title: Decizia (UE) 2019/154 a Comisiei din 30 ianuarie 2019 de stabilire a normelor interne privind restricționarea dreptului de acces al persoanelor vizate la dosarele lor medicale

text:
                  31.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 27/33

         DECIZIA (UE) 2019/154 A COMISIEI
         din 30 ianuarie 2019
         de stabilire a normelor interne privind restricționarea dreptului de acces al persoanelor vizate la dosarele lor medicale
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 249 alineatul (1),
         întrucât:

                     (1)

                     În temeiul articolului 26a din Statutul funcționarilor și al articolelor 16 și 91 din Regimul aplicabil celorlalți agenți, funcționarii și agenții au dreptul de a lua cunoștință de dosarele lor medicale, în conformitate cu modalitățile stabilite de autoritățile împuternicite să facă numiri ale instituțiilor.

                     (2)

                     Începând din 2004, concluzia 221/04 a șefilor administrației (1) a reglementat accesul la dosarele medicale și nu permite accesul direct al persoanelor vizate la toate documentele de natură psihologică sau psihiatrică ce îi vizează. Această restricție generală nu implică o analiză de la caz la caz.

                     (3)

                     În vederea respectării Regulamentului (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului (2), restricțiile aplicate de Comisie referitoare la accesul la astfel de documente trebuie să fie proporționale și să implice o analiză de la caz la caz.

                     (4)

                     Cu toate că accesul la dosarele medicale ar trebui să fie acordat în cea mai mare măsură posibilă persoanelor vizate, restricțiile bazate pe articolul 25 din Regulamentul (UE) 2018/1725 pot fi, în unele cazuri, necesare pentru a proteja sănătatea membrului personalului sau interesele legitime ale unor părți terțe. Medicul, care acționează în numele Comisiei, ar trebui să prezinte motivele pentru orice astfel de restricție, iar aceste motive ar trebui să facă parte din dosarele medicale ale membrului personalului în cauză.

                     (5)

                     Datele cu caracter personal sunt stocate în medii fizice și electronice securizate, prevenind astfel accesul sau transferul ilegal al datelor către persoane care nu prezintă necesitatea de a le cunoaște.

                     (6)

                     Perioadele de păstrare care se aplică în cazul prelucrării dosarelor medicale sunt stabilite în lista comună la nivelul Comisiei privind păstrarea dosarelor Comisiei Europene (3).

                     (7)

                     Responsabilul cu protecția datelor din cadrul Comisiei Europene ar trebui să efectueze o reexaminare independentă a aplicării restricțiilor, în vederea asigurării conformității cu prezenta decizie.

                     (8)

                     Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a emis un aviz la 10 decembrie 2018.

                     (9)

                     Regulamentul (UE) 2018/1725 înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (4), fără o perioadă de tranziție, cu începere de la data intrării sale în vigoare. Posibilitatea de a aplica restricții pentru anumite drepturi a fost prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 45/2001. Pentru a nu compromite drepturile persoanelor vizate, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data intrării în vigoare a Regulamentului (UE) 2018/1725,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Obiect și domeniu de aplicare

               (1)   Prezenta decizie stabilește condițiile în care Comisia poate restricționa aplicarea articolului 17 din Regulamentul (UE) 2018/1725, în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) litera (h) din respectivul regulament.

               (2)   Prezenta decizie se aplică accesului la datele medicale cu caracter personal prelucrate de Comisie în temeiul articolelor 26a, 33, 59, 72, 73 și 78 din Statutul funcționarilor și al articolelor 1, 13-15 din anexa VIII și al articolelor 13, 16, 28, 32, 33, 83, 91, 95, 100, 101 și 102 din Regimul aplicabil celorlalți agenți.

            Articolul 2
            Restricții aplicabile

               (1)   Sub rezerva articolelor 3-5, Comisia poate limita, de la caz la caz, dreptul persoanelor vizate de a accesa în mod direct date medicale cu caracter personal de natură psihologică sau psihiatrică ce îi privesc și care sunt prelucrate de Comisie, în cazul în care accesul la astfel de date ar putea reprezenta un risc pentru sănătatea persoanei vizate. Această restricție este proporțională cu ceea ce este strict necesar pentru a proteja persoana vizată.

               (2)   Accesul la informațiile menționate la alineatul (1) se acordă unui medic ales de persoana vizată.

               (3)   În astfel de cazuri, persoanei vizate i se rambursează de către Serviciul medical, la cerere, partea nerambursată de Sistemul comun de asigurări de sănătate (SCAS), aferentă costului consultației cu medicul care a avut acces la dosarele medicale. Cuantumul rambursat nu depășește diferența dintre plafonul prevăzut în Dispozițiile generale de punere în aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale (5) și cuantumul rambursat persoanei vizate de către Sistemul comun de asigurări de sănătate în temeiul normelor respective.

               (4)   O astfel de rambursare din partea Serviciului medical este supusă condiției ca accesul să nu fi fost încă acordat pentru aceleași date.

               (5)   Sub rezerva articolelor 3-5 din prezenta decizie, Comisia poate restricționa, de la caz la caz și în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (UE) 2018/1725, dreptul persoanelor vizate de a-și accesa propriile date medicale cu caracter personal de care dispune în cazul în care exercitarea acestui drept ar afecta în mod negativ drepturile și libertățile persoanei vizate sau ale altor persoane vizate.

            Articolul 3
            Dreptul de acces al persoanelor vizate

               (1)   În cazul în care restricționează, integral sau parțial, dreptul de acces al persoanelor vizate la datele medicale cu caracter personal, astfel cum se prevede la articolul 17 din Regulamentul (UE) 2018/1725, Comisia informează persoana vizată, în scris, în răspunsul său la cererea de acces, fără întârzieri nejustificate, cu privire la restricția aplicată și la principalele motive ce stau la baza restricției respective. Comisia informează, de asemenea, persoana vizată cu privire la posibilitatea de a depune o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor sau de a introduce o cale de atac în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.

               (2)   Furnizarea de informații cu privire la motivele restricției menționate la alineatul (1) poate fi amânată, omisă sau refuzată atât timp cât aceasta riscă să submineze scopul restricției.

               (3)   Comisia consemnează motivele restricției în conformitate cu articolul 5.

               (4)   În cazul în care dreptul de acces este restricționat integral sau parțial, persoana vizată își exercită dreptul de acces prin intermediul Autorității Europene pentru Protecția Datelor, în conformitate cu articolul 25 alineatele (6), (7) și (8) din Regulamentul (UE) 2018/1725.

            Articolul 4
            Consemnarea și înregistrarea restricțiilor

               (1)   Comisia consemnează motivele oricărei restricții aplicate în temeiul prezentei decizii, incluzând o evaluare a necesității și a proporționalității restricției, în funcție de elementele relevante prevăzute la articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725.
               În acest scop, datele consemnate precizează modul în care exercitarea dreptului ar prezenta un risc pentru sănătatea persoanei vizate sau ar afecta în mod negativ drepturile și libertățile altor persoane vizate.

               (2)   Datele consemnate și, dacă este cazul, documentele care conțin elementele faptice și juridice subiacente se înregistrează în dosarul medical relevant.

            Articolul 5
            Durata restricțiilor

               (1)   Restricțiile menționate la articolul 2 continuă să se aplice atât timp cât motivele care le justifică rămân aplicabile.

               (2)   În cazul în care motivele unei restricții nu se mai aplică, iar persoana vizată solicită din nou accesul la respectivele date medicale cu caracter personal, Comisia ridică restricția și informează persoana vizată cu privire la principalele motive care justificau restricția. În același timp, Comisia informează persoana vizată cu privire la posibilitatea de a depune o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor în orice moment sau de a introduce o cale de atac în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.

            Articolul 6
            Reexaminarea de către responsabilul cu protecția datelor din cadrul Comisiei Europene

               (1)   Responsabilul cu protecția datelor este informat, fără întârzieri nejustificate, ori de câte ori drepturile persoanelor vizate sunt restricționate în conformitate cu prezenta decizie. La cerere, responsabilului cu protecția datelor i se asigură accesul la consemnări și la orice documente care conțin elemente faptice și juridice subiacente.

               (2)   Responsabilul cu protecția datelor poate solicita o reexaminare a restricției. Responsabilul cu protecția datelor este informat cu privire la rezultatul reexaminării solicitate.

            Articolul 7
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
            Se aplică de la 11 decembrie 2018.

            Adoptată la Bruxelles, 30 ianuarie 2019.

                  Pentru Comisie

                  Președintele

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Concluzia susmenționată a fost aprobată de către șefii administrației în cadrul celei de a 236-a reuniuni a acestora, care a avut loc la 19 februarie 2004.

            (2)  Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO L 295, 21.11.2018, p. 39).

            (3)  Lista comună la nivelul Comisiei privind păstrarea dosarelor Comisiei Europene SEC(2007) 970 din 4 iulie 2007, actualizată și completată prin SEC(2012) 713 din 17 decembrie 2012.

            (4)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, 12.1.2001, p. 1).

            (5)  Decizia C(2007) 3195 a Comisiei din 2 iulie 2007 de stabilire a dispozițiilor generale de punere în aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale.


title: Decizia (UE) 2019/153 a Consiliului din 28 ianuarie 2019 de numire a unui membru, propus de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
                  31.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 27/32

         DECIZIA (UE) 2019/153 A CONSILIULUI
         din 28 ianuarie 2019
         de numire a unui membru, propus de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
         având în vedere propunerea guvernului italian,
         întrucât:

                     (1)

                     La 26 ianuarie 2015, la 5 februarie 2015 și la 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020. La 12 septembrie 2016, prin Decizia (UE) 2016/1670 a Consiliului (4), domnul Piero FASSINO a fost din nou numit în calitatea de membru.

                     (2)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Piero FASSINO,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Este numit în calitatea de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

                        —

                        domnul Virginio MEROLA, Sindaco del Comune di Bologna.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 28 ianuarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               P. DAEA

            (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

            (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

            (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).

