title: Decizia Comisiei din 1 octombrie 2015 de notificare a unei țări terțe cu privire la posibilitatea de a fi identificată ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat

text:
               2.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 324/17

         DECIZIA COMISIEI
   din 1 octombrie 2015
   de notificare a unei țări terțe cu privire la posibilitatea de a fi identificată ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat
   (2015/C 324/10)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (1), în special articolul 32,
   întrucât:
   1.   INTRODUCERE

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 („Regulamentul INN”) instituie un sistem al Uniunii pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN).

               (2)

               Capitolul VI din Regulamentul INN definește procedura pentru identificarea țărilor terțe necooperante, demersurile cu privire la astfel de țări, stabilirea unei liste a acestor țări, eliminarea de pe această listă, publicarea listei și eventualele măsuri de urgență.

               (3)

               În conformitate cu articolul 32 din Regulamentul INN, Comisia trebuie să trimită o notificare țărilor terțe cu privire la posibilitatea de a fi identificate ca țări terțe necooperante. Această notificare este de natură preliminară. Notificarea trebuie să se bazeze pe criteriile prevăzute la articolul 31 din Regulamentul INN. De asemenea, Comisia trebuie să întreprindă toate demersurile prevăzute la articolul 32 din regulamentul menționat în ceea ce privește țările terțe notificate. În special, Comisia trebuie să includă în notificare informații privind faptele și motivele esențiale care stau la baza respectivei identificări și să ofere țărilor în cauză posibilitatea de a răspunde și de a furniza elemente de probă care să infirme identificarea sau, după caz, un plan de acțiune destinat să amelioreze situația și măsurile adoptate pentru a o remedia. Comisia trebuie să acorde țărilor terțe notificate o perioadă de timp corespunzătoare pentru a răspunde la notificare și un termen rezonabil pentru a remedia situația.

               (4)

               În conformitate cu articolul 31 din Regulamentul INN, Comisia trebuie să identifice țările terțe pe care le consideră necooperante în ceea ce privește combaterea pescuitului INN. O țară terță trebuie să fie identificată ca necooperantă în cazul în care nu se achită de sarcinile care îi revin în temeiul dreptului internațional în calitatea sa de stat de pavilion, de stat al portului, de stat costier sau de stat de comercializare și care presupun luarea de măsuri de prevenire, descurajare și eliminare a pescuitului INN.

               (5)

               Identificarea țărilor terțe necooperante trebuie să se bazeze pe revizuirea tuturor informațiilor prevăzute la articolul 31 alineatul (2) din Regulamentul INN.

               (6)

               În conformitate cu articolul 33 din Regulamentul INN, Consiliul trebuie să stabilească o listă a țărilor terțe necooperante. Măsurile prevăzute, printre altele, la articolul 38 din Regulamentul INN se aplică acelor țări.

               (7)

               Conceptul de responsabilitate în calitate de stat de pavilion și cel de responsabilitate în calitate de stat costier au fost consolidate în mod constant în cadrul legislației internaționale în domeniul pescuitului și, în prezent, sunt considerate o obligație de „diligență”, care este o obligație de a depune toate eforturile și de a întreprinde toate măsurile posibile pentru a împiedica pescuitul INN. Aceasta include obligația de a adopta măsurile administrative și de executare necesare pentru a asigura faptul că navele de pescuit care arborează pavilionul său, resortisanții săi sau navele de pescuit angajate în operațiuni de pescuit în apele sale nu sunt implicate în activități care încalcă măsurile aplicabile de conservare și gestionare a resurselor biologice marine și, în caz de încălcare a acestora, obligația de a coopera, precum și de a se consulta, cu alte state pentru a investiga și, dacă este necesar, pentru a impune sancțiuni care sunt suficiente pentru a descuraja încălcarea legislației și pentru a îi priva pe contravenienți de beneficiile obținute din activitățile lor ilegale.

               (8)

               În temeiul articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul INN, acceptarea certificatelor de captură validate prezentate de țări terțe de pavilion face obiectul unei notificări către Comisie cu privire la mecanismele pentru punerea în aplicare, controlul și asigurarea respectării legilor, a reglementărilor și a măsurilor de conservare și gestionare pe care trebuie să le respecte navele de pescuit ale respectivelor țări terțe.

               (9)

               În conformitate cu articolul 20 alineatul (4) din Regulamentul INN, Comisia trebuie să coopereze pe plan administrativ cu țări terțe în domeniile legate de punerea în aplicare a regulamentului menționat anterior.

         2.   PROCEDURA CU PRIVIRE LA ENTITATEA DE PESCUIT TAIWAN

               (10)

               Notificarea entității de pescuit Taiwan (2) (denumită în continuare „Taiwan”) ca stat de pavilion (3) în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul INN a fost acceptată de Comisie începând cu 28 ianuarie 2010.

               (11)

               În perioada 20-24 februarie 2012, Comisia, cu sprijinul Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului (EFCA), a efectuat o misiune de evaluare în Taiwan în cadrul cooperării administrative prevăzute la articolul 20 alineatul (4) din Regulamentul INN, fiind elaborat un raport la fața locului.

               (12)

               Vizita a urmărit verificarea informațiilor privind mecanismele Taiwanului pentru punerea în aplicare, controlul și asigurarea respectării legilor, a reglementărilor și a măsurilor de conservare și gestionare care trebuie respectate de navele sale de pescuit, precum și privind măsurile adoptate de Taiwan pentru punerea în aplicare a obligațiilor asumate în cadrul luptei împotriva pescuitului INN și pentru îndeplinirea sarcinilor care țin de punerea în aplicare a regimului Uniunii de certificare a capturilor.

               (13)

               Taiwanul a prezentat informații suplimentare la 8 martie 2012 și observații referitoare la raport la 19 martie 2012.

               (14)

               La 2 iulie 2012, Taiwanul a prezentat informații suplimentare (statistici privind importurile/exporturile de produse pescărești către/din Taiwan, defalcate în funcție de produsele pescărești și de țara de origine/țara de destinație, începând cu 2010 până în primul trimestru al anului 2012).

               (15)

               Comisia a mai efectuat o misiune în Taiwan în perioada 17-19 iulie 2012 pentru a evalua stadiul acțiunilor întreprinse de Taiwan în urma primei misiuni.

               (16)

               La 14 decembrie 2012 a avut loc o reuniune tehnică între Taiwan și Comisie, în cadrul căreia a fost prezentat un proiect preliminar al unui „Plan național de acțiune al Taiwanului pentru a preveni, a descuraja și a elimina pescuitul INN” (NPOA INN).

               (17)

               Ulterior respectivei reuniuni, la 21 decembrie 2012, Comisia a prezentat un rezumat detaliat și elaborat al normelor Uniunii privind controlul, trasabilitatea, politicile de gestionare a pescuitului și politicile INN puse în aplicare de Uniune.

               (18)

               La 27 februarie 2013, Taiwanul a prezentat o versiune-proiect a Planului național de acțiune.

               (19)

               La 29 martie 2013, Taiwanul a prezentat versiunea finală a NPOA INN și o copie a planului de lucru al Taiwanului pentru combaterea pescuitului INN, elaborat ca răspuns la cooperarea Taiwan-UE în cadrul luptei împotriva pescuitului INN.

               (20)

               La 27 februarie 2014 a avut loc o reuniune tehnică între Comisie și Taiwan în vederea asigurării monitorizării acțiunilor întreprinse de Taiwan, iar concluziile au fost trimise Taiwanului la 12 martie 2014.

               (21)

               La 20 august 2014, Comisia a trimis un rezumat detaliat al observațiilor și comentariilor sale privind acțiunile încheiate sau planificate de Taiwan în temeiul NPOA INN.

               (22)

               La 23 octombrie 2014, Taiwanul a prezentat o versiune actualizată a Raportului referitor la progresele Taiwanului privind cooperarea pentru combaterea activităților de pescuit INN.

               (23)

               La 24 octombrie 2014 a avut loc o videoconferință între Comisie și Taiwan pentru monitorizarea acțiunilor întreprinse de Taiwan, concluziile fiind trimise de către Comisie Taiwanului la 31 octombrie 2014.

               (24)

               Taiwanul a prezentat Planul național de acțiune pentru gestionarea capacității de pescuit („NPOA - Capacitatea de pescuit”) la 28 octombrie 2014.

               (25)

               La 17 decembrie 2014, Taiwanul a prezentat un plan detaliat al acoperirii jurnalului electronic de bord și punctele principale privind sistemul declarațiilor de debarcare.

               (26)

               La 18 decembrie 2014 a avut loc o videoconferință între Comisie și Taiwan pentru monitorizarea acțiunilor întreprinse de Taiwan.

               (27)

               La 19 ianuarie 2015, Comisia a trimis exemple de programe de inspecție publicate ale Uniunii și o analiză a deficiențelor constatate cu privire la certificatele de captură validate de către autoritățile taiwaneze.

               (28)

               La 11 februarie 2015, Taiwanul a prezentat comentarii scrise privind analiza deficiențelor constatate cu privire la certificatele de captură validate.

               (29)

               La 27 februarie 2015, 13 martie 2015 și 18 martie 2015, Comisia a transmis o cerere de efectuare a unei misiuni în Taiwan și a solicitat informații ulterioare legate de misiune, probleme privind certificarea capturilor și politicile de gestionare a pescuitului în vederea combaterii pescuitului INN.

               (30)

               La 17 și 19 martie 2015, Taiwanul a prezentat comentarii scrise privind certificarea capturilor, încălcările grave, declarațiile de debarcare și auditurile societăților de comercializare a produselor pescărești.

               (31)

               La 24 martie 2015, Comisia a efectuat o misiune ulterioară în Taiwan pentru a monitoriza acțiunile întreprinse de către Taiwan.

