title: Decizia (UE) 2017/783 a Consiliului din 25 aprilie 2017 referitoare la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în Comitetul mixt al SEE în legătură cu modificarea anexei IV (Energie) la Acordul privind SEE (Al treilea Pachet privind Energia)

text:
               6.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 118/6

         DECIZIA (UE) 2017/783 A CONSILIULUI
   din 25 aprilie 2017
   referitoare la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în Comitetul mixt al SEE în legătură cu modificarea anexei IV (Energie) la Acordul privind SEE
   (Al treilea Pachet privind Energia)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 53 alineatul (1) și articolele 62 și 114, coroborate cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul privind Spațiul Economic European (2) (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)

               În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, anexa IV (Energie) la Acordul privind SEE.

               (3)

               Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (3) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

               (4)

               Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (4) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

               (5)

               Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (5) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

               (6)

               Regulamentul (UE) nr. 543/2013 al Comisiei (6) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

               (7)

               Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

               (8)

               Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

               (9)

               Decizia 2010/685/UE a Comisiei (9) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

               (10)

               Decizia 2012/490/UE a Comisiei (10) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

               (11)

               Regulamentul (CE) nr. 714/2009 abrogă Regulamentul (CE) nr. 1228/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (11), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminat din acest acord.

               (12)

               Regulamentul (CE) nr. 715/2009 abrogă Regulamentul (CE) nr. 1775/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (12), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminat din acest acord.

               (13)

               Directiva 2009/72/CE abrogă Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului (13), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminată din acest acord.

               (14)

               Directiva 2009/73/CE abrogă Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului (14), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminată din acest acord.

               (15)

               Decizia 2011/280/UE a Comisiei (15) abrogă Decizia 2003/796/CE a Comisiei (16), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminată din acest acord.

               (16)

               Prin urmare, anexa IX (Energie) la Acordul privind SEE ar trebui modificată în mod corespunzător.

               (17)

               În consecință, poziția Uniunii în Comitetul mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE în legătură cu propunerea de modificare a anexei IV (Energie) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 25 aprilie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. BORG

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO L 211, 14.8.2009, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (JO L 211, 14.8.2009, p. 15).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005 (JO L 211, 14.8.2009, p. 36).

      (6)  Regulamentul (UE) nr. 543/2013 al Comisiei din 14 iunie 2013 privind transmiterea și publicarea datelor pe piețele energiei electrice și de modificare a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 163, 15.6.2013, p. 1).

      (7)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 55).

      (8)  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 94).

      (9)  Decizia 2010/685/UE a Comisiei din 10 noiembrie 2010 de modificare a secțiunii 3 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (JO L 293, 11.11.2010, p. 67).

      (10)  Decizia 2012/490/UE a Comisiei din 24 august 2012 referitoare la modificarea anexei I la Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (JO L 231, 28.8.2012, p. 16).

      (11)  Regulamentul (CE) nr. 1228/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2003 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică (JO L 176, 15.7.2003, p. 1).

      (12)  Regulamentul (CE) nr. 1775/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 septembrie 2005 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (JO L 289, 3.11.2005, p. 1).

      (13)  Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de abrogare a Directivei 96/92/CE (JO L 176, 15.7.2003, p. 37).

      (14)  Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2003 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE (JO L 176, 15.7.2003, p. 57).

      (15)  Decizia 2011/280/UE a Comisiei din 16 mai 2011 de abrogare a Deciziei 2003/796/CE privind înființarea grupului european de reglementare în domeniul energiei electrice și al gazelor (JO L 129, 17.5.2011, p. 14).

      (16)  Decizia 2003/796/CE a Comisiei din 11 noiembrie 2003 privind înființarea grupului european de reglementare în domeniul energiei electrice și al gazelor (JO L 296, 14.11.2003, p. 34).

      PROIECT
      DECIZIA NR. … A COMITETULUI MIXT AL SEE
      din …
      de modificare a anexei IV (Energie) la Acordul privind SEE
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în contiuare „Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
      întrucât:

                  (1)

                  Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (1) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (2)

                  Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (2) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (3)

                  Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005 (3), rectificat în JO L 229, 1.9.2009, p. 29 și în JO L 309, 24.11.2009, p. 87, urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (4)

                  Regulamentul (UE) nr. 543/2013 al Comisiei din 14 iunie 2013 privind transmiterea și publicarea datelor pe piețele energiei electrice și de modificare a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (4) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (5)

                  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (5) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

                  (6)

                  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (6) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

                  (7)

                  Decizia 2010/685/UE a Comisiei din 10 noiembrie 2010 de modificare a secțiunii 3 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (7) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

                  (8)

                  Decizia 2012/490/UE a Comisiei din 24 august 2012 referitoare la modificarea anexei I la Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (8) urmează să fie încorporată în Acordul privind SEE.

