title: Decizia Consiliului de administrație al Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie din 28 iunie 2019 privind normele interne referitoare la restricționarea anumitor drepturi ale persoanelor vizate în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal în cadrul funcționării OEDT

text:
                  16.1.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 12/29

         DECIZIA CONSILIULUI DE ADMINISTRAȚIE AL OBSERVATORULUI EUROPEAN PENTRU DROGURI ȘI TOXICOMANIE
         din 28 iunie 2019
         privind normele interne referitoare la restricționarea anumitor drepturi ale persoanelor vizate în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal în cadrul funcționării OEDT
         CONSILIUL DE ADMINISTRAȚIE AL OEDT,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (1), în special articolul 25,
         având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (2), în special articolele 6 și 9 din acesta,
         având în vedere avizul AEPD din 29 mai 2019 și orientările AEPD cu privire la articolul 25 din noul regulament și normele interne,
         întrucât:

                     (1)

                     OEDT își desfășoară activitățile în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1920/2006.

                     (2)

                     În conformitate cu articolul 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/1725, restricționarea aplicării articolelor 14-22, 35 și 36, precum și a articolului 4 din regulamentul respectiv în măsura în care dispozițiile sale corespund drepturilor și obligațiilor prevăzute la articolele 14-22, trebuie să aibă la bază normele interne care urmează să fie adoptate de OEDT, dacă acestea nu au la bază actele legislative adoptate în baza tratatelor.

                     (3)

                     Aceste norme interne, inclusiv dispozițiile sale privind evaluarea necesității și a proporționalității unei restricții, nu trebuie să se aplice în cazul în care un act legislativ adoptat în temeiul tratatelor prevede o restricționare a drepturilor persoanelor vizate.

                     (4)

                     În momentul în care își exercită atribuțiile cu privire la drepturile persoanelor vizate în temeiul Regulamentului (UE) 2018/1725, OEDT analizează dacă se aplică vreuna dintre excepțiile prevăzute în regulamentul menționat.

                     (5)

                     În cadrul funcționării sale administrative, OEDT poate desfășura anchete administrative, proceduri disciplinare, activități preliminare privind cazuri de eventuale nereguli raportate la OLAF, poate prelucra cazuri de avertizare în interes public, proceduri (oficiale și neoficiale) de hărțuire, poate trata plângeri interne și externe, poate desfășura audituri interne, investigații prin responsabilul cu protecția datelor, conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725, precum și investigații interne de securitate (IT).

                     (6)

                     OEDT prelucrează mai multe categorii de date cu caracter personal, inclusiv date concrete (date „obiective”, cum ar fi date de identificare, date de contact, date profesionale, detalii administrative, date primite din surse specifice, date privind comunicațiile electronice și privind traficul) și/sau date calitative (date „subiective” referitoare la caz, cum ar fi datele obținute din raționamente, comportamentale, evaluări, date privind performanța și conduita și date referitoare la sau prezentate în legătură cu obiectul procedurii sau al activității).

                     (7)

                     OEDT, reprezentată de directorul său, îndeplinește rolul de operator de date, fără a ține seama de delegarea ulterioară a rolului de operator în cadrul OEDT, prin care se reflectă responsabilitățile operaționale pentru operațiuni specifice de prelucrare a datelor cu caracter personal.

                     (8)

                     Datele cu caracter personal sunt stocate în condiții de siguranță într-un mediu electronic sau pe hârtie pentru a preveni accesul ilegal la acestea sau transferul lor către persoane care nu au nevoie să le cunoască. Datele cu caracter personal prelucrate sunt păstrate doar atâta timp cât este necesar și adecvat în scopurile pentru care sunt prelucrate datele pentru perioada specificată în notificările privind protecția datelor, în declarațiile de confidențialitate sau în evidențele OEDT.

                     (9)

                     Normele interne trebuie să se aplice tuturor operațiunilor de prelucrare realizate de OEDT în desfășurarea anchetelor administrative, a procedurilor disciplinare, a activităților preliminare legate de cazurile de eventuale nereguli raportate la OLAF, a procedurilor de avertizare în interes public, a procedurilor (oficiale și neoficiale) privind cazurile de hărțuire, a tratării plângerilor interne și externe, a desfășurării auditurilor interne, a investigațiilor desfășurate de responsabilul cu protecția datelor conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725, a investigațiilor de securitate (IT) gestionate pe plan intern sau cu implicare externă (de exemplu, CERT-UE).

                     (10)

                     Ele trebuie să se aplice în cadrul operațiunilor de prelucrare efectuate înainte de demararea procedurilor menționate mai sus, în timpul acestor proceduri, precum și în timpul monitorizării rezultatelor procedurilor. De asemenea, trebuie să includă asistența și cooperarea furnizate de OEDT autorităților naționale și organizațiilor internaționale în afara anchetelor administrative.

                     (11)

                     În cazurile în care se aplică aceste norme interne, OEDT trebuie să ofere justificări, explicând de ce restricțiile sunt necesare și adecvate într-o societate democratică și să respecte esența drepturilor și libertăților fundamentale.

                     (12)

                     În acest cadru general, OEDT are obligația de a respecta, în cea mai mare măsură posibilă, drepturile fundamentale ale persoanelor vizate în timpul procedurilor de mai sus, în special pe cele referitoare la dreptul de furnizare de informații, de acces și de rectificare, dreptul de ștergere a datelor, de restricționare a prelucrării lor, dreptul de comunicare a unei încălcări a securității datelor cu caracter personal către persoana vizată sau dreptul la confidențialitatea comunicării, potrivit dispozițiilor Regulamentului (UE) 2018/1725.

                     (13)

                     Cu toate acestea, este posibil ca OEDT să aibă obligația de a restricționa informarea persoanei vizate și alte drepturi ale persoanei vizate pentru a proteja în special investigațiile proprii, investigațiile și procedurile altor autorități publice, precum și drepturile altor persoane legate de investigațiile sale sau de alte proceduri.

                     (14)

                     Astfel, OEDT poate restricționa informarea în scopul protejării investigației și a drepturilor și libertăților fundamentale ale altor persoane vizate.

                     (15)

                     OEDT trebuie să urmărească periodic dacă se aplică condițiile care justifică restricția și să ridice restricția în măsura în care nu se mai aplică.

                     (16)

                     Operatorul de date trebuie să informeze responsabilul cu protecția datelor în momentul amânării și pe durata reviziilor,

               ADOPTĂ URMĂTOAREA DECIZIE:

            Articolul 1
            Obiectul și domeniul de aplicabilitate

               (1)   Prezenta decizie stabilește normele referitoare la condițiile în care OEDT, în cadrul general al procedurilor sale prevăzute la alineatul (2), poate restricționa aplicarea drepturilor consacrate la articolele 14-21, 35 și 36, precum și la articolul 4, cu respectarea articolului 25 din Regulamentul (UE) 2018/1725.

               (2)   În cadrul funcționării administrative a OEDT, prezenta decizie se aplică operațiunilor de prelucrare a datelor cu caracter personal de OEDT, în următoarele scopuri: desfășurarea investigațiilor administrative, a procedurilor disciplinare, a activităților preliminare legate de cazurile de eventuale nereguli raportate la OLAF, prelucrarea procedurilor de avertizare în interes public, a procedurilor (oficiale și neoficiale) în cazurile de hărțuire, prelucrarea reclamațiilor interne și externe, desfășurarea auditurilor interne, a investigațiilor desfășurate de RPD conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725 și a investigațiilor de securitate (TI) gestionate pe plan intern sau cu implicare din exterior (de exemplu, CERT-UE).

               (3)   Categoriile de date în discuție sunt date concrete (date „obiective”, cum ar fi date de identificare, date de contact, date profesionale, detalii administrative, date primite din surse specifice, date privind comunicațiile electronice și privind traficul) și/sau date calitative (date „subiective” referitoare la caz, cum ar fi datele obținute din raționamente, date comportamentale, evaluări, date privind performanța și conduita și date despre sau prezentate în legătură cu obiectul procedurii sau al activității).

               (4)   În momentul în care își exercită atribuțiile cu privire la drepturile persoanelor vizate în temeiul Regulamentului (UE) 2018/1725, OEDT analizează dacă se aplică vreuna dintre excepțiile prevăzute în regulamentul menționat.

               (5)   Sub rezerva condițiilor prevăzute în prezenta decizie, restricțiile pot fi aplicabile următoarelor drepturi: de furnizare de informații persoanelor vizate, dreptul de acces, de rectificare, de ștergere, de restricționare a prelucrării, de comunicare a unei încălcări a securității datelor cu caracter personal către persoana vizată sau dreptul la confidențialitatea comunicării.

            Articolul 2
            Menționarea operatorului și a garanțiilor

               (1)   Garanțiile instituite pentru a evita încălcarea securității datelor, scurgerile de date sau divulgarea lor neautorizată sunt următoarele:

                           (a)

                           documentele pe hârtie se păstrează în dulapuri securizate și sunt accesibile doar personalului autorizat;

                           (b)

                           toate datele electronice se stochează într-o aplicație informatică securizată conform standardelor de securitate ale OEDT, precum și în dosare electronice specifice, la care are acces doar personalul autorizat. Se acordă niveluri corespunzătoare de acces în mod individual;

                           (c)

                           baza de date este protejată cu parolă într-un sistem sign-on unic și este conectată automat la ID-ul de utilizator și la parolă. Înlocuirea utilizatorilor este strict interzisă. Evidențele electronice se păstrează în condiții de siguranță, pentru a garanta confidențialitatea datelor pe care le conțin;

                           (d)

                           toate persoanele care au acces la date se supun obligației de confidențialitate.