               (32)

               La 7 aprilie 2015, 14 mai 2015 și 4 august 2015, Taiwanul a prezentat comentarii scrise privind antecedentele în materie de conformitate cu normele organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului, privind navele de pescuit aflate sub pavilionul Taiwanului și privind certificarea capturilor. La 10 august 2015, Comisia a furnizat explicații scrise privind punerea în aplicare a certificării capturilor.

               (33)

               La 16 aprilie 2015, Taiwanul a prezentat comentarii scrise privind planul său de lucru referitor la combaterea pescuitului INN.

               (34)

               Raportul privind vizita a fost trimis Taiwanului la 27 mai 2015. Pe durata vizitei, Comisia a constatat că nu au fost înregistrate progrese sau că au fost înregistrate doar progrese nesemnificative în ceea ce privește remedierea deficiențelor grave detectate începând din 2012. În plus, planul de lucru referitor la combaterea pescuitului INN a fost evaziv în ceea ce privește activitățile planificate să se desfășoare până în 2017.

               (35)

               La 29 iunie 2015, Taiwanul a prezentat comentarii scrise privind raportul. Aceste comentarii nu au inclus niciun angajament privind abordarea deficiențelor constatate într-un termen rezonabil de timp.

               (36)

               Se remarcă faptul că Taiwanul, ca urmare a statutului său politic, nu este membru al Organizației Națiunilor Unite (ONU). Din acest motiv, Taiwanul nu a semnat și nici nu a ratificat niciunul dintre acordurile internaționale care reglementează activitățile de pescuit, printre care se numără Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS), Acordul Organizației Națiunilor Unite privind stocurile de pește (UNFSA) și Acordul Organizației pentru Alimentație și Agricultură (FAO) privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă (Acordul de conformitate al FAO). Totuși, Taiwanul a semnat Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă (4) și Convenția din 1958 privind apele maritime teritoriale și zona contiguă în perioada în care autoritățile făceau parte din ONU (5). Pentru a evalua conformitatea Taiwanului cu obligațiile sale internaționale în calitate de stat de pavilion, stat al portului, stat costier sau stat de comercializare, Comisia a considerat oportun să utilizeze, în afara acordurilor la care Taiwanul este parte semnatară, UNLCOS drept principalul cadru juridic internațional aplicabil. Aceste dispoziții codifică normele preexistente de drept cutumiar și reiau, aproape textual, o parte din formulările din Convenția privind marea liberă și din Convenția privind apele maritime teritoriale și zona contiguă. Trebuie menționat, de asemenea, faptul că obligația statelor de pavilion de a se conforma obligațiilor lor de diligență privind, printre altele, activitățile de pescuit INN ale propriilor nave, este inclusă în dreptul cutumiar internațional.

               (37)

               Taiwanul este membru contractant al Comisiei pentru conservarea tonului roșu din sud (CCSBT), al Organizației regionale de gestionare a pescuitului în Pacificul de Sud (SPRFMO) și al Comisiei privind pescuitul în Oceanul Pacific de Nord (NPFC) și parte necontractantă cooperantă la Comisia pentru pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central (WCPFC), Comisia interamericană pentru tonul tropical (CITT) și Comisia Internațională pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT). În plus, Taiwanul este expert invitat al Comisiei Tonului din Oceanul Indian (IOTC).

               (38)

               Pentru a evalua conformitatea Taiwanului cu obligațiile internaționale care îi revin în calitatea sa de stat de pavilion, stat al portului, stat costier sau stat de comercializare, obligații prevăzute în acordurile internaționale menționate la considerentul 36 și stabilite de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) relevante indicate în considerentul respectiv, Comisia a cules și a analizat toate informațiile pe care le-a considerat necesare în scopul acestui exercițiu. Principalul cadru juridic intern actual privind gestionarea pescuitului în Taiwan este constituit din Legea privind pescuitul (promulgată în noiembrie 1929 și modificată ultima dată în noiembrie 2012) și dintr-un ansamblu de acorduri ministeriale. Autoritățile Taiwanului au acceptat nevoia revizuirii cadrului juridic privind pescuitul și a dezvoltării noului instrument.

               (39)

               Comisia a utilizat, de asemenea, informațiile obținute din datele disponibile publicate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului relevante și informațiile aflate la dispoziția publicului.

         3.   POSIBILITATEA CA TAIWANUL SĂ FIE IDENTIFICATĂ CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ

               (40)

               În conformitate cu articolul 31 alineatul (3) din Regulamentul INN, Comisia a analizat sarcinile Taiwanului în calitatea sa de stat de pavilion, stat al portului, stat costier sau stat de comercializare. În scopul respectivei revizuiri, Comisia a ținut seama de criteriile enumerate la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN.

         3.1.   Recurența activităților navelor de pescuit INN și a fluxurilor comerciale INN și măsurile întreprinse în această privință [articolul 31 alineatul (4) din Regulamentul INN]

               (41)

               Pe baza informațiilor obținute cu ocazia vizitelor la fața locului și a informațiilor puse la dispoziția publicului, Comisia a stabilit că cel puțin 22 de nave de pescuit au fost implicate în activități INN în perioada 2010-2015.

               (42)

               O navă de pescuit aflată sub pavilion taiwanez (Yu Fong 168) este în continuare inclusă în lista navelor INN a WCPFC deoarece a desfășurat, în 2009, activități de pescuit în ZEE a Insulelor Marshall fără permisiune și cu încălcarea măsurilor de conservare și gestionare (6). Taiwanul a explicat că nava nu mai este sub controlul său din 2009 și că singura acțiune care ar putea fi întreprinsă de autorități ar fi impunerea unei sancțiuni pentru încălcarea regulii revenirii în port. Taiwanul a explicat că a impus astfel de sancțiuni în mod repetat, dar nu a furnizat nicio informație suplimentară. În acest sens, se remarcă faptul că Legea privind pescuitul prevede pentru astfel de încălcări impunerea unei amenzi cuprinse între 3 400 și 8 500 EUR.

               (43)

               Pe baza dovezilor obținute, o navă de pescuit aflată sub pavilion taiwanez a fost arestată în 2015 în Insulele Marshall pentru pescuit ilegal și obstrucționarea activității observatorilor în domeniul pescuitului (7). Până în prezent, autoritățile taiwaneze nu au impus nicio sancțiune navei de pescuit și nici resortisanților taiwanezi implicați sau angajați în activitățile de pescuit ale acestei nave. Singura acțiune întreprinsă de autoritățile taiwaneze a fost continuarea investigației cazului și informarea Comisiei că acest caz a fost deferit instanțelor de judecată din Insulele Marshall.

               (44)

               Comisia Tonului din Oceanul Indian a raportat că douăzeci de nave aflate sub pavilion taiwanez au încălcat măsurile de conservare și gestionare ale statelor costiere din Oceanul Indian în 2013 și 2014. Aceste nave au efectuat operațiuni cu unelte de pescuit nemarcate, fără documente originale la bordul navelor sau cu documentație legată de pescuit lipsă, cu licențe de pescuit expirate, fără o autorizație de plecare a navei din ultimul port de pescuit de escală, fără o licență pentru pescuit din partea statului de pavilion, fără un sistem de monitorizare a navelor (VMS) funcțional la bord sau cu un sistem VMS defect la bord. Printre operațiunile efectuate s-au numărat și îndepărtarea înotătoarelor rechinilor și transbordări ilegale pe mare fără a declara transbordările.

               (45)

               Comisia a furnizat aceste informații Taiwanului și a solicitat autorităților taiwaneze să investigheze incidentele. Agenția pentru pescuit din Taiwan a susținut că, potrivit investigației lor preliminare, toate navele au fost autorizate în mod corespunzător să opereze în apele statelor costiere și nu au existat probleme legate de raportarea VMS sau de licențele de pescuit active. Totuși, autoritățile din Taiwan nu au explicat dacă au fost conștiente de problemele legate de statele costiere și dacă intenționează să coopereze cu statele costiere relevante în ceea ce privește activitățile acestor nave și ale căpitanilor, ofițerilor și echipajului navelor.

               (46)

               În ceea ce privește informațiile furnizate la considerentele 42, 43 și 44, Comisia consideră că Taiwanul nu și-a îndeplinit responsabilitățile în calitate de stat de pavilion de a-și împiedica flota să se angajeze în activități de pescuit INN. În acest sens, se reamintește că, în conformitate cu articolul 94 alineatul (2) litera (b) din UNCLOS, statul de pavilion trebuie să își asume jurisdicția, în conformitate cu dreptul intern, asupra navelor care arborează pavilionul său, inclusiv asupra acțiunilor căpitanilor, ale ofițerilor și ale echipajului de la bord (a se vedea articolul 5 din Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă (8)). Se remarcă faptul că statul de pavilion are obligația de a lua măsurile necesare pentru resortisanții săi în vederea conservării resurselor biologice din marea liberă sau de a coopera cu alte state în ceea ce privește luarea măsurilor respective. În plus, în conformitate cu punctele 31, 32, 33, 35 și 38 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion (9), statele de pavilion trebuie să pună în aplicare regimuri de control asupra navelor lor și trebuie să instituie un regim de executare care, printre altele, să detecteze și să întreprindă măsuri de executare și sancțiuni efective împotriva încălcării legilor, reglementărilor și măsurilor internaționale de conservare și gestionare aplicabile.

               (47)

               În conformitate cu articolul 31 alineatul (4) litera (b), Comisia a examinat, de asemenea, măsurile luate de Taiwan în ceea ce privește accesul produselor pescărești provenite din activitățile de pescuit INN pe piața sa.

               (48)

               Comisia a analizat documentația și alte informații legate de activitățile de monitorizare și de control ale Taiwanului asupra produselor provenind din activitățile de pescuit maritim și asupra produselor importate, exportate sau a produselor comercializate pe plan internațional. În urma acestei evaluări, Comisia consideră că Taiwanul nu poate asigura faptul că produsele pescărești care intră în porturile și întreprinderile sale de prelucrare nu provin din pescuitul INN. Autoritățile din Taiwan nu au putut demonstra că dispun de toate informațiile necesare pentru a atesta legalitatea importurilor și a produselor prelucrate destinate pieței Uniunii. Principalele elemente care stau la baza evaluării Comisiei sunt rezumate în continuare.