            (4)  Decizia (UE) 2016/1670 a Consiliului din 12 septembrie 2016 de numire a unui membru și a doi supleanți, propuși de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 249, 16.9.2016, p. 37).


title: Decizia (UE) 2019/155 a Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe din 23 ianuarie 2019 de reînnoire a restricționării temporare privind comercializarea, distribuția sau vânzarea de contracte pentru diferență clienților de retail

text:
                  31.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 27/36

         DECIZIA (UE) 2019/155 A AUTORITĂȚII EUROPENE PENTRU VALORI MOBILIARE ȘI PIEȚE
         din 23 ianuarie 2019
         de reînnoire a restricționării temporare privind comercializarea, distribuția sau vânzarea de contracte pentru diferență clienților de retail
         CONSILIUL SUPRAVEGHETORILOR AUTORITĂȚII EUROPENE PENTRU VALORI MOBILIARE ȘI PIEȚE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/77/CE a Comisiei (1), în special articolul 9 alineatul (5), articolul 43 alineatul (2) și articolul 44 alineatul (1),
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (2), în special articolul 40,
         având în vedere Regulamentul delegat (UE) 2017/567 al Comisiei din 18 mai 2016 de completare a Regulamentului (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește definițiile, transparența, comprimarea portofoliilor și măsurile de supraveghere privind intervenția asupra produselor și pozițiile (3), în special articolul 19,
         întrucât:

                     (1)

                     Prin Decizia (UE) 2018/796 (4), Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe (ESMA) a restricționat comercializarea, distribuția sau vânzarea de contracte pentru diferență (CFD-uri) clienților de retail începând cu data de 1 august 2018 pentru o perioadă de trei luni.

                     (2)

                     În conformitate cu articolul 40 alineatul (6) din Regulamentul (UE) nr. 600/2014, ESMA trebuie să revizuiască o măsură de intervenție temporară asupra produselor la intervale corespunzătoare și cel puțin o dată la trei luni.

                     (3)

                     Prin Decizia (UE) 2018/1636 (5), ESMA a reînnoit și a modificat restricționarea temporară privind comercializarea, distribuția sau vânzarea de CDF-uri clienților de retail începând cu data de 1 noiembrie 2018 pentru o perioadă de trei luni.

                     (4)

                     Revizuirea ulterioară de către ESMA a restricționării CFD-urilor se bazează, printre altele, pe un sondaj efectuat în rândul autorităților naționale competente (6) (ANC-uri) referitor la aplicarea în practică și la impactul măsurii de intervenție asupra produselor, precum și pe informații suplimentare furnizate de ANC-uri și de părțile interesate.

                     (5)

                     ANC-urile au detectat numai un număr restrâns de exemple de neconformitate cu măsura ESMA de intervenție asupra produselor, care au fost legate în principal de avertizările referitoare la riscuri.

                     (6)

                     ANC-urile au raportat o scădere generală a numărului de conturi ale clienților de retail care conțin CFD-uri, a volumului de tranzacții și a capitalului propriu total al clienților de retail pe parcursul celor trei luni, din august până în octombrie 2018 (perioada 2018), față de aceeași perioadă din 2017 (perioada 2017). Comparând aceste perioade, numărul de conturi profitabile ale clienților de retail a rămas în general stabil. Costurile medii suportate de clienții de retail la tranzacționarea de CFD-uri, care par să fie mai puțin influențate de condițiile de piață decât rezultatele generale obținute de clienți, au fost semnificativ mai mici în perioada 2018 față de perioada 2017 (7). Costurile medii legate de conturile de retail active care conțin CFD-uri pe criptomonedă au fost disproporționate față de altele, cu toate că aceste conturi au înregistrat în continuare costuri mai mari decât conturile fără expunere la criptomonedă. În sfârșit, ANC-urile au raportat o scădere constantă a numărului de închideri automate ale conturilor, a numărului de cazuri în care conturile au creat capital propriu negativ și a valorii soldurilor capitalurilor proprii negative (8).

                     (7)

                     ANC-urile au mai raportat și o creștere a numărului de clienți tratați la cerere drept clienți profesioniști în perioada 2018, față de perioada 2017. ESMA este conștientă că anumiți furnizori de CFD-uri fac publicitate în rândul clienților de retail la posibilitatea de a deveni clienți profesioniști la cerere. Un client de retail poate însă solicita să fie tratat ca client profesionist, mai precis, dacă depune o cerere în scris conformă cu cerințele legislației în vigoare. Furnizorii trebuie să se asigure că respectă întotdeauna aceste condiții (9). ESMA este de asemenea conștientă că anumite firme din țări terțe abordează activ clienții din Uniune sau că unii furnizori de CFD-uri din Uniune fac reclamă pentru posibilitatea clienților de retail de a-și muta conturile la o entitate intragrup dintr-o țară terță. Însă, dacă nu sunt autorizate sau înregistrate în Uniune, firmele din țări terțe nu pot furniza servicii clienților stabiliți sau situați în Uniune decât la inițiativa exclusivă a acestora din urmă. În sfârșit, ESMA este conștientă de faptul că există firme care au început să furnizeze alte produse de investiții speculative. ESMA va continua să monitorizeze oferta acestor produse pentru a stabili dacă se impun alte măsuri la nivelul Uniunii.

                     (8)

                     De la adoptarea Deciziei (UE) 2018/796, ESMA nu a obținut dovezi care să-i contrazică constatarea generală referitoare la o preocupare semnificativă în legătură cu protecția investitorilor identificată în Decizia (UE) 2018/796 sau în Decizia (UE) 2018/1636 (decizii). Prin urmare, ESMA a concluzionat că preocuparea semnificativă în legătură cu protecția investitorilor identificată în decizii ar continua să existe dacă restricționarea temporară privind comercializarea, distribuția sau vânzarea de CFD-uri clienților de retail nu este reînnoită.

                     (9)

                     Mai mult, cerințele de reglementare existente aplicabile în temeiul dreptului Uniunii nu s-au schimbat și nu contracarează nici în prezent amenințarea identificată de ESMA. Mai mult, ANC-urile nu au luat măsuri de contracarare a amenințării sau măsurile luate nu contracarează în mod corespunzător amenințarea. În special, de la adoptarea Deciziei (UE) 2018/796, niciun ANC nu a adoptat propria măsură națională de intervenție asupra produselor în temeiul articolului 42 din Regulamentul (UE) nr. 600/2014 (10).

                     (10)

                     Reînnoirea restricționării nu are un efect negativ asupra eficienței piețelor financiare sau asupra investitorilor care să fie disproporționat în raport cu beneficiile acțiunii și nu creează un risc de arbitraj de reglementare din aceleași motive prevăzute în decizii.

                     (11)

                     Dacă restricția temporară nu este reînnoită, ESMA continuă să considere că probabil CFD-urile vor fi oferite din nou clienților de retail fără măsuri adecvate de protecție suficientă a acestora împotriva riscurilor legate de acele produse care au dus la prejudicierea consumatorilor și care au fost identificate în decizii.

                     (12)

                     Din aceste motive și ținând seama de motivele prevăzute în decizii, ESMA a hotărât să reînnoiască restricționarea, în aceiași termeni cu cei prevăzuți în Decizia (UE) 2018/1636, pentru o perioadă suplimentară de trei luni, cu scopul de a aborda preocuparea semnificativă în legătură cu protecția investitorilor.

                     (13)

                     Întrucât măsurile propuse se pot referi, într-o măsură limitată, la instrumente financiare derivate pe mărfuri agricole, ESMA a consultat organismele publice competente în supravegherea, administrarea și reglementarea piețelor agricole fizice în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului (11). Niciunul din aceste organisme nu a ridicat obiecții legate de propunerea de reînnoire a măsurilor.

                     (14)

                     ESMA a comunicat ANC-urilor propunerea de decizie de reînnoire,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Definiții
            În sensul prezentei directive:

                        (a)

                        „contract pentru diferență” sau „CFD” înseamnă un instrument financiar derivat, altul decât o opțiune, un contract futures, un swap sau un contract forward pe rata dobânzii al cărui scop este de a oferi titularului o expunere lungă sau scurtă la fluctuațiile prețului, ale nivelului sau ale valorii unui activ suport, indiferent dacă acesta este tranzacționat într-un loc de tranzacționare și care trebuie decontat în numerar sau poate fi decontat în numerar la alegerea uneia dintre părți, din alt motiv decât neîndeplinirea obligațiilor de plată sau al altui tip de eveniment de reziliere;

                        (b)

                        „beneficiu nemonetar exclus” înseamnă orice beneficiu nemonetar, altul decât, în măsura în care se referă la CFD-uri, instrumentele de informare și de cercetare;

                        (c)

                        „marjă inițială” înseamnă orice plată în scopul intrării într-un CFD, excluzând comisionul, taxele de tranzacție și orice alte costuri aferente;

                        (d)

                        „protecție a marjei inițiale” înseamnă marja inițială stabilită în anexa I;

                        (e)

                        „protecție de închidere la marjă” înseamnă închiderea unuia sau mai multor CFD-uri deschise ale unui client de retail în condițiile cele mai favorabile pentru client în conformitate cu articolele 24 și 27 din Directiva 2014/65/UE atunci când suma fondurilor din contul de tranzacționare de CFD-uri și profiturile nete nerealizate ale tuturor CFD-urilor deschise conectate la contul respectiv scad la mai puțin de jumătate din valoarea totală a protecției marjei inițiale pentru toate respectivele CFD-uri deschise;

                        (f)

                        „protecție împotriva soldului negativ” înseamnă limita unui pasiv agregat al unui client de retail pentru toate CFD-urile conectate la un cont de tranzacționare de CFD-uri cu un furnizor de CFD-uri la fondurile din respectivul cont de tranzacționare de CFD-uri.

