title: Decizia Consiliului din 22 martie 1990 privind încheierea Convenției dintre Republica Federală Germania și Comunitatea Economică Europeană, pe de o parte, și Republica Austria, pe de altă parte, referitoare la cooperarea privind gestionarea resurselor de apă în bazinul Dunării

text:
               11/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               31

         31990D0160

               L 090/18

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 22 martie 1990
   privind încheierea Convenției dintre Republica Federală Germania și Comunitatea Economică Europeană, pe de o parte, și Republica Austria, pe de altă parte, referitoare la cooperarea privind gestionarea resurselor de apă în bazinul Dunării
   (90/160/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 130s,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   având în vedere Rezoluția Consiliului Comunităților Europene și a reprezentanților guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului din 19 octombrie 1987, privind continuarea și realizarea unei politici și a unui program de acțiune al Comunităților Europene cu privire la mediu (1987-1992) (4) și al patrulea Program de acțiune al Comunităților Europene cu privire la mediu, care figurează în anexa la rezoluția menționată, denumit în continuare „al patrulea program de acțiune”,
   întrucât al patrulea program de acțiune, în continuarea programelor de acțiune precedente, enumeră, printre principalele sale domenii de activitate, supravegherea și controlul în scopul ameliorării calității apelor și reducerii poluării;
   întrucât al patrulea program de acțiune subliniază participarea activă a Comunității și a statelor membre la acțiunile internaționale din domeniul protecției mediului și acordă, în acest context, o importanță deosebită legăturilor bilaterale cu țările terțe;
   întrucât Convenția dintre Republica Federală Germania și Comunitatea Economică Europeană, pe de o parte, și Republica Austria, pe de altă parte, referitoare la cooperarea privind gestionarea resurselor de apă în bazinul Dunării, semnată la Ratisbonne, la 1 decembrie 1987, prevede, în primul rând, constituirea unui comitet permanent de gestionare a resurselor de apă, care va face recomandări părților contractante în legătură cu măsurile care trebuie luate pentru a contribui, inter alia, la ameliorarea calității resurselor de apă din bazinul Dunării, care intră sub incidența acestei convenții;
   întrucât cele cincisprezece directive enumerate în anexa la protocolul final al convenției în cauză se aplică bazinului Dunării;
   întrucât Comunitatea trebuie să aprobe această convenție în vederea realizării unuia dintre obiectivele Comunității în ceea ce privește conservarea, protecția și îmbunătățirea calității mediului, prevăzute în Actul Unic European;
   întrucât această convenție a fost semnată la 1 decembrie 1987 în numele Comunității,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Convenția dintre Republica Federală Germania și Comunitatea Economică Europeană, pe de o parte, și Republica Austria, pe de altă parte, referitoare la cooperarea privind gestionarea resurselor de apă în bazinul Dunării se aprobă în numele Comunității Economice Europene.
   Textul convenției este anexat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   În numele Comunității Economice Europene, președintele Consiliului Comunităților Europene va depune instrumentul de aprobare prevăzut în articolul 12 din convenție. Comunitatea Economică Europeană și Republica Federală Germania, în calitate de părți la această convenție, și autoritățile lor respective își vor coordona calendarele pentru ca instrumentele de aprobare ale celor două părți să fie depuse simultan.

      Adoptată la Bruxelles, 22 martie 1990.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. FLYNN

      (1)  JO C 98, 19.4.1989, p. 10.

      (2)  JO C 256, 9.10.1989, p. 152.

      (3)  JO C 298, 27.11.1989, p. 1.

      (4)  JO C 328, 7.12.1987, p. 1.


title: 2014/626/UE: Decizia Parlamentului European din 3 aprilie 2014 privind închiderea conturilor întreprinderii comune ENIAC pentru exercițiul financiar 2012

text:
               5.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 266/329

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 3 aprilie 2014
   privind închiderea conturilor întreprinderii comune ENIAC pentru exercițiul financiar 2012
   (2014/626/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale întreprinderii comune ENIAC pentru exercițiul financiar 2012,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale întreprinderii comune ENIAC pentru exercițiul financiar 2012, însoțit de răspunsurile întreprinderii comune (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 18 februarie 2014 (05851/2014 – C7-0053/2014),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 72/2008 al Consiliului din 20 decembrie 2007 de înființare a întreprinderii comune ENIAC (4), în special articolul 11 alineatul (4),

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0204/2014),

               1.

               aprobă închiderea conturilor întreprinderii comune ENIAC pentru exercițiul financiar 2012;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al întreprinderii comune ENIAC, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 369, 17.12.2013, p. 18.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 30, 4.2.2008, p. 21.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: 2011/575/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2011 privind închiderea conturilor Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor pentru exercițiul financiar 2009

text:
               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/149

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   privind închiderea conturilor Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor pentru exercițiul financiar 2009
   (2011/575/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor pentru exercițiul financiar 2009,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Centrului (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 851/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 de creare a unui Centru European de Prevenire și Control al Bolilor (3), în special articolul 23,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară (A7-0107/2011),

               1.

               aprobă închiderea conturilor Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor pentru exercițiul financiar 2009;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 338, 14.12.2010, p. 124.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 142, 30.4.2004, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia Comisiei din 3 februarie 2004 privind aplicarea acțiunii pregătitoare destinate creșterii potențialului industriei europene în domeniul cercetării privind securitatea

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0213

Official Journal L 067 , 05/03/2004 P. 0018 - 0022 Ediţie specială în limba cehă Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba estonă Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba letonă Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba malteză Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba polonă Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 18 Volume 03 P. 85  - 89

