarea lucrătorilor
   (2009/17/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestărilor de servicii (1), în special articolul 4, impune obligații clare referitoare la cooperarea dintre administrațiile naționale și atribuie statelor membre responsabilitatea de a crea condițiile necesare unei astfel de cooperări. În plus, directiva menționată impune, în mod clar, statelor membre obligația de a lua măsurile adecvate pentru ca informațiile privind condițiile de încadrare în muncă să fie accesibile în mod general, nu doar prestatorilor de servicii străini, ci și lucrătorilor detașați respectivi.

               (2)

               Comunicarea Comisiei către Consiliu, către Parlamentul European, către Comitetul Economic și Social European și către Comitetul Regiunilor „Detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii – creșterea beneficiilor și a potențialului acesteia, garantându-se în același timp protecția lucrătorilor” (2) din 13 iunie 2007 a precizat intenția acesteia de a institui un comitet la nivel înalt destinat sprijinirii și asistării statelor membre în vederea identificării și schimbului de bune practici, instituționalizării grupului de experți naționali, în prezent neoficial, și implicării în mod formal și periodic a partenerilor sociali.

               (3)

               În Recomandarea Comisiei din 3 aprilie 2008 privind cooperarea administrativă în contextul detașării lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (3), se precizează că statele membre ar trebui să participe în mod activ la un proces sistematic și formal de identificare și de schimb de bune practici în domeniul detașării lucrătorilor, prin intermediul oricărui forum de cooperare instituit în acest scop de către Comisie.

               (4)

               Concluziile Consiliului din 9 iunie 2008 invitau Comisia să instituționalizeze grupul informal privind detașarea lucrătorilor, prin instituirea unui comitet de experți.

               (5)

               În conformitate cu concluziile aceluiași Consiliu, comitetul care urmează a fi instituit ar trebui să intre în contact cu organismele publice cu responsabilități de control, cum ar fi inspectoratele de muncă, precum și, la nivelurile corespunzătoare și în conformitate cu legislația și practicile naționale, să implice în mod formal și periodic partenerii sociali, în special reprezentanții partenerilor sociali în sectoarele care utilizează în mod frecvent lucrători detașați.

               (6)

               Prin urmare, este necesar să se instituie un comitet de experți în domeniul detașării lucrătorilor și să se definească sarcinile, responsabilitățile și structura acestuia.

               (7)

               Comitetul de experți ar trebui, inter alia, să sprijine și să asiste statele membre în vederea identificării și schimbului de bune practici, să promoveze schimbul de informații relevante, să examineze orice chestiuni și dificultăți care ar putea apărea în punerea în aplicare a legislației privind detașarea lucrătorilor, precum și în respectarea acesteia și să monitorizeze strict progresele înregistrate în îmbunătățirea atât a accesului la informații, cât și a cooperării administrative, inclusiv în privința dezvoltării unui posibil sistem electronic destinat schimbului de informații.

               (8)

               Comitetul ar trebui să fie compus din experți reprezentând autoritățile naționale și care, în fiecare stat membru, sunt însărcinați cu sau implicați în punerea în aplicare, respectarea și monitorizarea normelor aplicabile detașării lucrătorilor în cadrul prestării de servicii. Acești experți ar trebui să dispună de toate cunoștințele, competențele și experiența în diferitele domenii de acțiune vizate. În conformitate cu legislația și practicile naționale, în comitet ar putea fi reprezentate organisme specializate responsabile cu controlul legislației, cum ar fi inspecțiile muncii, precum și partenerii sociali.

               (9)

               De asemenea, comitetul ar trebui să implice în mod formal și periodic partenerii sociali la nivel european, în special reprezentanții sectoarelor în care se face apel mai frecvent la lucrători detașați, cum ar fi construcțiile, munca temporară, activitățile de catering, agricultura și transporturile. Comitetul ar trebui, de asemenea, să se poată sprijini pe experiența profesioniștilor cu competențe specifice în anumite domenii înscrise în ordinea sa de zi.

               (10)

               Ar trebui să se permită participarea, în calitate de observatori, a reprezentanților statelor SEE/AELS, Autorității de Supraveghere a AELS, țărilor în curs de aderare și candidate, precum și a Elveției.

               (11)

               Este necesară definirea unor norme privind divulgarea informațiilor de către membri, fără a aduce atingere normelor Comisiei privind securitatea, astfel cum sunt menționate în anexa la Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei (4).

               (12)

               Datele cu caracter personal privind membrii ar trebui prelucrate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (5).

               (13)

               Cheltuielile ocazionate ar trebui finanțate în conformitate cu Decizia nr. 1672/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a Programului comunitar pentru ocuparea forței de muncă și solidaritate socială – Progress (6),

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se instituie un comitet de experți cu denumirea „Comitetul de experți privind detașarea lucrătorilor”, denumit în continuare „comitetul”.
   Articolul 2
   Atribuții
   Atribuțiile comitetului sunt:

               1.

               sprijinirea și asistarea statelor membre în vederea identificării și promovării schimbului de experiență și de bune practici;

               2.

               promovarea schimbului de informații importante, inclusiv informațiile privind formele existente de cooperare administrativă (bilaterală) între statele membre și/sau partenerii sociali;

               3.

               examinarea oricăror întrebări, dificultăți și chestiuni specifice care ar putea apărea în ceea ce privește punerea în aplicare și utilizarea în practică a Directivei 96/71/CE sau măsurile naționale de punere în aplicare, cât și controlul punerii în aplicare a directivei;

               4.

               examinarea oricăror dificultăți care ar putea surveni în cadrul aplicării articolului 3 alineatul (10) din Directiva 96/71/CE;

               5.

               monitorizarea progreselor înregistrate în îmbunătățirea atât a accesului la informații, cât și a cooperării administrative și, în acest context, inter alia, evaluarea diferitelor opțiuni de sprijin tehnic adecvat pentru efectuarea unui schimb de informații necesar în vederea îmbunătățirii cooperării administrative, inclusiv a unui sistem electronic pentru schimbul de informații;

               6.

               examinarea posibilităților de îmbunătățire a respectării efective a drepturilor lucrătorilor și controlul respectării acestor drepturi, precum și protecția situației lucrătorilor, dacă este cazul;

               7.

               efectuarea unei examinări aprofundate a problemelor concrete de control transfrontalier al aplicării legislației, în scopul soluționării problemelor existente, îmbunătățirii aplicării practice a instrumentelor juridice existente și, dacă este cazul, a asistenței reciproce dintre statele membre.