            Articolul 2
            Restricție temporară a CFD-urilor în ceea ce privește clienții de retail
            Comercializarea, distribuția sau vânzarea către clienți de retail a CFD-urilor este restricționată la situațiile în care sunt îndeplinite cel puțin toate condițiile următoare:

                        (a)

                        furnizorul de CFD-uri solicită clientului de retail să plătească protecția marjei inițiale;

                        (b)

                        Furnizorul de CFD-uri asigură clientului de retail protecția de închidere la marjă;

                        (c)

                        Furnizorul de CFD-uri asigură clientului de retail protecția împotriva soldului negativ;

                        (d)

                        furnizorul de CFD-uri nu furnizează clientului de retail direct sau indirect o plată sau un beneficiu monetar sau nemonetar exclus în legătură cu respectiva comercializare, distribuție sau vânzare a unui CFD, altul decât profiturile realizate cu privire la orice CFD furnizat; și

                        (e)

                        furnizorul de CFD nu transmite direct sau indirect o comunicare clientului de retail sau nu publică informații accesibile acestuia cu privire la comercializarea, distribuția sau vânzarea unui CFD, cu excepția cazului în care acesta include avertismentul privind riscurile specificat și respectă condițiile din anexa II.

            Articolul 3
            Interzicerea participării la activități de eludare
            Se interzice participarea, cu bună știință și în mod intenționat, la activități care au ca obiect sau efect eludarea cerințelor de la articolul 2, inclusiv prin acționarea ca înlocuitor pentru furnizorul de CFD-uri.

            Articolul 4
            Intrarea în vigoare și aplicarea

               (1)   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (2)   Prezenta decizie se aplică de la 1 februarie 2019 pentru o perioadă de 3 luni.

            Adoptată la Paris, 23 ianuarie 2019.

                  Pentru Consiliul supraveghetorilor

               Steven MAIJOOR

                  Președinte

            (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 84.

            (2)  JO L 173, 12.6.2014, p. 84.

            (3)  JO L 87, 31.3.2017, p. 90.

            (4)  Decizia (UE) 2018/796 a Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe din 22 mai 2018 pentru restricționarea temporară a contractelor pentru diferență în Uniune în conformitate cu articolul 40 din Regulamentul (UE) nr. 600/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 136, 1.6.2018, p. 50).

            (5)  Decizia (UE) 2018/1636 a Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe din 23 octombrie 2018 de reînnoire și de modificare a restricționării temporare din Decizia (UE) 2018/796 privind comercializarea, distribuția sau vânzarea de contracte pentru diferență clienților de retail (JO L 272, 31.10.2018, p. 62).

            (6)  Au răspuns 26 de ANC-uri: Autoritatea pentru Piața Financiară (AT – FMA), Comisia pentru Valori Mobiliare și Schimb din Cipru (CY-CySEC), Banca Națională Cehă (CZ – CNB), Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (DE – BaFin), Finanstilsynet (DK-Finanstilsynet), Comisia pentru Piețe de Capital din Grecia (EL-HCMC), Comisión Nacional del Mercado de Valores (ES – CNMV), Autoritatea de Supraveghere Financiară din Finlanda (FI – FSA), Autorité des Marchés Financiers (FR – AMF), Magyar Nemzeti Bank (HU – MNB), Banca Centrală a Irlandei (IE – CBI), Autoritatea de Supraveghere Financiară (IS – FME), Lietuvos Bankas (LT- LB), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (IT – Consob), Commission de Surveillance du Secteur Financier (LU – CSSF), Finanšu un kapitāla tirgus komisija (LV-FKTK), Autoritatea pentru Servicii Financiare din Malta (MT – MFSA), Autoriteit Financiële Markten (NL-AFM), Finanstilsynet (Finanstilsynet-NO), Komisja Nadzoru Finansowego (PL-KNF), Comissăo do Mercado de Valores Mobiliários (PT – CMVM), Autoritatea de Supraveghere Financiară din România (RO – ASF), Finansinspektionen (SE- Finansinspektionen), Agencija za trg vrednostnih papirjev (ATVP-SI), Banca Națională a Slovaciei (NBS-SK), Autoritatea de Conduită Financiară (UK- FCA).

            (7)  Această constatare este în concordanță cu scăderea observată în volumul total al tranzacțiilor pe baza căruia se calculează de obicei spreadurile și comisioanele. Capitalul propriu mediu al clienților a crescut ușor în rândul conturilor active ale clienților de retail, cu toate că această creștere a reprezentat o schimbare mult mai mică în termeni procentuali decât scăderea volumului total al tranzacțiilor și a expunerii totale pentru aceste conturi.

            (8)  În perioada august-octombrie 2018 s-a aplicat protecția împotriva soldului negativ. Discontinuitățile pieței pot duce însă la închiderea inițială a contului unui client la un preț care creează capital propriu negativ, contul fiind apoi recreditat de furnizor până la capital propriu zero pentru a îndeplini noua condiție de protecție împotriva soldului negativ. Acesta a fost și cazul furnizorilor care au oferit protecție împotriva soldului negativ în aceeași perioadă din 2017.

            (9)  Anexa II, secțiunea II din Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Directivei 2002/92/CE și a Directivei 2011/61/UE (JO L 173, 12.6.2014, p. 349). A se vedea și secțiunea 11 din setul de Întrebări și răspunsuri ESMA pe teme legate de protecția investitorilor și intermediari conform MiFID II și MiFIR (ESMA35-43-349), în care ESMA a identificat forme de practici pe care firmele de investiții nu ar trebui să le folosească la aplicarea obligațiilor legale cu privire la clasificarea clienților ca profesioniști, la cerere. Secțiunea 11 a fost actualizată ultima dată la 25 mai 2018.

            (10)  ESMA a luat în considerare următoarele: (a) la 4 iunie 2018, o autoritate competentă dintr-un stat SEE-AELS, NO-Finanstilsynet, a adoptat măsuri naționale de intervenție asupra produselor care au aceiași termeni și aceleași date de aplicare ca cele ale măsurilor ESMA; (b) la 6 iulie 2018 a intrat în vigoare în România legea națională cu termeni asemănători cu cei din măsurile ESMA.

            (11)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (JO L 299, 16.11.2007, p. 1).

            ANEXA I

               PROCENTELE MARJEI INIȚIALE ÎN FUNCȚIE DE TIPUL ACTIVULUI SUPORT

                        (a)

                        3,33 % din valoarea noțională a CFD-ului atunci când perechea valutară a activului suport este compusă din oricare două dintre următoarele monede: dolarul american, euro, yenul japonez, lira sterlină, dolarul canadian sau francul elvețian.

                        (b)

                        5 % din valoarea noțională a CFD-ului atunci când indicele, perechea valutară sau marfa activului suport este:

                                    (i)

                                    oricare dintre următorii indici ai titlurilor de capital: Financial Times Stock Exchange 100 (FTSE 100); Cotation Assistée en Continu 40 (CAC 40); Deutsche Bourse AG German Stock Index 30 (DAX30); Dow Jones Industrial Average (DJIA); Standard & Poors 500 (S&P 500); NASDAQ Composite Index (NASDAQ), NASDAQ 100 Index (NASDAQ 100); Nikkei Index (Nikkei 225); Standard & Poors/Australian Securities Exchange 200 (ASX 200); EURO STOXX 50 Index (EURO STOXX 50);

                                    (ii)

                                    o pereche valutară compusă din cel puțin o monedă care nu este menționată la litera (a) de mai sus; sau

                                    (iii)

                                    aur:

                        (c)

                        10 % din valoarea noțională a CFD-ului atunci când indicele de marfă sau al titlurilor de capitalului al activului suport este un indice de marfă sau orice indice al titlurilor de capital, alții decât cei enumerați la litera (b) de mai sus;

                        (d)

                        50 % din valoarea noțională a CFD-ului atunci când activul suport este o criptomonedă; sau

                        (e)

                        20 % din valoarea noțională a CFD-ului atunci când activul suport este:

                                    (i)

                                    o acțiune; sau

                                    (ii)

                                    nu este enumerat în prezenta anexă.

            ANEXA II

               AVERTISMENTELE PRIVIND RISCURILE

            SECȚIUNEA A

               Condițiile avertismentelor privind riscurile

                        1.

                        Avertismentul privind riscurile are un aspect care să îi asigure o importanță deosebită, are o dimensiune a fontului cel puțin egală cu dimensiunea predominantă a fontului și este redactat în aceeași limbă ca cea utilizată în comunicare sau în informațiile publicate.

                        2.

                        În cazul în care comunicarea sau informațiile publicate se află pe un suport durabil sau pe o pagină web, avertismentul privind riscurile este în formatul specificat în secțiunea B.

                        3.

                        În cazul în care comunicarea sau informațiile publicate se află pe alt suport decât suport durabil sau pagină web, avertizarea de risc va fi în formatul specificat în secțiunea C.

                        4.

                        Prin derogare de la punctele 2 și 3, dacă numărul de caractere pe care le conține avertizarea de risc în formatul specificat la secțiunea B sau C depășește limita de caractere permise în dispozițiile standard ale unui furnizor terț, avertizarea de risc poate apărea în formatul specificat la secțiunea D.

                        5.

                        Dacă se folosește avertizarea de risc în formatul specificat la secțiunea D, comunicarea sau informațiile publicate trebuie să conțină și un link direct către pagina web a furnizorului CFD, unde apare avertizarea de risc în formatul specificat la secțiunea B.

                        6.

                        Avertismentul privind riscurile include un procent actualizat al pierderilor specifice furnizorului, bazat pe calculul procentului de conturi de tranzacționare de CFD-uri furnizate clienților de retail de către furnizorul de CFD-uri care a pierdut bani. Calculul se efectuează o dată la trei luni și acoperă perioada de 12 luni care precedă data la care este efectuată („perioada de calcul pe 12 luni”). În sensul calculului:

                                    (a)

                                    se consideră că un cont de tranzacționare de CFD-uri al unui client de retail individual a pierdut bani dacă suma tuturor profiturilor nete realizate și nerealizate privind CFD-urile conectate la contul de tranzacționare de CFD-uri în perioada de calcul de 12 luni este negativă;

                                    (b)

                                    orice costuri legate de CFD-urile conectate la contul de tranzacționare de CFD vor fi incluse în calcul, inclusiv toate cheltuielile, taxele și comisioanele;

                                    (c)

                                    următoarele elemente sunt excluse din calcul:

                                                (i)

                                                orice cont de tranzacționare de CFD-uri care nu a avut un CFD deschis în legătură cu acesta în perioada de calcul;

                                                (ii)

                                                orice profit sau pierdere din alte produse decât CFD-urile conectate la contul de tranzacționare de CFD-uri;

                                                (iii)

                                                orice depozit sau retragere de fonduri din contul de tranzacționare de CFD-uri.