		20040203Decizia Comisieidin 3 februarie 2004privind aplicarea acțiunii pregătitoare destinate creșterii potențialului industriei europene în domeniul cercetării privind securitatea(2004/213/CE)COMISIA COMUNITĂȚII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Decizia 2003/113 final a Comisiei din 11 martie 2003 de adoptare a comunicării "Apărarea europeană. Probleme privind industria și piața. Către o politică a UE în domeniul echipamentelor de apărare" [1] și, în special, punctul (5) al acesteia,având în vedere articolul 157 alineatul (1) al patrulea paragraf din tratat (aprofundarea mai bunei exploatări a potențialului industrial al politicilor din domeniul inovării, cercetării și dezvoltării tehnologice),ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Comisia lansează o acțiune pregătitoare destinată creșterii potențialului industriei europene în domeniul cercetării privind securitatea (2004-2006), în conformitate cu comunicarea intitulată "Aplicarea acțiunii pregătitoare destinate creșterii potențialului industriei europene în domeniul cercetării privind securitatea. Către un program de promovare a securității europene prin cercetare și tehnologie".Activitățile și programul de lucru ale acțiunii pregătitoare fac parte din comunicare (secțiunea II) și constituie baza cererilor de propuneri și de oferte ulterioare.Articolul 2Modalitățile de aplicare a acestei acțiuni pregătitoare sunt prezentate în anexă.Această activitate se încadrează în linia bugetară 08 14 01.Adoptată la Bruxelles, 3 februarie 2004.Pentru ComisiePhilippe BusquinMembru al Comisiei[1] Nepublicată în Jurnalul Oficial.--------------------------------------------------20040203ANEXĂAPLICAREA ACȚIUNII PREGĂTITOARE [1]1. Activitățile și sprijinul financiarActivitățile desfășurate în cadrul acțiunii pregătitoare destinate "creșterii potențialului industriei europene în domeniul cercetării privind securitatea" sunt proiecte și activități de sprijin. Proiectele au de obicei o durată de unu până la doi ani, iar activitățile de sprijin, o durată de șase luni până la trei ani.Proiectele fac obiectul unor cereri de propuneri. Contribuțiile financiare la proiecte sunt reglementate printr-un un acord scris (denumit contract de subvenționare). Activitățile de sprijin pot, de asemenea, să fie selecționate pe baza cererilor de propuneri (în acest caz, ele fac obiectul unor contracte de subvenționare) sau pe baza cererilor de oferte (caz în care fac obiectul unor contracte de servicii).Cererile de propuneri și cererile de oferte se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.În cazul cererilor de propuneri, procedurile de evaluare și de negociere și principiile care se aplică drepturilor de proprietate intelectuală și contractelor de subvenționare sunt descrise la punctele 3, 4, 5, 6 și 7 de mai jos. În cazul cererilor de oferte, se utilizează procedurile și contractele standard.Comisia poate numi experți independenți care să o asiste în elaborarea programului european de cercetare privind securitatea, în evaluarea propunerilor și monitorizarea activităților, inclusiv a rezultatelor globale ale acțiunii pregătitoare. Experții sunt numiți printr-o decizie a ordonatorului de credite al Comisiei, pe baza unei cereri de candidaturi.2. Participarea2.1. Principii generalePersoanele juridice stabilite în statele membre [2] sunt eligibile pentru a participa și a beneficia de asistență financiară comunitară. Participanții sunt autoritățile publice, organizațiile industriale publice și particulare (inclusiv IMM-urile), unitățile de învățământ superior și organismele de cercetare.În cazuri excepționale, participarea este deschisă, în afara numărului minim de participanți, și persoanelor juridice stabilite într-o țară terță sau organizațiilor internaționale. În acest caz, se poate acorda, în mod excepțional, o asistență financiară comunitară. Participarea unei țări terțe face obiectul unui acord mutual cu țara respectivă.Se adoptă măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că informațiile clasificate sunt tratate în conformitate cu dispozițiile Comisiei în domeniul securității [3]. De asemenea, participanții la un consorțiu garantează că prelucrarea informațiilor clasificate se face în conformitate cu reglementările ce se aplică în domeniul securității.2.2. Numărul minim de participanțiProiectele sunt realizate de un consorțiu format din cel puțin două persoane juridice independente din state membre diferite [4]. Trebuie menționat faptul că se încurajează cu tărie colaborarea între entitățile din state membre diferite, inclusiv organismele publice de securitate, acest fapt constituind unul dintre principalele obiective ale acestei acțiuni pregătitoare.Activitățile de sprijin pot fi efectuate de către un singur participant sau de către un consorțiu.Consorțiile sunt reprezentate de un coordonator, care îndeplinește sarcini de coordonare și gestionează contribuția comunitară în ceea ce privește distribuirea acesteia între participanți.2.3. Competența tehnică și resurseleParticipanții trebuie să aibă cunoștințele și competențele tehnice necesare desfășurării activității. Pe măsură ce lucrările înaintează, participanții trebuie să dispună, în timp util, de resursele necesare pentru finalizarea cu succes a activității. Prin "resurse necesare" se înțelege resursele umane, infrastructura, resursele financiare și, după caz, bunurile necorporale și alte resurse puse la dispoziție de un terț, pe baza unui acord prealabil.3. Evaluarea propunerilor de proiecte3.1. Procedura de evaluare și selecțiePropunerile de proiecte înaintate ca urmare a unei cereri de propuneri sunt evaluate în conformitate cu procedura descrisă în cele ce urmează. Documentația clasificată este tratată în conformitate cu regulile care se aplică în domeniul documentelor clasificate.3.2. Controlul eligibilitățiiServiciile Comisiei verifică dacă propunerile îndeplinesc următoarele criterii de eligibilitate:- primirea propunerii de către Comisie, cel târziu la data și ora limită de primire stabilite în cererea de propuneri;- numărul minim de participanți, menționat în cererea de propuneri;- caracterul complet al propunerii, adică prezența tuturor formularelor administrative solicitate și a descrierii propunerii.Se analizează numai propunerile care îndeplinesc criteriile de eligibilitate.3.3. Criteriile de evaluareFiecare propunere este evaluată pe baza următoarelor criterii:- relevanța propunerii pentru programul de lucru al acțiunii pregătitoare;- creșterea competitivității industriei europene și potențialul de exploatare;- excelența științifică și/sau tehnologică și contribuția la o îmbunătățire concretă și demonstrabilă a securității;- stabilirea de parteneriate eficiente între utilizatori (publici), întreprinderi și sectorul cercetării;- capacitatea consorțiului de a realiza cu succes proiectul și de a asigura o gestionare eficientă, inclusiv capacitatea de a proteja informațiile clasificate, dacă este necesar, și de a stabili planuri clare privind gestionarea proprietății intelectuale.3.4. Punctaj, praguri și ponderarea criteriilor de evaluareFiecare criteriu de evaluare se notează pe o scară de șase puncte, de la 0 la 5, a cărei semnificație este următoarea:0 – propunerea nu tratează problema analizată sau nu poate fi evaluată în conformitate cu acest criteriu din cauza lipsei unor informații sau din cauza caracterului incomplet al informațiilor,1 – insuficient; 2 – satisfăcător; 3 – bine; 4 – foarte bine; 5 – excelent.Pragul minim stabilit pentru fiecare criteriu este de 3 puncte. Propunerile care nu ating unul din praguri sunt respinse. Se calculează un punctaj global pentru toate propunerile care trec toate pragurile, toate criteriile fiind supuse aceleiași ponderări. Pragul minim pentru punctajul global este de 18/25.3.5. Descrierea evaluării propunerilorFiecare propunere este evaluată de cel puțin trei evaluatori (personalul Comisiei, experți externi sau ambii), care nu sunt în conflict de interese și lucrează în mod independent. Aceștia acordă punctaje și prezintă comentarii pentru fiecare criteriu în parte.După ce toți evaluatorii cărora li s-a repartizat o propunere își încheie evaluările individuale, se poate organiza o discuție pentru atingerea unui consens, discutarea punctajelor acordate și punerea de acord în ceea ce privește nota definitivă pentru fiecare criteriu.Un grup de evaluatori efectuează verificarea finală, confirmă notele și se pune de acord asupra rapoartelor de consens. Rezultatul întrunirii acestui grup este un raport care cuprinde, pentru fiecare propunere, nota obținută, comentariile privind fiecare criteriu, lista propunerilor care au trecut pragurile, dacă este cazul, precum și nota finală pentru fiecare propunere ce a trecut pragurile și recomandările grupului privind ordinea priorităților.3.6. Informarea inițiatorilor de propuneriCoordonatorul fiecărei propuneri primește raportul de evaluare. Comentariile privind propunerile respinse pentru că nu au atins un prag de evaluare se completează numai cu privire la criteriile examinate, până la etapa în care nu a fost atins pragul.4. Finalizarea evaluării4.1. Lista de clasificare a ComisieiServiciile Comisiei întocmesc o listă a tuturor propunerilor evaluate care au trecut pragurile necesare, clasificate în ordinea priorității, pe baza punctajului final. Dacă două propuneri obțin același punctaj final, serviciile Comisiei iau în considerare obiectivele acțiunii pregătitoare, compatibilitatea propunerilor cu obiectivele comunitare declarate și bugetul disponibil.4.2. Lista de rezervă a ComisieiLista cu propunerile reținute în vederea negocierii ține seama de bugetul disponibil (care este specificat în cererea de propuneri). Dacă este necesar, se păstrează un anumit număr de propuneri de rezervă pentru cazul în care negocierile eșuează, propunerile sunt retrase și/sau se realizează economii la negocierea contractelor.Coordonatorii propunerilor păstrate în rezervă primesc confirmarea posibilității inițierii de negocieri pregătitoare pentru încheierea unui contract, dar numai dacă există alocări disponibile.După utilizarea bugetului cererii de propuneri, toate propunerile păstrate în rezervă pentru care nu s-a putut obține finanțare sunt respinse, iar coordonatorii sunt informați cu privire la aceasta.4.3. Decizia de respingerePropunerile considerate neeligibile, care nu tratează problema analizată și nu ating pragul unui anumit criteriu de evaluare sau care, aflându-se într-o poziție inferioară în clasament, nu pot fi finanțate din motive bugetare, sunt respinse printr-o decizie a ordonatorului de credite al Comisiei.5. Procedura de negociere și de selecțieImediat după elaborarea listei de clasificare finale de către serviciile Comisiei, coordonatorii propunerilor care nu sunt respinse și pentru care există finanțare sunt invitați să angajeze negocieri.Negocierile pot viza toate aspectele științifice, juridice sau financiare ale propunerii, pe baza elementelor evidențiate cu ocazia evaluării sau a oricăror alte elemente luate în considerare în faza clasificării.Viitorii contractanți trebuie să fie în conformitate cu regulamentul financiar [5]. De asemenea, contractanții potențiali aflați în situația unui conflict de interese, care se fac vinovați de declarații false în furnizarea informațiilor necesare pentru participarea lor la atribuirea contractelor sau care nu au furnizat informațiile în cauză sunt excluși de la participarea la un viitor contract de subvenție [6].În eventualitatea imposibilității încheierii unui acord cu inițiatorii de propuneri într-un termen rezonabil, pe care Comisia îl poate impune, negocierile în vederea pregătirii contractului pot fi întrerupte și propunerea poate fi respinsă. Serviciile Comisiei negociază propunerile selecționate în conformitate cu clasificarea stabilită pentru selecție până la epuizarea sumei disponibile în decizia financiară.Dacă negocierile se încheie cu succes, se acordă contracte de subvenționare.6. Rapoarte și audituriProiectele și activitățile de sprijin fac în mod periodic obiectul unor rapoarte către Comisie pentru a permite o monitorizare atentă. La monitorizarea activităților, Comisia poate fi asistată de experți independenți (eventual după ce aceștia fac dovada unei autorizări corespunzătoare în domeniul securității). Comisia sau oricare alt reprezentat autorizat al acesteia are dreptul să efectueze audituri științifice, tehnologice și financiare ale participanților pentru a se asigura că activitățile sunt sau au fost desfășurate în condițiile declarate de aceștia și în conformitate cu termenii contractuali.7. Contractul și drepturile de proprietate intelectuală7.1. Principii generaleContractul de subvenționare pentru proiectele și activitățile de sprijin se bazează pe contractul tip din al șaselea program-cadru. Contractul de subvenționare este semnat de ordonatorul de credite al Comisiei și de toți participanții consorțiului.Pentru a se ține seama de elementele specifice care pot apărea cu ocazia activităților desfășurate în cadrul acestei acțiuni pregătitoare, se pot adăuga clauze speciale privind proprietatea, protecția, utilizarea și confidențialitatea cunoștințelor, precum și dreptul de acces.7.2. Contribuția financiară comunitarăContribuția financiară comunitară îmbracă forma unei subvenții bugetare, calculată procentual din bugetul stabilit de participanți pentru realizarea proiectului sau activității de sprijin. Cheltuielile necesare pentru aplicarea proiectului sau a activității de sprijin se certifică de către un auditor extern sau, în cazul organismelor publice, de un funcționar public competent.Cheltuielile eligibile trebuie să îndeplinească următoarele condiții:1. să fie reale, economice și necesare pentru aplicarea proiectului sau activitatea de sprijin;2. să fie stabilite în conformitate cu principiile contabile uzuale ale participantului;3. să fie înregistrate în contabilitatea participanților sau, în cazul resurselor unor terți, în documentele financiare corespunzătoare ale acestora;4. să nu includă impozite indirecte, taxe și dobânzi și să nu fie generatoare de profit.7.3. Regimuri financiarePentru proiecte, se disting două regimuri financiare, în funcție de categoriile de cercetare stabilite în încadrarea comunitară a ajutoarelor de stat pentru cercetare și dezvoltare [7]:1. cercetarea industrială;2. activitățile de dezvoltare preconcurențiale.În completare, se adaugă un al treilea regim:3. gestionarea activităților.În tabelul care urmează sunt menționate procentele maxime ale contribuției financiare comunitare pentru proiecte, în funcție de regimurile financiare.Rata maximă a rambursării costurilor eligibile | Cercetarea industrială | Activități de dezvoltare preconcurențiale | Gestionarea activităților |Proiecte | până la 75 % | până la 50 % | 100 % (până la 7 % din contribuție) |În cazul în care contribuția financiară comunitară se combină cu o finanțare internă sub forma unui ajutor de stat, procentul total al ajutorului public nu poate fi mai mare, în conformitate cu încadrarea comunitară a ajutoarelor de stat pentru cercetare și dezvoltare, de 75 % în cazul cercetării industriale și de 50 % în cazul activităților de dezvoltare preconcurențiale.Subvențiile acordate activităților de sprijin nu se supun regulilor care se aplică ajutoarelor de stat și pot atinge 75 % din costurile eligibile, din care până la 10 % din contribuția totală pentru activitățile de gestionare.7.4. Drepturi de proprietate intelectualăCunoștințele sunt proprietatea contractanților care le produc. Transferul de cunoștințe create în cadrul unui contract de subvenționare sau acordarea de drepturi de acces la aceste cunoștințe unei alte organizații, care nu face parte din consorțiu, se aprobă de către Comisie, de statele membre în care își au reședința participanții și de ceilalți contractanți.Comisia și statele membre pot refuza această aprobare din motive de interes european sau național major sau ca urmare a aplicării dreptului intern. Ceilalți participanți pot refuza aprobarea, dacă pot demonstra că interesele lor comerciale sau industriale ar putea fi lezate în mod substanțial sau s-ar încălca o obligație legală.[1] La data publicării cererilor de propuneri, Comisia publică un vademecum detaliat destinat inițiatorilor de propuneri.[2] Statele membre sunt toate statele UE-25, inclusiv țările candidate la aderare.[3] JO L 317, 3.12.2001.[4] În cazul în care componența partenerilor la un proiect, în cadrul GEIE, este comparabilă cu aceste condiții, GEIE este, de asemenea, eligibilă.[5] Regulamentul financiar, articolele 114 și 93.[6] Regulamentul financiar, articolele 114 și 94.[7] JO C 45, 17.2.1996, p. 5.--------------------------------------------------