         Articolul 3
   Componența – Numirea membrilor
   (1)   Fiecare stat membru numește doi reprezentanți în cadrul comitetului. De asemenea, statele pot numi doi membri supleanți.
   La numirea reprezentanților lor, statele membre ar trebui să implice organismele publice responsabile cu controlul legislației aplicabile lucrătorilor detașați, cum ar fi inspecțiile muncii. Ele pot să implice, de asemenea, partenerii sociali, în conformitate cu legislația și/sau practica naționale.
   (2)   Reprezentanții partenerilor sociali la nivel comunitar, precum și cei ai partenerilor sociali din sectoarele în care se utilizează în mod frecvent lucrători detașați pot participa la reuniunile comitetului în calitate de observatori, în conformitate cu procedurile stabilite de organizațiile lor și de Comisie.
   Reprezentanții sunt numiți de Comisie la propunerea partenerilor sociali în cauză la nivel comunitar sau de sector.
   Acest grup de observatori include cel mult 20 de membri, având următoarea structură:

               —

               5 membri care reprezintă organizațiile patronale la nivelul Comunității;

               —

               5 membri care reprezintă organizațiile lucrătorilor la nivelul Comunității;

               —

               cel mult 10 reprezentanți ai partenerilor sociali (împărțiți în mod egal între organizațiile patronale și organizațiile lucrătorilor) din sectoare în care se utilizează în mod frecvent lucrători detașați.

         (3)   De asemenea, reprezentanți ai statelor SEE/AELS, Autorității de Supraveghere a AELS, țărilor în curs de aderare și candidate, precum și ai Elveției pot participa la reuniunile comitetului în calitate de observatori.
   (4)   Numele membrilor sunt colectate, prelucrate și publicate în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
   Articolul 4
   Mod de funcționare
   (1)   Președinția comitetului este asigurată de Comisie.
   (2)   De comun acord cu Comisia, se pot înființa subgrupuri care să examineze aspecte speciale, pe baza unui mandat stabilit de comitet. Aceste subgrupuri se dizolvă de îndată ce își îndeplinesc mandatele.
   (3)   În acord cu Comisia, anumiți experți – care pot include reprezentanți ai organizațiilor internaționale cu o competență specifică într-un domeniu aflat în discuție – pot fi invitați, de la caz la caz, să participe la deliberările comitetului sau subgrupului, dacă acest lucru este util și/sau necesar.
   (4)   Comitetul și subgrupurile sale se reunesc în mod normal la sediul Comisiei, în conformitate cu procedurile și programul stabilite în acest sens. Acestea pot fi invitate să se reunească în locuri diferite, în special la propunerea unui stat membru care dorește să fie gazda comitetului sau a unuia dintre subgrupurile sale în legătură cu un eveniment care prezintă un interes deosebit pentru comitet, pentru subgrupul (subgrupurile) lui sau pentru statul membru respectiv.
   Serviciile de secretariat sunt asigurate de către Comisie. Alți funcționari ai Comisiei interesați în mod special de proceduri pot participa la reuniunile comitetului și ale subgrupurilor sale.
   (5)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură pe baza regulamentului de procedură standard adoptat de Comisie.
   (6)   Informațiile obținute prin participarea la deliberările comitetului sau ale unui subgrup nu se divulgă în cazul în care, în opinia Comisiei, acestea privesc chestiuni de natură confidențială.
   (7)   Comisia poate publica pe internet, în limba originală a documentului în cauză, orice rezumat, concluzie, concluzie parțială sau document de lucru al comitetului.
   Articolul 5
   Rambursarea cheltuielilor
   În conformitate cu normele Comisiei privind compensarea cheltuielilor experților externi, aceasta rambursează cheltuielile de călătorie și, dacă este cazul, de subzistență ale membrilor grupului, ale observatorilor și ale experților invitați, legate de activitățile comitetului.
   Membrii, observatorii și experții invitați nu sunt remunerați pentru serviciile pe care le prestează.
   Necesarul de resurse umane și administrative este acoperit din alocarea care poate fi acordată direcției generale coordonatoare în cadrul procedurii anuale de alocare, în funcție de constrângerile bugetare.
   Articolul 6
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 19 decembrie 2008.

            Pentru Comisie

         Vladimír ŠPIDLA

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 18, 21.1.1997, p. 1.

      (2)  COM(2007) 304 final.

      (3)  JO C 85, 4.4.2008, p. 1.

      (4)  JO L 317, 3.12.2001, p. 1.

      (5)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      (6)  JO L 315, 15.11.2006, p. 1.


title: Decizia 2014/222/PESC a Consiliului din 16 aprilie 2014 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului

text:
               23.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 119/65

         DECIZIA 2014/222/PESC A CONSILIULUI
   din 16 aprilie 2014
   de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   având în vedere Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (1), în special articolul 23,
   întrucât:

               (1)

               La 26 iulie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/413/PESC.

               (2)

               Prin hotărârea sa din 12 noiembrie 2013 în cauza T-552/12 (2), Tribunalul Uniunii Europene a anulat Decizia 2012/635/PESC a Consiliului (3) în ceea ce privește includerea North Drilling Company (NDC) pe lista persoanelor și entităților care fac obiectul măsurilor restrictive prevăzute în anexa II la Decizia 2010/413/PESC.

               (3)

               North Drilling Company (NDC) ar trebui inclusă din nou pe lista persoanelor și entităților care fac obiectul măsurilor restrictive, pe baza unei noi expuneri de motive.