               (49)

               Vizitele din 2012 și 2015 au arătat că Taiwanul nu dispune de un sistem de trasabilitate care să poată asigura transparența deplină pe parcursul tuturor etapelor tranzacțiilor din domeniul pescuitului (capturarea, transbordarea, debarcarea, transportul, prelucrarea în fabrică, exportul și comercializarea). În 2012, Comisia a vizitat operatori și brokeri cu scopul de a evalua transparența și trasabilitatea pe piața de pescuit din Taiwan. Au fost identificate mai multe deficiențe care au fost comunicate autorităților fără nicio monitorizare ulterioară.

               (50)

               Comisia a stabilit că societățile nu încorporează în sistemele lor contabile informații referitoare la trasabilitatea tranzacțiilor din domeniul pescuitului și că nu există nicio certitudine că înregistrările din cadrul sistemelor autorităților corespund înregistrărilor din cadrul sistemelor de contabilitate și producție ale societăților. Această situație subminează fiabilitatea lanțului de trasabilitate la nivelul societăților. Situația expune, de asemenea, sistemul la un potențial abuz, întrucât permite operatorilor comerciali să declare cantități intrate mai mari decât cele reale, pe baza unor certificate de captură eronate, și să disimuleze proveniența peștelui prin aceste supraestimări. Mai mult decât atât, bazele de date electronice taiwaneze care sprijină sistemele autorităților sunt incomplete, iar documente esențiale pentru lanțul de aprovizionare, precum declarații de debarcare, jurnale de bord electronice și informații din partea porturilor desemnate, fie lipsesc în continuare, fie nu sunt înregistrate integral. Acest lucru evidențiază deficiențele sistemului de trasabilitate în ansamblu.

               (51)

               Riscul unei trasabilități deficitare este amplificat de condițiile specifice ale flotei taiwaneze. Taiwanul are un număr semnificativ de nave de pescuit de lungă distanță, și anume 468 de nave de peste 100 de tone brute (GT) și între 1 200 și 1 400 de nave de mai puțin de 100 de tone brute (GT). În plus, resortisanții taiwanezi au investit în nave de pescuit aflate sub pavilion străin și operează 238 de astfel de nave. Navele de pescuit de lungă distanță aflate sub pavilion taiwanez desfășoară activități în marea liberă și în apele statelor costiere, folosind ca bază pentru pescuit și debarcare porturi din țări terțe, așa încât nu fac decât rareori escală în porturile de origine. Produsele pescărești sunt fie transmise din zone de pescuit din marea liberă sau din ape ale statelor costiere către Taiwan în vederea prelucrării ulterioare, fie sunt expediate de la societăți de comercializare taiwaneze către țări terțe în vederea prelucrării ulterioare. Există o lipsă de cooperare între Taiwan și autoritățile din țări terțe, iar capacitatea Taiwanului de a monitoriza dimensiunea și capacitatea flotei are deficiențe semnificative. Această situație permite operatorilor și comercianților care intenționează să comită acte ilegale să opereze din Taiwan fără riscul de a fi detectați. Riscul ca navele taiwaneze să opereze încălcând normele de conservare și gestionare aplicabile și ca societăți comerciale din Taiwan să comercializeze capturi nedeclarate în vederea prelucrării este în continuare ridicat. Această situație crește riscul de a nu putea garanta că produsele din pește destinate pieței Uniunii, care provin de la pește de origine taiwaneză, nu au fost obținute din activități de pescuit INN.

               (52)

               Taiwanul nu respectă cerințele privind asigurarea de activități cuprinzătoare și eficace de monitorizare, control și supraveghere a pescuitului în conformitate cu articolul 94 din UNCLOS, cu punctul 33 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion și cu punctul 24 din Planul internațional de acțiune pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (IPOA INN (10)).

               (53)

               Autoritățile taiwaneze sunt în curs de a dezvolta sisteme de trasabilitate pentru a monitoriza și a controla în mod eficace peștele care provine de la propriile nave, precum și produsele pescărești care intră în porturile taiwaneze pentru prelucrare și exportul ulterior. Autoritățile au introdus, de asemenea, în acest an, un plan strategic pentru auditarea societăților comerciale. Totuși, până în acest moment, planul respectiv nu a fost pus în aplicare și nu au fost efectuate niciodată audituri ale societăților comerciale din domeniul pescuitului. Neefectuarea de audituri de către Agenția pentru pescuit arată că lipsește voința de a asigura transparența în cadrul lanțului de aprovizionare și faptul că nu au fost luate măsuri împotriva operatorilor implicați direct sau indirect în activități de pescuit INN, în conformitate cu punctele 72-74 din IPOA INN.

               (54)

               Articolele 11.2 și 11.3 din Codul de conduită al FAO prevăd, de asemenea, că desfășurarea comerțului internațional cu pește și produse pescărești nu ar trebui să compromită dezvoltarea durabilă a pescăriilor și ar trebui să se bazeze pe măsuri transparente, precum și pe legi, reglementări și proceduri administrative simple și cuprinzătoare. În plus, articolul 11.1.11 din Codul de conduită al FAO prevede că statele ar trebui să asigure faptul că comerțul intern și internațional de pește și produse pescărești respectă practicile solide de conservare și gestionare prin îmbunătățirea identificării originii peștelui și a produselor pescărești comercializate. IPOA INN oferă, de asemenea, orientări cu privire la măsurile convenite la nivel internațional referitoare la piață (punctele 65-76) care sprijină reducerea sau eliminarea comerțului cu pește și produse din pește provenite din pescuitul INN. Sistemele de trasabilitate analizate de Comisie (astfel cum se descrie la considerentele 48-53) demonstrează în mod clar faptul că Taiwanul nu a luat măsurile necesare îmbunătățirii transparenței piețelor sale, care ar preveni riscul ca produse INN să fie comercializate prin Taiwan sau prin intermediul societăților comerciale cu sediul în Taiwan.

               (55)

               Pentru pregătirea vizitei din 2015, Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului (EFCA) a analizat câteva sute de certificate de captură prezentate la frontierele Uniunii pentru transporturi provenind din Taiwan. Aceste certificate de captură au fost validate de autoritățile din Taiwan din domeniul pescuitului pe baza informațiilor furnizate de operatorii taiwanezi. Impactul problemelor cu sistemele de înregistrare a datelor, astfel cum au fost evidențiate mai sus, poate fi observat în neregulile enumerate mai jos (astfel cum se descrie la considerentele 56 și 57).

               (56)

               Analiza produselor capturate de navele aflate sub pavilion taiwanez a indicat următoarele neconcordanțe: certificate de captură cu date modificate sau fără toate datele necesare; incoerența informațiilor privind capturile, declarațiile căpitanului, jurnalul de bord, documentele statistice ICCAT, declarațiile de protecție a delfinilor, precum și datele și informațiile în ceea ce privește transbordarea și prelucrarea; lipsa de acces la datele privind efortul efectiv de pescuit din cadrul schemei de alocare a zilelor de pescuit pentru navele operând în Pacific; lipsa registrelor pentru licențe acordate de statele costiere; neconcordanțe privind navele de pescuit și de transport (modificări ale denumirilor navelor, nave neincluse în listele privind unitățile cu condiții sanitare aprobate la nivelul Uniunii); practici comerciale incomprehensibile (de exemplu, pește capturat în Oceanul Atlantic/Oceanul Indian, transportat în Asia, prelucrat și exportat către Uniune) și informații incomplete referitoare la declarațiile de prelucrare și la randamentele de producție relevante.

               (57)

               Comisia a furnizat autorităților taiwaneze informații detaliate referitoare la rezultatele analizei EFCA. Autoritățile au investigat problema și au prezentat răspunsuri satisfăcătoare cu privire la randamentele de producție din declarațiile de prelucrare. Ele au luat pe deplin cunoștință de probleme și au recunoscut necesitatea de a actualiza normele interne cu scopul de a soluționa problemele. Ele au raportat, de asemenea, că ar dori să coopereze cu Comisia cu privire la corectarea procedurilor lor de operare.

               (58)

               Situația descrisă la considerentul 56 subliniază riscul ca produse de pescuit prelucrate taiwaneze sau materii prime din pește taiwaneze să fie obținute din capturi direct legate de activități de pescuit INN. În plus, existența unor erori clar identificabile, astfel cum se menționează la considerentul 56, demonstrează că Taiwanul nu a cooperat cu alte state și cu organizațiile regionale de gestionare a pescuitului în vederea adoptării de măsuri corespunzătoare în materie de piață pentru a preveni, a descuraja sau a elimina pescuitul INN, astfel cum se specifică la punctele 68 și 72 din IPOA INN.

               (59)

               Informațiile descrise la considerentul 56 demonstrează că produsele prelucrate și comercializate prin intermediul Taiwanului subminează normele destinate asigurării durabilității post-capturare, așa cum sunt descrise la articolul 11 din Codul de conduită al FAO. Informațiile respective evidențiază, de asemenea, faptul că Taiwanul nu a instituit norme care să asigure o cooperare adecvată cu țările terțe în ale căror ape și porturi navele taiwaneze pescuiesc și, respectiv, efectuează debarcări, și nu a pus în aplicare măsuri care să asigure transparența și trasabilitatea produselor pe piață, în conformitate cu punctele 67-69 și 71-72 din IPOA INN, pentru a permite trasabilitatea peștelui și a produselor din pește.