title: 2011/186/Euratom: Decizia Consiliului din 14 iunie 2010 de aprobare a încheierii de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului interimar privind comerțul și aspectele legate de comerț între Comunitatea Europeană, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte, precum și a Schimbului de scrisori de modificare a Acordului interimar, referitor la versiunile lingvistice autentice

text:
               26.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 80/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 14 iunie 2010
   de aprobare a încheierii de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului interimar privind comerțul și aspectele legate de comerț între Comunitatea Europeană, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte, precum și a Schimbului de scrisori de modificare a Acordului interimar, referitor la versiunile lingvistice autentice
   (2011/186/Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 al doilea paragraf,
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Până la intrarea în vigoare a Acordului de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte, semnat la Bruxelles la 25 mai 1998, se impune să fie aprobat Acordul interimar privind comerțul și aspectele legate de comerț între Comunitatea Europeană, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte („Acordul interimar”) (1), semnat la Bruxelles la 10 noiembrie 1999.

               (2)

               Articolul 31 din Acordul interimar ar trebui să fie modificat pentru a se lua în considerare noile limbi oficiale ale Uniunii de la semnarea respectivului acord, prin intermediul Schimbului de scrisori între Comunitatea Europeană și Turkmenistan de modificare a Acordului interimar privind comerțul și aspectele legate de comerț între Comunitatea Europeană, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte, referitor la versiunile lingvistice autentice („Schimbul de scrisori”) (2).

               (3)

               Ar trebui să se aprobe încheierea de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului interimar, a anexelor la acesta, a protocolului și declarațiilor aferente acestuia, precum și a Schimbului de scrisori,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articol unic
   Se aprobă încheierea de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului interimar privind comerțul și aspectele legate de comerț între Comunitatea Europeană, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte, a anexelor, protocolului și declarațiilor aferente acestuia, precum și a Schimbului de scrisori între Comunitatea Europeană și Turkmenistan de modificare a Acordului interimar privind comerțul și aspectele legate de comerț între Comunitatea Europeană, Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Turkmenistan, pe de altă parte, referitor la versiunile lingvistice autentice.

      Adoptată la Luxemburg, 14 iunie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  A se vedea pagina 21 din prezentul Jurnal Oficial.

      (2)  A se vedea pagina 40 din prezentul Jurnal Oficial.


title: 2012/472/UE: Decizia Consiliului din 26 aprilie 2012 privind încheierea Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 215/4

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 26 aprilie 2012
   privind încheierea Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite
   (2012/472/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (1) litera (d) și articolul 87 alineatul (2) litera (a), coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               La 2 decembrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie, alături de directive de negociere, de autorizare a Comisiei să înceapă negocieri între Uniune și Statele Unite ale Americii cu privire la transferul și utilizarea de date din registrele cu numele pasagerilor (PNR) în scopul prevenirii și combaterii terorismului și a altor infracțiuni transnaționale grave.

               (2)

               În conformitate cu Decizia 2012/471/UE a Consiliului (2), Acordul dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 14 decembrie 2011, sub rezerva încheierii sale.

               (3)

               Acordul respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, mai ales dreptul la viața privată și de familie, recunoscut la articolul 7, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8, și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47. Prezentul acord ar trebui aplicat în conformitate cu drepturile și principiile respective.

               (4)

               În conformitate cu articolul 3 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit a notificat intenția sa de a participa la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (5)

               În conformitate cu articolele 1și 2 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are nicio obligație în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (6)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acordului și nu face obiectul aplicării acestuia.