               (4)

               O entitate ar trebui eliminată de pe lista persoanelor și entităților care fac obiectul măsurilor restrictive prevăzute în anexa II la Decizia 2010/413/PESC.

               (5)

               Decizia 2010/413/PESC ar trebui modificată în consecință

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Anexa II la Decizia 2010/413/PESC se modifică astfel cum se prevede în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 16 aprilie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. KOURKOULAS

      (1)  JO L 195, 27.7.2010, p. 39.

      (2)  Cauza T-552/12 North Drilling Co./Consiliu, hotărârea din 12 noiembrie 2013, nerepertoriată încă.

      (3)  Decizia 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, 16.10.2012, p. 58).

      ANEXĂ

                  I.

                  Entitatea menționată în continuare se introduce pe lista prevăzută în partea I secțiunea B (Entități) din anexa II la Decizia 2010/413/PESC:

                              Nume

                              Informații de identificare

                              Motive

                              Data includerii pe listă

                              118.

                              North Drilling Company (NDC)

                                          No. 8 35th St. Alvand St.

                                          Argentine Sq. Tehran

                                          Iran

                                          Tel. (+ 98) 2188785083-8

                              North Drilling oferă sprijin financiar Guvernului Iranului prin faptul că este deținută în mod indirect de Mostazafan Foundation, entitate iraniană parastatală majoră controlată de Guvernul Iranului. North Drilling este o entitate importantă din sectorul energetic, care furnizează venituri substanțiale Guvernului Iranului. În plus, North Drilling a importat echipamente-cheie pentru industria petrolului și gazelor, inclusiv bunuri interzise. Prin urmare, North Drilling oferă sprijin pentru activitățile nucleare cu risc de proliferare ale Iranului.

                              23.4.2014

                  II.

                  Entitatea menționată în continuare și mențiunea aferentă se elimină de pe lista prevăzută în anexa II la Decizia 2010/413/PESC:
                  Safa Nicu alias „Safa Nicu Sepahan”, „Safanco Company”, „Safa Nicu Afghanistan Company”, „Safa Al Noor Company” și „Safa Nicu Ltd Company”.


title: 2011/833/UE: Decizia Comisiei din 12 decembrie 2011 privind reutilizarea documentelor Comisiei

text:
               14.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 330/39

         DECIZIA COMISIEI
   din 12 decembrie 2011
   privind reutilizarea documentelor Comisiei
   (2011/833/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 249,
   întrucât:

               (1)

               Europa 2020 oferă o imagine de ansamblu a economiei sociale de piață a Europei pentru secolul al XXI-lea. Una dintre temele prioritare în acest context este „Creștere inteligentă: dezvoltarea unei economii bazate pe cunoaștere și inovare”.

               (2)

               Noile tehnologii ale informațiilor și comunicațiilor au creat posibilități fără precedent de agregare și combinare a conținutului provenind din diferite surse.

               (3)

               Informațiile din sectorul public reprezintă o importantă sursă de creștere potențială a serviciilor online inovatoare prin intermediul unor produse și servicii cu valoare adăugată. Guvernele pot stimula piețele de conținut prin punerea la dispoziție a unor informații din sectorul public în baza unor criterii de transparență, eficacitate și nediscriminare. Din acest motiv, Agenda digitală pentru Europa (1) a identificat reutilizarea informațiilor din sectorul public ca fiind unul dintre principalele domenii de acțiune.

               (4)

               Comisia și celelalte instituții dețin ele însele numeroase documente de toate tipurile, care pot fi reutilizate în cadrul produselor și serviciilor informaționale cu valoare adăugată și care sunt în măsură să furnizeze o sursă de conținut util pentru societăți și cetățeni deopotrivă.

               (5)

               Dreptul de a avea acces la documentele Comisiei este reglementat de Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (2).

               (6)

               Directiva 2003/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) stabilește norme minime privind reutilizarea informațiilor din sectorul public în întreaga Uniune Europeană. În considerentele sale, directiva încurajează statele membre să meargă dincolo de aceste norme minime și să adopte politici deschise în materie de date, permițând o utilizare vastă a documentelor deținute de organismele aparținând sectorului public.

               (7)

               Comisia a dat un exemplu administrațiilor publice în ceea ce privește accesul online gratuit la statisticile, la publicațiile și la întregul corpus legislativ al Uniunii. Aceasta constituie o bază adecvată pentru realizarea de progrese suplimentare în ceea ce privește asigurarea disponibilității și a potențialului de reutilizare a datelor deținute de o instituție.

               (8)

               Decizia nr. 2006/291/CE, Euratom a Comisiei din 7 aprilie 2006 privind reutilizarea informațiilor Comisiei (4) stabilește condițiile de reutilizare a documentelor Comisiei.

               (9)

               Pentru a eficientiza regimul de reutilizare a documentelor Comisiei, normele privind reutilizarea documentelor Comisiei trebuie adaptate cu scopul de a atinge un grad mai ridicat de reutilizare a acestor documente.

               (10)

               Este necesar să se pună bazele unui portal de date cu rol de punct unic de acces la documentele disponibile pentru reutilizare. În plus, se cuvine ca informațiile în materie de cercetare produse de Centrul Comun de Cercetare să fie incluse în documentele disponibile pentru reutilizare. Trebuie să se adopte o dispoziție care să țină seama de trecerea la formate care pot fi citite automat. O îmbunătățire importantă cu privire la Decizia 2006/291/CE, Euratom constă în punerea la dispoziția generală a documentelor Comisiei în scopul reutilizării, fără a fi necesar să se depună cereri individuale, prin intermediul licențelor deschise de reutilizare sau al unor simple clauze de declinare a răspunderii.

               (11)

               Prin urmare, Decizia 2006/291/CE, Euratom trebuie înlocuită cu prezenta decizie.