               (60)

               Având în vedere situația explicată în prezenta secțiune a deciziei și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și declarațiile făcute de țară, s-a putut stabili, în conformitate cu articolul 31 alineatul (3) și cu articolul 31 alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul INN, că Taiwanul nu s-a achitat de sarcinile care îi revin în baza legislației internaționale în calitate de stat de pavilion, de stat al portului, de stat costier sau de stat de comercializare în ceea ce privește navele implicate în pescuitul INN și pescuitul INN desfășurat sau sprijinit de navele de pescuit care arborează pavilionul său sau de resortisanții săi și nu a luat suficiente măsuri pentru a preveni accesul pe piața sa al produselor pescărești provenind din pescuitul INN.

         3.2.   Nerespectarea obligațiilor legate de cooperare și de asigurarea respectării legii [articolul 31 alineatul (5) din Regulamentul INN]

               (61)

               În conformitate cu articolul 31 alineatul (5) litera (a), Comisia a analizat colaborarea sa cu Taiwanul pentru a stabili dacă acesta a cooperat în mod corespunzător răspunzând la întrebări, oferind feedback sau investigând aspectele legate de activitățile de pescuit INN și de activitățile conexe.

               (62)

               În urma vizitei din 2012, Comisia a invitat Taiwanul să coopereze cu privire la o serie de aspecte legate de gestionarea pescuitului care necesitau atenție urgentă. Acestea sunt enumerate în continuare. Cadrul juridic și administrativ pentru gestionarea pescuitului trebuia să fie actualizat prin adoptarea unei Legi revizuite privind pescuitul și a unui Cod de conduită privind INN (Plan național de acțiune privind INN) pentru a asigura transpunerea în legislația națională a legislației internaționale și regionale referitoare la gestionarea pescuitului și a recomandărilor fără caracter obligatoriu. Comisia a invitat Taiwanul să dezvolte un sistem de sancționare coerent și disuasiv sprijinit de un registru al infracțiunilor și sancțiunilor. Comisia a propus îmbunătățirea cadrului de monitorizare, control și supraveghere (MCS) pentru a asigura controlul flotei taiwaneze operând în marea liberă și în apele țărilor terțe, elaborarea de sisteme pentru jurnale de bord, raportarea capturilor și declarații de debarcare și stabilirea unor porturi desemnate și a unui plan de inspecție pentru controlul operațiunilor de pescuit, de transbordare și de debarcare. Eficacitatea și transparența certificării capturilor și sistemul de trasabilitate pentru exporturile destinate pieței Uniunii ar fi trebuit să fie îmbunătățite.

               (63)

               Taiwanul a răspuns în 2013 adoptând NPOA INN și în 2014 adoptând „NPOA – Capacitatea de pescuit”. Comisia și autoritățile taiwaneze au desfășurat un schimb de opinii în scris și au participat la videoconferințe și reuniuni cu privire la aceste documente.

               (64)

               În ceea ce privește NPOA INN, analiza Comisiei a arătat faptul că, deși ideile cuprinse în plan sunt, în principiu, corecte, calendarul pentru punerea în aplicare a acțiunilor este nejustificat de lung, acoperind acțiuni până în 2020. Ținând cont de dimensiunea flotei taiwaneze, care desfășoară activități în mai mult de 30 de țări terțe, și de faptul că navele de pescuit taiwaneze sunt furnizori majori de materii prime pentru fabricile de prelucrare și de conserve, este important ca Taiwanul să pună rapid în aplicare acțiunile prevăzute cu privire la sistemul de monitorizare, control și supraveghere și la observatori, debarcări și transbordări și să abordeze în mod eficace, în cadrul Legii privind pescuitul, problemele legate de încălcările grave și de controlul resortisanților.

               (65)

               În ceea ce privește NPOA – Capacitatea de pescuit, analiza Comisiei a arătat că acest plan nu asigură o legătură între capacitățile de control ale Taiwanului și numărul de nave taiwaneze pentru pescuit de lungă distanță. Măsurile introduse de Taiwan pentru monitorizarea flotei sale (și anume jurnalele de bord, jurnalele electronice de bord, sistemele de declarare a debarcărilor și de raportare a capturilor, porturile desemnate, inspecția și controlul debarcărilor și transbordărilor, îmbarcarea și inspecția navelor, planurile naționale de inspecție/observare și trasabilitatea) nu sunt complete, întrucât ele nu acoperă decât parțial flota pentru pescuitul de lungă distanță, sunt puse în aplicare doar parțial sau sunt în continuare în stadiul de planificare, nefiind încă dezvoltate. În plus, această politică nu are obiective cuantificabile în materie de gestionare, nu include indicații privind nivelurile efortului de pescuit, cotele, licențele, autorizațiile de pescuit pentru țări terțe, numărul de nave ale ORGP, evaluările stocurilor și obiective sau avize științifice. Nu există nicio analiză a legăturii dintre numărul de nave, numărul de licențe, volumul capturilor și resursele financiare și umane disponibile necesare pentru a controla și a monitoriza industria. Lipsesc criteriile de referință necesare realizării obiectivelor politice sau o metodologie pentru crearea unor astfel de criterii de referință. În cele din urmă, acțiunile viitoare prevăzute sunt vagi și nu oferă nicio indicație privind modul și data la care autoritățile vor pune în aplicare această politică.

               (66)

               Pe parcursul perioadei 2012-2015, Comisia a prezentat comentarii detaliate privind diferitele planuri ale Taiwanului vizând abordarea pescuitului INN și a reiterat necesitatea cooperării și a acțiunilor corective. Fără a contesta constatările Comisiei, Taiwanul a susținut în mod repetat necesitatea reflectării asupra acțiunilor și a alocării unui interval de timp suplimentar pentru punerea lor în aplicare.

               (67)

               Vizita din 2015 efectuată în Taiwan a arătat un progres neînsemnat sau niciun progres în ceea ce privește domeniile de interes evidențiate de Comisie în perioada 2012-2015 (descrise în considerentul de mai sus). Legea privind pescuitul era încă în fază de proiect, NPOA INN a fost raportat ca fiind în proces de punere în aplicare, însă în realitate măsurile descrise în această secțiune a deciziei nu fuseseră introduse efectiv și termenele erau neclare, iar documentul „NPOA - Capacitatea de pescuit” era încă un document lipsit de obiective reale, în care nu erau stabilite termene pentru punerea în aplicare. Evoluțiile din cadrul MCS au fost minime: jurnalele electronice de bord acopereau doar o parte a flotei, nu existau porturi desemnate, declarațiile de debarcare acopereau numai pescuitul în apele naționale, iar planurile de extindere în viitor la o flotă pentru pescuitul de lungă distanță și măsurile de control al transbordărilor se aflau într-o fază de dezvoltare. Raportul Comisiei din iulie 2012 detaliază diferitele probleme menționate în prezentul considerent, care sunt aceleași ca cele constate în urma recentei vizite din martie 2015. Raportul Comisiei privind misiunea din martie 2015 a prezentat din nou toate aspectele critice și a subliniat posibilele consecințe ale lipsei progreselor.

               (68)

               Din aceste motive, Comisia consideră că Taiwanul nu a abordat toate problemele identificate în perioada 2012-2015.

               (69)

               De asemenea, Taiwanul nu a adoptat un cadru juridic care să prevadă definiții ale pescuitului INN și ale încălcărilor grave, în conformitate cu Rezoluția 11/03 a IOTC (11) și cu articolul 25 alineatul (4) al Convenției WCPFC (12). Taiwanul nici nu și-a exercitat jurisdicția asupra problemelor administrative și tehnice ale propriei flote, în conformitate cu articolul 94 din UNCLOS (a se vedea și articolul 5 din Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă). În plus, Taiwanul nu a pus în aplicare dispozițiile de la punctele 31-33 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion. Mai mult decât atât, Taiwanul nu a pus în aplicare dispozițiile de la punctul 24 din IPOA INN în ceea ce privește monitorizarea, controlul și supravegherea flotei sale.

               (70)

               În ansamblu, autoritățile taiwaneze au fost cooperante și au răspuns în general rapid cererilor de informații sau solicitărilor de verificare adresate atât de statele membre, cât și de Comisie în conformitate cu articolul 17 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1005/2008. Unele probleme legate de accesul statelor membre la informații legate de datele VMS privind navele aflate sub pavilion taiwanez au fost soluționate grație intervenției Comisiei. Totuși, acuratețea răspunsurilor autorităților taiwaneze a fost subminată de deficiențele sistemelor lor de trasabilitate, astfel cum se evidențiază în secțiunea 3.1 din prezenta decizie.

               (71)

               În conformitate cu articolul 31 alineatul (5) litera (b), Comisia a analizat și măsurile de executare existente pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului INN în Taiwan.

               (72)

               În cursul perioadei 2012-2015, Comisia a subliniat necesitatea ca Taiwanul să promulge o nouă lege privind pescuitul. Legea în vigoare nu definește în mod clar domeniul de aplicare și încălcările grave și nu include nicio dispoziție referitoare la considerarea unei încălcări ca având circumstanțe agravante în cazul infracțiunilor repetate. Nivelul actual al amenzilor prevăzute de lege nu este suficient pentru a priva navele comerciale mari de beneficiile rezultate din potențialele activități ilegale (amenzile maxime sunt stabilite la aproximativ 9 000 EUR). Sancțiunile, în forma lor actuală, nu acoperă un domeniu de aplicare suficient de larg și nici nu sunt suficient de severe pentru a avea un efect disuasiv. În plus, nu există dispoziții legislative specifice în ceea ce privește resortisanții care susțin sau sunt implicați în activități de pescuit INN. Ordonanța privind investițiile taiwaneze în operarea de nave de pescuit aflate sub pavilion străin include o serie de dispoziții facultative privind sancționarea, alături de sancțiuni pentru disimularea provenienței peștelui și pentru operarea de nave de pescuit aflate sub pavilion străin cu încălcarea normelor stabilite de statul de pavilion. Totuși, sancțiunile monetare prevăzute nu sunt obligatorii și nu este clar dacă sunt aplicate în cazul în care alte țări au impus, pentru aceeași încălcare, amenzi insuficient de severe resortisanților taiwanezi.