                        7.

                        Prin derogare de la punctele 2-6,dacă în ultima perioadă de calcul de 12 luni, un furnizor de CFD-uri nu a furnizat un CFD deschis, conectat la un cont de tranzacționare de CFD-uri al unui client de retail, respectivul furnizor de CFD-uri utilizează avertizarea standard de risc menționată la secțiunile E-G, după caz.

                  SECȚIUNEA B

               Avertismentul privind riscurile specifice furnizorului pe un suport durabil și o pagină web

                        CFD-urile sunt instrumente complexe și au un risc ridicat de a pierde rapid bani din cauza efectului de levier.

                           [a se introduce procentul pentru fiecare furnizor] % din conturile investitorilor de retail pierd bani atunci când tranzacționează CFD-uri cu acest furnizor.

                        Ar trebui să luați în considerare dacă înțelegeți modul în care funcționează CFD-urile și dacă vă puteți permite să vă asumați riscul ridicat de a vă pierde banii.

                  SECȚIUNEA C

               Avertisment sintetizat privind riscurile specifice furnizorului

                           [a se introduce procentul pentru fiecare furnizor] % din conturile investitorilor de retail pierd bani atunci când tranzacționează CFD-uri cu acest furnizor.

                        Ar trebui să luați în considerare dacă vă puteți permite să vă asumați riscul ridicat de a vă pierde banii.

                  SECȚIUNEA D

               Avertizarea de risc cu caractere reduse specifică furnizorului

                           [introduceți procentul pe furnizor]% din conturile CFD de retail pierd bani.

                  SECȚIUNEA E

               Avertismentul standard privind riscurile pe un suport durabil și o pagină web

                        CFD-urile sunt instrumente complexe și au un risc ridicat de a pierde rapid bani din cauza efectului de levier.

                           Între 74-89 % din conturile investitorilor de retail pierd bani atunci când tranzacționează CFD-uri.

                        Ar trebui să luați în considerare dacă înțelegeți modul în care funcționează CFD-urile și dacă vă puteți permite să vă asumați riscul ridicat de a vă pierde banii.

                  SECȚIUNEA F

               Avertisment standard sintetizat privind riscurile

                           Între 74-89 % din conturile investitorilor de retail pierd bani atunci când tranzacționează CFD-uri.

                        Ar trebui să luați în considerare dacă vă puteți permite să vă asumați riscul ridicat de a vă pierde banii.

                  SECȚIUNEA G

               Avertizarea de risc cu caractere reduse standard

                           74-89 % din conturile CFD de retail pierd bani.


title: Decizia nr. 83/18/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 26 septembrie 2018 privind garanțiile de stat acordate societății Landsvirkjun pentru contractele derivate (Islanda) [2019/156]

text:
                  31.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 27/42

         DECIZIA NR. 83/18/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
         din 26 septembrie 2018
         privind garanțiile de stat acordate societății Landsvirkjun pentru contractele derivate (Islanda) [2019/156]
         AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („Autoritatea”),
         având în vedere:
         Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 61,
         Protocolul 26 la Acordul privind SEE,
         Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,
         Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Protocolul 3”), în special articolul 7 alineatul (2) din partea II,
         după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile (1) și având în vedere observațiile acestora,
         întrucât:
         1.   PROCEDURĂ

                     (1)

                     La 3 mai 2017, Autoritatea a inițiat o procedură oficială de investigare privind un posibil ajutor de stat acordat societății Landsvirkjun prin garanții de stat pentru contractele derivate („decizia de inițiere a procedurii”) (2).

                     (2)

                     Prin scrisoarea din 15 septembrie 2017 (3), Landsvirkjun și-a prezentat observațiile (4). La rândul său, Autoritatea a transmis Islandei observațiile prezentate de societate (5). Autoritatea nu a primit observații de la nicio altă parte interesată.

                     (3)

                     Prin scrisoarea din 25 septembrie 2017 (6), autoritățile islandeze și-au prezentat observațiile.

                     (4)

                     La 23 martie 2018, Autoritatea s-a întâlnit cu reprezentanți ai societății Landsvirkjun și ai autorităților islandeze. În urma reuniunii și a primirii întrebărilor din partea Autorității la 27 martie 2018 (7), Landsvirkjun a prezentat informații suplimentare la 11 aprilie 2018 (8). La 12 aprilie 2018, autoritățile islandeze au informat Autoritatea că acestea sprijină argumentele Landsvirkjun și că nu consideră că este necesar să prezinte observații suplimentare (9).

                     (5)

                     La 6 iunie 2018, Autoritatea a discutat chestiunea în continuare în cadrul unei reuniuni cu autoritățile islandeze și Landsvirkjun. La 7 iunie 2018, Landsvirkjun a transmis informații suplimentare Autorității (10). În urma reuniunii și a primirii informațiilor suplimentare din partea Landsvirkjun, Autoritatea a solicitat autorităților islandeze clarificări suplimentare (11). Prin scrisoarea din 29 iunie 2018, autoritățile islandeze au transmis informațiile solicitate (12).

               2.   DESCRIEREA MĂSURII

         2.1.   Beneficiarul: Landsvirkjun

                     (6)

                     Landsvirkjun este o societate publică în nume colectiv reglementată prin Legea privind Landsvirkjun (13). La 1 ianuarie 2007, Trezoreria Statului a preluat integral dreptul de proprietate asupra Landsvirkjun. Landsvirkjun este deținută de stat, în mod direct de către Trezoreria Statului (99,9 %) și indirect prin intermediul Eignarhlutir ehf. (0,1 %), o societate cu răspundere limitată deținută integral de Trezoreria Statului.

               2.2.   Contractele derivate încheiate de Landsvirkjun și garanțiile de stat

                     (7)

                     Potrivit autorităților islandeze (14), Landsvirkjun este expusă la riscurile legate de cursul de schimb și de rata dobânzii aferente portofoliului său de creanțe. Landsvirkjun utilizează diferite contracte derivate pentru a controla și a gestiona aceste riscuri.

                     (8)

                     Astfel cum s-a explicat în decizia de inițiere a procedurii, Autoritatea a analizat următoarele tipuri de contracte derivate încheiate de Landsvirkjun: swapuri pe cursul de schimb, opțiuni pe cursul de schimb și swapuri pe rata dobânzii (15). În decizia de inițiere a procedurii, Autoritatea a furnizat o descriere a acestor contracte derivate pe baza explicațiilor autorităților islandeze (16).

               2.3.   Procedura privind ajutorul existent referitoare la ajutorul de stat acordat prin garanții de stat nelimitate

                     (9)

                     Prin scrisoarea din 26 septembrie 2006 (17), Autoritatea a inițiat procedura privind măsurile de ajutor existente prevăzută la articolul 17 alineatul (2) din partea a II-a a Protocolului 3, cu privire la anumite măsuri în favoarea serviciilor de furnizare a energiei electrice în Islanda, inclusiv garanțiile de stat nelimitate acordate societății Landsvirkjun. În scrisoarea respectivă, Autoritatea a informat autoritățile islandeze cu privire la opinia sa preliminară potrivit căreia aceste măsuri au implicat ajutoare de stat existente care sunt incompatibile cu funcționarea Acordului privind SEE.

                     (10)

                     Autoritatea a concluzionat în Decizia nr. 302/09/COL (18) a acesteia că garanția de stat nelimitată acordată societății Landsvirkjun a constituit ajutor de stat existent. În această decizie, Autoritatea a propus ca autoritățile islandeze să adopte măsuri legislative, administrative și de altă natură necesare pentru a elimina orice ajutor incompatibil care rezultă din garanția de stat nelimitată acordată societății Landsvirkjun.

                     (11)

                     Prin scrisoarea din 8 august 2009 (19), autoritățile islandeze au acceptat măsurile propuse și s-au angajat să informeze Autoritatea cu privire la măsurile pe care le vor lua în vederea punerii în aplicare a Deciziei nr. 302/09/COL. După alte schimburi de informații cu autoritățile islandeze, Autoritatea a consemnat, în Decizia nr. 159/13/COL (20) a acesteia, acceptarea de către Islanda a măsurilor corespunzătoare cu privire la schema de ajutor existentă și a închis cazul.

               3.   DESCRIEREA MOTIVELOR CARE AU CONDUS LA INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

                     (12)

                     În decizia de inițiere a procedurii, Autoritatea și-a prezentat opinia preliminară cu privire la existența unui ajutor în ceea ce privește garanțiile în cauză și eventuala incompatibilitate a acestora cu funcționarea Acordului privind SEE.

                     (13)

                     Potrivit opiniei preliminare a Autorității, garanțiile de stat în cauză au fost acordate societății Landsvirkjun pentru contractele derivate cel puțin începând cu anul 2013. Autoritatea a explicat în decizia de inițiere a procedurii că mai multe aspecte necesare pentru evaluarea ajutorului de stat privind garanțiile acordate societății Landsvirkjun pentru contractele derivate au rămas neclare (21).

                     (14)

                     Autoritatea nu a putut exclude existența unui ajutor de stat în ceea ce privește garanțiile. În ceea ce privește avantajul economic, opinia preliminară a Autorității a fost că garanțiile în cauză nu au îndeplinit condițiile (b), (c) și (d) de la punctul 3.2 din Orientările privind ajutoarele de stat referitoare la garanțiile de stat („Orientările privind garanțiile”) (22) și că acestea au constituit un avantaj în sensul normelor privind ajutoarele de stat. Autoritatea și-a exprimat îndoielile cu privire la faptul că garanțiile ar putea fi declarate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE.