               (12)

               O politică deschisă de reutilizare la nivelul Comisiei va susține noi activități economice, va conduce la o utilizare de mai mare amploare a informațiilor Uniunii, va consolida imaginea de deschidere și transparență a instituțiilor și va evita încărcarea administrativă inutilă pentru utilizatori și serviciile Comisiei. În 2012, Comisia intenționează să exploreze, împreună cu celelalte instituții și agenții importante din Uniune, în ce măsură acestea și-ar putea adopta propriile norme privind reutilizarea.

               (13)

               Prezenta decizie trebuie pusă în aplicare în acord deplin cu principiile referitoare la protecția datelor cu caracter personal prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (5).

               (14)

               Prezenta decizie nu trebuie să se aplice documentelor pentru care Comisia nu este în măsură să aprobe reutilizarea, de exemplu ținând seama de drepturile de proprietate intelectuală ale terților sau în cazul în care este vorba de documente primite de la alte instituții,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Obiect
   Prezenta decizie determină condițiile de reutilizare a documentelor deținute de Comisie sau, în numele acesteia, de Oficiul pentru Publicații al Uniunii Europene (Oficiul pentru Publicații), cu scopul de a facilita o reutilizare la scară mai largă a informațiilor, consolidând imaginea de deschidere a Comisiei și evitând încărcarea administrativă inutilă pentru reutilizatori și serviciile Comisiei, deopotrivă.
   Articolul 2
   Domeniul de aplicare
   (1)   Prezenta decizie se aplică documentelor publice elaborate de Comisie sau de entități publice și private în numele acesteia:

               (a)

               care au fost publicate de Comisie sau de Oficiul pentru Publicații în numele acesteia, prin intermediul publicațiilor, al site-urilor web sau al altor instrumente de diseminare; sau

               (b)

               care nu au fost publicate din motive economice sau din alte rațiuni practice, cum este cazul studiilor, rapoartelor sau al altor tipuri de date.

         (2)   Prezenta decizie nu se aplică:

               (a)

               programelor de calculator sau documentelor reglementate de drepturile de proprietate industrială, precum brevetele, mărcile comerciale, desenele, siglele sau denumirile înregistrate;

               (b)

               documentelor pentru care Comisia nu este în măsură să aprobe reutilizarea, ținând cont de drepturile de proprietate intelectuală ale terților;

               (c)

               documentelor care, în conformitate cu normele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, nu sunt accesibile sau sunt accesibile numai unei părți în baza unor norme specifice care reglementează accesul privilegiat;

               (d)

               datelor confidențiale, astfel cum sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (6);

               (e)

               documentelor elaborate ca urmare a unor proiecte de cercetare în curs desfășurate de personalul Comisiei, care nu sunt publicate sau care nu se regăsesc într-o bază de date publicată, și a căror reutilizare ar interfera cu validarea rezultatelor provizorii ale cercetărilor sau în cazul în care reutilizarea ar constitui un motiv de a refuza înregistrarea drepturilor de proprietate industrială în favoarea Comisiei.

         (3)   Prezenta decizie nu aduce atingere și nu afectează în niciun fel Regulamentul (CE) nr. 1049/2001.
   (4)   Nicio dispoziție din prezenta decizie nu autorizează reutilizarea documentelor într-o manieră menită să inducă în eroare sau să provoace fraudă. Comisia trebuie să ia măsurile adecvate pentru a proteja interesele și imaginea publică a UE în conformitate cu normele aplicabile.
   Articolul 3
   Definiții
   În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

               1.

               „document” înseamnă:

                           (a)

                           orice conținut, indiferent de suportul pe care se află (pe hârtie, în format electronic sau sub formă de înregistrare audio, video sau audiovideo);

                           (b)

                           oricare parte a unui astfel de conținut;

               2.

               „reutilizare” înseamnă utilizarea documentelor de către persoane fizice sau juridice, în scopuri comerciale sau necomerciale, altele decât scopul inițial pentru care au fost elaborate documentele. Schimbul de documente între Comisie și alte organisme aparținând sectorului public, care utilizează aceste documente numai în scopul îndeplinirii misiunii lor publice, nu constituie reutilizare;

               3.

               „date cu caracter personal” înseamnă datele definite la articolul 2 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001;

               4.

               „licență” înseamnă acordarea permisiunii de reutilizare a documentelor în condiții specifice; „licență deschisă” înseamnă o licență care permite reutilizarea documentelor pentru toate utilizările specificate într-o declarație unilaterală de către titularul de drepturi;

               5.

               „care poate fi citit automat” înseamnă că documentele digitale sunt suficient de structurate astfel încât aplicațiile software să poată identifica în mod fiabil declarațiile factuale individuale și structura lor internă;

               6.

               „date structurate” înseamnă date organizate într-un mod care permite identificarea corectă a declarațiilor factuale individuale și a tuturor componentelor lor, astfel cum se exemplifică în bazele de date și în tabele;

               7.

               „portal” se referă la un singur punct de acces la date din diverse surse web. Sursele generează atât datele, cât și metadatele aferente. Metadatele necesare pentru indexare sunt colectate de portal în mod automat și sunt integrate, atât cât este necesar pentru susținerea funcționalităților comune, precum funcționalitatea de căutare și de corelare. De asemenea, portalul poate conține în memoria cache o serie de date provenind din surse puse la dispoziție cu scopul de a îmbunătăți performanța sau de a furniza funcționalități suplimentare.

         Articolul 4
   Principiu general
   Toate documentele sunt disponibile în vederea reutilizării:

               (a)

               în scopuri comerciale sau necomerciale, în temeiul condițiilor prevăzute la articolul 6;

               (b)

               gratuite, în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 9;

               (c)

               și fără a fi necesar să se introducă o cerere individuală, cu excepția unor dispoziții contrare prevăzute la articolul 7.