                  (9)

                  Regulamentul (CE) nr. 714/2009 abrogă Regulamentul (CE) nr. 1228/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (9), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminat din acest acord.

                  (10)

                  Regulamentul (CE) nr. 715/2009 abrogă Regulamentul (CE) nr. 1775/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (10), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminat din acest acord.

                  (11)

                  Directiva 2009/72/CE abrogă Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului (11), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, trebuie eliminată din acest acord.

                  (12)

                  Directiva 2009/73/CE abrogă Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminată din acest acord.

                  (13)

                  Decizia 2011/280/UE a Comisiei (13) abrogă Decizia 2003/796/CE a Comisiei (14), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminată din acest acord.

                  (14)

                  Operatorii de transport din statele AELS nu ar trebui să fie considerați operatori din țări terțe în sensul Rețelei europene a operatorilor de transport al energiei electrice și al Rețelei europene a operatorilor de transport al gazelor naturale.

                  (15)

                  Prin urmare, anexa IV la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Anexa IV la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Textul de la punctul 20 [Regulamentul (CE) nr. 1228/2003 al Parlamentului European și al Consiliului] se înlocuiește cu următorul text:
                  „32009 R 0714: Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (JO L 211, 14.8.2009, p. 15), astfel cum a fost modificat prin:

                              —

                                 32013 R 0543: Regulamentul (UE) nr. 543/2013 al Comisiei din 14 iunie 2013 (JO L 163, 15.6.2013, p. 1).

                        În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                              (a)

                              La articolul 3 alineatul (3) și la articolul 15 alineatul (6), în cazul statelor AELS, în loc de «Comisia/Comisiei» se citește «Autoritatea/Autorității AELS de Supraveghere».

                              (b)

                              Dispozițiile privind deciziile obligatorii ale Agenției, menționate la articolul 17 alineatul (5), se înlocuiesc, în cazurile în care este implicat un stat AELS, cu următoarele dispoziții:

                                          «(i)

                                          În cazurile în care sunt implicate unul sau mai multe state AELS, Autoritatea AELS de Supraveghere adoptă o decizie adresată autorităților naționale de reglementare din statul (statele) AELS respective.

                                          (ii)

                                          Agenția are dreptul de a participa pe deplin la activitatea Autorității AELS de Supraveghere și a organismelor sale pregătitoare, atunci când Autoritatea AELS de Supraveghere îndeplinește, în ceea ce privește statele AELS, atribuțiile Agenției, astfel cum sunt prevăzute de prezentul acord, însă nu are drept de vot.

                                          (iii)

                                          Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a participa pe deplin la activitatea Agenției și a organismelor sale pregătitoare, însă nu are drept de vot.

                                          (iv)

                                          Agenția și Autoritatea AELS de Supraveghere cooperează îndeaproape atunci când adoptă decizii, avize și recomandări.
                                          Deciziile Autorității AELS de Supraveghere se adoptă, fără întârzieri nejustificate, pe baza proiectelor elaborate de Agenție din proprie inițiativă sau la cererea Autorității AELS de Supraveghere.
                                          Agenția informează Autoritatea AELS de Supraveghere atunci când, în conformitate cu prezentul regulament, elaborează un proiect pentru aceasta. Autoritatea AELS de Supraveghere stabilește un termen limită în care autoritățile naționale de reglementare din statele AELS sunt autorizate să își exprime opiniile cu privire la chestiunea respectivă, ținând seama pe deplin de urgența, complexitatea și posibilele consecințe ale acesteia.
                                          Autoritățile naționale de reglementare din statele AELS pot solicita Autorității AELS de Supraveghere să își reexamineze decizia. Autoritatea AELS de Supraveghere transmite solicitarea respectivă Agenției. În acest caz, Agenția ia în considerare elaborarea unui nou proiect pentru Autoritatea AELS de Supraveghere și răspunde fără întârzieri nejustificate.
                                          Dacă modifică, suspendă sau retrage o decizie paralelă cu decizia adoptată de Autoritatea AELS de Supraveghere, Agenția elaborează, fără întârzieri nejustificate, un proiect pentru Autoritatea AELS de Supraveghere, care are același efect.