                     (15)

                     Islanda și Landsvirkjun au prezentat observații în ceea ce privește atât contractele derivate încheiate de Landsvirkjun, cât și garanțiile de stat. Părțile din observații relevante pentru decizie sunt rezumate în secțiunile 4 și 5.

               4.   OBSERVAȚIILE PREZENTATE DE ISLANDA

         4.1.   Observații generale privind contractele derivate și garanțiile de stat

                     (16)

                     Făcând trimitere la punctul 20 din decizia de inițiere a procedurii (23), Islanda susține că, spre deosebire de cele afirmate în scrisoarea de monitorizare a Autorității din 27 iunie 2016, Landsvirkjun a fost în măsură să încheie contracte derivate de acoperire împotriva riscurilor fără garanții de stat. Afirmația contrară din scrisoarea de monitorizare este o greșeală pe care Islanda nu a identificat-o la momentul respectiv. În plus, cadrul juridic relevant nu obligă Landsvirkjun să obțină o garanție de stat pentru a încheia un contract derivat. Landsvirkjun poate solicita în fiecare an o garanție pentru instrumentele derivate de acoperire împotriva riscurilor până la o valoare nominală cumulativă specifică.

                     (17)

                     Făcând trimitere la punctele 20, 24, 33 și 39 din decizia de inițiere a procedurii (24), Islanda a explicat faptul că garanțiile au fost acordate mai degrabă de Ministerul Finanțelor și Afacerilor Economice decât de Gestionarea datoriei publice („GDP”), care este o unitate a Băncii Centrale din cadrul departamentului Operațiuni de trezorerie și de piață. GDP a primit spre îndeplinire anumite sarcini legate de garanțiile de stat, dar acest lucru nu înseamnă că GDP este însărcinată cu acordarea acestora (25).

               4.2.   Existența ajutorului de stat

                     (18)

                     Islanda nu contestă faptul că garanțiile de stat în cauză sunt imputabile statului și nici faptul că, în cazul în care s-ar constata existența unui avantaj selectiv, acestea ar fi de natură să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între părțile contractante la Acordul privind SEE.

                     (19)

                     Cu toate acestea, Islanda contestă constatările preliminare ale Autorității (26) potrivit cărora garanțiile în cauză ar putea acorda un avantaj în favoarea societății Landsvirkjun.

                     (20)

                     Potrivit Islandei, garanțiile în cauză sunt garanții de recuperare care nu au o valoare specifică pentru Landsvirkjun. Există doar o posibilitate teoretică de recuperare împotriva statului. Islanda susține că Landsvirkjun încheie contracte derivate numai în scopuri de acoperire împotriva riscurilor, și anume de a reduce riscul financiar al Landsvirkjun din tranzacțiile financiare subiacente. Acest lucru este solicitat de către stat în calitate de proprietar, precum și de politica Landsvirkjun de gestionare a riscurilor stabilită de consiliul său de administrație. De asemenea, Islanda susține că Landsvirkjun încheie contracte derivate fără garanții de stat în condiții identice cu cele ale contractelor garantate.

               4.3.   Aplicabilitatea cadrului legislativ islandez pentru garanțiile de stat

                     (21)

                     Prin trimitere la punctul 65 din decizia de inițiere a procedurii (27), Islanda susține că garanțiile în cauză au intrat sub incidența cadrului legislativ care a făcut obiectul Deciziei nr. 302/09/COL a Autorității, atât anterior, cât și ulterior adoptării modificărilor în urma deciziei respective. Islanda face trimitere la corespondența dintre autoritățile islandeze și Autoritate prin care se confirmă această explicație.

               5.   OBSERVAȚIILE PREZENTATE DE LANDSVIRKJUN (28)

         5.1.   Cadrul juridic islandez privind garanțiile de stat acordate societății Landsvirkjun

                     (22)

                     Cadrul legislativ prin care se acordă garanții de stat societății Landsvirkjun se întemeiază pe Legea privind garanțiile de stat (29) și pe Legea privind Landsvirkjun. Landsvirkjun era deja înființată sub forma unei societăți în nume colectiv în temeiul Legii privind Landsvirkjun (30) aplicabile anterior.

                     (23)

                     În conformitate cu articolul 1 din Legea privind garanțiile de stat, statul nu poate să emită niciodată o garanție fără un temei juridic (31). În cazul Landsvirkjun, temeiul juridic pentru garanțiile de stat este Legea privind Landsvirkjun. În conformitate cu Legea privind Landsvirkjun, înainte și după procedura privind ajutorul existent, garanția proprietarilor este o garanție de recuperare. În plus, garanțiile sunt acordate mai degrabă de Ministerul Finanțelor și Afacerilor Economice decât de GDP.

                     (24)

                     O garanție de recuperare este diferită de normele în materie de răspundere aplicabile în mod normal pentru proprietarii societăților în nume colectiv. În temeiul Legii nr. 50/2007 privind societățile în nume colectiv, proprietarii sunt răspunzători pentru obligațiile societății în nume colectiv pe baza unei garanții directe, nelimitate și necondiționate și, prin urmare, fără limitări, pentru toate obligațiile societății.

                     (25)

                     În baza unei garanții de recuperare, creditorul trebuie să epuizeze toate căile de atac împotriva Landsvirkjun înainte de a acționa împotriva statului. În practică, acest lucru înseamnă că creditorul trebuie să demonstreze că debitorul este insolvabil, în conformitate cu principiile generale ale legislației islandeze. Prin urmare, încercarea creditorului de confiscare ar trebui să fie nereușită sau acesta ar trebui să inițieze oficial (sau să se alăture altor entități în) procedurile prevăzute în Legea privind declanșarea procedurii de faliment înainte de a se adresa garantului (32). Din cauza procedurii foarte împovărătoare și de lungă durată și a cerinței ca toate mijloacele să fie epuizate în ceea ce privește societatea înainte de a se adresa garantului, o garanție de recuperare are o valoare mult mai mică pentru creditori. Landsvirkjun face trimitere, de asemenea, la practica anterioară a Autorității în această privință (33).

               5.2.   Utilizarea contractelor derivate de către Landsvirkjun

                     (26)

                     În ceea ce privește contractele derivate în cauză care au fost acoperite de garanții de stat, aceste contracte derivate au vizat obligațiile financiare de bază (împrumuturi sau obligațiuni) care au fost încheiate înainte de punerea în aplicare a măsurii adecvate în cadrul procedurii privind ajutorul existent (34).

                     (27)

                     Landsvirkjun afirmă că structurarea finanțării sale este pe deplin conformă cu practica standard din țările membre ale OCDE pentru întreprinderile mari, iar contractele derivate sunt parte integrantă a gestionării riscurilor. Landsvirkjun încheie acorduri-cadru ISDA (35) cu parteneri contractuali, care stabilesc condițiile standard care se aplică tuturor tranzacțiilor cu instrumente financiare derivate încheiate între aceste părți (36).

                     (28)

                     Landsvirkjun are obligații financiare denominate în USD și în alte monede, cu rate ale dobânzii atât variabile, cât și fixe (37). Prin urmare, Landsvirkjun este expusă la riscurile legate atât de schimbul valutar, cât și de rata dobânzii. Landsvirkjun acoperă aceste riscuri prin utilizarea contractelor derivate pentru a converti obligațiile financiare denominate în altă monedă decât USD (moneda funcțională din 2008) în USD și obligațiile financiare cu rate variabile ale dobânzii în rate fixe ale dobânzii.

                     (29)

                     Landsvirkjun utilizează contractele derivate numai în scopuri de acoperire împotriva riscurilor (38). Landsvirkjun nu încheie contracte derivate în scopuri speculative sau de arbitraj (39). Limitarea utilizării contractelor derivate numai la acoperirea împotriva riscurilor a fost impusă, de asemenea, societății Landsvirkjun de către proprietarul său – statul. Landsvirkjun a prezentat documente interne și scrisori din partea proprietarului său pentru a confirma aceste afirmații (40).

                     (30)

                     De asemenea, Landsvirkjun explică faptul că politica sa este de a nu utiliza garanții, fie private, fie publice, pentru nicio tranzacție. În urma modificărilor aduse sistemului de garanții de stat, Landsvirkjun a început negocierea unei reînnoiri a contractelor derivate garantate, ultima garanție de stat fiind eliminată în iulie 2017 (41). Landsvirkjun este în măsură să încheie și încheie într-adevăr contracte derivate fără garanții de stat. De asemenea, Landsvirkjun a furnizat dovezi care arată că eliminarea garanțiilor de stat nu a avut ca rezultat modificarea condițiilor economice ale contractelor derivate (42).

               5.3.   Absența avantajului

                     (31)

                     Landsvirkjun este de opinie că nu s-a acordat niciun avantaj prin intermediul garanțiilor de stat pentru contractele derivate în cauză.

                     (32)

                     Un instrument financiar derivat de acoperire împotriva riscurilor va reduce, prin definiție, expunerea la risc care ar trebui să conducă la o reducere a primei plătite pentru garanția legată de tranzacția subiacentă. Landsvirkjun reiterează faptul că modificarea contractelor derivate în derulare pentru a elimina garanția de stat nu a implicat costuri suplimentare pentru societate. Condițiile și cerințele privind finanțarea Landsvirkjun cu sau fără o garanție de stat nu s-au modificat (43).

                     (33)

                     Landsvirkjun a prezentat două rapoarte privind efectul garanțiilor de stat asupra contractelor derivate (44). Conform rapoartelor respective, avantajul economic al garanțiilor de stat pentru portofoliul de instrumente financiare derivate este absent.