         Prezenta decizie este pusă în aplicare ținând seama pe deplin de normele de protecție a persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și, în special, de Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
   Articolul 5
   Portal de date
   Comisia creează un portal de date cu rol de punct unic de acces la propriile date structurate, astfel încât să faciliteze corelarea și reutilizarea în scopuri atât comerciale, cât și necomerciale.
   Serviciile Comisiei vor identifica și vor pune progresiv la dispoziție datele adecvate pe care le dețin. Portalul de date poate acorda accesul la datele altor instituții, organisme, oficii și agenții ale Uniunii, la cererea acestora.
   Articolul 6
   Condiții de reutilizare a documentelor
   (1)   Documentele sunt puse la dispoziție în vederea reutilizării fără a se face o solicitare în acest sens, cu excepția unor dispoziții contrare, și fără restricții sau, după caz, în temeiul unei licențe deschise sau a unei clauze de declinare a răspunderii care stabilește condițiile privind drepturile reutilizatorilor.
   (2)   Printre aceste condiții, care nu limitează neapărat posibilitățile de reutilizare, se pot număra următoarele:

               (a)

               obligația reutilizatorului de a recunoaște sursa documentelor;

               (b)

               obligația de a nu denatura sensul inițial sau mesajul documentelor;

               (c)

               scutirea Comisiei de răspunderea pentru consecințele care decurg din procesul de reutilizare.

         În cazul în care este necesar să se aplice alte condiții unei anumite categorii de documente, se va consulta grupul interservicii menționat la articolul 12.
   Articolul 7
   Cereri individuale de reutilizare a documentelor
   (1)   În cazul în care este necesară o cerere individuală de reutilizare, serviciile Comisiei trebuie să precizeze acest fapt în mod clar în documentul relevant sau în comunicarea care face referire la acesta și să indice o adresă la care cererea urmează a fi prezentată.
   (2)   Cererile individuale de reutilizare se soluționează cu promptitudine de serviciul competent al Comisiei. Solicitantului trebuie să i se trimită o confirmare de primire. În termen de 15 zile lucrătoare de la data înregistrării cererii, serviciul Comisiei sau Oficiul pentru Publicații fie permite reutilizarea documentului solicitat și, după caz, furnizează o copie a documentului, fie refuză cererea în totalitate sau parțial printr-un răspuns scris, precizând motivele respective.
   (3)   În cazul în care cererea de reutilizare a unui document vizează un document foarte lung, un număr foarte mare de documente sau dacă cererea trebuie tradusă, termenul limită prevăzut la alineatul (2) poate fi prelungit cu 15 zile lucrătoare, cu condiția ca solicitantul să fie anunțat în prealabil și să i se ofere motive detaliate în acest sens.
   (4)   În cazul în care o cerere de reutilizare a unui document este refuzată, serviciul Comisiei sau Oficiul pentru Publicații informează solicitantul cu privire la dreptul acestuia de a sesiza Curtea de Justiție a Uniunii Europene sau de a înainta o plângere Ombudsmanului European, în condițiile prevăzute la articolele 263 și, respectiv, 228 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
   (5)   În cazul în care un refuz se bazează pe articolul 2 alineatul (2) litera (b) din prezenta decizie, răspunsul către solicitant trebuie să conțină o trimitere la persoana fizică sau juridică titulară de drepturi, atunci când aceasta este cunoscută, ori, în mod alternativ, la licențiatorul de la care Comisia a obținut materialul relevant, în cazul în care acesta este cunoscut.
   Articolul 8
   Formate pentru documentele disponibile pentru reutilizare
   (1)   Documentele sunt puse la dispoziție în orice format sau versiune lingvistică existentă, într-un format care poate fi citit automat, în cazul în care acest lucru este posibil și oportun.
   (2)   Aceasta nu implică nicio obligație de creare, adaptare sau actualizare a documentelor pentru a se conforma cererii și nicio obligație de a furniza extrase din documente în situația în care aceasta ar presupune eforturi disproporționate, care merg dincolo de o simplă operațiune.
   (3)   Prezenta decizie nu creează Comisiei nicio obligație de a traduce documentele solicitate într-o altă versiune lingvistică decât cele deja disponibile la momentul depunerii cererii.
   (4)   Comisiei sau Oficiului pentru Publicații nu i se poate solicita să continue elaborarea anumitor tipuri de documente sau să le păstreze într-un format anume în vederea reutilizării unor astfel de documente de către o persoană fizică sau juridică.
   Articolul 9
   Norme privind tarifele
   (1)   Reutilizarea documentelor este, în principiu, gratuită.
   (2)   În cazuri excepționale, costurile marginale suportate pentru reproducerea și diseminarea documentelor pot fi recuperate.
   (3)   În situația în care Comisia decide adaptarea unui document pentru a răspunde unei anumite cereri, costurile de adaptare necesare pot fi recuperate de la solicitant. Evaluarea necesității de a recupera aceste costuri trebuie să țină seama de eforturile necesare pentru adaptare, precum și de potențialele avantaje pe care reutilizarea le-ar aduce Uniunii, de exemplu, în ceea ce privește diseminarea informațiilor privind funcționarea Uniunii sau în ceea ce privește consolidarea imaginii publice a instituției.
   Articolul 10
   Transparență
   (1)   Toate condițiile și tarifele standard aplicabile în cazul documentelor disponibile pentru reutilizare se stabilesc în prealabil și se publică, prin mijloace electronice, atunci când este posibil și oportun.
   (2)   Căutarea documentelor este facilitată prin măsuri practice, precum liste de indexare a principalelor documente disponibile pentru reutilizare.
   Articolul 11
   Nediscriminarea și drepturile exclusive
   (1)   Toate condițiile aplicabile în materie de reutilizare a documentelor sunt nediscriminatorii pentru categorii comparabile de reutilizare.
   (2)   Reutilizarea documentelor trebuie să fie deschisă tuturor potențialilor participanți de pe piață. Nu se acordă drepturi exclusive.
   (3)   Cu toate acestea, în cazul în care este necesar un drept de exclusivitate pentru furnizarea unui serviciu în interes public, valabilitatea motivelor pentru acordarea unui astfel de drept exclusiv face obiectul unei revizuiri regulate și, în orice caz, este revizuită după trei ani. Orice acord exclusiv este transparent și este făcut public.
   (4)   Editorilor revistelor științifice și academice le pot fi acordate drepturi exclusive pentru o perioadă limitată pentru articolele bazate pe activitatea funcționarilor Comisiei.
   Articolul 12
   Grupul interservicii
   (1)   Se instituie un grup interservicii, prezidat de directorul general responsabil cu prezenta decizie sau de reprezentantul acestuia. Acesta este compus din reprezentanți ai direcțiilor generale și ai serviciilor. Grupul interservicii discută aspecte de interes comun și întocmește, la fiecare 12 luni, un raport cu privire la punerea în aplicare a deciziei.
   (2)   Un comitet director prezidat de Oficiul pentru Publicații și alcătuit din Secretariatul General, Direcția Generală Comunicare, Direcția Generală Societatea Informațională și Media, Direcția Generală Informatică și o serie de direcții generale reprezentând furnizorii de date va monitoriza proiectul care va duce la implementarea portalului de date. Alte instituții pot fi invitate să participe la lucrările comitetului într-o etapă ulterioară.
   (3)   Condițiile licenței deschise menționate la articolul 6 sunt definiți de comun acord, după consultarea grupului interservicii menționat la alineatul (1), de către directorul general responsabil cu prezenta decizie și de către directorul general responsabil cu executarea administrativă a deciziilor legate de drepturile de proprietate intelectuală aplicabile în cadrul Comisiei.
   Articolul 13
   Reexaminare
   Prezenta decizie se reexaminează la trei ani de la intrarea în vigoare.
   Articolul 14
   Abrogare
   Decizia 2006/291/CE, Euratom se abrogă.