               (73)

               În cele din urmă, nu există un cadru juridic clar privind transpunerea măsurilor de conservare și gestionare ale organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului. Autoritățile taiwaneze au confirmat faptul că respectivul cadru juridic trebuie să fie revizuit pentru a aborda problemele menționate anterior. Taiwanul a indicat, de asemenea, că este pe deplin angajat în asigurarea faptului că navele sale de pescuit care au comis încălcări și care au fost sancționate insuficient de sever de către statele costiere pentru încălcările comise vor primi sancțiuni suplimentare în Taiwan. Autoritățile taiwaneze au anunțat că o nouă lege privind pescuitul va fi finalizată până la sfârșitul anului 2014. Totuși, până în prezent respectiva lege nu a fost finalizată. Taiwanul nu își respectă obligațiile de a impune măsuri eficace de executare în conformitate cu articolul 94 din UNCLOS (a se vedea, de asemenea, articolul 5 din Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă). În plus, Taiwanul nu respectă punctele 31-33, 35 și 38 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion și nu a demonstrat că a instituit un regim adecvat de sancțiuni pentru a combate pescuitul INN, astfel cum se recomandă la punctul 21 din IPOA INN, și nici nu a demonstrat că a adoptat măsuri privind resortisanții care fac obiectul jurisdicției taiwaneze și care susțin sau sunt implicați în activități de pescuit INN, astfel cum se recomandă la punctul 18 din IPOA INN.

               (74)

               Capacitățile de monitorizare, control și supraveghere ale Taiwanului nu sunt suficient de dezvoltate. Nu există un plan național de inspecție care să asigure o politică coerentă privind supravegherea și monitorizarea operațiunilor flotei sale. Măsurile și instrumentele specifice de monitorizare, control și supraveghere sunt încă deficitare, astfel cum se explică la considerentele 65 și 67, fapt ce subminează capacitatea măsurilor de executare taiwaneze de a preveni, a descuraja și a elimina pescuitul INN. Potrivit informațiilor disponibile, Taiwanul acoperă doar 60 % din flota sa de lungă distanță de peste 100 de tone brute (GT) care desfășoară activități în afara apelor taiwaneze, incluzând toate navele cu plasă-pungă existente. Taiwanul colaborează cu peste 30 de țări privind stabilirea porturilor desemnate, însă nu dispune în prezent de dispoziții operaționale. Începând cu septembrie 2014, Taiwanul a instituit un nou sistem de declarare a debarcărilor și se află în curs de a moderniza acest sistem prin adoptarea unor noi dispoziții juridice. Cu toate acestea, noul sistem de declarare a debarcărilor încă nu acoperă toate tipurile de nave din cadrul flotei de lungă distanță. În cele din urmă, Taiwanul încă depune eforturi pentru dezvoltarea unui sistem eficace de control al transbordărilor efectuate de navele din cadrul flotei sale de lungă distanță.

               (75)

               Lipsa unui sistem eficace de monitorizare, control și supraveghere demonstrează incapacitatea de a monitoriza operațiunile de pescuit pe mare și subminează capacitatea Agenției pentru pescuit de a asigura în mod efectiv respectarea normelor aplicabile diferitelor zone maritime vizate. Acest lucru, combinat cu lipsa unei cooperări eficace cu țările terțe în ceea ce privește porturile desemnate și transbordările, exacerbează riscul ca navele taiwaneze să desfășoare activități de pescuit INN. Prin urmare, Comisia consideră că Taiwanul nu asigură un sistem cuprinzător și eficace de monitorizare, control și supraveghere pentru navele de pescuit aflate sub pavilionul său. Faptul că Taiwanul nu a pus în aplicare un sistem eficace de monitorizare, control și supraveghere afectează în mod negativ conformitatea sa cu articolul 94 UNCLOS (a se vedea, de asemenea, articolul 5 din Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă). Acest lucru constituie, de asemenea, o nerespectare a recomandărilor de la punctul 33 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion și de la punctul 24 din IPOA INN.

               (76)

               Comisia constată că, pe baza informațiilor rezultate din misiunile Comisiei din 2012 și 2015 și a discuțiilor cu autoritățile taiwaneze din perioada 2012-2015, nu se poate considera că autoritățile taiwaneze nu dispun de resurse financiare, ci mai degrabă că nu dispun de mediul juridic și administrativ necesar pentru a asigura îndeplinirea eficientă și eficace a sarcinilor care revin Taiwanului în calitate de stat de pavilion, de stat al portului și de stat de comercializare.

               (77)

               Se remarcă faptul că Taiwanul, ca urmare a statutului său politic, nu este un membru al Organizației Națiunilor Unite (ONU). Potrivit statisticilor privind indicele dezvoltării umane al Organizației Națiunilor Unite (IDU) colectate de Taiwan utilizând metodologia ONU, Taiwanul este considerat o țară cu un grad înalt de dezvoltare umană (fiind clasat pe locul 21 din 188 de țări) (13).

               (78)

               Luând în considerare aceste elemente, Comisia consideră că Taiwanului nu îi lipsesc resursele financiare pentru a-și îndeplini sarcinile care îi revin în calitate de stat de pavilion, de stat al portului și de stat de comercializare, ci că îi lipsesc mai degrabă instrumentele juridice și administrative necesare pentru a asigura o îndeplinire eficientă și eficace a sarcinilor sale.

               (79)

               Având în vedere situația explicată în prezenta secțiune și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și a tuturor declarațiilor transmise de Taiwan, s-a putut stabili că, în conformitate cu articolul 31 alineatele (3) și (5) din Regulamentul INN, Taiwanul nu și-a îndeplinit sarcinile care îi revin în temeiul dreptului internațional în ceea ce privește eforturile de cooperare și de asigurare a respectării legii.

         3.3.   Nerespectarea obligațiilor de punere în aplicare a normelor internaționale [articolul 31 alineatul (6) din Regulamentul INN]

               (80)

               Taiwanul nu a semnat și nu a ratificat niciunul dintre acordurile internaționale care reglementează în mod special pescuitul. Astfel cum se explică la considerentul 36, se consideră că Taiwanul intră, în ceea ce privește navele sale de pescuit care desfășoară activități de pescuit INN, sub incidența normelor preexistente de drept cutumiar, precum și a obligației de diligență. Taiwanul este parte contractantă la CCSBT, SPRFMO și NPFC și parte cooperantă necontractantă la WCPFC, CITT și ICCAT. În plus, Taiwanul este expert invitat la IOTC.

               (81)

               În conformitate cu articolul 31 alineatul (6) litera (b), Comisia a analizat toate informațiile referitoare la statutul Taiwanului ca parte contractantă la CCSBT, SPRFMO și NPFC, ca parte cooperantă necontractantă la WCPFC, CITT și ICCAT și ca expert invitat la IOTC.

               (82)

               Comisia a analizat, de asemenea, toate informațiile considerate relevante cu privire la angajamentul asumat de Taiwan de a aplica măsurile de conservare și gestionare adoptate de WCPFC, CITT, ICCAT, CCSBT, SPRFMO și IOTC.

               (83)

               Potrivit informațiilor obținute din Raportul de conformitate al IOTC privind Taiwan, publicat la 23 martie 2015 (14), au fost constatate mai multe încălcări repetate în 2014. În special, potrivit informațiilor disponibile, Taiwanul nu a furnizat toate informațiile obligatorii conform standardului IOTC privind lista de nave de pescuit ton tropical în cursul anului 2006, încălcând astfel Rezoluția 12/11 a IOTC. Taiwanul nu a furnizat toate informațiile obligatorii conform standardului IOTC privind lista de nave de pescuit pește-spadă și ton alb în cursul anului 2007, încălcând astfel Rezoluția 12/11 a IOTC. Taiwanul nu a furnizat toate informațiile obligatorii conform standardului IOTC privind lista de nave autorizate cu o lungime totală de 24 de metri sau mai mult, încălcând astfel Rezoluția 14/04 a IOTC. Taiwanul nu a raportat frecvența dimensiunilor pentru pescuitul cu paragate conform standardului IOTC, încălcând astfel Rezoluția 10/02. Nu a raportat frecvența dimensiunii exemplarelor de rechini conform standardului IOTC, încălcând astfel Rezoluția 05/05. Nu a prezentat raportul observatorului, încălcând astfel Rezoluția 11/04. În plus, Taiwanul nu a furnizat raportul privind rezumatul VMS, încălcând astfel Rezoluția 12/13, nu a pus în aplicare marcarea uneltelor de pescuit pasive, încălcând astfel Rezoluția 13/02, și nu a furnizat un raport detaliat privind transbordările în port, încălcând astfel Rezoluția 12/05. În plus, s-a stabilit că Taiwanul nu a respectat Rezoluția 14/06 a IOTC.

               (84)

               Din aceste motive, Taiwanul a fost identificat de către IOTC drept contravenient recurent în 2014, patruzeci și opt de toniere cu paragate de dimensiuni mari (LSTLV) din cadrul flotei sale fiind înregistrate cu încălcări repetate ale obligațiilor în 2014 și treizeci și opt dintre acestea fiind înregistrate cu posibile infracțiuni și în 2013 (15).

               (85)

               De asemenea, s-a stabilit că Taiwanul încă mai trebuie să abordeze problemele legate de cazul în care au fost implicați o navă taiwaneză și un resortisant al Taiwanului, care au fost identificate ca desfășurând activități de pescuit INN în 2013 (a se vedea considerentul 86).