               (2)   Operatorul pentru prelucrarea datelor este OEDT, reprezentată de directorul său, care poate delega funcția de operator de date. Persoanele vizate vor fi informate cu privire la operatorul de date delegat prin intermediul unor notificări privind protecția datelor sau al unor evidențe publicate pe site-ul și/sau pe intranetul OEDT.

               (3)   Perioada de păstrare a datelor cu caracter personal la care se face referire la articolul 1 alineatul (3) nu va fi mai lungă decât este necesar și adecvat în scopul în care se prelucrează datele. În orice caz, aceasta nu va fi mai lungă decât perioada de păstrare specificată în notificările privind protecția datelor, în declarațiile de confidențialitate sau în evidențele la care se face referire la articolul 5 alineatul (1).

               (4)   În cazul în care are în vedere aplicarea unei restricții, OEDT apreciază riscul pentru drepturile și libertățile persoanei vizate, în special în raport cu riscul pentru drepturile și libertățile altor persoane vizate și cu riscul de anulare a efectului investigațiilor sau al procedurilor OEDT, de exemplu prin distrugerea probelor. Riscurile pentru drepturile și libertățile persoanei vizate se referă în primul rând la riscurile reputaționale și la riscurile pentru dreptul la apărare și pentru dreptul de a fi ascultat, fără a se limita însă la acestea.

            Articolul 3
            Restricții

               (1)   OEDT aplică eventualele restricții doar pentru a garanta:

                           (a)

                           prevenirea, investigarea, depistarea și urmărirea penală a infracțiunilor sau executarea sancțiunilor penale, inclusiv protejarea împotriva amenințărilor la adresa securității publice și prevenirea acestora;

                           (b)

                           alte obiective importante de interes public general ale Uniunii sau ale unui stat membru, în special obiectivele politicii externe și de securitate comune ale Uniunii sau un interes economic sau financiar important al Uniunii sau al unui stat membru, inclusiv în domeniile monetar, bugetar și fiscal și în domeniul sănătății publice și al securității sociale;

                           (c)

                           securitatea internă a instituțiilor și a organelor Uniunii, inclusiv a rețelelor de comunicații electronice ale acestora;

                           (d)

                           protecția independenței judiciare și a procedurii jurisdicționale;

                           (e)

                           prevenirea, investigarea, depistarea și urmărirea penală a încălcării etice în cazul profesiilor reglementate;

                           (f)

                           o funcție de monitorizare, inspecție sau reglementară legată, chiar și ocazional, de exercitarea autorității oficiale în cazurile menționate la literele (a)-(c);

                           (g)

                           protecția persoanei vizate sau a drepturilor și libertăților altor persoane.

               (2)   În aplicarea specifică a scopurilor descrise la alineatul (1) de mai sus, OEDT poate aplica restricții în ceea ce privește schimbul de date cu caracter personal cu serviciile Comisiei sau cu alte instituții, organe, agenții și oficii ale Uniunii, cu autorități competente ale statelor membre sau cu țări terțe sau organizații internaționale, în următoarele situații:

                           (a)

                           în cazul în care exercitarea drepturilor și a obligațiilor respective ar putea fi restricționată de serviciile Comisiei sau de alte instituții, organe, agenții și oficii ale Uniunii, în baza altor acte prevăzute la articolul 25 din Regulamentul (UE) 2018/1725 sau în conformitate cu capitolul IX din regulamentul respectiv sau cu actele de instituire a altor instituții, organe, agenții și oficii ale Uniunii;

                           (b)

                           în cazul în care exercitarea drepturilor și obligațiilor respective ar putea fi restricționată de autoritățile competente ale statelor membre în baza actelor menționate la articolul 23 din Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului (3) sau în conformitate cu alte măsuri naționale de transpunere a articolului 13 alineatul (3), a articolului 15 alineatul (3) sau a articolului 16 alineatul (3) din Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului (4);

                           (c)

                           în cazul în care exercitarea respectivelor drepturi și obligații ar putea periclita cooperarea OEDT cu țări terțe sau cu organizații internaționale în cadrul îndeplinirii sarcinilor sale.

                     Înainte de a aplica restricții în situațiile menționate la literele (a) și (b) din primul paragraf, OEDT consultă serviciile Comisiei, instituțiile, organele, agențiile, oficiile relevante ale Uniunii sau autoritățile competente ale statelor membre, cu excepția cazului în care OEDT are certitudinea că aplicarea unei restricții este prevăzută de unul dintre actele menționate la literele respective.

               (3)   Orice restricție este necesară și adecvată, având în vedere riscurile pentru drepturile și libertățile persoanelor vizate și respectă esența drepturilor și libertăților fundamentale într-o societate democratică.

               (4)   Dacă se analizează aplicarea restricției, se efectuează un test de necesitate și proporționalitate, în baza prezentelor norme. Acesta este documentat printr-o notă de evaluare internă în scopul respectării principiului responsabilității, de la caz la caz.

               (5)   Restricțiile sunt ridicate imediat ce circumstanțele care le justifică nu mai sunt aplicabile, în special, în cazul în care se consideră că exercitarea dreptului restricționat nu ar mai anula efectul restricției impuse sau ar aduce atingere drepturilor sau libertăților altor persoane vizate.

            Articolul 4
            Reexaminarea de către responsabilul cu protecția datelor

               (1)   OEDT informează, fără întârzieri nejustificate, responsabilul cu protecția datelor al OEDT („RPD”), ori de câte ori operatorul restricționează aplicarea drepturilor persoanelor vizate sau prelungește restricția, în conformitate cu prezenta decizie. Operatorul acordă responsabilului cu protecția datelor acces la evidențele care cuprind evaluarea necesității și a proporționalității restricției și documentează data implicării responsabilului cu protecția datelor în diferite proceduri.

               (2)   RPD îi poate solicita operatorului, în scris, reexaminarea aplicării restricțiilor. Operatorul informează RPD în scris cu privire la rezultatul revizuirii solicitate.

               (3)   Operatorul informează RPD la ridicarea restricției.

            Articolul 5
            Furnizarea de informații către persoana vizată

               (1)   În cazuri justificate în mod corespunzător și în condițiile stabilite în prezenta decizie, dreptul la furnizarea de informații poate fi restricționat de către operator în contextul următoarelor operațiuni de prelucrare:

                           (a)

                           efectuarea investigațiilor administrative și a procedurilor disciplinare;

                           (b)

                           activități preliminare legate de cazuri ale unor eventuale nereguli raportate la OLAF;

                           (c)

                           proceduri de avertizare în interes public;

                           (d)

                           proceduri (oficiale și neoficiale) în cazurile de hărțuire;

                           (e)

                           prelucrarea reclamațiilor interne și externe;

                           (f)

                           audituri interne;

                           (g)

                           investigații efectuate de responsabilul cu protecția datelor conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725;

                           (h)

                           investigații de securitate (TI) gestionate pe plan intern sau cu implicare din exterior (de exemplu, CERT-UE).

                     OEDT include în notificările privind protecția datelor declarații de confidențialitate sau evidențe în sensul articolului 31 din Regulamentul (UE) 2018/1725, publicate pe site-ul său și/sau pe intranet, prin care informează persoanele vizate cu privire la drepturile lor în cadrul unei proceduri date, precum și informații referitoare la eventuala restricționare a acestor drepturi. Informațiile includ drepturile care pot fi restricționate, motivele restricționării și posibila durată a acesteia.

               (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (3), OEDT, atunci când este proporțional, informează, de asemenea, în mod individual, toate persoanele vizate care sunt considerate persoane interesate în acea operațiune de prelucrare, cu privire la drepturile lor legate de restricțiile prezente sau viitoare, fără întârzieri nejustificate și în scris.

               (3)   În cazurile în care OEDT restricționează, integral sau parțial, furnizarea de informații către persoanele vizate menționate la alineatul (2), aceasta consemnează motivele restricționării, temeiul legal în conformitate cu articolul 3 din prezenta decizie, inclusiv o evaluare a necesității și proporționalității restricției.
               Aceste evidențe se înregistrează. După caz, se înregistrează și documentele care conțin elementele de fapt și de drept subiacente. La cerere, acestea se pun la dispoziția Autorității Europene pentru Protecția Datelor.

               (4)   Restricția menționată la alineatul (3) continuă să se aplice atâta timp cât motivele care o justifică rămân aplicabile.
               În cazul în care motivele restricției nu se mai aplică, OEDT furnizează persoanei vizate informații cu privire la principalele motive care stau la baza aplicării unei restricții. În același timp, OEDT informează persoana vizată cu privire la dreptul de a depune oricând o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor sau de a introduce o cale de atac în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.
               OEDT reexaminează aplicarea restricției o dată la șase luni de la adoptarea sa, precum și la încheierea anchetei, procedurii sau investigației relevante. Ulterior, operatorul monitorizează necesitatea de a menține restricția o dată la șase luni.