      Adoptată la Bruxelles, 12 decembrie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  COM(2010) 245.

      (2)  JO L 145, 31.5.2001, p. 43.

      (3)  JO L 345, 31.12.2003, p. 90.

      (4)  JO L 107, 20.4.2006, p. 38.

      (5)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      (6)  JO L 87, 31.3.2009, p. 164.


title: 2014/951/UE: Decizia EUFOR RCA/6/2014 a Comitetului politic și de securitate din 16 decembrie 2014 privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) și de abrogare a Deciziei EUFOR RCA/1/2014

text:
               24.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 369/76

         DECIZIA EUFOR RCA/6/2014 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 16 decembrie 2014
   privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) și de abrogare a Deciziei EUFOR RCA/1/2014

      (2014/951/UE)

   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38,
   având în vedere Decizia 2014/73/PESC a Consiliului din 10 februarie 2014 privind o operație militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) (1), în special articolul 5,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 5 din Decizia 2014/73/PESC, Consiliul a autorizat Comitetul politic și de securitate (COPS) să adopte decizii privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA).

               (2)

               La 19 februarie 2014, COPS a adoptat Decizia EUFOR RCA/1/2014 (2) de numire a generalului de brigadă Thierry LION în calitate de comandant al forței UE pentru EUFOR RCA.

               (3)

               La 7 noiembrie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/775/PESC (3), prelungind durata misiunii EUFOR RCA până la 15 martie 2015.

               (4)

               La 14 noiembrie 2014, Franța a propus numirea generalului de brigadă Jean-Marc BACQUET în calitate de nou comandant al forței UE pentru EUFOR RCA, pentru a îi succeda generalului de brigadă Thierry LION.

               (5)

               La 25 noiembrie 2014, Comitetul militar al UE a recomandat COPS să îl numească pe generalul de brigadă Jean-Marc BACQUET în calitate de comandant al forței UE pentru EUFOR RCA.

               (6)

               Prin urmare, Decizia EUFOR RCA/1/2014 ar trebui să fie abrogată.

               (7)

               În conformitate cu articolul 5 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și acțiunilor Uniunii care au implicații în materie de apărare,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Generalul de brigadă Jean-Marc BACQUET este numit comandant al forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) începând cu 15 decembrie 2014.
   Articolul 2
   Decizia EUFOR RCA/1/2014 se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la 15 decembrie 2014.

      Adoptată la Bruxelles, 16 decembrie 2014.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 40, 11.2.2014, p. 59.

      (2)  Decizia EUFOR RCA/1/2014 a Comitetului politic și de securitate din 19 februarie 2014 privind numirea unui comandant al forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (JO L 54, 22.2.2014, p. 18).

      (3)  Decizia 2014/775/PESC a Consiliului din 7 noiembrie 2014 de prelungire a Deciziei 2014/73/PESC privind o operație militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) (JO L 325, 8.11.2014, p. 17).


title: 2008/515/CE: Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene de Mediu aferent exercițiului financiar 2005

text:
               15.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/106

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 24 aprilie 2007
   privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Agenţiei Europene de Mediu aferent exerciţiului financiar 2005
   (2008/515/CE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Agenţiei Europene de Mediu pentru exerciţiul financiar 2005 (1),
   având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Agenţiei Europene de Mediu pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile agenţiei (2),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (3), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1210/90 al Consiliului din 7 mai 1990 privind crearea Agenţiei Europene de Mediu şi a Reţelei europene de informare şi observare pentru mediu (4), în special articolul 13,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (5), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară (A6-0103/2007),

               1.

               acordă directorului executiv al Agenţiei Europene de Mediu descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului agenţiei pentru exerciţiul financiar 2005;

               2.

               îşi prezintă observaţiile în cadrul rezoluţiei de mai jos;

               3.

               încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluţia, ca parte integrantă a acesteia, directorului executiv al Agenţiei Europene de Mediu, Consiliului, Comisiei şi Curţii de Conturi şi de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Preşedintele

         Hans-Gert PÖTTERING

            Secretarul General

         Harald RØMER

      (1)  JO C 266, 31.10.2006, p. 1.

      (2)  JO C 312, 19.12.2006, p. 36.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

      (4)  JO L 120, 11.5.1990, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1641/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului (JO L 245, 29.9.2003, p. 1).