                     (34)

                     De asemenea, Landsvirkjun explică faptul că, în perioada 2010-2017, lichiditățile sale au fost între 142 de milioane USD și 287 de milioane USD. Acest nivel ridicat de lichidități a fost deținut din cauza riscului de lichiditate, și anume ca rezervă pentru riscuri neprevăzute. Poziția puternică de lichiditate implică un cost de oportunitate care este legat în mod direct de primele plătite în prezent statului. În loc să dețină lichidități, societatea ar fi putut răscumpăra obligațiunile de pe piață și/sau împrumuturile preplătite/amortizate de la creditorii ei. Nu numai că aceasta ar economisi dobânzi, ci și comisionul de garantare de [0,1-2] % pe care Landsvirkjun îl plătește în prezent pentru obligațiunile și împrumuturile garantate.

               6.   EXISTENȚA UNUI AJUTOR DE STAT

                     (35)

                     Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE prevede următoarele:
                     „Este incompatibil cu prezentul acord orice ajutor acordat de statele membre ale CE, statele AELS sau din resurse de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor mărfuri, în măsura în care afectează comerțul dintre părțile contractante, cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord.”

                     (36)

                     Prin urmare, pentru ca o măsură să fie calificată drept ajutor în sensul acestei dispoziții, este necesar să fie îndeplinite următoarele condiții cumulative: (i) măsura trebuie să fie acordată de către stat sau prin intermediul resurselor de stat; (ii) trebuie să confere un avantaj unei întreprinderi; (iii) trebuie să favorizeze anumite întreprinderi și (iv) trebuie să fie de natură să denatureze competiția și să afecteze schimburile comerciale (45). Autoritatea consideră că este oportun să înceapă evaluarea sa cu privire la măsura în care garanțiile pentru contractele derivate în cauză au conferit un avantaj societății Landsvirkjun.

               6.1.   Avantajul

         6.1.1.   Observații preliminare

                     (37)

                     Autoritatea este de acord cu autoritățile islandeze și Landsvirkjun că garanțiile în cauză intră sub incidența legislației islandeze privind garanțiile de stat, inclusiv Legea privind Landsvirkjun, care face obiectul procedurii privind ajutorul existent (46).

                     (38)

                     Actuala procedură oficială de investigare inițiată prin decizia de inițiere a procedurii are un domeniu de aplicare mai restrâns decât procedura privind ajutorul existent în măsura în care aceasta vizează doar aplicarea Legii privind Landsvirkjun în cazul garanțiilor de stat pentru anumite contracte derivate.

                     (39)

                     În decizia de inițiere a procedurii, Autoritatea a pus sub semnul întrebării faptul că garanțiile îndeplinesc condițiile (b), (c) și (d) prevăzute la punctul 3.2 (47) din Orientările privind garanțiile, care ar permite excluderea prezenței ajutorului (48).

                     (40)

                     Fără a aduce atingere chestiunii dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute în Orientările privind garanțiile pentru excluderea ajutorului de stat, astfel cum se explică mai jos, și pe baza informațiilor prezentate de Islanda și Landsvirkjun în cursul procedurii oficiale de investigare, Autoritatea constată că garanțiile de stat în cauză nu au condus la un avantaj pentru Landsvirkjun (49).

               6.1.2.   Excluderea prezenței avantajului din garanțiile de stat pentru contractele derivate

                     (41)

                     Un avantaj, în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, este orice beneficiu economic pe care întreprinderea nu l-ar fi putut obține în condiții normale de piață, și anume în absența intervenției statului (50). Autoritatea a susținut în mai multe rânduri că o garanție poate constitui un avantaj în temeiul articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE (51).

                     (42)

                     Beneficiul adus de o garanție este că riscul asociat garanției este suportat de către stat. În mod normal, suportarea unui astfel de risc de către stat ar trebui să fie remunerată printr-o primă corespunzătoare (52). Cu toate acestea, în conformitate cu Orientările privind garanțiile, „în cazul în care o garanție individuală sau un sistem de garanții contractate de către stat nu aduce niciun avantaj unei întreprinderi, acestea nu constituie ajutor de stat” (53). Punctele 3.2-3.5 din Orientările privind garanțiile stabilesc condițiile de excludere a prezenței ajutorului din garanțiile individuale și din sistemele de garanții. În conformitate cu punctul 3.6 din Orientările privind garanțiile, „nerespectarea uneia dintre condițiile enunțate la punctele 3.2-3.5 nu înseamnă că garanția sau sistemul de garanții este considerat în mod automat drept ajutor de stat”.

                     (43)

                     După 1 ianuarie 2010, Landsvirkjun a reușit să negocieze cu părțile la contractele derivate eliminarea garanțiilor de stat, ultima garanție fiind eliminată în iulie 2017 (54). Astfel cum arată dovezile furnizate pe parcursul procedurii oficiale de investigare, eliminarea garanțiilor de stat nu a modificat condițiile economice ale contractelor derivate (55).

                     (44)

                     Autoritatea consideră că faptul că părțile la contract sunt dispuse să elimine garanțiile de stat fără a solicita condiții economice mai bune este o indicație că garanțiile nu au implicat un avantaj pentru Landsvirkjun.

                     (45)

                     În plus, Landsvirkjun nu a utilizat garanții private și, din informațiile furnizate pe parcursul procedurii oficiale de investigare, nu este posibil să se stabilească un preț de piață pentru garanțiile pentru instrumentele derivate de acoperire împotriva riscurilor.

                     (46)

                     Pentru a cuantifica potențialul avantaj conferit de o garanție (în cazul în care nu se poate stabili un preț de piață), Orientările privind garanțiile prevăd o comparație între condițiile economice ale unei tranzacții cu și fără garanție (56).

                     (47)

                     Eliminarea garanțiilor de stat în cauză nu a modificat condițiile economice ale contractelor derivate relevante. Prin urmare, garanțiile nu pot fi considerate un avantaj pentru Landsvirkjun. Mai mult, Autoritatea nu dispune de indicații sau informații care să sugereze că condițiile economice ale contractelor derivate relevante ar fi fost diferite fără garanțiile de stat la momentul acordării acestora. În consecință, Autoritatea trebuie să presupună că o eliminare (sau o absență) a garanțiilor de stat nu a modificat condițiile economice ale contractelor derivate relevante în orice moment dat pe parcursul duratei de viață a acestor garanții.

                     (48)

                     Concluzia că garanțiile pentru contractele derivate în cauză nu conferă niciun avantaj societății Landsvirkjun este susținută, de asemenea, de rapoartele menționate la considerentul 33. În special, Zanders (o societate de consultanță specializată în servicii financiare) a examinat, în numele Landsvirkjun, un eșantion de instrumente derivate deținute de Landsvirkjun și a calculat marjele corespunzătoare pentru respectivele contracte derivate (57). Raportul a arătat că astfel de marje, care au variat între [(–)2-2] și [10-15] puncte de bază, au fost în concordanță cu marjele observate pentru contracte derivate similare deținute de societăți cu un rating de credit comparabil, care, spre deosebire de Landsvirkjun, nu au beneficiat de o garanție de recuperare. Pe această bază, raportul elaborat de Zanders concluzionează că, în medie, nu există niciun avantaj în materie de stabilire a prețurilor între Landsvirkjun și alte societăți ca urmare a garanției de recuperare. În consecință, raportul concluzionează că Landsvirkjun nu a beneficiat de un avantaj economic rezultat dintr-o astfel de garanție.

                     (49)

                     Un raport elaborat de o altă societate de consultanță, Summa Consulting slf, a constatat, în ceea ce privește stabilirea prețurilor pentru instrumentele derivate de acoperire împotriva riscurilor, că „având în vedere bilanțul solid, buna poziție de lichiditate și calitatea creditului societății Landsvirkjun, nu este probabil ca o garanție de stat sau o absență a acesteia să aibă efecte semnificative asupra stabilirii prețurilor contractelor derivate pe care Landsvirkjun le va încheia” (58).

                     (50)

                     În plus, Landsvirkjun a utilizat contractele derivate garantate exclusiv în scopul acoperirii împotriva riscurilor, și anume pentru a-și converti obligațiile financiare denominate în alte monede decât USD (moneda sa funcțională începând din 2008) în USD și obligațiile financiare cu rate variabile ale dobânzii în rate fixe ale dobânzii (59). Conform informațiilor prezentate pe parcursul procedurii oficiale de investigare, punerea în aplicare a măsurilor corespunzătoare pe parcursul procedurii privind ajutorul existent a condus la limitarea garanțiilor de stat la 80 % din valoarea contractelor derivate în cauză, iar garanțiile pentru instrumentele derivate de acoperire împotriva riscurilor au fost limitate la o anumită valoare nominală cumulativă (60). Prin urmare, nu se poate afirma că Landsvirkjun sau statul în calitate de garant al acesteia ar fi fost expuși la obligații financiare nelimitate care rezultă din aceste garanții.

                     (51)

                     În plus, garanțiile în cauză sunt, în conformitate cu articolul 1 din Legea privind Landsvirkjun, garanții de recuperare. În baza unei garanții de recuperare, creditorul trebuie să epuizeze toate căile de atac împotriva Landsvirkjun înainte de a acționa împotriva statului (61). Autoritatea a concluzionat anterior că, deși nu exclude prezența unui avantaj, acest tip de garanție implică un risc mai mic (62). Astfel cum arată Landsvirkjun, în fiecare dintre anii 2010-2017, numerarul și echivalentele de numerar ale societății au depășit pierderile înregistrate din instrumentele financiare derivate garantate (63). Prin urmare, eventualele riscuri pentru garant au fost reduse.

                     (52)

                     Astfel cum s-a explicat la considerentul 36, pentru ca o măsură să constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, toate cele patru condiții trebuie să fie îndeplinite cumulativ. Întrucât garanțiile în cauză nu conferă un avantaj societății Landsvirkjun, nu este necesar să se efectueze o evaluare cu privire la celelalte condiții.