               (7)

               Acordul ar trebui aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii, Acordul dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite.
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să efectueze, în numele Uniunii, schimbul de notificări prevăzut la articolul 27 din acord, pentru a exprima consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul acordului.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 26 aprilie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BØDSKOV

      (1)  Aprobare din 19 aprilie 2012 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  A se vedea pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial.
    ---documentbreak---

               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 215/5

         TRADUCERE
   ACORDUL
   dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite
   STATELE UNITE ALE AMERICII,
   denumite în continuare „Statele Unite”, și
   UNIUNEA EUROPEANĂ,
   denumnită în continuare „UE”,
   denumite împreună în continuare „părțile”,
   DORIND să prevină și să combată, în mod eficient, terorismul și infracțiunile transnaționale grave, ca mijloc de protejare a societăților lor democratice și a valorilor lor comune;
   CĂUTÂND să îmbunătățească și să încurajeze cooperarea dintre părți în spiritul parteneriatului transatlantic;
   RECUNOSCÂND dreptul și responsabilitatea statelor de a asigura securitatea cetățenilor lor și protecția frontierelor lor și având în vedere responsabilitatea tuturor națiunilor de a proteja viața și siguranța persoanelor, inclusiv a utilizatorilor sistemelor de transport internațional;
   CONVINSE că schimbul de informații este o componentă esențială a luptei împotriva terorismului și a infracțiunilor transnaționale grave și că, în acest context, prelucrarea și utilizarea datelor din registrele cu numele pasagerilor (PNR) reprezintă un instrument necesar, care furnizează informații care nu pot fi obținute prin alte mijloace;
   HOTĂRÂTE să prevină și să combată infracțiunile teroriste și infracțiunile transnaționale, respectând totodată drepturile și libertățile fundamentale și recunoscând importanța dreptului la viața privată și a protecției datelor și informațiilor cu caracter personal;
   LUÂND ÎN CONSIDERARE instrumentele internaționale, legile și regulamentele Statelor Unite conform cărora fiecare transportator aerian care efectuează curse internaționale de pasageri către și dinspre Statele Unite are obligația de a pune la dispoziția Departamentului pentru Securitate Internă (DHS) date PNR, în măsura în care acestea sunt colectate și stocate în sistemele automatizate de control al rezervărilor și plecărilor ale transportatorilor aerieni, precum și cerințele comparabile care sunt sau ar putea fi puse în aplicare în UE;
   LUÂND NOTĂ de faptul că DHS prelucrează și utilizează date PNR în scopul prevenirii, depistării, cercetării și urmăririi penale a infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor transnaționale, cu respectarea garanțiilor privind viața privată și protecția datelor și a informațiilor cu caracter personal, astfel cum sunt stabilite în prezentul acord;
   SUBLINIIND importanța schimbului de date PNR și informații analitice pertinente și adecvate obținute din datele PNR de către Statele Unite împreună cu autoritățile polițienești și judiciare competente ale statelor membre ale Uniunii Europene (denumite în continuare „state membre ale UE”), precum și cu Europol sau Eurojust, ca modalitate de promovare a cooperării internaționale în materie polițienească și judiciară;
   REAMINTIND îndelungata tradiție a ambelor părți în privința respectării vieții private a persoanelor, reflectată în legile și actele lor fondatoare;
   ȚINÂND SEAMA de angajamentele asumate de UE în temeiul articolului 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană în legătură cu respectarea drepturilor fundamentale, dreptul la viața privată în contextul prelucrării datelor cu caracter personal, astfel cum este prevăzut la articolul 16 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, principiul proporționalității și al necesității în ceea ce privește dreptul la viața privată și de familie, respectarea vieții private și protecția datelor cu caracter personal în temeiul articolului 8 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, al Convenției Consiliului Europei nr. 108 pentru protejarea persoanelor față de prelucrarea automatizată a datelor cu caracter personal și al protocolului adițional 181 la aceasta, precum și al articolelor 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;
   ȚINÂND SEAMA de faptul că DHS utilizează în prezent mecanisme solide de protecție a vieții private a persoanelor și de asigurare a integrității datelor, care includ securitatea fizică, controlul accesului, separarea și criptarea datelor, capacități de audit și măsuri eficace de stabilire a răspunderii;
   RECUNOSCÂND importanța asigurării calității, exactității, integrității și securității datelor și a instituirii unor măsuri corespunzătoare de stabilire a răspunderii pentru a garanta respectarea acestor principii;
   LUÂND ACT în special de principiul transparenței și de diferitele metode prin care Statele Unite asigură informarea pasagerilor ale căror date PNR sunt colectate de DHS cu privire la necesitatea și utilizarea acestor date;
   RECUNOSCÂND ÎN EGALĂ MĂSURĂ că activitățile de colectare și analizare a datelor PNR sunt necesare pentru îndeplinirea misiunii DHS în materie de securitate a frontierelor, asigurând în același timp menținerea relevanței și a necesității colectării și utilizării datelor PNR în scopul atingerii obiectivelor pentru care au fost colectate;
   RECUNOSCÂND că, în contextul prezentului acord și al punerii sale în aplicare, DHS asigură un nivel adecvat de protecție a datelor în scopul prelucrării și utilizării datelor PNR care i-au fost transferate;
   ȚINÂND SEAMA de faptul că Statele Unite și Uniunea Europeană se angajează să asigure un nivel ridicat de protecție a informațiilor cu caracter personal în contextul combaterii criminalității și a terorismului și că sunt hotărâte să încheie fără întârziere un acord care să asigure protecția informațiilor cu caracter personal comunicate în contextul combaterii criminalității și terorismului, într-o manieră globală, care să permită îndeplinirea obiectivelor comune;
   REAMINTIND că acordurile privind transferul de date PNR încheiate între părți în 2004 și 2007 au fost revizuite în comun cu succes în 2005 și, respectiv, în 2010;
   LUÂND ACT de interesul părților, precum și al statelor membre ale UE, de a face schimb de informații cu privire la metoda de efectuare a transferului de date PNR și la transferul ulterior de date PNR, în conformitate cu articolele relevante din prezentul acord și luând act, de asemenea, de interesul UE de a realiza un astfel de schimb de informații în contextul mecanismului de consultare și revizuire prevăzut de prezentul acord;
   DECLARÂND că prezentul acord nu constituie un precedent pentru niciun fel de înțelegeri viitoare între părți sau între oricare dintre părți și o terță parte în ceea ce privește prelucrarea, utilizarea sau transferul de date PNR sau al oricărui alt tip de date sau în ceea ce privește protecția datelor;
   RECUNOSCÂND principiile asociate ale proporționalității, precum și al relevanței și al necesității pe care se întemeiază prezentul acord și punerea sa în aplicare de către Uniunea Europeană și Statele Unite; și
   AVÂND ÎN VEDERE posibilitatea ca părțile să discute în continuare cu privire la transferul de date PNR în contextului transportului maritim;
   CONVIN:
   CAPITOLUL I

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 1
   Scop
   (1)   Scopul prezentului acord este de a asigura securitatea și de a proteja viața și siguranța cetățenilor.
   (2)   În acest scop, prezentul acord stabilește responsabilitățile părților în ceea ce privește condițiile în care datele PNR pot fi transferate, prelucrate, utilizate și protejate.
   Articolul 2
   Domeniul de aplicare
   (1)   Astfel cum s-a stabilit în Orientările Organizației Aviației Civile Internaționale, PNR înseamnă evidențele ținute de transportatorii aerieni sau de reprezentanții autorizați ai acestora pentru fiecare călătorie rezervată de către orice pasager sau în numele acestuia și stocate în sistemele de rezervare și de control al plecărilor ale transportatorilor sau în sisteme echivalente cu funcții similare (denumite în mod colectiv în prezentul acord „sisteme de rezervare”). În mod specific, în scopul prezentului acord, datele PNR constau în tipurile de date menționate în anexa la prezentul acord (denumită în continuare „anexa”).
   (2)   Prezentul acord se aplică transportatorilor aerieni care operează zboruri de pasageri între Uniunea Europeană și Statele Unite.
   (3)   Prezentul acord se aplică, de asemenea, transportatorilor înregistrați ca persoane juridice în Uniunea Europeană sau care stochează date pe teritoriul Uniunii Europene și care operează zboruri de pasageri către sau dinspre Statele Unite.
   Articolul 3
   Furnizarea de date PNR
   Părțile convin ca transportatorii să furnizeze DHS date PNR stocate în sistemele lor de rezervare, în conformitate cu standardele DHS și în conformitate cu acestea și cu respectarea prezentului acord. În cazurile în care datele PNR transferate de către transportatori conțin alte informații decât cele incluse în anexă, DHS șterge aceste date în momentul primirii lor.
   Articolul 4
   Utilizarea de date PNR
   (1)   Statele Unite colectează, utilizează și prelucrează date PNR în scopul prevenirii, depistării, cercetării și urmăririi penale a:

               (a)

               infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor asociate terorismului, inclusiv:

                           (i)

                           comportamentul care:

                                       1.