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/107

         REZOLUŢIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 24 aprilie 2007
   conţinând observaţiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Agenţiei Europene de Mediu aferent exerciţiului financiar 2005
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Agenţiei Europene de Mediu pentru exerciţiul financiar 2005 (1),
   având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Agenţiei Europene de Mediu pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile agenţiei (2),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (3), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1210/90 al Consiliului din 7 mai 1990 privind crearea Agenţiei Europene de Mediu şi a Reţelei europene de informare şi observare pentru mediu (4), în special articolul 13,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (5), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară (A6-0103/2007),

               A.

               întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obţinut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale pentru exerciţiul financiar care s-a încheiat la 31 decembrie 2005 şi cu privire la legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor subiacente, în ansamblul lor,

               B.

               întrucât la 27 aprilie 2006 Parlamentul a acordat directorului descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului agenţiei aferent exerciţiului financiar 2004 (6), iar în rezoluţia care însoţea decizia Parlamentului de descărcare de gestiune, inter alia:

                           —

                           constata că creditele în surplus în 2004 au fost angajate pentru operaţiuni care urmau a fi executate în 2005 şi că au fost reportate credite aferente cheltuielilor cu personalul; insista ca agenţia să respecte principiul anualităţii bugetare, conform definiţiei din Regulamentul financiar şi normele care interzic reportarea creditelor privind cheltuielile cu personalul, pentru a permite executarea corectă şi transparentă a bugetelor, astfel cum au fost stabilite de autoritatea bugetară;

                           —

                           lua notă de deficienţele de verificare şi de omisiunile constatate de Curtea de Conturi în auditul asupra inventarului,

         Aspecte generale privind majoritatea agenţiilor UE care necesită descărcarea individuală de gestiune

               1.

               consideră că numărul din ce în ce mai ridicat de agenţii comunitare şi activităţile unora dintre ele nu par să se integreze într-un cadru politic global, că misiunile unor agenţii nu reflectă întotdeauna nevoile reale ale Uniunii, şi nici aşteptările cetăţenilor, şi constată că, în general, agenţiile nu au întotdeauna o imagine bună, şi nici o bună reputaţie;

               2.

               invită, prin urmare, Comisia să definească un cadru politic global privind instituirea de noi agenţii comunitare şi să prezinte un studiu asupra raportului costuri-beneficii înainte de a institui o nouă agenţie, asigurându-se că se evită suprapunerea activităţilor între agenţii sau cu misiunile altor organizaţii europene;

               3.

               solicită Curţii de Conturi să îşi dea avizul cu privire la studiul asupra raportului costuri-beneficii înainte ca Parlamentul să adopte o decizie;

               4.

               invită Comisia să prezinte, la fiecare cinci ani, un studiu privind valoarea adăugată a fiecărei agenţii existente; invită toate instituţiile relevante ca, în cazul unei evaluări negative a valorii adăugate a unei agenţii, să ia măsurile care se impun, reformulând mandatul agenţiei respective sau închizând-o;

               5.

               având în vedere numărul din ce în ce mai ridicat de agenţii de reglementare, regretă că negocierile privind proiectul de acord instituţional pentru încadrarea acestor agenţii nu s-au încheiat încă şi invită serviciile competente ale Comisiei să ia, împreună cu Curtea de Conturi, toate măsurile pentru ca acest acord să se realizeze rapid;

               6.

               constată că responsabilitatea bugetară a Comisiei presupune legături mai strânse între agenţii şi Comisie; solicită Comisiei şi Consiliului să ia toate măsurile pentru a acorda Comisiei, până la 31 decembrie 2007, o minoritate de blocaj în cadrul organismelor de control ale agenţiilor de reglementare şi să prevadă această minoritate de blocaj chiar de la început în cazul instituirii de noi agenţii;

               7.

               invită Curtea de Conturi să creeze un nou capitol în raportul său anual, consacrat tuturor agenţiilor cărora urmează să li se acorde descărcarea de gestiune în cadrul conturilor Comisiei, pentru a oferi o imagine mai clară a modului în care agenţiile utilizează fondurile UE;

               8.

               reaminteşte principiul conform căruia toate agenţiile comunitare, subvenţionate sau nu, primesc descărcarea de gestiune din partea Parlamentului, chiar şi în cazul în care, în temeiul actului lor constitutiv, intervine o autoritate de descărcare;

               9.

               invită Curtea de Conturi să realizeze audituri de performanţă pentru toate agenţiile şi să prezinte rapoarte în acest sens comisiilor relevante din Parlament, inclusiv Comisiei pentru control bugetar;

               10.

               constată că numărul de agenţii este în continuă creştere şi că, în conformitate cu responsabilitatea politică a Comisiei privind funcţionarea agenţiilor, care depăşeşte simpla asistenţă logistică, este tot mai necesar ca direcţiile generale din cadrul Comisiei care sunt responsabile cu instituirea şi supravegherea agenţiilor să dispună de o abordare comună în ceea ce priveşte agenţiile; consideră că o structură similară cu cea creată de agenţii pentru coordonare între DG implicate ar putea constitui o soluţie pragmatică pentru această abordare comună, la nivelul Comisiei, a tuturor aspectelor legate de agenţii;

               11.

               invită Comisia să amelioreze sprijinul administrativ şi tehnic acordat agenţiilor, ţinând seama de complexitatea crescândă a reglementărilor administrative ale Comunităţii şi de problemele tehnice;

               12.

               constată lipsa unui organism disciplinar în toate agenţiile comunitare şi invită Comisia să ia măsurile necesare pentru instituirea rapidă a unui astfel de mecanism;

               13.

               salută îmbunătăţirile considerabile constatate în coordonarea dintre agenţiile UE, care le permite să soluţioneze probleme recurente şi eficientizează cooperarea cu Comisia şi cu Parlamentul;

               14.

               consideră că instituirea de către mai multe agenţii a unui serviciu comun de asistenţă, care să asigure conformitatea sistemelor informatice de gestiune financiară cu sistemele Comisiei, este o măsură care trebuie dezvoltată şi extinsă;

               15.