               7.   CONCLUZIE

                     (53)

                     Pe baza evaluării de mai sus, Autoritatea concluzionează că garanțiile de stat acordate societății Landsvirkjun pentru contractele derivate în vederea acoperirii împotriva riscurilor legate de cursul de schimb și de rata dobânzii, ultima dintre acestea fiind eliminată în iulie 2017, nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Garanțiile de stat acordate societății Landsvirkjun pentru contractele derivate în vederea acoperirii împotriva riscurilor legate de cursul de schimb și de rata dobânzii, ultima dintre acestea fiind eliminată în iulie 2017, nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.
            Procedura oficială de investigare este încheiată.

            Articolul 2
            Prezenta decizie se adresează Islandei.

            Articolul 3
            Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

            Adoptată la Bruxelles, 26 septembrie 2018.

                  Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere,

               Bente ANGELL-HANSEN

                  Președinte

                  Membru responsabil al colegiului

               Frank J. BÜCHEL

                  Membru al colegiului

               Högni KRISTJÁNSSON

                  Membru al colegiului

               Carsten ZATSCHLER

                  Contrasemnatar în calitate de Director pentru afaceri juridice și administrative

            (1)  Decizia nr. 85/17/COL din 3 mai 2017 de inițiere a procedurii oficiale de investigare privind un posibil ajutor de stat acordat societății Landsvirkjun prin garanții de stat pentru contractele derivate (JO C 242, 27.7.2017, p. 6 și Suplimentul SEE nr. 46, 27.7.2017, p. 1).

            (2)  Ibidem.

            (3)  Documentul nr. 874341.

            (4)  La cererea Landsvirkjun din 8 august 2017 (documentul nr. 869480), Autoritatea a prelungit termenul de transmitere a observațiilor până la 15 septembrie 2017 (documentul nr. 869479).

            (5)  Documentul nr. 878807.

            (6)  Documentul nr. 875032.

            (7)  Documentul nr. 905567.

            (8)  Documentul nr. 908632.

            (9)  Documentul nr. 908885.

            (10)  Documentele nr. 918376 și 918377.

            (11)  Documentele nr. 917646 și 917656.

            (12)  Documentele nr. 920923 și 920925.

            (13)  Legea nr. 42/1983 privind Landsvirkjun, astfel cum a fost modificată.

            (14)  Documentul nr. 793116.

            (15)  Punctul 14 din decizia de inițiere a procedurii.

            (16)  Secțiunile 2.3.1-2.3.3 ale părții I din decizia de inițiere a procedurii.

            (17)  Documentul nr. 280834.

            (18)  Decizia nr. 302/09/COL a Autorității din 8 iulie 2009 de a propune măsuri corespunzătoare cu privire la ajutorul de stat acordat societăților Landsvirkjun și Orkuveita Reykjavíkur.

            (19)  Documentul nr. 527076.

            (20)  Decizia nr. 159/13/COL din 24 aprilie 2013 de închidere a cazului privind ajutorul existent acordat societăților Landsvirkjun și Orkuveita Reykjavíkur prin intermediul garanțiilor de stat nelimitate (JO C 237, 15.8.2013, p. 3 și Suplimentul SEE nr. 45, 15.8.2013, p. 28).

            (21)  Punctul 24 din decizia de inițiere a procedurii.

            (22)  JO L 105, 21.4.2011, p. 32 și Suplimentul SEE nr. 23, 21.4.2011, p. 1.

            (23)  Conform punctului 20 din decizia de inițiere a procedurii, Autoritatea a înțeles că autoritățile islandeze au explicat, în cadrul unei reuniuni din 31 mai 2016, că Landsvirkjun nu ar putea fi în măsură să încheie contracte derivate de acoperire împotriva riscurilor fără garanții de stat.

            (24)  Punctele 20, 24, 33 și 39 din decizia de inițiere a procedurii reflectă opinia inițială a Autorității potrivit căreia garanțiile respective au fost acordate de unitatea Gestionarea datoriei publice.

            (25)  Documentul nr. 875032.

            (26)  Punctul 58 din decizia de inițiere a procedurii.

            (27)  În conformitate cu punctul 65 din decizia de inițiere a procedurii (prin trimitere la secțiunea 2.5 din partea I), opinia preliminară a Autorității a fost că garanțiile în cauză nu au îndeplinit condițiile prevăzute în cadrul legislativ modificat al Islandei pentru garanțiile de stat și nici condițiile prevăzute în Orientările privind garanțiile. În special, Landsvirkjun nu a părut să plătească o primă care acoperă beneficiile de care se bucură datorită garanțiilor; garanțiile păreau să acopere peste 80 % din orice obligație restantă; iar garanțiile nu păreau să fie legate de tranzacții financiare specifice, să aibă o sumă maximă stabilită și o durată limitată.

            (28)  Autoritatea constată că, astfel cum se explică în secțiunea 1, Islanda este de acord cu observațiile prezentate de Landsvirkjun.

            (29)  Legea nr. 121/1997.

            (30)  Articolul 1 din Legea nr. 59/1965, astfel cum a fost tradusă de Landsvirkjun: „Guvernul și consiliul municipal din Reykjavik au înființat o societate în domeniul energiei electrice, denumită Landsvirkjun. Societatea este o entitate juridică independentă, care are un statut financiar și contabil independent. Sediul și locul de desfășurare a activității se află la Reykjavik. Landsvirkjun este o societate în nume colectiv care aparține statului și orașului Reykjavik, fiecare parte deținând jumătate din societate. Fiecare parte este singura responsabilă pentru toate obligațiile societății, însă răspunderea lor internă depinde de cota de participație. Niciuna dintre părți nu poate să se retragă din societate fără consimțământul celeilalte.”

            (31)  Aceeași prevedere a fost stabilită în Legea nr. 37/1961 privind garanțiile de stat aplicabilă anterior.

            (32)  Documentele nr. 874341 și 92092.

            (33)  Decizia nr. 227/06/COL a Autorității din 19 iulie 2006 privind ajutorul de stat în favoarea Farice hf. (JO L 36, 5.2.2009, p. 69 și Suplimentul SEE nr. 6, 5.2.2009, p. 9).

            (34)  Documentul nr. 917656.

            (35)  Acordul-cadru ISDA este un document standard care este utilizat în mod regulat pentru reglementarea tranzacțiilor cu instrumente derivate extrabursiere. Acordul-cadru ISDA este publicat de Asociația Internațională pentru Swap-uri și Instrumente Derivate (International Swaps and Derivatives Association – ISDA).

            (36)  Documentul nr. 874341.

            (37)  Documentul nr. 908632.

            (38)  Documentul nr. 908632.

            (39)  Documentul nr. 874341.

            (40)  Documentul nr. 875032.

            (41)  Idem.

            (42)  Documentele nr. 908633 și 920923.

            (43)  Documentele nr. 874341, 908633 și 920923.

            (44)  Documentele nr. 874344 (Raportul elaborat de Zanders, septembrie 2017) și nr. 874345 (Raportul elaborat de Summa, septembrie 2017).

            (45)  A se vedea, printre altele, Hotărârea în cauza World Duty Free Group SA și alții, C-20/15 P și C-21/15 P, EU:C:2016:981, punctul 53.

            (46)  Secțiunile 4.3 și 5.1.

            (47)  În decizia de inițiere a procedurii, Autoritatea nu a contestat și nu a avut niciun motiv să pună sub semnul întrebării faptul că Landsvirkjun îndeplinește condiția (a) de la punctul 3.2 din Orientările privind garanțiile, și anume că debitorul nu trebuie să se afle în dificultate financiară.

            (48)  Secțiunea 1.1.3 a părții a II-a din decizia de inițiere a procedurii.

            (49)  Autoritatea ia act de faptul că această concluzie se referă doar la garanțiile care fac obiectul deciziei de inițiere a procedurii și al prezentei decizii și că nu aduce atingere niciunei alte garanții de stat în ceea ce privește atât Landsvirkjun, cât și alte întreprinderi.

            (50)  A se vedea, de exemplu, Hotărârile în cauza SFEI și alții, C-39/94, EU:C:1996:285, punctul 60, și în cauza Spania/Comisia, C-342/96, EU:C:1999:210, punctul 41.

            (51)  Autoritatea a constatat că există un avantaj, printre altele, în Decizia nr. 177/05/COL a acesteia din 15 iulie 2005 privind o garanție de stat în favoarea Liechtensteinische Landesbank (nepublicată) și în Decizia nr. 227/06/COL privind ajutorul de stat în favoarea Farice hf. (JO L 36, 5.2.2009, p. 69 și Suplimentul SEE nr. 6, 5.2.2009, p. 9).

            (52)  Orientările privind garanțiile, punctul 2.1.

            (53)  Orientările privind garanțiile, punctul 3.1.

            (54)  Documentul nr. 908632.

            (55)  Secțiunea 5.2.

            (56)  Orientările privind garanțiile, punctul 4.2.

            (57)  Documentul nr. 874344.

            (58)  Documentul nr. 874345.

            (59)  Secțiunea 5.2 și documentul nr. 874345.

            (60)  Documentele nr. 875032, nr. 874341 și nr. 908632.

            (61)  Secțiunea 5.1.

            (62)  Nota de subsol 34.

            (63)  Documentul nr. 874345.


Decizia Comisiei din 12/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9255 - Swiss Life Holding AG / Montagu Private Equity LLP / Real estate property) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


title: Decizia (UE) 2019/275 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2018 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în urma unei cereri din partea Greciei – EGF/2018/003 EL/Attica publishing

text:
                  22.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 54/1

         DECIZIA (UE) 2019/275 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
         din 11 decembrie 2018
         privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în urma unei cereri din partea Greciei – EGF/2018/003 EL/Attica publishing
         PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1309/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de ajustare la globalizare (2014-2020) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1927/2006 (1), în special articolul 15 alineatul (4),
         având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (2), în special punctul 13,
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) urmărește să ofere sprijin lucrătorilor disponibilizați și persoanelor care desfășoară o activitate independentă a căror activitate a încetat ca urmare a modificărilor structurale majore apărute în tiparele comerțului mondial ca urmare a globalizării, ca urmare a continuării crizei economice și financiare mondiale sau ca urmare a unei noi crize economice și financiare mondiale, precum și să le ofere asistență în vederea reintegrării pe piața muncii.