            Articolul 6
            Dreptul de acces al persoanei vizate

               (1)   În cazuri justificate și în condițiile stabilite în prezenta decizie, dreptul la acces poate fi restricționat de operator în contextul următoarelor operațiuni de prelucrare, dacă este necesar și proporțional:

                           (a)

                           efectuarea investigațiilor administrative și a procedurilor disciplinare;

                           (b)

                           activități preliminare legate de cazuri ale unor eventuale nereguli raportate la OLAF;

                           (c)

                           proceduri de avertizare în interes public;

                           (d)

                           proceduri (oficiale și neoficiale) în cazuri de hărțuire;

                           (e)

                           prelucrarea reclamațiilor interne și externe;

                           (f)

                           audituri interne;

                           (g)

                           investigații efectuate de responsabilul cu protecția datelor conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725;

                           (h)

                           investigații de securitate (TI) gestionate pe plan intern sau cu implicare din exterior (de exemplu, CERT-UE).

                     Când persoanele vizate solicită acces la datele lor cu caracter personal prelucrate în contextul unuia sau al mai multor cazuri specifice, sau solicită să aibă acces la o anumită operațiune de prelucrare, în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) 2018/1725, evaluarea cererii de către OEDT se limitează la aceste date cu caracter personal.

               (2)   În cazul în care OEDT restricționează, integral sau parțial, dreptul de acces menționat la articolul 17 din Regulamentul (UE) 2018/1725, aceasta ia următoarele măsuri:

                           (a)

                           informează persoana vizată, în răspunsul său la cerere, cu privire la restricția aplicată și la principalele motive ale acesteia, precum și la posibilitatea de a depune o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor sau de a introduce o cale de atac în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene;

                           (b)

                           documentează într-o notă de evaluare internă motivele restricționării, inclusiv o evaluare a necesității și proporționalității restricției și a duratei sale.

                     Furnizarea informațiilor menționate la litera (a) poate fi amânată, omisă sau refuzată, dacă aceasta ar anula efectul restricției în conformitate cu articolul 25 alineatul (8) din Regulamentul (UE) 2018/1725.
               OEDT reexaminează aplicarea restricției o dată la șase luni de la adoptarea sa, precum și la încheierea investigației relevante. Ulterior, operatorul monitorizează necesitatea de a menține restricția o dată la șase luni.

               (3)   Aceste evidențe se înregistrează. După caz, se înregistrează și documentele care conțin elementele de fapt și de drept subiacente. La cerere, acestea se pun la dispoziția Autorității Europene pentru Protecția Datelor.

            Articolul 7
            Dreptul de a rectifica și de a șterge datele și dreptul de a restricționa prelucrarea lor

               (1)   În cazuri justificate și în condițiile stabilite în prezenta decizie, dreptul de a rectifica și a șterge datele și dreptul de a restricționa prelucrarea lor pot fi restricționate de operator în contextul următoarelor operațiuni de prelucrare, dacă este necesar și adecvat:

                           (a)

                           efectuarea investigațiilor administrative și a procedurilor disciplinare;

                           (b)

                           activități preliminare legate de cazuri ale unor eventuale nereguli raportate la OLAF;

                           (c)

                           proceduri de avertizare în interes public;

                           (d)

                           proceduri (oficiale și neoficiale) în cazurile de hărțuire;

                           (e)

                           prelucrarea reclamațiilor interne și externe;

                           (f)

                           audituri interne;

                           (g)

                           investigații efectuate de responsabilul cu protecția datelor conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725;

                           (h)

                           investigații de securitate (TI) gestionate pe plan intern sau cu implicare din exterior (de exemplu, CERT-UE).

               (2)   În cazul în care OEDT restricționează, integral sau parțial, aplicarea dreptului de a rectifica și de a șterge datele și a dreptului de a restricționa prelucrarea datelor, menționat la articolul 18, articolul 19 alineatul (1) și articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/1725, aceasta ia măsurile prevăzute la articolul 6 alineatul (2) din prezenta decizie și consemnează înregistrarea în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din respectiva decizie.

            Articolul 8
            Informarea persoanei vizate cu privire la încălcarea securității datelor cu caracter personal și confidențialitatea comunicațiilor electronice

               (1)   În cazuri justificate și în condițiile stabilite în prezenta decizie, dreptul la informare cu privire la încălcarea securității datelor cu caracter personal poate fi restricționat de operator în contextul următoarelor operațiuni de prelucrare, dacă este necesar și adecvat:

                           (a)

                           efectuarea investigațiilor administrative și a procedurilor disciplinare;

                           (b)

                           activități preliminare legate de cazuri ale unor eventuale nereguli raportate la OLAF;

                           (c)

                           proceduri de avertizare în interes public;

                           (d)

                           proceduri (oficiale și neoficiale) în cazurile de hărțuire;

                           (e)

                           prelucrarea reclamațiilor interne și externe;

                           (f)

                           audituri interne;

                           (g)

                           investigații efectuate de responsabilul cu protecția datelor conform articolului 45 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725;

                           (h)

                           investigații de securitate (IT) gestionate pe plan intern sau cu implicare din exterior (de exemplu, CERT-UE).

               (2)   În cazuri justificate și în condițiile stabilite în prezenta decizie, dreptul la confidențialitatea comunicațiilor electronice poate fi restricționat de operator în contextul următoarelor operațiuni de prelucrare, dacă este necesar și adecvat:

                           (a)

                           efectuarea investigațiilor administrative și a procedurilor disciplinare;

                           (b)

                           activități preliminare legate de cazuri ale unor eventuale nereguli raportate la OLAF;

                           (c)

                           proceduri de avertizare în interes public;

                           (d)

                           proceduri oficiale în cazurile de hărțuire;

                           (e)

                           prelucrarea reclamațiilor interne și externe;

                           (f)

                           investigații de securitate gestionate pe plan intern sau cu implicare din exterior (de exemplu, CERT-UE).

               (3)   În cazul în care OEDT restricționează informarea unei persoane vizate cu privire la încălcarea securității datelor cu caracter personal sau confidențialitatea comunicațiilor electronice, așa cum se menționează la articolele 35 și 36 din Regulamentul (UE) 2018/1725, aceasta consemnează și înregistrează motivele restricționării în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din prezenta decizie. Se aplică articolul 5 alineatul (4) din prezenta decizie.

            Articolul 9
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Lisabona, 28 iunie 2019.

                  Pentru Consiliul de administrație

                  Președintele

               Laura D’ARRIGO

            (1)  JO L 295, 21.11.2018, p. 39.

            (2)  JO L 376, 27.12.2006, p. 1.

            (3)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

            (4)  Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (JO L 119, 4.5.2016, p. 89).


Decizia Comisiei din 20/11/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9531 - ASSICURAZIONI GENERALI / SEGURADORAS UNIDAS / ADVANCECARE) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 09/01/2020 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9636 - AMERICAN SECURITIES / LINDSAY GOLDBERG / AECOM MANAGEMENT SERVICES) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 09/01/2020 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9667 - BLACKROCK GROUP / RAFFLES / KELLAS GROUP) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


title: Decizia (UE) 2020/33 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2020 de acordare a unei noi asistențe macrofinanciare pentru Regatul Hașemit al Iordaniei

text:
                  17.1.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 14/1

         DECIZIA (UE) 2020/33 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
         din 15 ianuarie 2020
         de acordare a unei noi asistențe macrofinanciare pentru Regatul Hașemit al Iordaniei
         PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 212 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
         hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
         întrucât:

                     (1)

                     Relațiile dintre Uniune și Regatul Hașemit al Iordaniei (denumit în continuare „Iordania”) se dezvoltă în cadrul politicii europene de vecinătate (PEV). La 24 noiembrie 1997, Iordania a semnat Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Hașemit al Iordaniei, pe de altă parte (2) (denumit în continuare „Acordul de asociere”), care a intrat în vigoare la 1 mai 2002. În temeiul Acordului de asociere, Uniunea și Iordania au instituit treptat o zonă de liber schimb pe parcursul unei perioade de tranziție de 12 ani. În plus, în 2007 a intrat în vigoare Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Regatul Hașemit al Iordaniei privind măsurile reciproce de liberalizare și de modificare a Acordului de asociere CE-Iordania, precum și de înlocuire a anexelor I, II, III și IV și a protocoalelor 1 și 2 la respectivul acord (3). În 2010, cele două părți au convenit asupra unui statut de parteneriat avansat, care implică extinderea perimetrului cooperării. Un protocol între Uniunea Europeană și Regatul Hașemit al Iordaniei de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor aplicabil litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Hașemit al Iordaniei, pe de altă parte (4), a fost parafat în decembrie 2009 și a intrat în vigoare la 1 iulie 2011. Dialogul politic bilateral și cooperarea economică au fost dezvoltate în continuare în cadrul Acordului de asociere, al priorităților Parteneriatului UE-Iordania și al cadrului unic de sprijin adoptat pentru perioada 2017-2020.

                     (2)

                     Începând cu anul 2011, Iordania a lansat o serie de reforme politice în vederea consolidării democrației parlamentare și a statului de drept. Au fost instituite o curte constituțională și o comisie electorală independentă, iar parlamentul iordanian a adoptat o serie de legi importante, inclusiv legea electorală și legea partidelor politice, precum și legi privind descentralizarea și municipalitățile. În plus, au fost adoptate îmbunătățiri legislative în ceea ce privește independența sistemului judiciar și drepturile femeilor.

                     (3)

                     Economia Iordaniei este afectată semnificativ de conflictele prelungite din regiune, în special din țările vecine Irak și Siria. Această instabilitate regională a avut un puternic impact negativ asupra veniturilor externe și a exercitat o presiune asupra finanțelor publice. Turismul și intrările de investiții străine directe au fost afectate negativ, iar rutele comerciale au rămas blocate timp îndelungat. Pe de altă parte, fluxul de gaze naturale din Egipt a fost perturbat timp de câțiva ani, ceea ce a condus la necesitatea de a procura energie din surse alternative la costuri mai mari. În plus, economia Iordaniei a fost afectată de un flux masiv de refugiați sirieni, care a sporit presiunea asupra poziției fiscale, a serviciilor publice și a infrastructurii Iordaniei.