               (86)

               Potrivit informațiilor obținute din Raportul de conformitate al IOTC privind Taiwan, publicat la 26 aprilie 2014 (16), se reamintește că IOTC a constatat faptul că Taiwanul nu s-a conformat Rezoluției 12/05 a IOTC. Mai exact, Taiwanul a fost identificat de către IOTC drept contravenient recurent în 2013, întrucât o sută și două toniere cu paragate de dimensiuni mari din cadrul flotei sale sunt înregistrate cu încălcări repetate ale obligațiilor în 2013 și treizeci și patru dintre acestea sunt înregistrate cu posibile infracțiuni și în 2012. În plus, Taiwanul nu a furnizat dovezi că au fost efectuate investigații adecvate și că au fost impuse sancțiuni de o severitate adecvată cu privire la o navă (cu denumirea „MAN YIH FENG”) inclusă pe lista INN provizorie a IOTC (17).

               (87)

               În urma vizitei din 2015, Taiwanul a comunicat Comisiei că recunoaște importanța problemelor legate de transbordările navelor de pescuit de dimensiuni mari și a explicat că a luat măsuri pentru a interzice transbordările, pentru a asigura că navele dispun de licențe de pescuit valabile și pentru a distribui navelor noi jurnale de bord. De asemenea, Taiwanul a recunoscut necesitatea de a lua măsuri privind aspectele referitoare la datele privind dimensiunea rechinilor, raportul observatorului, marcarea uneltelor de pescuit pasive și raportul detaliat privind transbordarea în port.

               (88)

               Problemele Taiwanului în ceea ce privește IOTC sunt exacerbate de faptul că Taiwanul dispune de o flotă mare de pescuit de lungă distanță și, potrivit estimărilor, 73 % dintre transbordările pe mare din zona IOTC sunt efectuate de nave taiwaneze (18).

               (89)

               Problemele de conformitate ale Taiwanului cu IOTC demonstrează faptul că Taiwanul nu și-a îndeplinit obligațiile în calitate de stat de pavilion prevăzute la articolul 94 din UNCLOS (a se vedea, de asemenea, articolul 5 din Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă). În plus, Taiwanul nu respectă, în consecință, recomandările de la punctele 31-33, 35 și 38 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion și de la punctul 24 din IPOA INN.

               (90)

               De asemenea, Comisia a analizat informațiile puse la dispoziție de ICCAT cu privire la respectarea de către Taiwan a normelor ICCAT și a obligațiilor în materie de monitorizare, control și supraveghere. În acest scop, Comisia a utilizat tabelele ICCAT referitoare la potențialele cazuri de neconformitate rezultate din programele regionale de observare ale ICCAT, detectate în timpul observațiilor realizate de observatorii regionali ai ICCAT (19).

               (91)

               Informațiile pentru 2014 puse la dispoziție de ICCAT au arătat că navele taiwaneze nu au prezentat observatorilor ICCAT autorizații valabile de transbordare și versiuni actualizate ale declarațiilor de transbordare (au fost utilizate versiuni anterioare, care nu au inclus ultimele modificări, precum introducerea unei trimiteri la stoc și zonă). În plus, navele taiwaneze nu au prezentat autorizații valabile de pescuit pentru zona ICCAT și au fost identificate numeroase cazuri de neconformitate legate de jurnalele de bord, precum jurnale de bord nelegate (care încalcă recomandarea 03-13) și foi de jurnal de bord nenumerotate (care încalcă recomandarea 11-01 a ICCAT, anexa 1). În plus, au fost detectate și cazuri de neconformitate cu obligațiile legate de marcare și de sistemul VMS și neconcordanțe în raportarea de informații către observatorii ICCAT.

               (92)

               De asemenea, se reamintește faptul că ICCAT a adresat Taiwanului în 2014 o scrisoare în care și-a exprimat îngrijorarea (20) cu privire la posibilele transbordări pe mare și la posibilele activități de pescuit INN ale resortisanților din Taiwan, în special în ceea ce privește controlul asupra capturilor și neregulile dintre declarațiile de captură și totalul de capturi raportate.

               (93)

               În urma vizitei din 2015, Taiwanul a susținut că a fost în deplină conformitate cu normele ICCAT în perioada 2007-2012 și în 2014. În ceea ce privește problemele de conformitate recunoscute din anul 2013, Taiwanul a afirmat că a luat toate măsurile necesare pentru a aborda problemele legate de ICCAT și, în consecință, nu au fost luate măsuri de către ICCAT.

               (94)

               În ceea ce privește WCPFC, se remarcă faptul că autoritățile taiwaneze și Comisia au discutat, în cursul misiunii din 2015, conformitatea Taiwanului cu măsurile de conservare și gestionare (CMM – „conservation and management measures”) adoptate de această organizație regională.

               (95)

               Taiwanul a declarat Comisiei că a integrat Convenția WCPFC și măsurile de conservare și gestionare ale WCPFC în sistemul său juridic național și că a depus eforturi pentru soluționarea unui număr de probleme de neconformitate constatate cu privire la măsurile de conservare și gestionare ale WCPFC.

               (96)

               Trebuie remarcat și faptul că cel de al 10-lea comitet științific al WCPFC a ridicat problema lacunelor datelor privind flota taiwaneză de nave cu plasă-pungă și a solicitat Taiwanului să pună la dispoziția celui de al 11-lea comitet științific un document în care să descrie metodologia utilizată pentru a estima capturile de specii de ton din cadrul datelor lor agregate referitoare la pescuitul cu plasă-pungă furnizate WCPFC (21).

               (97)

               Informațiile puse la dispoziție de SPRFMO (22) demonstrează că, în ceea ce privește anul 2014, Taiwanul nu a respectat standardele privind culegerea, raportarea, verificarea și schimbul de date [CMM 2.02 (1e)] și nu a respectat pe deplin cerințele privind datele referitoare la debarcări și transbordări [CMM 2.02 (1d)].

               (98)

               În urma vizitei din 2015, Taiwanul a declarat Comisiei că a fost obligat să furnizeze date de sinteză în cadrul CMM 2.02 (1e) din cauza constrângerilor naționale legate de protecția datelor. De asemenea, Taiwanul a explicat că neconformitatea sa cu CMM 2.02 (1d) a fost doar parțială.

               (99)

               Problemele de conformitate ale Taiwanului cu WCPFC și SPRFMO demonstrează că Taiwanul nu și-a îndeplinit obligațiile în calitate de stat de pavilion prevăzute la articolul 94 din UNCLOS (a se vedea, de asemenea, articolul 5 din Convenția de la Geneva din 1958 privind marea liberă). În plus, Taiwanul nu a respectat recomandările de la punctele 31-33, 35 și 38 din Orientările voluntare ale FAO privind performanța statului de pavilion și de la punctul 24 din IPOA INN.

               (100)

               Având în vedere situația explicată în prezenta secțiune a deciziei și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și toate declarațiile transmise de această țară, s-a putut stabili, în conformitate cu articolul 31 alineatele (3) și (6) din Regulamentul INN, că Taiwanul nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dreptului internațional cu privire la normele, reglementările și măsurile internaționale în materie de conservare și gestionare.

         3.4.   Constrângeri specifice țărilor în curs de dezvoltare [articolul 31 alineatul (7) din Regulamentul INN]

               (101)

               Se reamintește faptul că Taiwanul, ca urmare a statutului său politic, nu este un membru al Organizației Națiunilor Unite. Potrivit statisticilor privind indicele dezvoltării umane al Organizației Națiunilor Unite (IDU) colectate de Taiwan utilizând metodologia ONU, Taiwanul este considerat o țară cu un grad înalt de dezvoltare umană (fiind clasat pe locul 21 din 188 de țări) (23).

               (102)

               Ar trebui remarcat faptul că notificarea Taiwanului ca stat de pavilion a fost acceptată de Comisie în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul INN începând cu 28 ianuarie 2010. Taiwanul a confirmat că, în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul INN, dispune de mecanisme naționale instituite pentru punerea în aplicare, controlul și asigurarea respectării legilor, a reglementărilor și a măsurilor de conservare și gestionare care trebuie respectate de către navele sale de pescuit.

               (103)

               Luând în considerare poziția menționată mai sus în clasamentul bazat pe indicele IDU și observațiile din cursul vizitelor efectuate în perioada 2012-2015, nicio dovadă nu sugerează faptul că neîndeplinirea de către Taiwan a sarcinilor care îi revin în temeiul dreptului internațional este rezultatul unui nivel scăzut de dezvoltare. Nu există dovezi concrete care să coreleze deficiențele activităților de monitorizare, control și supraveghere a pescuitului cu un grad insuficient de dezvoltare a capacității și a infrastructurii. Taiwanul nu a susținut niciodată că anumite constrângeri legate de dezvoltare îi afectează capacitatea de a asigura un sistem solid de monitorizare, control și supraveghere (MCS) și nu a solicitat niciodată sprijin din partea Uniunii.

               (104)

               Având în vedere situația explicată în prezenta secțiune și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și a tuturor declarațiilor transmise de această țară, s-a putut stabili că, în conformitate cu articolul 31 alineatul (7) din Regulamentul INN, stadiul de dezvoltare și performanța generală a Taiwanului în ceea ce privește gestionarea activităților de pescuit nu sunt afectate de nivelul său de dezvoltare.

         4.   CONCLUZIE PRIVIND POSIBILITATEA IDENTIFICĂRII CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ

               (105)

               Având în vedere concluziile la care s-a ajuns cu privire la faptul că Taiwanul nu și-a îndeplinit sarcinile care îi revin în temeiul dreptului internațional în calitate de stat de pavilion, de stat al portului, de stat costier sau de stat de comercializare și nu a luat măsuri pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului INN, în conformitate cu articolul 32 din Regulamentul INN, această țară ar trebui să fie notificată cu privire la posibilitatea de a fi identificată de către Comisie ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului INN.

               (106)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (1) din Regulamentul INN, Comisia ar trebui să notifice Taiwanul cu privire la posibilitatea de a fi identificat ca țară terță necooperantă. De asemenea, Comisia ar trebui să întreprindă toate demersurile prevăzute la articolul 32 din Regulamentul INN în ceea ce privește Taiwanul. În interesul unei bune administrări, ar trebui să se stabilească un termen în care această țară să poată răspunde în scris la notificare și să rectifice situația.