                     (2)

                     FEG nu trebuie să depășească o sumă anuală maximă de 150 de milioane EUR (la prețurile din 2011), după cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (3).

                     (3)

                     La 22 mai 2018, Grecia a transmis o cerere de mobilizare a FEG, în legătură cu disponibilizările din sectorul activităților de editare din regiunea Attica. Cererea a fost completată cu informații suplimentare furnizate în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013. Cererea îndeplinește condițiile pentru stabilirea unei contribuții financiare din partea FEG, astfel cum sunt prevăzute la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013.

                     (4)

                     Prin urmare, FEG ar trebui mobilizat pentru a se furniza o contribuție financiară în valoare de 2 308 500 EUR ca urmare a cererii depuse de Grecia.

                     (5)

                     În scopul de a reduce la minimum timpul necesar pentru mobilizarea FEG, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării sale,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            În cadrul bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2018, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru a se furniza suma de 2 308 500 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
            Se aplică începând cu 11 decembrie 2018.

            Adoptată la Strasbourg, 11 decembrie 2018.

                  Pentru Parlamentul European

                  Președintele

               A. TAJANI

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 855.

            (2)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

            (3)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).


title: Decizia (PESC) 2019/373 a Comitetului politic și de securitate din 5 martie 2019 privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2018/925 (ATALANTA/1/2019)

text:
                  8.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 68/7

         DECIZIA (PESC) 2019/373 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
         din 5 martie 2019
         privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2018/925 (ATALANTA/1/2019)
         COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38,
         având în vedere Acțiunea comună 2008/851/PESC a Consiliului din 10 noiembrie 2008 privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) (1), în special articolul 6 alineatul (1),
         întrucât:

                     (1)

                     În temeiul articolului 6 alineatul (1) din Acțiunea comună 2008/851/PESC, Consiliul a autorizat Comitetul politic și de securitate (COPS) să adopte deciziile relevante privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (denumit în continuare „comandantul forței UE”).

                     (2)

                     La 26 iunie 2018, COPS a adoptat Decizia (PESC) 2018/925 (2) de numire a contraamiralului Alfonso PÉREZ DE NANCLARES Y PÉREZ DE ACEVEDO în calitatea de comandant al forței UE.

                     (3)

                     Comandantul operației UE a recomandat numirea contraamiralului Ricardo A. HERNÁNDEZ în calitatea de nou comandant al forței UE începând cu 10 martie 2019.

                     (4)

                     La 8 ianuarie 2019, Comitetul militar al UE a sprijinit recomandarea respectivă.

                     (5)

                     Prin urmare, Decizia (PESC) 2018/925 ar trebui abrogată.

                     (6)

                     În conformitate cu articolul 5 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și acțiunilor Uniunii care au implicații în materie de apărare,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Contraamiralul Ricardo A. HERNÁNDEZ este numit în calitatea de comandant al forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) începând cu 10 martie 2019.

            Articolul 2
            Decizia (PESC) 2018/925 se abrogă.

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la 10 martie 2019.

            Adoptată la Bruxelles, 5 martie 2019.

                  Pentru Comitetul politic și de securitate

                  Președintele

               S. FROM-EMMESBERGER

            (1)  JO L 301, 12.11.2008, p. 33.

            (2)  Decizia (PESC) 2018/925 a Comitetului politic și de securitate din 26 iunie 2018 privind numirea comandantului forței UE pentru operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (Atalanta) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2018/522 (ATALANTA/2/2018) (JO L 164, 29.6.2018, p. 46).


title: Decizia (UE) 2019/374 a Consiliului din 5 martie 2019 de numire a unui membru și a șase supleanți, propuși de Regatul Suediei, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
                  8.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 68/9

         DECIZIA (UE) 2019/374 A CONSILIULUI
         din 5 martie 2019
         de numire a unui membru și a șase supleanți, propuși de Regatul Suediei, în cadrul Comitetului Regiunilor
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
         având în vedere propunerea guvernului suedez,
         întrucât:

                     (1)

                     La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020. La 20 iulie 2015, prin Decizia (UE) 2015/1203 (4) a Consiliului, dna Carola GUNNARSSON, dna Agneta LIPKIN și dl Anders ROSÉN au fost înlocuiți de dl Jonny LUNDIN, dl Erik PELLING și dl Glenn NORDLUND în calitatea de membri supleanți.

                     (2)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului dlui Paul LINDQUIST.

                     (3)

                     Două locuri de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor dlui Carl Fredrik GRAF și dlui Erik PELLING.

                     (4)

                     Patru locuri de supleanți în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor în temeiul cărora au fost propuși dna Åsa ÅGREN WIKSTRÖM (Ledamot i kommunfullmäktige, Umeå kommun), dna Marie SÄLLSTRÖM (Ledamot i landstingsfullmäktige, Blekinge läns landsting), dl Jonny LUNDIN (Härnösands kommun) și dl Glenn NORDLUND (Örnsköldsviks kommun),

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Sunt numiți în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

                        (a)

                        în calitatea de membru:

                                    —

                                    dl Pehr GRANFALK, Ledamot i kommunfullmäktige, Solna kommun;

                        (b)

                        în calitatea de supleanți:

                                    —

                                    dna Suzanne FRANK, Ersättare i landstingsfullmäktige, Kronobergs läns landsting;

                                    —

                                    dna Caroline HOFFSTEDT, Ledamot i kommunfullmäktige, Uppsala kommun;

                                    —

                                    dna Marie SÄLLSTRÖM, Ledamot i kommunfullmäktige, Karlshamns kommun (schimbare de mandat);

                                    —

                                    dna Åsa ÅGREN WIKSTRÖM, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västerbottens läns landsting (schimbare de mandat);

                                    —

                                    dl Jonny LUNDIN, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västernorrlands läns landsting (schimbare de mandat);

                                    —

                                    dl Glenn NORDLUND, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västernorrlands läns landsting (schimbare de mandat).

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 5 martie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

            (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

            (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).

            (4)  Decizia (UE) 2015/1203 a Consiliului din 20 iulie 2015 de numire a trei membri suedezi și a șase supleanți suedezi în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 195, 23.7.2015, p. 44).


title: Decizia (UE) 2019/375 a Consiliului din 5 martie 2019 de numire a unui membru, propus de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
                  8.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 68/11

         DECIZIA (UE) 2019/375 A CONSILIULUI
         din 5 martie 2019
         de numire a unui membru, propus de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
         având în vedere propunerea guvernului italian,
         întrucât:

                     (1)

                     La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020. La 11 iulie 2017, prin Decizia (UE) 2017/1334 a Consiliului (4), domnul Augusto ROLLANDIN a fost înlocuit de domnul Pierluigi MARQUIS în calitatea de membru. La 29 ianuarie 2018, prin Decizia (UE) 2018/157 a Consiliului (5), domnul Pierluigi MARQUIS a fost înlocuit de domnul Laurent VIERIN în calitatea de membru. La 8 octombrie 2018, prin Decizia (UE) 2018/1510 a Consiliului (6), domnul Laurent VIERIN a fost înlocuit de doamna Nicoletta SPELGATTI în calitatea de membru.

                     (2)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului doamnei Nicoletta SPELGATTI,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Este numit în calitatea de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

                        —

                        domnul Pierluigi MARQUIS, Consigliere della Regione Autonoma Valle d'Aosta.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 5 martie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

            (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

            (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).

            (4)  Decizia (UE) 2017/1334 a Consiliului din 11 iulie 2017 de numire a unui membru, propus de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 185, 18.7.2017, p. 45).

            (5)  Decizia (UE) 2018/157 a Consiliului din 29 ianuarie 2018 de numire a unui membru, propus de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 29, 1.2.2018, p. 35).

            (6)  Decizia (UE) 2018/1510 a Consiliului din 8 octombrie 2018 de numire a doi membri, propuși de Republica Italiană, în cadrul Comitetului Regiunilor (JO L 255, 11.10.2018, p. 15).


title: Decizia (UE) 2019/376 a Consiliului din 5 martie 2019 de numire a trei membri și a patru supleanți, propuși de Republica Croația, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
                  8.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 68/12

         DECIZIA (UE) 2019/376 A CONSILIULUI
         din 5 martie 2019
         de numire a trei membri și a patru supleanți, propuși de Republica Croația, în cadrul Comitetului Regiunilor
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
         având în vedere propunerea guvernului croat,
         întrucât:

                     (1)

                     La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

                     (2)

                     Două locuri de membru în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor doamnei Snježana BUŽINEC și domnului Predrag ŠTROMAR.

                     (3)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului în temeiul căruia a fost propusă doamna Jelena PAVIČIĆ VUKIČEVIĆ (Councillor in the City of Zagreb Assembly).

                     (4)

                     Patru locuri de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor doamnei Josipa RIMAC, doamnei Viviana BENUSSI, domnului Tulio DEMETLIKA și domnului Ivan VUČIĆ,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Sunt numiți/numite în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

                        (a)

                        în calitatea de membri:

                                    —

                                    domnul Ivan GULAM, Mayor of the Municipality of Pirovac;

                                    —

                                    domnul Goran PAUK, Prefect of Šibenik-Knin County;

                                    —

                                    doamna Jelena PAVIČIĆ VUKIČEVIĆ, Vice-Mayor of City of Zagreb (schimbare de mandat)

                              și

                        (b)

                        în calitatea de supleanți:

                                    —

                                    dna Antonija JOZIĆ, Mayor of City of Pleternica,

                                    —

                                    dl Darko KOREN, Prefect of KoprivnicaKriževci County,

                                    —

                                    dl Anteo MILOŠ, Mayor of City of Novigrad,

                                    —

                                    dl Matija POSAVEC, Prefect of Međimurje County.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 5 martie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

            (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

            (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).


Decizia Comisiei din 11/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9130 - Société Générale S.A / Commerzbank AG) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)