                     (4)

                     În august 2016, autoritățile iordaniene și Fondul Monetar Internațional (FMI) au convenit asupra unui al doilea program de ajustare economică susținut de un mecanism de finanțare extinsă cu o durată de trei ani (MFE), în valoare de 723 de milioane USD, care a urmat unui acord stand-by de trei ani în valoare de 2 000 de milioane USD, derulat din 2012 până în 2015. În mai 2019, programul MFE a fost prelungit până în martie 2020.

                     (5)

                     În decembrie 2016, Uniunea a adoptat un al doilea program de asistență macrofinanciară (5) (AMF-II), în valoare de 200 de milioane EUR sub formă de împrumuturi, ca răspuns la o solicitare a Iordaniei din martie 2016 și ca urmare a finalizării primului program de asistență macrofinanciară în valoare de 180 de milioane EUR, pus în aplicare în 2015. AMF-II a apărut ca urmare a angajamentului exprimat în cadrul conferinței „Sprijin pentru Siria și pentru regiune”, care a avut loc la Londra la 4 februarie 2016, ocazie cu care Uniunea s-a angajat să acorde sprijin financiar în valoare de 2 390 de milioane EUR în perioada 2016-2017 pentru țările cele mai afectate de criza refugiaților, inclusiv Iordania. Memorandumul de înțelegere care definește condițiile de politică aferente AMF-II a intrat în vigoare la 19 septembrie 2017. Prima tranșă a AMF-II a fost eliberată la 17 octombrie 2017, iar cea de a doua la 21 iunie 2019, în urma punerii în aplicare a măsurilor de politică convenite.

                     (6)

                     Decizia (UE) 2016/2371 a inclus o Declarație comună a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei, în care Comisia, având în vedere provocările fiscale și circumstanțele extraordinare cu care se confruntă Iordania ca urmare a găzduirii a unui număr semnificativ de sirieni (1,3 milioane, potrivit autorităților iordaniene) s-a angajat să prezinte, dacă este cazul, o nouă propunere de prelungire și creștere a asistenței macrofinanciare acordate Iordaniei, în urma încheierii cu succes a AMF-II și cu condiția să fie îndeplinite condițiile prealabile obișnuite pentru acest tip de asistență, printre care se numără efectuarea de către Comisie a unei evaluări actualizate a nevoilor de finanțare externă ale Iordaniei.

                     (7)

                     Între 2017 și 2019, instabilitatea regională prelungită, expunerea ridicată la fluctuația prețului petrolului și creșterea costurilor îndatorării pentru piețele nou apărute la nivel global au continuat să influențeze economia iordaniană. Drept urmare, creșterea economică a încetinit din nou, rata șomajului a crescut semnificativ, colectarea veniturilor fiscale a scăzut și au apărut noi nevoi de finanțare bugetară și externă.

                     (8)

                     În acest context dificil, Uniunea și comunitatea internațională și-au exprimat din nou, în repetate rânduri, angajamentul de a sprijini Iordania, în special în cadrul conferinței de la Bruxelles privind sprijinirea viitorului Siriei și al regiunii din aprilie 2017, al Consiliului de asociere UE-Iordania din iulie 2017 și al conferinței de la Bruxelles-II privind sprijinirea viitorului Siriei din aprilie 2018. În cadrul conferinței „Inițiativa de la Londra”, care a avut loc în februarie 2019, și al Conferinței Bruxelles-III desfășurată în martie 2019, comunitatea internațională și regională a donatorilor, inclusiv Uniunea, și-a reconfirmat intențiile de a sprijini eforturile Iordaniei de a menține stabilitatea macroeconomică și de a lărgi perspectivele de creștere.

                     (9)

                     De la începutul crizei siriene în 2011, Uniunea a pus la dispoziția Iordaniei peste 2 100 de milioane EUR prin diferite instrumente, inclusiv 380 de milioane EUR în cadrul celor două programe de asistență macrofinanciară, pentru a ajuta țara să mențină stabilitatea economică, să susțină reforma politică și economică și să își satisfacă nevoile umanitare, de dezvoltare și de securitate. În plus, Banca Europeană de Investiții a alocat Iordaniei aproximativ 486 de milioane EUR sub formă de împrumuturi pentru proiecte.

                     (10)

                     În iulie 2019, având în vedere situația și perspectivele economice încă dificile, Iordania a solicitat asistență macrofinanciară suplimentară din partea Uniunii.

                     (11)

                     După finalizarea cu succes a celei de a doua revizuiri a programului FMI, la 6 mai 2019, FMI și Iordania au inițiat discuțiile cu privire la un nou program FMI pentru perioada de după martie 2020, când este preconizată finalizarea acordului din cadrul MFE.

                     (12)

                     Având în vedere că Iordania este o țară care face obiectul PEV, ea ar trebui să fie considerată eligibilă pentru a beneficia de asistență macrofinanciară din partea Uniunii.

                     (13)

                     Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să fie un instrument financiar excepțional de sprijin necondiționat și fără o alocare specială pentru balanța de plăți, care vizează satisfacerea necesităților imediate de finanțare externă ale beneficiarului și ar trebui să stea la baza punerii în aplicare a unui program de politică care să conțină măsuri ferme imediate de ajustare și de reformă structurală, menite să îmbunătățească poziția pe termen scurt a balanței de plăți.

                     (14)

                     Având în vedere că balanța de plăți a Iordaniei continuă să prezinte un deficit de finanțare care depășește resursele furnizate de FMI și de alte instituții multilaterale, se consideră că, în actualele circumstanțe excepționale, furnizarea de către Uniune a asistenței macrofinanciare Iordaniei, alături de programul FMI, este un răspuns adecvat la cererea Iordaniei adresată Uniunii de a sprijini stabilizarea economică a acestei țări. Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar sprijini stabilizarea economică și agenda reformelor structurale din Iordania, completând resursele puse la dispoziție în cadrul acordului financiar cu FMI.

                     (15)

                     Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să aibă drept scop sprijinirea restabilirii unei situații de finanțare externă durabile pentru Iordania, sprijinind astfel dezvoltarea sa economică și socială.

                     (16)

                     Stabilirea valorii asistenței macrofinanciare din partea Uniunii se bazează pe o evaluare cantitativă completă a nevoilor de finanțare externă reziduale ale Iordaniei și ia în considerare capacitatea acesteia de autofinanțare, în special rezervele internaționale puse la dispoziția sa. Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să completeze programele și resursele furnizate de FMI și de Banca Mondială. Determinarea valorii asistenței ia de asemenea în considerare contribuțiile financiare preconizate din partea donatorilor bilaterali și multilaterali și necesitatea de a asigura o repartizare echitabilă a obligațiilor între Uniune și alți donatori, precum și aplicarea anterioară a celorlalte instrumente de finanțare externă ale Uniunii în Iordania și valoarea adăugată a implicării Uniunii în general.

                     (17)

                     Comisia ar trebui să se asigure că asistența macrofinanciară din partea Uniunii este conformă, din punct de vedere juridic și al conținutului, cu principiile și obiectivele-cheie ale diferitelor domenii de acțiune externă, cu măsurile adoptate în domeniile respective și cu alte politici relevante ale Uniunii.

                     (18)

                     Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să sprijine politica externă a Uniunii față de Iordania. Serviciile Comisiei și Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) ar trebui să lucreze în strânsă colaborare pe parcursul operațiunii de asistență macrofinanciară pentru a coordona politica externă a Uniunii și a asigura coerența acesteia.

                     (19)

                     Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să susțină angajamentul Iordaniei față de valorile pe care le are în comun cu Uniunea, printre care democrația, statul de drept, buna guvernanță, respectarea drepturilor omului, dezvoltarea durabilă și reducerea sărăciei, precum și angajamentul său față de alte principii privind schimburile comerciale deschise, reglementate și echitabile.

                     (20)

                     O condiție prealabilă pentru acordarea asistenței macrofinanciare din partea Uniunii ar trebui să fie ca Iordania să respecte mecanisme democratice efective, inclusiv un sistem parlamentar pluripartit, cât și statul de drept, și să garanteze respectarea drepturilor omului. În plus, obiectivele specifice ale asistenței macrofinanciare din partea Uniunii ar trebui să consolideze eficiența, transparența și responsabilitatea sistemelor de gestionare a finanțelor publice din Iordania și să promoveze reformele structurale având ca scop sprijinirea creșterii durabile și favorabile incluziunii, crearea de locuri de muncă și consolidarea bugetară. Comisia și SEAE ar trebui să monitorizeze periodic atât îndeplinirea condițiilor prealabile, cât și realizarea obiectivelor asistenței macrofinanciare din partea Uniunii.

                     (21)

                     Pentru a se asigura că interesele financiare ale Uniunii legate de asistența macrofinanciară din partea Uniunii sunt protejate în mod eficient, Iordania ar trebui să adopte măsuri corespunzătoare privind prevenirea și combaterea fraudei, a corupției și a oricăror alte abateri legate de această asistență. În plus, un acord de împrumut care ar urma să fie încheiat între Comisie și autoritățile iordaniene ar trebui să conțină dispoziții care să autorizeze Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) să efectueze investigații, inclusiv verificări și inspecții la fața locului, în conformitate cu dispozițiile și procedurile prevăzute în Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (6) și în Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (7), iar Comisia și Curtea de Conturi să efectueze audituri atât pe parcursul, cât și după încheierea perioadei de disponibilitate a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii.