                                       implică un act de violență sau un act care pune în pericol viața umană, bunurile sau infrastructura; și

                                       2.

                                       pare să aibă ca scop:

                                                   (a)

                                                   intimidarea sau constrângerea unei populații civile;

                                                   (b)

                                                   influențarea politicii unui guvern prin intimidare sau constrângere; sau

                                                   (c)

                                                   influențarea comportamentului unui guvern prin distrugeri în masă, asasinate, răpiri sau luări de ostatici;

                           (ii)

                           activitățile care constituie infracțiune în sensul și conform definițiilor din convențiile și protocoalele internaționale aplicabile în materie de terorism;

                           (iii)

                           acordarea sau colectarea de fonduri, prin orice mijloace, direct sau indirect, cu intenția ca acestea să fie utilizate sau știind că acestea vor fi utilizate, integral sau parțial, pentru comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i) sau (ii);

                           (iv)

                           tentativa de comitere a oricăreia dintre faptele menționate la punctele (i), (ii) sau (iii);

                           (v)

                           participarea în calitate de complice la comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i), (ii) sau (iii);

                           (vi)

                           organizarea sau ordonarea comiterii oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i), (ii) sau (iii);

                           (vii)

                           contribuția prin orice alte mijloace la comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctele (i), (ii) sau (iii);

                           (viii)

                           amenințarea privind comiterea oricăreia dintre faptele descrise la punctul (i) în circumstanțe care conferă credibilitate amenințării;

               (b)

               altor infracțiuni care pot fi sancționate cu pedepse cu închisoarea pentru trei ani sau mai mult și care au caracter transnațional.
               Se consideră că o infracțiune are caracter transnațional în special în cazul în care:

                           (i)

                           este comisă în mai multe țări;

                           (ii)

                           este comisă într-o țară, dar pregătirea, planificarea, conducerea sau controlul său are loc, în mare parte, în altă țară;

                           (iii)

                           este săvârșită într-o țară, dar implică un grup infracțional organizat care desfășoară activități infracționale în mai multe țări;

                           (iv)

                           este comisă într-o țară, dar are efecte semnificative în altă țară; sau

                           (v)

                           este comisă într-o țară, dar infractorul se află sau intenționează să călătorească în altă țară.

         (2)   Datele PNR pot fi utilizate și prelucrate de la caz la caz, dacă este necesar, în situația în care există o amenințare gravă și pentru protejarea intereselor vitale ale oricărei persoane sau dacă s-a emis un ordin judecătoresc.
   (3)   Datele PNR pot fi utilizate și prelucrate de către DHS în vederea identificării persoanelor care ar urma să fie supuse unui interogatoriu sau unei examinări mai riguroase în momentul sosirii sau plecării din Statele Unite sau care pot necesita o examinare suplimentară.
   (4)   Alineatele (1), (2) și (3) nu aduc atingere aplicării dreptului intern și competențelor sau procedurilor judiciare naționale atunci când, în cursul utilizării și prelucrării datelor PNR, sunt identificate și alte încălcări sau indicii de încălcări ale legii.
   CAPITOLUL II

      GARANȚII APLICABILE ÎN CAZUL UTILIZĂRII DE DATE PNR

   Articolul 5
   Securitatea datelor
   (1)   DHS se asigură că sunt adoptate măsuri tehnice și organizaționale adecvate pentru protejarea datelor și a informațiilor cu caracter personal stocate în PNR împotriva distrugerii, pierderii, divulgării, modificării, accesării, prelucrării sau utilizării accidentale, ilegale sau neautorizate.
   (2)   DHS utilizează mijloace tehnice adecvate pentru asigurarea protecției, securității, confidențialității și integrității datelor. DHS se asigură în special că:

               (a)

               sunt aplicate proceduri de criptare, autorizare și documentare recunoscute de autoritățile competente. În special, accesul la datele PNR este securizat și limitat la funcționarii special autorizați în acest sens;

               (b)

               datele PNR sunt păstrate într-un mediu fizic sigur și protejat împotriva intruziunii fizice prin controale; și

               (c)

               există un mecanism care garantează că accesarea datelor PNR are loc în conformitate cu articolul 4.

         (3)   În cazul unei încălcări a vieții private (inclusiv accesul sau divulgarea neautorizate), DHS ia măsuri rezonabile pentru notificarea corespunzătoare a persoanelor afectate, pentru atenuarea riscului de apariție a unui prejudiciu în urma divulgării neautorizate a datelor și a informațiilor cu caracter personal și pentru instituirea măsurilor corective care sunt posibile din punct de vedere tehnic.
   (4)   În aplicarea prezentului acord, DHS informează fără întârziere autoritățile europene competente în privința incidentelor semnificative de încălcare a vieții private care implică date PNR ale cetățenilor sau rezidenților UE, rezultate ca urmare a distrugerii accidentale sau ilegale, a pierderii accidentale, a modificării, divulgării sau accesului neautorizate sau a oricărei forme de prelucrare sau utilizare ilegală a datelor.
   (5)   Statele Unite confirmă că legislația americană prevede sancțiuni administrative, civile și penale eficace în cazul incidentelor de încălcare a vieții private. DHS poate lua măsuri disciplinare împotriva persoanelor responsabile pentru orice astfel de incidente de încălcare a vieții private, inclusiv interzicerea accesului în sistem, avertismente oficiale, suspendare, retrogradare sau demitere.
   (6)   DHS înregistrează sau documentează toate sesiunile de acces, prelucrare și utilizare a datelor PNR. Înregistrările sau documentația respectivă se utilizează exclusiv în scopuri de supraveghere și audit, de întreținere a sistemului sau în alte cazuri prevăzute de lege.
   Articolul 6
   Date sensibile
   (1)   În măsura în care datele PNR ale unui pasager, astfel cum au fost colectate, includ date sensibile (de exemplu, date și informații cu caracter personal care divulgă rasa sau originea etnică, convingerile politice, religioase sau filosofice, apartenența sindicală sau date privind sănătatea sau orientarea sexuală a persoanei), DHS utilizează sisteme automatizate de filtrare și mascare a datelor sensibile din PNR. De asemenea, DHS nu continuă prelucrarea sau utilizarea acestor date, cu excepția cazurilor prevăzute la alineatele (3) și (4).
   (2)   În termen de 90 de zile de la intrarea în vigoare a prezentului acord, DHS furnizează Comisiei Europene o listă de coduri și termeni de identificare a datelor sensibile care vor fi excluse prin filtrare.
   (3)   Accesul la datele sensibile, precum și prelucrarea și utilizarea acestora sunt permise în circumstanțe excepționale, atunci când viața unei persoane ar putea fi pusă în pericol sau grav afectată. Aceste date pot fi accesate exclusiv prin utilizarea unor proceduri restrictive și de la caz la caz, cu aprobarea unui cadru superior al DHS.
   (4)   Datele sensibile se șterg definitiv în termen de cel mult 30 de zile de la ultima primire de către DHS a unor PNR care conțin date de acest tip. Totuși, datele sensibile pot fi păstrate pentru perioada prevăzută de legislația Statelor Unite în scopul unor acțiuni specifice de cercetare, urmărire penală sau aplicare a legii.
   Articolul 7
   Decizii individuale automatizate
   Statele Unite nu iau decizii care au urmări negative semnificative asupra intereselor juridice ale persoanelor bazându-se exclusiv pe prelucrarea și utilizarea automatizată a datelor PNR.
   Articolul 8
   Păstrarea datelor
   (1)   DHS păstrează datele PNR într-o bază activă de date pentru o perioadă de până la cinci ani. După primele șase luni din această perioadă, datele PNR sunt depersonalizate și mascate în conformitate cu alineatul (2) de la prezentul articol. Cu excepția dispozițiilor contrare din prezentul acord, accesul la această bază de date activă este restricționat la un număr limitat de funcționari autorizați special în acest sens.
   (2)   Pentru efectuarea depersonalizării, sunt mascate informațiile cu caracter personal identificabile, conținute în următoarele tipuri de date PNR:

               (a)

               numele;

               (b)

               alte nume care figurează în PNR;

               (c)

               toate informațiile de contact disponibile (inclusiv cu privire la sursa informației);

               (d)

               observații generale, inclusiv alte informații suplimentare (other supplementary information, OSI), informații privind serviciile speciale (special service information, SSI) și informații privind cereri ale serviciilor speciale (special service request, SSR); și

               (e)

               toate informațiile colectate din sistemul de informații prealabile privind pasagerii (APIS).