               (107)

               În afară de aceasta, ar trebui să se precizeze faptul că notificarea Taiwanului cu privire la posibilitatea de a fi identificat ca țară necooperantă nu exclude și nici nu conduce automat la vreo acțiune ulterioară întreprinsă de Comisie sau de Consiliu în vederea identificării și stabilirii unei liste a țărilor necooperante.

         DECIDE:
   Articol unic
   Taiwanul este notificat cu privire la posibilitatea de a fi identificat de Comisie ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat.

      Adoptată la Bruxelles, 1 octombrie 2015.

            Pentru Comisie

         Karmenu VELLA

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 286, 29.10.2008, p. 1.

      (2)  Teritoriul vamal distinct Taiwan, Penghu, Kinmen și Matsu (Taipeiul Chinez).

      (3)  Termenii „stat” și „țară” cu privire la entitatea de pescuit Taiwan sunt utilizați exclusiv în contextul Regulamentului INN.

      (4)  Informații obținute de la adresa:
   https://treaties.un.org/pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XXI-2&chapter=21&lang=en#1
   https://treaties.un.org/pages/HistoricalInfo.aspx#China

      (5)  Informații obținute de la adresa:
   https://treaties.un.org/pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XXI-1&chapter=21&lang=en
   https://treaties.un.org/pages/HistoricalInfo.aspx#China

      (6)  A se vedea Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 137/2014 al Comisiei din 12 februarie 2014 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 468/2010 de stabilire a listei UE a navelor care practică activități de pescuit ilicite, nedeclarate și nereglementate (JO L 43, 13.2.2014, p. 47).

      (7)  Informații disponibile la adresa: http://www.radionz.co.nz/international/pacific-news/266070/arrests-in-marshalls-over-illegal-fishing

      (8)  Informații disponibile la adresa: http://legal.un.org/ilc/texts/instruments/english/conventions/8_1_1958_high_seas.pdf

      (9)  Orientările voluntare privind performanța statului de pavilion, 2014, disponibile la adresa: http://www.fao.org/3/a-mk052e.pdf

      (10)  Planul internațional de acțiune pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, 2001.

      (11)  Rezoluția 11/03 a IOTC, disponibilă la adresa: http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/compliance/cmm/iotc_cmm_11-03_en.pdf

      (12)  Convenția WCPFC, disponibilă la adresa: https://www.wcpfc.int/system/files/text.pdf

      (13)  http://eng.stat.gov.tw/ct.asp?xItem=25280&ctNode=6032&mp=5

      (14)  Raportul de conformitate al IOTC privind Taiwan, nr. doc. IOTC-2015-CoC12-CR36, 23 martie 2015.

      (15)  IOTC, nr. doc. IOTC-2015-CoC12-08c Add_1, 27 martie 2015.

      (16)  IOTC, nr. doc. IOTC-2014-CoC11-08c Add_1, 26 aprilie 2014.

      (17)  Raportul celei de a unsprezecea sesiuni a Comitetului pentru controlul conformității, Colombo, Sri Lanka, 26-28 mai 2014, pp. 14-15.

      (18)  Informații disponibile la adresa:
   http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/2015/03/IOTC-2015-CoC12-04bE_-_IOTC_ROP_-_Contractors_Report.pdf

      (19)  Programe regionale de observare ale ICCAT și reacții, 5 noiembrie 2014, COC-305/2014, pp. 33-49.

      (20)  Scrisoare de exprimare a îngrijorării din 13 februarie 2014.

      (21)  Raport de sinteză al Comitetului științific al WCPFC, cea de a zecea sesiune ordinară, punctul 82.

      (22)  Evaluarea conformității membrilor și CNCP, cea de a 2-a reuniune a Comitetului tehnic și pentru controlul conformității, Auckland, Noua Zeelandă, 30-31 ianuarie 2015.

      (23)  http://eng.stat.gov.tw/ct.asp?xItem=25280&ctNode=6032&mp=5


title: Decizia Consiliului din 2 decembrie 2013 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 358/5

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 2 decembrie 2013
   de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă
   2013/C 358/05
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1365/75 al Consiliului din 26 mai 1975 privind constituirea Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (1) în special articolul 6,
   având în vedere listele de candidaturi transmise Consiliului de guvernele statelor membre și de organizațiile lucrătorilor și organizațiile angajatorilor,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 22 noiembrie 2010 (2), 7 martie 2011 (3), 12 iulie 2011 (4), 20 septembrie 2011 (5) și 29 octombrie 2012 (6), Consiliul a numit membrii și membrii supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada 1 decembrie 2010-30 noiembrie 2013.

               (2)

               Membrii și supleanții din cadrul Consiliului de conducere, reprezentând guvernele statelor membre, organizațiile lucrătorilor și organizațiile angajatorilor, ar trebui să fie numiți pe o perioadă de trei ani.

               (3)

               Comisia își numește reprezentanții proprii în Consiliul de conducere,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie, următoarele persoane sunt numite în calitate de membri și de supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada 1 decembrie 2013-30 noiembrie 2016:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Belgia