                     (22)

                     Punerea la dispoziție a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii nu aduce atingere competențelor Parlamentului European și ale Consiliului, în calitate de autoritate bugetară.

                     (23)

                     Cuantumul aferent provizionării necesare pentru asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să fie în concordanță cu creditele bugetare prevăzute în cadrul financiar multianual.

                     (24)

                     Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să fie gestionată de către Comisie. Pentru a garanta faptul că Parlamentul European și Consiliul pot să urmărească punerea în aplicare a prezentei decizii, Comisia ar trebui să le informeze periodic cu privire la evoluțiile înregistrate în ceea ce privește asistența respectivă și să le furnizeze documentele relevante.

                     (25)

                     În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentei decizii, Comisiei ar trebui să îi fie conferite competențe de executare. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (8).

                     (26)

                     Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui să facă obiectul unor condiții de politică economică, ce urmează a fi stabilite într-un memorandum de înțelegere. Pentru a se asigura condiții de punere în aplicare uniforme și din motive de eficiență, Comisia ar trebui să fie abilitată să negocieze astfel de condiții cu autoritățile iordaniene, sub supravegherea comitetului reprezentanților statelor membre, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011. În temeiul Regulamentului (UE) nr. 182/2011, procedura de consultare ar trebui să se aplice, ca regulă generală, tuturor cazurilor care nu sunt prevăzute în regulamentul menționat. Având în vedere impactul potențial important al asistenței de peste 90 de milioane EUR, este oportun ca pentru operațiunile care depășesc acest prag să se utilizeze procedura de examinare, astfel cum este menționată în Regulamentul (UE) nr. 182/2011. Luând în considerare cuantumul asistenței macrofinanciare din partea Uniunii acordate Iordaniei, procedura de examinare respectivă ar trebui să se aplice în cazul adoptării memorandumului de înțelegere și în cazul oricărei reduceri, suspendări sau anulări a asistenței respective,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1

               (1)   Uniunea pune la dispoziția Iordaniei asistență macrofinanciară cu o valoare maximă de 500 de milioane EUR (denumită în continuare „asistența macrofinanciară din partea Uniunii”), cu scopul de a sprijini stabilizarea economică a Iordaniei și o agendă consistentă de reforme. Asistența va contribui la acoperirea nevoilor Iordaniei legate de balanța de plăți, astfel cum au fost identificate în actualul program al FMI.

               (2)   Asistența macrofinanciară din partea Uniunii este furnizată integral Iordaniei sub formă de împrumuturi. Comisia este împuternicită în numele Uniunii să împrumute fondurile necesare de pe piețele de capital sau de la instituții financiare și să le împrumute mai departe Iordaniei. Împrumuturile au o scadență medie de maximum 15 ani.

               (3)   Deblocarea asistenței macrofinanciare a Uniunii este gestionată de Comisie cu respectarea acordurilor sau a înțelegerilor dintre FMI și Iordania și a principiilor și obiectivelor esențiale ale reformelor economice prevăzute în Acordul de asociere.
               Comisia informează periodic Parlamentul European și Consiliul cu privire la evoluția asistenței macrofinanciare a Uniunii, inclusiv în legătură cu plățile din aceasta, și furnizează acestor instituții documentele relevante în timp util.

               (4)   Asistența macrofinanciară din partea Uniunii se pune la dispoziție pentru o perioadă de doi ani și jumătate începând cu prima zi după intrarea în vigoare a memorandumului de înțelegere menționat la articolul 3 alineatul (1).

               (5)   În cazul în care nevoile de finanțare ale Iordaniei se reduc în mod semnificativ în perioada de plată a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii comparativ cu proiecțiile inițiale, Comisia, hotărând în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), reduce valoarea asistenței, o suspendă sau o anulează.

            Articolul 2

               (1)   O condiție prealabilă pentru acordarea asistenței macrofinanciare din partea Uniunii este ca Iordania să respecte mecanisme democratice efective, inclusiv un sistem parlamentar pluripartit, cât și statul de drept, și să garanteze respectarea drepturilor omului.

               (2)   Comisia și SEAE monitorizează îndeplinirea condiției prealabile stabilite la alineatul (1) pe parcursul întregului ciclu de viață al asistenței macrofinanciare din partea Uniunii.

               (3)   Alineatele (1) și (2) se aplică în conformitate cu Decizia 2010/427/UE a Consiliului (9).

            Articolul 3

               (1)   Comisia, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), convine cu autoritățile iordaniene asupra unor condiții financiare și de politică economică clar definite, axate pe reforme structurale și pe finanțe publice solide, în funcție de care urmează să fie acordată asistența macrofinanciară din partea Uniunii. Respectivele condiții financiare și de politică economică se stabilesc într-un memorandum de înțelegere (denumit în continuare „memorandumul de înțelegere”), care trebuie să cuprindă un calendar pentru îndeplinirea condițiilor respective. Condițiile financiare și de politică economică stabilite în memorandumul de înțelegere trebuie să fie coerente cu acordurile sau înțelegerile menționate la articolul 1 alineatul (3), inclusiv cu programele de ajustare macroeconomică și de reformă structurală implementate de Iordania cu sprijinul FMI.

               (2)   Condițiile menționate la alineatul (1) vizează, în special, sporirea eficienței, a transparenței și a responsabilității sistemelor de gestionare a finanțelor publice din Iordania, inclusiv în ceea ce privește utilizarea asistenței macrofinanciare din partea Uniunii. Progresele înregistrate cu privire la deschiderea reciprocă a piețelor, dezvoltarea schimburilor comerciale echitabile și bazate pe norme, precum și alte priorități în contextul politicii externe a Uniunii trebuie și ele luate în considerare în mod corespunzător în momentul elaborării măsurilor de politică. Progresele înregistrate pentru realizarea obiectivelor respective sunt monitorizate periodic de Comisie. Progresele înregistrate în atingerea obiectivelor respective sunt monitorizate periodic de către Comisie.

               (3)   Condițiile financiare detaliate ale asistenței macrofinanciare din partea Uniunii se stabilesc într-un acord de împrumut care urmează a fi încheiat între Comisie și autoritățile iordaniene (denumit în continuare „acordul de împrumut”).

               (4)   Comisia verifică periodic îndeplinirea în continuare a condițiilor menționate la articolul 4 alineatul (3), inclusiv conformitatea politicilor economice ale Iordaniei cu obiectivele asistenței macrofinanciare din partea Uniunii. În cadrul acestor verificări, Comisia acționează în strânsă coordonare cu FMI și cu Banca Mondială și, dacă este necesar, cu Parlamentul European și Consiliul.

            Articolul 4

               (1)   Cu respectarea condițiilor prevăzute la alineatul (3), asistența macrofinanciară din partea Uniunii este pusă la dispoziție de către Comisie în trei tranșe de împrumut. Mărimea fiecărei tranșe se stabilește în memorandumul de înțelegere.

               (2)   Sumele reprezentând asistența macrofinanciară din partea Uniunii se provizionează, dacă este cazul, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009 al Consiliului (10).

               (3)   Comisia decide punerea la dispoziție a tranșelor cu condiția îndeplinirii tuturor condițiilor următoare:

                           (a)

                           condiția prealabilă prevăzută la articolul 2 alineatul (1);

                           (b)

                           o implementare continuă și satisfăcătoare a unui program de politică ce conține măsuri ferme de ajustare și de reformă structurală, sprijinite de un mecanism de creditare fără caracter prudențial al FMI; și

                           (c)

                           implementarea satisfăcătoare a condițiilor financiare și de politică economică convenite în memorandumul de înțelegere.

                     Eliberarea celei de a doua tranșe nu are loc, în principiu, mai devreme de trei luni de la punerea la dispoziție a primei tranșe. Eliberarea celei de a treia tranșe nu are loc, în principiu, mai devreme de trei luni de la punerea la dispoziție a celei de a doua tranșe.

               (4)   În cazul în care condițiile menționate la alineatul (3) primul paragraf nu sunt îndeplinite, Comisia suspendă temporar sau anulează plata asistenței macrofinanciare din partea Uniunii. În astfel de cazuri, Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la motivele unei astfel de suspendări sau anulări.

               (5)   Asistența macrofinanciară din partea Uniunii este plătită Băncii Centrale a Iordaniei. Sub rezerva dispozițiilor stabilite în memorandumul de înțelegere, care includ o confirmare a nevoilor reziduale de finanțare bugetară, fondurile Uniunii pot fi transferate Ministerului de finanțe al Iordaniei în calitate de beneficiar final.

            Articolul 5

               (1)   Operațiunile de contractare și de acordare a împrumuturilor legate de asistența macrofinanciară din partea Uniunii se efectuează în euro, utilizând aceeași dată a valorii de referință, și nu implică, pentru Uniune, transformarea scadenței și nici expunerea acesteia la riscuri legate de cursul de schimb sau de rata dobânzii, sau la orice alt tip de risc comercial.

               (2)   În cazul în care condițiile permit acest lucru și la solicitarea Iordaniei, Comisia poate lua măsurile necesare pentru a asigura includerea în termenii și condițiile de acordare a împrumutului a unei clauze de rambursare anticipată, precum și corelarea acestei clauze cu o clauză corespondentă în termenii și condițiile operațiunilor de contractare a împrumutului.