         (3)   După această perioadă activă, datele PNR se transferă într-o bază de date pasivă, în care sunt păstrate timp de cel mult 10 ani. Această bază de date pasivă face obiectul unor controale suplimentare, care includ restrângerea accesului la un număr mai mic de persoane autorizate, precum și necesitatea obținerii unei aprobări de la cadrele de supraveghere de la un nivel superior. Datele PNR din baza de date pasivă nu se repersonalizează, cu excepția situațiilor legate de operațiuni de aplicare a legii și în acest caz numai în contextul existenței unui caz, a unei amenințări sau unui risc identificabil. În ceea ce privește scopurile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b), datele PNR din această bază de date pasivă nu pot fi repersonalizate decât pentru o perioadă de cel mult cinci ani.
   (4)   După expirarea perioadei pasive, datele PNR păstrate trebuie să fie complet anonimizate prin ștergerea tuturor tipurilor de date care ar putea conduce la identificarea pasagerului la care se referă, fără posibilitate de repersonalizare.
   (5)   Datele asociate unui caz specific sau unei anchete specifice pot fi păstrate în baza de date PNR activă până la arhivarea cazului respectiv sau a anchetei respective. Prevederile prezentului alineat nu aduc atingere cerințelor privind păstrarea datelor în cazul dosarelor de cercetare sau de urmărire penală.
   (6)   Părțile convin că, în cadrul evaluării prevăzute la articolul 23 alineatul (1), va fi analizată necesitatea unei perioade de păstrare pasivă de 10 ani.
   Articolul 9
   Nediscriminare
   Statele Unite se asigură că garanțiile aferente prelucrării și utilizării datelor PNR în conformitate cu prezentul acord se aplică tuturor pasagerilor în mod egal, fără discriminare ilegală.
   Articolul 10
   Transparență
   (1)   DHS furnizează informații călătorilor în legătură cu utilizarea și prelucrarea datelor PNR prin:

               (a)

               publicări în Registrul federal;

               (b)

               publicări pe site-ul său;

               (c)

               anunțuri pe care transportatorii le pot include în termenii și condițiile de călătorie;

               (d)

               rapoarte care trebuie transmise Congresului Statelor Unite conform legii; și

               (e)

               alte metode adecvate care pot fi aplicate.

         (2)   DHS publică și furnizează UE, spre eventuala publicare, procedurile și metodele sale privind accesul, corectarea sau rectificarea, precum și căile de atac.
   (3)   Părțile cooperează cu industria aviatică pentru a încuraja o mai bună informare a pasagerilor, în momentul rezervării, cu privire la scopul colectării, prelucrării și utilizării datelor PNR de către DHS, precum și în privința modalităților de solicitare a accesului la date, a corectării acestora sau la modalitățile de formulare de căi de atac.
   Articolul 11
   Accesul persoanelor
   (1)   Conform dispozițiilor Legii privind accesul liber la informații (Freedom of Information Act), orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau loc de reședință, are dreptul de a solicita DHS să îi prezinte datele sale PNR. DHS pune la dispoziție aceste date PNR în timp util, cu respectarea dispozițiilor de la alineatele (2) și (3) de la prezentul articol.
   (2)   Divulgarea informațiilor conținute în datele PNR poate face obiectul unor restricții legale rezonabile, aplicabile în temeiul legislației SUA, inclusiv a oricăror restricții care pot fi necesare pentru a garanta protecția informațiilor sensibile legate de viața privată, securitatea națională și aplicarea legii.
   (3)   Orice refuz sau limitare a accesului se comunică solicitantului în scris, în timp util. Această notificare include temeiul juridic al refuzului divulgării informațiilor și înștiințează persoana cu privire la căile de atac prevăzute de legislația SUA.
   (4)   DHS nu comunică date PNR publicului, cu excepția persoanei ale cărei date PNR au fost prelucrate și utilizate sau a reprezentantului acesteia sau în condițiile prevăzute de legislația SUA.
   Articolul 12
   Corectare sau rectificare în cazul persoanelor
   (1)   Orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau loc de reședință, poate solicita corectarea sau rectificarea, inclusiv eventuala ștergere sau blocare, a datelor sale PNR de către DHS, în conformitate cu procedurile descrise în prezentul acord.
   (2)   DHS informează solicitantul în cel mai scurt timp, în scris, în privința deciziei sale de corectare sau rectificare a datelor PNR în cauză.
   (3)   Orice refuz sau limitare a corectării sau a rectificării se notifică solicitantului în scris și se comunică acestuia în timp util. Notificarea include temeiul juridic al refuzului sau limitării și informează persoana cu privire la căile de atac prevăzute de legislația SUA.
   Articolul 13
   Căi de atac aflate la dispoziția persoanelor
   (1)   Orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau loc de reședință, ale cărei date și informații cu caracter personal au fost prelucrate și utilizate într-o manieră care contravine prezentului acord poate formula căi de atac administrative și judiciare efective, în conformitate cu legislația SUA.
   (2)   Orice persoană are dreptul de a contesta în contencios administrativ deciziile DHS privind utilizarea și prelucrarea datelor PNR.
   (3)   Conform dispozițiilor Legii procedurii administrative (Administrative Procedure Act) și ale altor legi aplicabile, orice persoană are dreptul să solicite revizuirea judiciară a oricărei decizii a DHS de către o instanță federală americană. De asemenea, orice persoană are dreptul să solicite o revizuire judiciară în conformitate cu legislația aplicabilă și cu dispozițiile relevante ale următoarelor legi:

               (a)

               Legea privind accesul liber la informații (Freedom of Information Act);

               (b)

               Legea privind fraudele și abuzurile informatice (Computer Fraud and Abuse Act);

               (c)

               Legea privind confidențialitatea comunicațiilor electronice (Electronic Communications Privacy Act); și

               (d)

               alte dispoziții aplicabile ale legislației SUA.

         (4)   În special, DHS pune la dispoziția tuturor persoanelor un mijloc administrativ [în prezent, Programul TRIP (Traveler Redress Inquiry Program) al DHS – TRIP DHS] pentru a soluționa cererile de informații privind călătoriile, inclusiv cele privind utilizarea de date PNR. TRIP DHS permite formularea unei căi de atac de către persoanele care consideră că îmbarcarea într-o aeronavă comercială le-a fost amânată sau interzisă din cauză că au fost identificate în mod incorect ca reprezentând o amenințare. Conform Legii procedurii administrative și titlului 49 din Codul Statelor Unite, secțiunea 46110, orice persoană astfel prejudiciată poate prezenta unei instanțe din Statele Unite o cerere de revizuire judiciară a oricărei decizii finale a DHS care o privește.
   Articolul 14
   Controlul
   (1)   Respectarea garanțiilor privind protejarea vieții private din prezentul acord face obiectul examinării și controlului independent al inspectorilor pentru protecția confidențialității, precum inspectorul-șef pentru protecția confidențialității (Chief Privacy Officer), care:

               (a)

               și-au demonstrat independența;

               (b)

               exercită atribuții efective de control, cercetare, intervenție și reexaminare; și

               (c)

               au competența de a dispune urmărirea penală sau sancționarea disciplinară, după caz, a încălcărilor legii care au legătură cu prezentul acord.

         În special, inspectorii respectivi se asigură că plângerile privind încălcarea prezentului acord sunt primite, investigate, beneficiază de un răspuns și sunt soluționate în mod corespunzător. Aceste plângeri pot fi prezentate de orice persoană, indiferent de naționalitate, țară de origine sau reședință.
   (2)   De asemenea, aplicarea prezentului acord de către Statele Unite face obiectul unei examinări și unei supravegheri independente din partea uneia sau mai multora dintre următoarele entități:

               (a)

               Biroul inspectorului general din cadrul DHS (DHS Office of Inspector General);

               (b)

               Corpul de Control al Administrației (Government Accountability Office), instituit de Congres; și

               (c)

               Congresul Statelor Unite.