               domnul Michel DE GOLS

               domnul Alain PIETTE

               Bulgaria

               doamna Teodora TODOROVA

               domnul Iskren ANGELOV

               Republica Cehă

               domnul Vlastimil VÁŇA

               doamna Veronika ŽIDLÍKOVÁ

               Danemarca

               doamna Lone HENRIKSEN

               doamna Lis WITSØ-LUND

               Germania

               domnul Andreas HORST

               domnul Sebastian JOBELIUS

               Estonia

               doamna Eva PÕLDIS

               doamna Ester RÜNKLA

               Irlanda

               domnul Paul CULLEN

               doamna Mary O’SULLIVAN

               Grecia

               doamna Stamatia PISIMISI

               domnul Ioannis KONSTANTAKOPOULOS

               Croația

               doamna Narcisa MANOJLOVIĆ

               doamna Olivera FIŠEKOVIĆ

               Spania

               doamna Paloma GARCÍA GARCÍA

               domnul José Ignacio MARTÍN FERNÁNDEZ

               Franța

               doamna Valérie DELAHAYE-GUILLOCHEAU

               doamna Marie-Soline CHOMEL

               Italia

               doamna Aviana Maria Teresa BULGARELLI

               doamna Carla ANTONUCCI

               Cipru

               domnul Andreas MYLONAS

               domnul Orestis MESSIOS

               Letonia

               doamna Ineta TĀRE

               Dna Ineta VJAKSE

               Lituania

               doamna Rita SKREBIŠKIENĖ

               domnul Evaldas BACEVIČIUS

               Luxemburg

               doamna Nadine WELTER

               domnul Gary TUNSCH

               Ungaria

               Malta

               domnul Roderick MIZZI

               domnul Anthony AZZOPARDI

               Țările de Jos

               domnul Roel GANS

               domnul Martin BLOMSMA

               Austria

               doamna Stephanie MATTES

               doamna Petra PENCS

               Polonia

               domnul Jerzy CIECHAŃSKI

               doamna Joanna MACIEJEWSKA

               Portugalia

               domnul Manuel MADURO ROXO

               doamna Isilda FERNANDES

               România

               domnul Alexandru ALEXE

               doamna Liliana Ramona MOȘTENESCU

               Slovenia

               doamna Vladka KOMEL

               domnul Andraž BOBOVNIK

               Slovacia

               doamna Silvia GREGORCOVÁ

               Finlanda

               domnul Antti NÄRHINEN

               doamna Maija LYLY-YRJÄNÄINEN

               Suedia

               domnul Hannes KANTELIUS

               domnul Håkan NYMAN

               Regatul Unit

               domnul Ciaran DEVLIN

               doamna Shyamala BALENDRA

   II.   REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR LUCRĂTORILOR

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Belgia

               domnul Herman FONCK

               domnul François PHILIPS

               Bulgaria

               domnul Ivan KOKALOV

               domnul Vesselin MITOV

               Republica Cehă

               doamna Hana MÁLKOVÁ

               domnul Tomáš PAVELKA

               Danemarca

               domnul Jan KAHR FREDERIKSEN

               doamna Heidi RØNNE MØLLER

               Germania

               doamna Marika HÖHN

               doamna Ghazaleh NAZZIBI

               Estonia

               domnul Kalle KALDA

               doamna Kadi ALATALU

               Irlanda

               doamna Sally Anne KINAHAN

               domnul Peter RIGNEY

               Grecia

               domnul Panagiotis SYRIOPOULOS

               domnul Panagiotis KORDATOS

               Croația

               doamna Marija HANŽEVAČKI

               doamna Dijana ŠOBOTA

               Spania

               doamna Antonia RAMOS YUSTE

               domnul Ramon BAEZA

               Franța

               domnul Emmanuel COUVREUR

               domnul Rafaël NEDZYNSKI

               Italia

               domnul Fausto DURANTE

               doamna Cinzia DEL RIO

               Cipru

               domnul Nicolaos EPISTITHIOU

               Letonia

               doamna Ruta PORNIECE

               Lituania

               doamna Kristina KRUPAVIČIENĖ

               doamna Danute ŠLIONSKIENĖ

               Luxemburg

               doamna Véronique EISCHEN

               domnul Vincent JACQUET

               Ungaria

               doamna Melinda KELEMEN

               doamna Erzsébet HANTI

               Malta

               Țările de Jos

               domnul Erik PENTENGA

               doamna Sonja BALJEU

               Austria

               doamna Dinah DJALINOUS-GLATZ

               domnul Adi BUXBAUM

               Polonia

               domnul Bogdan OLSZEWSKI

               domnul Piotr OSTROWSKI

               Portugalia

               domnulArmando da COSTA FARIAS

               domnul Vítor Manuel VICENTE COELHO

               România

               domnul Adrian MARIN

               doamna Luminița VINTILĂ

               Slovenia

               domnul Pavle VRHOVEC

               doamna Maja KONJAR

               Slovacia

               domnul Erik MACÁK

               Finlanda

               domnul Juha ANTILA

               doamna Leila KURKI

               Suedia

               domnul Mats ESSEMYR

               domnul Sten GELLERSTEDT

               Regatul Unit

               domnul Paul SELLERS

               doamna Elena CRASTA

   III.   REPREZENTANȚI AI ANGAJATORILOR

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Belgia

               domnul Kris DE MEESTER

               domnul Roland WAEYAERT

               Bulgaria

               domnul Dimiter BRANKOV

               domnul Nikola ZIKATANOV

               Republica Cehă

               doamna Vladimíra DRBALOVÁ

               doamna Pavla BŘEČKOVÁ

               Danemarca

               doamna Karen ROIY

               doamna Berit TOFT FIHL

               Germania

               domnul Lutz MÜHL

               doamna Renate HORNUNG-DRAUS

               Estonia

               doamna Eve PÄÄRENDSON

               doamna Marika MERILAI

               Irlanda

               domnul Brendan McGINTY

               domnul Eamonn McCOY

               Grecia

               doamna Rena BARDANI

               doamna Ekaterini DASKALAKI

               Croația

               domnul Davor MAJETIC

               domnul Nenad SEIFERT

               Spania

               domnul Miguel CANALES GUTIÉRREZ

               domnul Javier BLASCO de LUNA

               Franța

               domnul Emmanuel JAHAN

               Italia

               doamna Stefania ROSSI

               doamna Paola ASTORRI

               Cipru

               doamna Lena PANAYIOTOU

               domnul Polyvios POLYVIOU

               Letonia

               doamna Ilona KIUKUCĀNE

               doamna Anita LĪCE

               Lituania

               Luxemburg

               domnul Fabio STUPICI

               doamna Magalie LYSIAK

               Ungaria

               domnul Antal CSUPORT

               doamna Adrienn BALINT

               Malta

               domnul Martin BORG

               Țările de Jos

               domnul W.M.J.M. VAN MIERLO

               domnul Gerard A. M. VAN DER GRIND

               Austria

               doamna Katharina LINDNER

               doamna Heidrun MAIER-DE-KRUIJFF

               Polonia

               doamna Anna KWIATKIEWICZ

               Portugalia

               domnul Marcelino Peralta PENA COSTA

               domnul António VERGUEIRO

               România

               domnul Doru Claudian FRUNZULICĂ

               domnul Ștefan RĂDEANU

               Slovenia

               doamna Tatjana PAJNKIHAR

               domnul Igor ANTAUER

               Slovacia

               domnul Martin HOŠTÁK

               Finlanda

               doamna Jenni RUOKONEN

               doamna Minna ETU-SEPPÄLÄ

               Suedia

               domnul Sverker RUDEBERG

               domnul Niklas BECKMAN

               Regatul Unit

               domnul Neil CARBERRY

               domnul Rob WALL

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și supleanții încă nenominalizați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 2 decembrie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. GUSTAS

      (1)  JO L 139, 30.5.1975, p. 1.

      (2)  JO C 322, 27.11.2010, p. 8.

      (3)  JO C 83, 17.3.2011, p. 4.

      (4)  JO C 208, 14.7.2011, p. 3.

      (5)  JO C 278, 22.9.2011, p. 2.

      (6)  JO C 334, 31.10.2012, p. 2.


title: Decizia Consiliului din 21 februarie 1994 de aderare a Comunității la Convenția privind protecția mediului marin din regiunea Mării Baltice (Convenția de la Helsinki din 1974)

text:
               15/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               63

         31994D0156

               L 073/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 21 februarie 1994
   de aderare a Comunității la Convenția privind protecția mediului marin din regiunea Mării Baltice (Convenția de la Helsinki din 1974)
   (94/156/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 130s alineatul (1), coroborat cu articolul 228 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
   întrucât, în conformitate cu articolul 130r din tratat, politica comunitară privind mediul trebuie să contribuie la îndeplinirea următoarelor obiective: conservarea, protecția și îmbunătățirea calității mediului, protejarea sănătății umane și utilizarea prudentă și rațională a resurselor naturale; întrucât, mai mult, Comunitatea și statele membre cooperează, în cadrul competențelor ce le revin, cu țări terțe și organizații internaționale relevante;
   întrucât Comunitatea adoptă măsuri în domeniul vizat de Convenția privind protecția mediului marin din regiunea Mării Baltice (Convenția de la Helsinki din 1974) și ar trebui să acționeze la nivel internațional în aceste domenii;
   întrucât, din 19 februarie 1991, Comisia a participat în calitate de observator la întrunirile Comisiei pentru protecția mediului marin baltic;
   întrucât Comisia a participat, de asemenea, la întâlnirile grupului adhoc instituit pentru a revizui Convenția privind protecția mediului marin din regiunea Mării Baltice;
   întrucât Convenția privind protecția mediului marin din regiunea Mării Baltice a fost modificată pentru a permite aderarea Comunității,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Comunitatea Europeană aderă la Convenția privind protecția mediului marin din regiunea Mării Baltice (Convenția de la Helsinki din 1974).
   Textul convenției se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să depună instrumentul de aderare în conformitate cu articolul 26 din convenție.

      Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 1994.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Th. PANGALOS

      (1)  JO C 222, 18.8.1993, p. 13.

      (2)  JO C 315, 22.11.1993.

      (3)  JO C 34, 2.2.1994, p. 5.


title: 2014/638/UE: Decizia Consiliului European din 30 august 2014 de alegere a președintelui Consiliului European

text:
               2.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 262/5

         DECIZIA CONSILIULUI EUROPEAN
   din 30 august 2014
   de alegere a președintelui Consiliului European

      (2014/638/UE)

   CONSILIUL EUROPEAN,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 15 alineatul (5),
   întrucât:

               (1)

               La 30 noiembrie 2014 se va încheia mandatul actualului președinte al Consiliului European, dl Herman VAN ROMPUY.

               (2)

               Prin urmare, ar trebui ales un nou președinte al Consiliului European,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Dl Donald TUSK este ales prin prezenta decizie în calitate de președinte al Consiliului European pentru perioada cuprinsă între 1 decembrie 2014 și 31 mai 2017.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se notifică dlui Donald TUSK de către Secretarul General al Consiliului.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 30 august 2014.

            Pentru Consiliul European

            Președintele

         H. VAN ROMPUY


title: Decizia (UE) 2015/928 a Consiliului din 15 iunie 2015 de numire a unui membru și a unui supleant în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru Lituania

text:
               17.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 150/23

         DECIZIA (UE) 2015/928 A CONSILIULUI
   din 15 iunie 2015
   de numire a unui membru și a unui supleant în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru Lituania
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1365/75 al Consiliului din 26 mai 1975 privind constituirea Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (1), în special articolul 6,
   având în vedere listele de candidați prezentate de guvernele statelor membre și de organizațiile sindicale și organizațiile patronale,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 2 decembrie 2013 (2), 8 iulie 2014 (3) și 18 noiembrie 2014 (4), Consiliul a numit membrii și supleanții Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada care se încheie la 30 noiembrie 2016, cu excepția anumitor membri.

               (2)

               Organizația patronală BUSINESSEUROPE a prezentat candidaturi pentru ocuparea a două posturi vacante,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Următoarele persoane sunt numite în calitate de membru și în calitate de supleant în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada care se încheie la 30 noiembrie 2016:
   III.   REPREZENTANȚII ORGANIZAȚIILOR PATRONALE

               Țară

               Membru

               Supleant

               Lituania

               Domnul Danukas ARLAUSKAS

               Domnul Vaidotas LEVICKIS

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și supleanții pentru care nu a fost prezentată încă o candidatură la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 15 iunie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Kaspars GERHARDS

      (1)  JO L 139, 30.5.1975, p. 1.

      (2)  Decizia Consiliului din 2 decembrie 2013 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (JO C 358, 7.12.2013, p. 5).

      (3)  Decizia 2014/462/UE a Consiliului din 8 iulie 2014 de numire a membrilor și a membrilor supleanți pentru Ungaria în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (JO L 209, 16.7.2014, p. 54).

      (4)  Decizia Consiliului din 18 noiembrie 2014 de numire a unui supleant pentru Malta în cadrul Consiliului de administrație al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (JO C 420, 22.11.2014, p. 4).


title: 2014/167/UE: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2014 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 13 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (cererea EGF/2013/008 ES/Comunidad Valenciana – textile, depusă de Spania)

text:
               26.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 90/18

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 11 martie 2014
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 13 din Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (cererea EGF/2013/008 ES/Comunidad Valenciana – textile, depusă de Spania)
   (2014/167/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (1), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (2), în special articolul 12,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (3), în special punctul 13,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor disponibilizați ca urmare a modificărilor structurale majore intervenite în practicile comerciale internaționale, generate de globalizare, și pentru a le oferi asistență în reintegrarea pe piața muncii.

               (2)

               Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 150 000 000 EUR.

               (3)

               La data de 8 octombrie 2013, Spania a prezentat o cerere de mobilizare a FEG în ceea ce privește disponibilizările care au avut loc în 198 de întreprinderi încadrate în diviziunea 13 din NACE Rev. 2 („Fabricarea produselor textile”) din regiunea NUTS II Comunidad Valenciana (ES52) și a completat-o cu informații suplimentare transmise până la data de 5 noiembrie 2013. Această cerere îndeplinește condițiile pentru stabilirea contribuțiilor financiare prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. Prin urmare, Comisia propune mobilizarea sumei de 840 000 EUR.

               (4)

               În consecință, ar trebui mobilizat FEG pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Spania,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2014, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru alocarea sumei de 840 000 EUR sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 11 martie 2014.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. KOURKOULAS

      (1)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.

      (2)  JO L 347, 20.12.2013, p. 884.

      (3)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.