               (3)   Dacă circumstanțele permit îmbunătățirea ratei dobânzii împrumutului și dacă Iordania solicită acest lucru, Comisia poate decide refinanțarea integrală sau parțială a împrumuturilor sale inițiale contractate sau poate restructura condițiile financiare aferente. Operațiunile de refinanțare sau restructurare se efectuează în conformitate cu alineatele (1) și (4) și nu au ca efect prelungirea scadenței respectivelor împrumuturi sau majorarea valorii capitalului restant la data refinanțării sau a restructurării.

               (4)   Toate costurile înregistrate de Uniune, care au legătură cu operațiunile de contractare și de acordare a împrumutului prevăzute în prezenta decizie, sunt suportate de Iordania.

               (5)   Comisia informează Parlamentul European și Consiliul cu privire la orice evoluție a operațiunilor menționate la alineatele (2) și (3).

            Articolul 6

               (1)   Asistența macrofinanciară din partea Uniunii este pusă în aplicare în conformitate cu Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului (11).

               (2)   Asistența macrofinanciară din partea Uniunii este implementată prin gestionare directă.

               (3)   Acordul de împrumut conține dispoziții care:

                           (a)

                           asigură faptul că Iordania verifică periodic dacă finanțarea acordată din bugetul general al Uniunii a fost utilizată în mod corect, adoptă măsurile corespunzătoare de prevenire a neregulilor și a fraudei și, atunci când este necesar, deschide acțiuni în justiție pentru recuperarea oricăror fonduri furnizate în temeiul prezentei decizii care au fost deturnate;

                           (b)

                           asigură protecția intereselor financiare ale Uniunii, prevăzând îndeosebi măsuri specifice pentru prevenirea și combaterea fraudei, a corupției și a oricăror altor nereguli care afectează asistența macrofinanciară din partea Uniunii, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (12), cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și cu Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013. În acest scop, OLAF este autorizat în mod expres să efectueze investigații, inclusiv verificări la fața locului și inspecții, inclusiv operațiuni de expertiză criminalistică digitală și interviuri;

                           (c)

                           autorizează în mod expres Comisia (OLAF) sau pe reprezentanții acesteia să efectueze verificări, inclusiv verificări și inspecții la fața locului;

                           (d)

                           autorizează în mod expres Comisia și Curtea de Conturi să efectueze audituri atât pe parcursul, cât și după încheierea perioadei de disponibilitate a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii, inclusiv audituri ale documentelor și audituri la fața locului, cum ar fi evaluările operaționale;

                           (e)

                           asigură faptul că Uniunea are dreptul la rambursarea anticipată a împrumutului atunci când s-a stabilit că, în ceea ce privește gestionarea asistenței macrofinanciare din partea Uniunii, Iordania s-a angajat într-un act de fraudă sau corupție sau într-o altă activitate ilegală care prejudiciază interesele financiare ale Uniunii;

                           (f)

                           asigură faptul că toate costurile înregistrate de Uniune, care au legătură cu operațiunile de contractare și de acordare a împrumutului prevăzute în prezenta decizie, sunt suportate de Iordania.

               (4)   Înainte de punerea în aplicare a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii, Comisia evaluează, prin intermediul unei evaluări operaționale, soliditatea mecanismelor financiare, procedurile administrative și mecanismele interne și externe de control ale Iordaniei care sunt relevante pentru această asistență.

            Articolul 7

               (1)   Comisia este asistată de un comitet. Respectivul comitet reprezintă un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

               (2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

            Articolul 8

               (1)   Până la data de 30 iunie a fiecărui an, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind punerea în aplicare a prezentei decizii în anul anterior, inclusiv o evaluare a respectivei puneri în aplicare. Raportul:

                           (a)

                           examinează progresele înregistrate în punerea în aplicare a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii;

                           (b)

                           evaluează situația și perspectivele economice ale Iordaniei, precum și progresele înregistrate în punerea în aplicare a măsurilor de politică menționate la articolul 3 alineatul (1);

                           (c)

                           indică legătura dintre condițiile de politică economică prevăzute în memorandumul de înțelegere, performanțele economice și bugetare ale Iordaniei la acea dată și deciziile Comisiei de a pune la dispoziție tranșele asistenței macrofinanciare din partea Uniunii.

               (2)   În cel mult doi ani de la expirarea perioadei de disponibilitate menționate la articolul 1 alineatul (4), Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare ex post, care analizează rezultatele și eficiența asistenței macrofinanciare acordate deja de Uniune și măsura în care aceasta a contribuit la obiectivele asistenței.

            Articolul 9
            Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Strasbourg, 15 ianuarie 2020.

                  Pentru Parlamentul European

                  Președintele

               D.M. SASSOLI

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               N. BRNJAC

            (1)  Poziția Parlamentului European din 17 decembrie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 19 decembrie 2019.

            (2)  JO L 129, 15.5.2002, p. 3.

            (3)  JO L 41, 13.2.2006, p. 3.

            (4)  JO L 177, 6.7.2011, p. 3.

            (5)  Decizia (UE) 2016/2371 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 decembrie 2016 de acordare a unei noi asistențe macrofinanciare pentru Regatul Hașemit al Iordaniei (JO L 352, 23.12.2016, p. 18).

            (6)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 883/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 septembrie 2013 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (Euratom) nr. 1074/1999 al Consiliului (JO L 248, 18.9.2013, p. 1).

            (7)  Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (JO L 292, 15.11.1996, p. 2).

            (8)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

            (9)  Decizia 2010/427/UE a Consiliului din 26 iulie 2010 privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă (JO L 201, 3.8.2010, p. 30).

            (10)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 480/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind constituirea Fondului de garantare pentru acțiuni externe (JO L 145, 10.6.2009, p. 10).

            (11)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO L 193, 30.7.2018, p. 1).

            (12)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, 23.12.1995, p. 1).


title: Decizia (UE) 2020/244 a Consiliului din 20 ianuarie 2020 privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte

text:
                  25.2.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 52/1

         DECIZIA (UE) 2020/244 A CONSILIULUI
         din 20 ianuarie 2020
         privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 37 și articolul 31 alineatul (1),
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91, articolul 100 alineatul (2) și articolele 207 și 209, coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) și cu articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf,
         având în vedere propunerea comună a Comisiei Europene și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         având în vedere avizul Parlamentului European (1),
         întrucât:

                     (1)

                     În conformitate cu Decizia (UE) 2016/123 a Consiliului (2), Acordul de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), a fost semnat la 21 decembrie 2015, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

                     (2)

                     Acordul reprezintă un pas important în direcția unei implicări politice și economice sporite a Uniunii în Asia Centrală. Prin consolidarea dialogului politic și îmbunătățirea cooperării într-o gamă largă de domenii, acordul va reprezenta baza necesară pentru o colaborare bilaterală mai eficace cu Republica Kazahstan.

                     (3)

                     Acordul ar trebui să fie aprobat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte (3).

            Articolul 2
            Președintele Consiliului desemnează persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să procedeze, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 281 alineatul (1) din acord, prin care se exprimă consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul acordului (4).

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

            Adoptată la Bruxelles, 20 ianuarie 2020.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  Avizul din 12 decembrie 2017 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

            (2)  Decizia (UE) 2016/123 a Consiliului din 26 octombrie 2015 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului de parteneriat și cooperare consolidat dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Kazahstan, pe de altă parte (JO L 29, 4.2.2016, p. 1).

            (3)  Acordul a fost publicat în JO L 29, 4.2.2016, p. 3, împreună cu decizia privind semnarea.

            (4)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia (PESC) 2020/249 a Consiliului din 25 februarie 2020 de modificare a Deciziei (PESC) 2018/903 privind prelungirea mandatului reprezentantului special al Uniunii Europene în Kosovo (Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244 (1999), precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.)

text:
                  26.2.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  LI 54/1

         DECIZIA (PESC) 2020/249 A CONSILIULUI
         din 25 februarie 2020
         de modificare a Deciziei (PESC) 2018/903 privind prelungirea mandatului reprezentantului special al Uniunii Europene în Kosovo (*)

         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 33 și articolul 31 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 4 august 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/1338 (1) de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene (RSUE) în Kosovo și de numire a doamnei Natalia APOSTOLOVA în calitatea de RSUE în Kosovo.

                     (2)

                     La 25 iunie 2018, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2018/903 (2) privind prelungirea mandatului RSUE în Kosovo. Mandatul RSUE urmează să expire la 29 februarie 2020.

                     (3)

                     Mandatul RSUE în Kosovo ar trebui prelungit cu încă șase luni și ar trebui stabilită o nouă valoare de referință financiară pentru perioada cuprinsă între 1 martie 2020 și 31 august 2020.

                     (4)

                     RSUE în Kosovo își va executa mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Decizia (PESC) 2018/903 se modifică după cum urmează:

                        1.

                        Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:

                           „Articolul 1

                           Reprezentantul Special al Uniunii Europene
                           Mandatul doamnei Natalia APOSTOLOVA în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) în Kosovo se prelungește până la 31 august 2020. Consiliul poate decide ca mandatul RSUE să se încheie mai devreme, pe baza unei evaluări din partea Comitetului politic și de securitate (COPS) și a unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).”

                        2.

                        La articolul 5 alineatul (1), se adaugă următorul paragraf:
                        „Valoarea de referință financiară destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE pentru perioada cuprinsă între 1 martie 2020 și 31 august 2020 este de 1 650 000 EUR.”

                        3.