         Această supraveghere se poate reflecta în constatările și recomandările conținute în rapoartele publice, în audierile publice și în analize.
   CAPITOLUL III

      MODALITĂȚI DE EFECTUARE A TRANSFERURILOR

   Articolul 15
   Metoda de efectuare a transferului de date PNR
   (1)   În scopul prezentului acord, transportatorii au obligația să transfere date PNR către DHS prin metoda „push”, pentru a răspunde cerinței ca datele PNR să fie exacte, complete și furnizate în timp util.
   (2)   Transportatorii au obligația să transfere date PNR către DHS prin mijloace electronice securizate, în conformitate cu cerințele tehnice ale DHS.
   (3)   Transportatorii au obligația să transfere date PNR către DHS în conformitate cu alineatele (1) și (2), inițial cu 96 de ore înainte de decolarea programată, apoi fie în timp real, fie prin intermediul unui număr fix de transferuri de rutină și programate, conform indicațiilor DHS.
   (4)   În orice caz, părțile convin că toți transportatorii trebuie să dispună de capacitatea tehnică de a utiliza metoda „push” în termen de cel mult 24 de luni de la intrarea în vigoare a prezentului acord.
   (5)   Dacă este necesar și de la caz la caz, DHS poate solicita unui transportator să comunice date PNR între sau după transferurile regulate menționate la alineatul (3). De fiecare dată când, din motive tehnice, transportatorii nu pot răspunde în timp util cererilor formulate în temeiul prezentului articol în conformitate cu standardele DHS sau în circumstanțe excepționale, pentru a face față unei amenințări specifice, urgente și grave, DHS poate solicita transportatorilor să permită accesul în alt mod.
   Articolul 16
   Schimbul de date pe plan intern
   (1)   DHS poate face schimb de date PNR numai după o evaluare atentă a următoarelor garanții:

               (a)

               schimbul se face exclusiv în conformitate cu articolul 4;

               (b)

               numai cu autorități guvernamentale interne, în contextul utilizărilor prevăzute la articolul 4;

               (c)

               autoritățile destinatare aplică în cazul datelor PNR garanții echivalente sau comparabile cu cele prevăzute în prezentul acord; și

               (d)

               schimbul de date PNR se efectuează numai pentru a susține cazurile în curs de analizare sau cercetare și în conformitate cu acordurile scrise și cu legislația americană privind schimbul de informații între autoritățile guvernamentale interne.

         (2)   Atunci când sunt transferate informații analitice obținute pe baza datelor PNR în temeiul prezentului acord, se respectă garanțiile prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol.
   Articolul 17
   Transferul ulterior
   (1)   Statele Unite pot transfera date PNR autorităților guvernamentale competente din țările terțe numai în condiții compatibile cu prezentul acord și numai după ce se asigură că destinatarul intenționează să utilizeze datele în conformitate cu condițiile respective.
   (2)   Cu excepția situațiilor de urgență, orice astfel de transfer de date se efectuează în temeiul unor acorduri explicite, care includ măsuri de protecție a vieții private comparabile cu cele aplicate pentru datele PNR de către DHS, astfel cum se prevede în prezentul acord.
   (3)   Schimbul de date PNR se efectuează numai pentru a susține cazurile în curs de analizare sau cercetare.
   (4)   În cazul în care DHS ia cunoștință de faptul că sunt transferate datele PNR ale unui cetățean sau ale unui rezident al unui stat membru al UE, autoritățile competente din statul membru în cauză sunt informate cu privire la aceasta cât mai curând posibil.
   (5)   Atunci când sunt transferate informații analitice obținute pe baza datelor PNR în temeiul prezentului acord, se respectă garanțiile prevăzute la alineatele (1)-(4).
   Articolul 18
   Cooperarea polițienească, judiciară și pentru aplicarea legii
   (1)   În conformitate cu acordurile sau înțelegerile existente în materie de aplicare a legii sau privind alte schimburi de informații între Statele Unite și orice stat membru al UE sau Europol și Eurojust, DHS furnizează, în cel mai scurt timp posibil, autorităților polițienești competente, altor autorități specializate de aplicare a legii sau judiciare din statele membre ale UE, Europol și Eurojust, în limitele competențelor respective ale acestora, informații analitice relevante și adecvate, obținute pe baza datelor PNR, necesare pentru cazurile în curs de analizare sau cercetare, în vederea prevenirii, depistării, cercetării sau urmăririi penale pe teritoriul Uniunii Europene a infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor asociate terorismului sau a infracțiunilor transnaționale descrise la articolul 4 alineatul (1) litera (b).
   (2)   O autoritate polițienească sau judiciară a unui stat membru al UE sau Europol sau Eurojust poate solicita, în limitele competențelor sale, accesul la datele PNR sau la informațiile analitice relevante obținute din datele PNR care sunt necesare într-un anumit caz pentru a preveni, a depista, a cerceta sau a urmări penal în Uniunea Europeană infracțiuni teroriste și infracțiuni asociate terorismului sau infracțiunile transnaționale descrise la articolul 4 alineatul (1) litera (b). DHS comunică aceste informații în conformitate cu acordurile și înțelegerile prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol.
   (3)   În temeiul alineatelor (1) și (2) de la prezentul articol, DHS face schimb de date PNR numai după o evaluare atentă a următoarelor garanții:

               (a)

               schimbul se face exclusiv în conformitate cu articolul 4;

               (b)

               numai în contextul utilizărilor prevăzute la articolul 4; și

               (c)

               autoritățile destinatare aplică în cazul datelor PNR garanții echivalente sau comparabile celor prevăzute în prezentul acord.

         (4)   Atunci când sunt transferate informații analitice obținute pe baza datelor PNR în temeiul prezentului acord, se respectă garanțiile prevăzute la alineatele (1)-(3) de la prezentul articol.
   CAPITOLUL IV