                                          (v)

                                          În caz de dezacord între Agenție și Autoritatea AELS de Supraveghere în ceea ce privește aplicarea prezentelor dispoziții, directorul Agenției și Colegiul Autorității AELS de Supraveghere convoacă, ținând seama de urgența chestiunii și fără întârzieri nejustificate, o reuniune pentru a ajunge la un consens. Dacă nu se ajunge la un consens, directorul Agenției sau Colegiul Autorității AELS de Supraveghere poate solicita părților contractante să supună chestiunea atenției Comitetului mixt al SEE care o tratează în conformitate cu articolul 111 din acord, care se aplică mutatis mutandis. În conformitate cu articolul 2 din Decizia nr. 1/94 a Comitetului mixt al SEE din 8 februarie 1994 de adoptare a regulamentului de procedură al Comitetului mixt al SEE (15), în cazuri urgente, o parte contractantă poate solicita organizarea imediată a unei reuniuni. În pofida prezentului punct, o parte contractantă poate oricând, din proprie inițiativă, să supună chestiunea atenției Comitetului mixt al SEE, în conformitate cu articolul 5 sau cu articolul 111 din prezentul acord.

                                          (vi)

                                          Statele AELS sau orice persoană fizică sau juridică pot introduce la Curtea de Justiție a AELS, în conformitate cu articolele 36 și 37 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, acțiuni împotriva Autorității AELS de Supraveghere.»

                              (c)

                              La articolul 20 se adaugă următorul text:
                              «Solicitarea Comisiei legată de informațiile menționate la articolul 20 alineatele (2) și (5) se efectuează, pentru statele AELS, de către Autoritatea AELS de Supraveghere către întreprinderea în cauză.»

                              (d)

                              La articolul 22 alineatul (2) se adaugă următorul text:
                              «Sarcinile prevăzute la articolul 22 alineatul (2) se efectuează, pentru întreprinderile în cauză din statele AELS, de către Autoritatea AELS de Supraveghere.»

                              (e)

                              La articolul 23 se adaugă următorul text:
                              «Reprezentanții statelor AELS participă pe deplin la activitatea comitetului menționat la articolul 23, dar nu au drept de vot.»”

                  2.

                  Textul de la punctul 22 (Directiva 2003/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se înlocuiește cu următorul text:
                  „32009 L 0072: Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 55).
                  În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se citesc cu următoarele adaptări:

                              (a)

                              Trimiterile la dispozițiile tratatului se interpretează ca trimiteri la dispozițiile corespondente din acord.

                              (b)

                              Directiva nu se aplică în cazul cablurilor electrice și al instalațiilor conexe dintre un punct de racordare de pe uscat și instalațiile de extracție a petrolului.

                              (c)

                              Articolul 7 alineatul (2) litera (j) nu se aplică statelor AELS.

                              (d)

                              Articolul 9 alineatul (1) se aplică statelor AELS după un an de la intrarea în vigoare a Deciziei [prezenta decizie] a Comitetului mixt al SEE din [data].

                              (e)

                              La articolul 10 alineatul (7), în cazul statelor AELS, în loc de «Comisia» se citește «Autoritatea AELS de Supraveghere».

                              (f)

                              Articolul 11 alineatul (3) litera (b), articolul 11 alineatul (5) litera (b) și articolul 11 alineatul (7) nu se aplică statelor AELS.

                              (g)

                              La articolul 37 alineatul (1) litera (d), cuvântul «Agenția» se înlocuiește cu «Autoritatea AELS de Supraveghere».

                              (h)

                              Articolul 37 alineatul (1) litera (s) nu se aplică statelor AELS.

                              (i)

                              La articolul 40 alineatul (1), în cazul statelor AELS, în loc de «Comisiei» se citește «Autorității AELS de Supraveghere».

                              (j)

                              Articolul 44 alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
                              «Articolul 9 nu se aplică Ciprului, Luxemburgului, Maltei, Liechtensteinului și/sau Islandei. De asemenea, articolele 26, 32 și 33 nu se aplică Maltei.
                              Dacă poate demonstra, după intrarea în vigoare a prezentei decizii, că se confruntă cu probleme substanțiale în operarea rețelei sale, Islanda poate solicita derogări de la articolele 26, 32 și 33, care pot fi acordate de către Autoritatea AELS de Supraveghere. Înainte de a lua o decizie, Autoritatea AELS de Supraveghere informează statele AELS și Comisia cu privire la aceste solicitări, ținând seama de cerința de respectare a confidențialității. Decizia respectivă se publică în suplimentul SEE al Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.»