                        La articolul 14, se adaugă următorul paragraf:
                        „RSUE prezintă raportul cuprinzător final privind executarea mandatului până la 15 iunie 2020.”

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării. Se aplică de la 1 martie 2020.

            Adoptată la Bruxelles, 25 februarie 2020.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (*)  Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244 (1999), precum și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.

            (1)  Decizia (PESC) 2016/1338 a Consiliului din 4 august 2016 de modificare a Deciziei (PESC) 2015/2052 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo (JO L 212, 5.8.2016, p. 109).

            (2)  Decizia (PESC) 2018/903 a Consiliului din 25 iunie 2018 privind prelungirea mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo (JO L 161, 26.6.2018, p. 7).


title: Decizia (PESC) 2020/250 a Consiliului din 25 februarie 2020 de modificare a Deciziei (PESC) 2018/1248 de numire a reprezentantului special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu

text:
                  26.2.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  LI 54/3

         DECIZIA (PESC) 2020/250 A CONSILIULUI
         din 25 februarie 2020
         de modificare a Deciziei (PESC) 2018/1248 de numire a reprezentantului special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 33 și articolul 31 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 18 septembrie 2018, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2018/1248 (1) de numire a doamnei Susanna TERSTAL în calitatea de reprezentant special al Uniunii Europene (RSUE) pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM). Mandatul RSUE urmează să expire la 29 februarie 2020.

                     (2)

                     Mandatul RSUE pentru PPOM ar trebui prelungit cu încă 12 luni și ar trebui stabilită o nouă valoare de referință financiară pentru perioada cuprinsă între 1 martie 2020 și 28 februarie 2021.

                     (3)

                     RSUE pentru PPOM își va executa mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Decizia (PESC) 2018/1248 se modifică după cum urmează:

                        1.

                        Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:

                           „Articolul 1

                           Reprezentantul special al Uniunii Europene
                           Mandatul doamnei Susanna TERSTAL în calitate de reprezentant special al Uniunii Europene (RSUE) pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM) se prelungește până la 28 februarie 2021. Consiliul poate decide ca mandatul RSUE să se încheie mai devreme, pe baza unei evaluări realizate de Comitetul politic și de securitate (COPS) și a unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).”

                        2.

                        La articolul 5 alineatul (1), se adaugă următorul paragraf:
                        „Valoarea de referință financiară destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE pentru perioada cuprinsă între 1 martie 2020 și 28 februarie 2021 este de 1 182 524,33 EUR.”

                        3.

                        La articolul 14, se adaugă următorul paragraf:
                        „RSUE prezintă raportul cuprinzător final privind executarea mandatului până la 30 noiembrie 2020.”

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării. Se aplică de la 1 martie 2020.

            Adoptată la Bruxelles, 25 februarie 2020.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  Decizia (PESC) 2018/1248 a Consiliului din 18 septembrie 2018 de numire a reprezentantului special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (JO L 235, 19.9.2018, p. 9).


title: Decizia (UE) 2020/263 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2020 privind informatizarea circulației și a controlului produselor accizabile (reformare)

text:
                  27.2.2020

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 58/43

         DECIZIA (UE) 2020/263 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
         din 15 ianuarie 2020
         privind informatizarea circulației și a controlului produselor accizabile
         (reformare)
         PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 alineatul (1),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
         având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
         hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
         întrucât:

                     (1)

                     Deciziei nr. 1152/2003/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3) ar trebui să i se aducă o serie de modificări. Din motive de claritate, ar trebui să se procedeze la reformarea deciziei menționate.

                     (2)

                     Directiva (UE) 2020/262 a Consiliului (4) prevede că mărfurile care circulă între teritoriile statelor membre în regim de suspendare a accizelor urmează să fie însoțite de un document completat de expeditor.

                     (3)

                     Regulamentul (CE) nr. 684/2009 al Comisiei (5) stabilește structura și conținutul documentului de însoțire menționat în Directiva (UE) 2020/262 și procedura de utilizare a acestuia.

                     (4)

                     Pentru a îmbunătăți controalele și pentru a permite simplificarea circulației produselor accizabile în interiorul Uniunii, a fost instituit un sistem informatizat prin Decizia nr. 1152/2003/CE.

                     (5)

                     Este necesar să se întrețină și să se dezvolte în continuare sistemul informatizat de monitorizare a circulației produselor accizabile pentru a permite statelor membre să obțină informații în timp real cu privire la această circulație și să efectueze controalele manuale și automate necesare, inclusiv în timpul circulației produselor accizabile în înțelesul capitolelor IV și V din Directiva (UE) 2020/262 și al capitolului IV din Regulamentul (UE) nr. 389/2012 al Consiliului (6).

                     (6)

                     Modificarea, extinderea și operarea sistemului informatizat ar trebui să permită circulația în interiorul Uniunii a produselor accizabile în regim suspensiv de accize, precum și circulația produselor accizabile care au fost deja eliberate pentru consum pe teritoriul unui stat membru și care sunt deplasate către teritoriul unui alt stat membru pentru a fi livrate în scopuri comerciale.

                     (7)

                     Modificarea și extinderea sistemului informatizat servește la accentuarea aspectelor de piață internă ale produselor accizabile. Toate aspectele fiscale referitoare la circulația produselor accizabile ar trebui soluționate prin modificarea Directivei (UE) 2020/262 sau a Regulamentului (UE) nr. 389/2012. Prezenta decizie nu aduce atingere temeiului juridic al niciunei viitoare modificări a Directivei (UE) 2020/262 sau a Regulamentului (UE) nr. 389/2012.

                     (8)

                     Este necesar să se definească o delimitare între componentele unionale și neunionale ale sistemului informatizat, precum și între atribuțiile Comisiei și cele ale statelor membre referitoare la dezvoltarea și punerea în aplicare a sistemului. În acest context, Comisia, asistată de comitetul competent, ar trebui să îndeplinească un rol important în coordonarea, organizarea și gestionarea sistemului.

                     (9)

                     Pentru a se asigura condiții uniforme de punere în aplicare a măsurilor necesare pentru modificarea, extinderea și operarea sistemului informatizat, este necesar să i se atribuie Comisiei competențe de executare. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (7).

                     (10)

                     Trebuie să se prevadă măsuri pentru evaluarea punerii în aplicare a sistemului informatizat de monitorizare a produselor accizabile.

                     (11)

                     Înainte ca o nouă extindere a sistemului informatizat să devină operațională și date fiind problemele apărute până în prezent, Comisia ar trebui, să examineze, în colaborare cu statele membre și ținând seama de opiniile sectoarelor comerciale în cauză, dacă vreunul dintre sistemele actuale bazate pe documente scrise este în continuare potrivit.

                     (12)

                     Costurile sistemului informatizat ar trebui să fie repartizate între Uniune și statele membre.

                     (13)

                     Datorită dimensiunii și complexității sistemului informatizat, este necesar ca atât Uniunea, cât și statele membre să afecteze resursele umane și financiare pentru dezvoltarea și punerea în aplicare a sistemului. În cadrul procesului de dezvoltare a componentelor naționale, statele membre ar trebui să aplice principiile prevăzute pentru sistemele de administrare electronică și să aplice agenților economici aceleași norme ca și în celelalte domenii în care se instituie sisteme informatizate. În special, acestea ar trebui să permită agenților economici, mai ales întreprinderilor mici și mijlocii active în acest sector, să utilizeze componentele naționale la cel mai mic cost posibil și ar trebui să promoveze toate măsurile vizând menținerea competitivității acestora.

                     (14)

                     Întrucât obiectivul prezentei decizii, și anume furnizarea unei baze pentru guvernanța viitoarelor automatizări ale proceselor prevăzute în legislația Uniunii referitoare la accize, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre dar, pentru a asigura funcționarea corespunzătoare a pieței interne, acesta poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este prevăzut la articolul respectiv, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1

               (1)   Prezenta decizie prevede gestionarea modificării, extinderii și operării sistemului informatizat utilizat pentru circulația și controlul produselor accizabile menționate la articolul 1 alineatul (1) din Directiva (UE) 2020/262 (denumit în continuare „sistemul informatizat”).

               (2)   Sistemul informatizat este destinat:

                           (a)

                           să permită transmiterea electronică a documentelor administrative prevăzute în Directiva (UE) 2020/262 și în Regulamentul (UE) nr. 389/2012 și îmbunătățirea controalelor;

                           (b)

                           să îmbunătățească funcționarea pieței interne prin simplificarea circulației în interiorul Uniunii a produselor accizabile și prin acordarea posibilității statelor membre de a monitoriza fluxurile în timp real și de a efectua, după caz, controalele necesare.

            Articolul 2
            Activitățile legate de demararea extinderii sistemului informatizat încep de la 10 februarie 2021.

            Articolul 3

               (1)   Sistemul informatizat este alcătuit din componente unionale și componente neunionale.

               (2)   Comisia se asigură că, în cadrul pregătirii componentelor unionale ale sistemului informatizat, se acordă o atenție sporită reutilizării cât mai mult posibil a sistemelor existente și asigurării compatibilității sistemului informatizat cu alte sisteme informatizate relevante ale Comisiei și ale statelor membre, având obiectivul de a crea o serie de sisteme informatizate integrate pentru supravegherea atât a circulației în interiorul Uniunii a produselor accizabile, cât și a circulației produselor accizabile și a mărfurilor supuse altor drepturi și taxe provenite din țări terțe sau având ca destinație țări terțe.