               solicită agenţiilor să îmbunătăţească cooperarea dintre ele şi evaluarea comparativă cu actorii din domeniu; îndeamnă Comisia să adopte mijloacele pe care le va considera necesare pentru a ajuta agenţiile să-şi îmbunătăţească imaginea şi să mărească vizibilitatea activităţilor lor;

               16.

               solicită Comisiei să elaboreze o propunere de armonizare a formatului rapoartelor anuale ale agenţiilor şi să dezvolte indicatori de performanţă care să permită o comparaţie între nivelurile lor de eficienţă;

               17.

               invită agenţiile să prezinte, la începutului fiecărui an, indicatori de performanţă pe baza cărora să poată fi evaluate;

               18.

               invită toate agenţiile să utilizeze din ce în ce mai mult obiectivele SMART, ceea ce ar trebui să conducă la o planificare şi o realizare mai realiste a obiectivelor specifice;

               19.

               este de acord cu opinia Curţii de Conturi conform căreia Comisia este, de asemenea, responsabilă pentru gestiunea (financiară) a agenţiilor; îndeamnă, prin urmare, Comisia să supravegheze şi, dacă este cazul, să direcţioneze şi să ajute la gestiunea diferitelor agenţii, în special în ceea ce priveşte aplicarea corespunzătoare a procedurilor de licitaţie, transparenţa procedurilor de recrutare, buna gestiune financiară (subutilizare şi suprabugetare) şi, cel mai important, buna aplicare a normelor privind cadrul de control intern;

               20.

               consideră că programele de activitate ale agenţiilor ar trebui să prezinte contribuţiile acestora în termeni operaţionali şi măsurabili şi că ar trebui să se acorde atenţia cuvenită standardelor de control intern ale Comisiei;

         Aspecte specifice

               21.

               constată că agenţia a angajat aproape toate creditele din bugetul său pentru exerciţiul financiar 2005; constată, cu toate acestea, că rata de reportare (peste 30 %) a angajamentelor pentru activităţile operaţionale (titlul III) este ridicată; invită agenţia să asigure o reducere a reportărilor, al căror volum obstrucţionează gestionarea creditelor aferente exerciţiului următor, ceea ce creează mai apoi întârzieri în executare sau chiar le majorează;

               22.

               observă că nu există o descriere a sistemelor de control intern şi că ordonatorii de credite nu au furnizat o descriere oficială a sistemelor pe care le utilizează pentru furnizarea şi justificarea informaţiilor din conturi şi, prin urmare, contabilul nu a putut să le valideze încă; invită agenţia să remedieze această situaţie;

               23.

               constată că există încă deficienţe în raportul anual de activitate al ordonatorului de credite, care nu prezintă informaţii adecvate cu privire la rezultatele activităţilor anuale aferente obiectivelor stabilite, riscurile conexe, utilizarea resurselor şi funcţionarea sistemelor de control intern; invită agenţia să remedieze această situaţie;

               24.

               observă că în cursul auditării procedurilor de recrutare a personalului temporar, s-a constatat că anumite dispoziţii interne privind natura comună a comisiilor de selecţie şi imposibilitatea de a modifica criteriile de selecţie adoptate anterior nu respectă dispoziţiile din regimul aplicabil celorlalţi agenţi ai Comunităţilor; solicită ca, pe viitor, să se respecte integral procedurile de recrutare;

               25.

               invită agenţia să respecte criteriile de evaluare în procedurile de achiziţii publice;

               26.

               consideră că Agenţia Europeană de Mediu este o sursă de informaţii importante de mediu pentru toate instituţiile UE şi pentru procesul decizional; constată, cu satisfacţie, că agenţia a fost capabilă să utilizeze anumite date complicate pentru a trage concluzii clare, pe care le-a comunicat publicului; recunoaşte, în special, importanţa raportului „Mediul înconjurător european – situaţia actuală şi perspective 2005” pentru furnizarea de informaţii uşor de utilizat în ceea ce priveşte mediul şi pentru identificarea principalelor provocări cu care se confruntă UE şi statele membre;

               27.

               încurajează agenţia să îşi continue eforturile pentru dezvoltarea în continuare a metodelor sale de comunicare pentru a atrage o acoperire media mai vastă a concluziilor sale, alimentând astfel dezbaterea publică asupra aspectelor de mediu importante, cum ar fi schimbările climatice, biodiversitatea şi gestionarea resurselor naturale;

               28.

               subliniază faptul că impactul programelor de mediu este deseori redus de absenţa unor evaluări ale impactului de mediu al altor politici comunitare; invită agenţia să îşi dezvolte în continuare activitatea în domeniul evaluării impactului de mediu;

               29.

               solicită ca, înainte de 1 ianuarie 2010 şi ulterior din cinci în cinci ani, agenţia să contracteze o evaluare externă independentă a realizărilor sale, în conformitate cu regulamentul de instituire şi cu programele de lucru stabilite de consiliul de administraţie; solicită ca evaluarea să aibă ca obiect metodele de lucru şi impactul agenţiei şi să ţină seama de opiniile părţilor interesate, atât la nivel comunitar, cât şi la nivel naţional; solicită, în plus, ca în cadrul consiliul de administraţie al agenţiei să fie examinate concluziile evaluării şi să se elaboreze recomandări adresate Comisiei şi Parlamentului European în ceea ce priveşte schimbările ce trebuie aduse agenţiei, metodelor şi programelor sale de lucru, ca evaluarea şi recomandările adresate Comisiei şi Parlamentului European să fie făcute publice, de exemplu pe site-urile acestora şi ca fondurile necesare pentru efectuarea evaluării externe se fie alocate bugetului direcţiei generale corespunzătoare;

               30.

               subliniază rolul agenţiei în evaluarea punerii în aplicare a legislaţiei UE în domeniul mediului.

      (1)  JO C 266, 31.10.2006, p. 1.

      (2)  JO C 312, 19.12.2006, p. 36.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

      (4)  JO L 120, 11.5.1990, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1641/2003 al Parlamentului European şi al Consiliului (JO L 245, 29.9.2003, p. 1).

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 340, 6.12.2006, p. 90.