      DISPOZIȚII DE PUNERE ÎN APLICARE ȘI DISPOZIȚII FINALE

   Articolul 19
   Adecvare
   În contextul prezentului acord și a punerii sale în aplicare, se consideră că DHS asigură, în sensul legislației relevante a UE privind protecția datelor, un nivel adecvat de protecție a prelucrării și utilizării de date PNR. În această privință, se consideră că transportatorii care au transmis date PNR către DHS în conformitate cu prezentul acord au respectat cerințele legale aplicabile în UE cu privire la transferul acestor date din UE către Statele Unite.
   Articolul 20
   Reciprocitate
   (1)   Părțile încurajează în mod activ cooperarea transportatorilor din propriile jurisdicții cu orice sistem PNR care funcționează sau poate fi adoptat în jurisdicția celeilalte părți, în conformitate cu prezentul acord.
   (2)   Deoarece instituirea unui sistem PNR al UE ar putea influența în mod semnificativ obligațiile care le revin părților în temeiul prezentului acord, în cazul în care și atunci când se adoptă un astfel de sistem, părțile se consultă pentru a stabili dacă prezentul acord trebuie să fie modificat în vederea asigurării unei reciprocități depline. Aceste consultări trebuie să analizeze, în special, dacă orice viitor sistem PNR al UE ar aplica standarde de protecție a datelor mai puțin stricte decât cele prevăzute de prezentul acord și dacă, prin urmare, prezentul acord ar trebui modificat.
   Articolul 21
   Punere în aplicare și nederogare
   (1)   Prezentul acord nu creează și nu conferă, în temeiul legislației Statelor Unite, drepturi sau beneficii niciunei persoane sau entități, publice sau private. Fiecare parte se asigură că dispozițiile prezentului acord sunt puse în aplicare în mod corespunzător.
   (2)   Niciun element din prezentul acord nu constituie o derogare de la obligațiile existente ale Statelor Unite și ale statelor membre ale UE, inclusiv cele asumate în temeiul Acordului între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii din 25 iunie 2003 privind asistența judiciară reciprocă și al instrumentelor bilaterale de asistență judiciară reciprocă aferente dintre Statele Unite și statele membre ale UE.
   Articolul 22
   Notificarea modificărilor de drept intern
   Părțile se consultă reciproc în privința adoptării oricărui act legislativ care influențează în mod semnificativ punerea în aplicare a prezentului acord.
   Articolul 23
   Examinare și evaluare
   (1)   Părțile examinează în comun punerea în aplicare a prezentului acord după o perioadă de un an de la intrarea în vigoare a acestuia și apoi periodic, conform unei înțelegeri reciproce. De asemenea, părțile evaluează în comun prezentul acord după o perioadă de patru ani de la intrarea sa în vigoare.
   (2)   Părțile stabilesc în prealabil de comun acord modalitățile și condițiile de realizare a examinării comune și își comunică reciproc componența echipelor respective. În scopurile examinării comune, Uniunea Europeană este reprezentată de Comisia Europeană, iar Statele Unite sunt reprezentate de DHS. Din echipe pot face parte experți în materie de protecție a datelor și de aplicare a legii. În funcție de legislația în vigoare, toți participanții la examinarea comună au obligația de a deține certificate de securitate corespunzătoare și de a respecta confidențialitatea discuțiilor. În scopul examinării comune, DHS asigură accesul adecvat la documentația, sistemele și personalul relevante.
   (3)   În urma examinării comune, Comisia Europeană prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului Uniunii Europene. Statele Unite au posibilitatea de a prezenta observații scrise, care sunt anexate la raport.
   Articolul 24
   Soluționarea diferendelor și suspendarea acordului
   (1)   Orice diferend care rezultă din punerea în aplicare a prezentului acord și orice aspecte conexe duc la o consultare între părți pentru a se ajunge la o soluție reciproc acceptabilă, inclusiv oferind posibilitatea ca oricare dintre părți să se conformeze într-un termen rezonabil.
   (2)   În cazul în care consultările nu conduc la soluționarea diferendului, oricare dintre părți poate suspenda aplicarea prezentului acord printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică, orice astfel de suspendare intrând în vigoare la 90 de zile de la data notificării, cu excepția cazului în care părțile convin asupra unei date diferite.
   (3)   În pofida oricărei suspendări a prezentului acord, toate datele PNR obținute de DHS în temeiul prezentului acord anterior suspendării continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile din prezentul acord.
   Articolul 25
   Încetare
   (1)   Oricare dintre părți poate determina încetarea prezentul acord în orice moment, printr-o notificare scrisă transmisă pe cale diplomatică.
   (2)   Încetarea intră în vigoare la 120 de zile de la data unei astfel de notificări, cu excepția cazului în care părțile convin asupra unei date diferite.
   (3)   Anterior oricărei încetări a prezentului acord, părțile se consultă reciproc, într-o manieră care oferă suficient timp pentru ajungerea la o soluționare reciproc acceptabilă.
   (4)   În pofida oricărei încetări a prezentului acord, toate datele PNR obținute de DHS în temeiul prezentului acord anterior încetării sale continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile din prezentul acord.
   Articolul 26
   Durată
   (1)   Sub rezerva articolului 25, prezentul acord rămâne în vigoare pentru o perioadă de șapte ani de la data intrării în vigoare.
   (2)   La expirarea perioadei prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, precum și a oricărei perioade ulterioare de reînnoire în temeiul prezentului alineat, acordul se reînnoiește pentru o nouă perioadă de șapte ani, cu excepția cazului în care una dintre părți notifică celeilalte părți, în scris, pe cale diplomatică, cu cel puțin douăsprezece luni în avans, intenția sa de a nu reînnoi acordul.
   (3)   În pofida expirării prezentului acord, toate datele PNR obținute de DHS în temeiul prezentului acord continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile din prezentul acord. Tot astfel, toate datele PNR obținute de DHS în conformitate cu dispozițiile Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (DHS), semnat la Bruxelles și la Washington la 23 și, respectiv, la 26 iulie 2007, continuă să fie prelucrate și utilizate în conformitate cu garanțiile prevăzute în acordul respectiv.
   Articolul 27
   Dispoziții finale
   (1)   Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei la care părțile și-au transmis reciproc notificările prin care indică faptul că au finalizat procedurile interne în acest scop.
   (2)   La data intrării sale în vigoare, prezentul acord înlocuiește acordul din 23 și 26 iulie 2007.
   (3)   Prezentul acord se aplică teritoriului Danemarcei, Regatului Unit sau Irlandei numai în cazul în care Comisia Europeană notifică Statelor Unite în scris faptul că Danemarca, Regatul Unit sau Irlanda au consimțit să-și asume obligații în temeiul prezentului acord.
   (4)   În cazul în care Comisia Europeană comunică Statelor Unite, înaintea intrării în vigoare a prezentului acord, că acesta se va aplica teritoriului Danemarcei, Regatului Unit sau Irlandei, acordul se aplică pe teritoriul statului respectiv din aceeași zi ca pentru celelalte state membre ale UE care își asumă obligații în temeiul prezentului acord.
   (5)   În cazul în care Comisia Europeană comunică Statelor Unite, după intrarea în vigoare a prezentului acord, că acesta se aplică teritoriului Danemarcei, Regatului Unit sau Irlandei, acordul se aplică pe teritoriul statului respectiv din prima zi care urmează primirii notificării respective de către Statele Unite.

      Întocmit la Bruxelles, la paisprezece decembrie două mii unsprezece, în două exemplare originale.
      În conformitate cu legislația UE, prezentul acord este întocmit de către UE și în limbile bulgară, cehă, daneză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză.

         Pentru Uniunea Europeană

         Pentru Statele Unite ale Americii

   ANEXĂ

      TIPURI DE DATE PNR

               1.

               Codul de localizare a rubricii PNR

               2.

               Data rezervării/emiterii biletului

               3.

               Data (datele) prevăzută (prevăzute) a(le) călătoriei

               4.

               Numele

               5.

               Informații disponibile privind programele de fidelitate și avantajele oferite (și anume bilete gratuite, transfer la o clasă superioară etc.)

               6.

               Alte nume care figurează în PNR, inclusiv numărul de călători

               7.

               Toate informațiile de contact disponibile (inclusiv cu privire la sursa informației)

               8.

               Toate informațiile disponibile cu privire la plată/facturare (fără a include alte detalii ale tranzacției referitoare la cartea de credit sau la contul bancar, care nu au legătură cu tranzacția efectuată în vederea călătoriei)

               9.

               Itinerariul de călătorie pentru anumite PNR

               10.

               Agenția/agentul de turism

               11.

               Informații cu privire la schimbul de coduri

               12.

               Informații scindate/divizate

               13.

               Statutul de călătorie al pasagerului (inclusiv confirmările și stadiul îmbarcării)

               14.

               Informații cu privire la bilet, inclusiv numărul biletului, biletele dus și costurile biletelor prelucrate automat

               15.

               Toate informațiile cu privire la bagaje

               16.

               Informații privind locul, inclusiv numărul locului

               17.

               Observații generale, inclusiv informații OSI, SSI și SSR

               18.

               Toate informațiile colectate din APIS

               19.

               Un istoric al tuturor modificărilor datelor PNR enumerate la punctele 1-18


title: Decizia Consiliului din 21 ianuarie 2002 de încheiere a Acordului între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri

text:
Anunţ juridic important

|

32002D0051

Jurnalul Oficial L 028 , 30/01/2002 p. 0003 - 0003 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 LV.ES capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 MT.ES capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 PL.ES capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 SK.ES capitol 11 volum 40 p. 202  - 202 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 40 p. 202  - 202

		20020121Decizia Consiliuluidin 21 ianuarie 2002de încheiere a Acordului între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri(2002/51/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Consiliul a decis prin Decizia 1999/753/CE [1] ca Acordul pentru comerț, dezvoltare și cooperare între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte [2], să intre în vigoare provizoriu la 1 ianuarie 2000.(2) A fost negociat un acord între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri, denumit în continuare "acordul". Acordul menționat a fost parafat la 30 noiembrie 2001 și este necesar să fie aprobat.(3) Pentru a facilita punerea în aplicare a anumitor dispoziții din acord, Comisiei ar trebui să i se permită să facă adaptările tehnice necesare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind organizarea comună a pieței vitivinicole [3],DECIDE:Articolul 1Acordul între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri, împreună cu anexele, protocolul și declarațiile anexate, sunt aprobate în numele Comunității.Textele menționate la primul paragraf sunt anexate la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoanele împuternicite să semneze acordul prin care Comunitatea își asumă obligații.Articolul 3În sensul aplicării articolului 7 alineatul (8) și articolului 18 alineatul (2) din acord, Comisia este autorizată, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 75 din Regulamentul (CE) nr. 1493/1999, să încheie actele necesare modificării acordului.Articolul 4Comisia reprezintă Comunitatea în comitetul mixt instituit prin articolul 19 din acord.Adoptată la Bruxelles, 21 ianuarie 2002.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Arias Cañete[1] JO L 311, 4.12.1999, p. 1.[2] JO L 311, 4.12.1999, p. 3.[3] JO L 179, 14.7.1999, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2826/2000 (JO L 328, 23.12.2000, p. 2).--------------------------------------------------