               (3)   Componentele unionale ale sistemului informatizat sunt specificațiile comune, produsele tehnice, serviciile Rețelei Comune de Comunicații/Interfeței Comune a Sistemelor și serviciile de coordonare utilizate de toate statele membre, excluzând orice variante sau particularități ale acestor servicii destinate să satisfacă cerințele naționale.

               (4)   Componentele neunionale ale sistemului informatizat sunt specificațiile naționale, bazele de date naționale care fac parte din sistemul informatizat, conexiunile de rețea dintre componentele unionale și neunionale și orice programe de calculator sau echipamente pe care un stat membru le consideră necesare pentru asigurarea utilizării depline a sistemului informatizat în ansamblul administrației sale.

            Articolul 4

               (1)   Comisia coordonează modificarea, extinderea și operarea componentelor unionale și neunionale ale sistemului informatizat, în special în ceea ce privește:

                           (a)

                           infrastructura și echipamentele necesare pentru asigurarea conexiunilor interne ale sistemului informatizat și a interoperabilității sale globale;

                           (b)

                           dezvoltarea unei politici de securitate la cel mai înalt nivel posibil, pentru a împiedica accesul neautorizat la date și pentru a garanta integritatea sistemului informatizat;

                           (c)

                           instrumentele pentru utilizarea datelor în scopul combaterii fraudei.

               (2)   Pentru îndeplinirea obiectivelor prevăzute la alineatul (1), Comisia încheie contractele necesare pentru modificarea și extinderea componentelor unionale ale sistemului informatizat și, în cooperare cu statele membre reunite în cadrul comitetului menționat la articolul 7 alineatul (1), elaborează un plan director și planuri de gestionare necesare pentru modificarea, extinderea și operarea sistemului informatizat.
               Planul director și planurile de gestionare specifică sarcinile inițiale și obișnuite pe care trebuie să le îndeplinească statele membre și Comisia. Planurile de gestionare indică datele la care trebuie îndeplinite sarcinile necesare pentru realizarea fiecărui proiect identificat în planul director.

            Articolul 5

               (1)   Statele membre finalizează, până la data prevăzută în planurile de gestionare menționate la articolul 4 alineatul (2), sarcinile inițiale și obișnuite care le-au fost atribuite.
               Acestea raportează Comisiei rezultatele fiecărei sarcini și data finalizării acesteia. La rândul ei, Comisia informează comitetul menționat la articolul 7 alineatul (1) cu privire la aceste rezultate.

               (2)   Statele membre nu iau nicio măsură referitoare la modificarea, extinderea sau operarea sistemului informatizat care ar putea afecta conexiunile interne ale acestuia și interoperabilitatea sa globală sau funcționarea sa în ansamblu.
               Orice măsură pe care un stat membru dorește să o adopte și care ar putea afecta fie conexiunile interne ale sistemului informatizat și interoperabilitatea sa globală, fie funcționarea acestuia în ansamblu, se adoptă cu acordul prealabil al Comisiei.

               (3)   Statele membre informează periodic Comisia cu privire la orice măsuri pe care le-au adoptat pentru a permite administrațiilor lor să utilizeze pe deplin sistemul informatizat. La rândul ei, Comisia informează comitetul menționat la articolul 7 alineatul (1) cu privire la aceasta.

            Articolul 6
            Comisia adoptă acte de punere în aplicare care stabilesc măsurile necesare pentru modificarea, extinderea și operarea sistemului informatizat în ceea ce privește chestiunile menționate la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 alineatul (2) al doilea paragraf. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 7 alineatul (2). Respectivele acte de punere în aplicare nu afectează dispozițiile Uniunii privind perceperea și controlul impozitelor indirecte sau cooperarea administrativă și asistența reciprocă în domeniul impozitării indirecte.

            Articolul 7

               (1)   Comisia este asistată de Comitetul pentru accize. Respectivul comitet reprezintă un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.

               (2)   În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

            Articolul 8

               (1)   Comisia verifică aplicarea corectă a măsurilor finanțate din bugetul general al Uniunii Europene, cu respectarea dispozițiilor prezentei decizii.
               În mod periodic, în colaborare cu statele membre reunite în comitetul menționat la articolul 7 alineatul (1), Comisia monitorizează diferitele etape ale dezvoltării și punerii în aplicare a sistemului informatizat, pentru a stabili dacă s-au îndeplinit obiectivele urmărite și pentru a elabora orientări privind sporirea eficacității activităților legate de punerea în aplicare a sistemului informatizat.

               (2)   Până la 10 februarie 2025 și, ulterior, din cinci în cinci ani, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului privind punerea în aplicare și operarea sistemului informatizat.
               Raportul stabilește, printre altele, metodele și criteriile care urmează a fi utilizate în evaluarea ulterioară a modului de funcționare a sistemului informatizat.

            Articolul 9
            Țările candidate la aderarea la Uniunea Europeană sunt informate de Comisie cu privire la dezvoltarea și punerea în aplicare a sistemului informatizat și pot participa, în cazul în care doresc, la testele care vor fi efectuate.

            Articolul 10

               (1)   Costurile modificării și extinderii sistemului informatizat se împart între Uniune și statele membre, în conformitate cu alineatele (2) și (3).

               (2)   Uniunea suportă costurile aferente concepției, achiziției, instalării și întreținerii componentelor unionale ale sistemului informatizat și costurile curente de funcționare a componentelor unionale instalate în clădirile Comisiei sau în ale unui subcontractant desemnat de Comisie.

               (3)   Statele membre suportă costurile aferente modificării, extinderii și operării componentelor neunionale ale sistemului informatizat și costurile curente de funcționare a acelor componente unionale instalate în clădirile lor sau în ale unui subcontractant desemnat de statul membru respectiv.

            Articolul 11

               (1)   Alocările anuale, inclusiv alocările destinate utilizării și funcționării sistemului informatizat după perioada de punere în aplicare, sunt aprobate de autoritatea bugetară în limita perspectivelor financiare prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1286/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (8).

               (2)   Statele membre estimează și pun la dispoziție bugetele și resursele umane necesare pentru îndeplinirea obligațiilor descrise la articolul 5. Comisia și statele membre furnizează resursele umane, bugetare și tehnice necesare pentru modificarea, extinderea, operarea și dezvoltarea în continuare a sistemului informatizat.

            Articolul 12
            Decizia nr. 1152/2003/CE se abrogă.
            Trimiterile la decizia abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta decizie și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexă.

            Articolul 13
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Articolul 14
            Prezenta decizie se adresează statelor membre.

            Adoptată la Strasbourg, 15 ianuarie 2020.

                  Pentru Parlamentul European

                  Președintele

               D. M. SASSOLI

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               N. BRNJAC

            (1)  JO C 62, 15.2.2019, p. 108.

            (2)  Poziția Parlamentului European din 4 aprilie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și decizia Consiliului din 19 decembrie 2019.

            (3)  Decizia nr. 1152/2003/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 2003 privind informatizarea circulației și a controlului produselor supuse accizelor (JO L 162, 1.7.2003, p. 5).

            (4)  Directiva (UE) 2020/262 a Consiliului din 19 decembrie 2019 privind regimul general al accizelor (a se vedea pagina 4 din prezentul Jurnal Oficial).

            (5)  Regulamentul (CE) nr. 684/2009 al Comisiei din 24 iulie 2009 de implementare a Directivei 2008/118/CE a Consiliului în ceea ce privește procedurile informatizate pentru deplasarea produselor accizabile în regim suspensiv de accize (JO L 197, 29.7.2009, p. 24).

            (6)  Regulamentul (UE) nr. 389/2012 al Consiliului din 2 mai 2012 privind cooperarea administrativă în domeniul accizelor și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2073/2004 (JO L 121, 8.5.2012, p. 1).

            (7)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO L 55, 28.2.2011, p. 13).

            (8)  Regulamentul (UE) nr. 1286/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 de instituire a unui program de acțiune pentru a îmbunătăți funcționarea sistemelor de impozitare în Uniunea Europeană pentru perioada 2014-2020 (Fiscalis 2020) și de abrogare a Deciziei nr. 1482/2007/CE (JO L 347, 20.12.2013, p. 25).

            ANEXĂ

               TABEL DE CORESPONDENȚĂ

                        Decizia nr. 1152/2003/CE

                        Prezenta decizie

                        Articolul 1

                        Articolul 1

                        Articolul 2 primul paragraf

                        –

                        Articolul 2 al doilea paragraf

                        Articolul 2

                        Articolul 3

                        Articolul 3

                        Articolul 4

                        Articolul 4

                        Articolul 5

                        Articolul 5

                        Articolul 6

                        Articolul 6

                        Articolul 7 alineatul (1)

                        Articolul 7 alineatul (1)

                        Articolul 7 alineatul (2)

                        Articolul 7 alineatul (2)

                        Articolul 7 alineatul (3)

                        –

                        Articolul 8 alineatul (1)

                        Articolul 8 alineatul (1)

                        Articolul 8 alineatul (2)

                        –

                        Articolul 8 alineatul (3)

                        Articolul 8 alineatul (2)

                        Articolul 9

                        Articolul 9

                        Articolul 10

                        Articolul 10

                        Articolul 11 alineatul (1) primul paragraf

                        –

                        Articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf

                        Articolul 11 alineatul (1)

                        Articolul 11 alineatul (2)

                        Articolul 11 alineatul (2)

                        –

                        Articolul 12

                        Articolul 12

                        Articolul 13

                        Articolul 13

                        Articolul 14

                        –

                        Anexă