                              (k)

                              Reprezentanții statelor AELS participă pe deplin la activitatea comitetului instituit în temeiul articolului 46, dar nu au drept de vot.”

                  3.

                  Textul de la punctul 23 (Directiva 2003/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se înlocuiește cu următorul text:
                  „32009 L 0073: Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 94).
                  În sensul prezentului acord, dispozițiile directivei se citesc cu următoarele adaptări:

                              (a)

                              Trimiterile la dispozițiile tratatului se interpretează ca trimiteri la dispozițiile corespondente din acord.

                              (b)

                              Directiva nu se aplică Islandei.

                              (c)

                              La articolul 2 punctul 11 se adaugă următorul text:
                              «”instalația GNL” nu include instalațiile pentru lichefierea gazelor naturale, efectuată ca parte a unui proiect de extracție offshore de petrol sau gaze, cum ar fi instalația Melkøya.»

                              (d)

                              La articolul 2 punctul 12 se adaugă următorul text:
                              «”operatorul de sistem GNL” nu include operatorii instalațiilor pentru lichefierea gazelor naturale, efectuată ca parte a unui proiect de extracție offshore de petrol sau gaze, cum ar fi instalația Melkøya.»

                              (e)

                              Articolul 6 nu se aplică statelor AELS.

                              (f)

                              La articolul 10 alineatul (7), în cazul statelor AELS, în loc de «Comisia» se va citi «Autoritatea AELS de Supraveghere».

                              (g)

                              Articolul 11 alineatul (3) litera (b), articolul 11 alineatul (5) litera (b) și articolul 11 alineatul (7) nu se aplică statelor AELS.

                              (h)

                              Dispozițiile privind deciziile obligatorii ale Agenției, menționate la articolul 36 alineatul (4) al treilea paragraf, se înlocuiesc, în cazurile în care este implicat un stat AELS, cu următoarele dispoziții:

                                          «(i)

                                          În cazurile în care sunt implicate unul sau mai multe state AELS, Autoritatea AELS de Supraveghere adoptă o decizie adresată autorităților naționale de reglementare din statul (statele) AELS respective.

                                          (ii)

                                          Agenția are dreptul de a participa pe deplin la activitatea Autorității AELS de Supraveghere și a organismelor sale pregătitoare, atunci când Autoritatea AELS de Supraveghere îndeplinește, în ceea ce privește statele AELS, atribuțiile Agenției, astfel cum sunt prevăzute de prezentul acord, însă nu are drept de vot.

                                          (iii)

                                          Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a participa pe deplin la activitatea Agenției și a organismelor sale pregătitoare, însă nu are drept de vot.

                                          (iv)

                                          Agenția și Autoritatea AELS de Supraveghere cooperează îndeaproape atunci când adoptă decizii, avize și recomandări.
                                          Deciziile Autorității AELS de Supraveghere se adoptă, fără întârzieri nejustificate, pe baza proiectelor elaborate de Agenție din proprie inițiativă sau la cererea Autorității AELS de Supraveghere.
                                          Agenția informează Autoritatea AELS de Supraveghere atunci când, în conformitate cu prezenta directivă, elaborează un proiect pentru aceasta. Autoritatea AELS de Supraveghere stabilește un termen limită în care autoritățile naționale de reglementare din statele AELS sunt autorizate să își exprime opiniile cu privire la chestiunea respectivă, ținând seama pe deplin de urgența, complexitatea și posibilele consecințe ale acesteia.
                                          Autoritățile naționale de reglementare din statele AELS pot solicita Autorității AELS de Supraveghere să își reexamineze decizia. Autoritatea AELS de Supraveghere transmite solicitarea respectivă Agenției. În acest caz, Agenția ia în considerare elaborarea unui nou proiect pentru Autoritatea AELS de Supraveghere și răspunde fără întârzieri nejustificate.
                                          Dacă modifică, suspendă sau retrage o decizie paralelă cu decizia adoptată de Autoritatea AELS de Supraveghere, Agenția elaborează, fără întârzieri nejustificate, un proiect pentru Autoritatea AELS de Supraveghere, care are același efect.

                                          (v)

                                          În caz de dezacord între Agenție și Autoritatea AELS de Supraveghere în ceea ce privește aplicarea prezentelor dispoziții, directorul Agenției și Colegiul Autorității AELS de Supraveghere convoacă, ținând seama de urgența chestiunii și fără întârzieri nejustificate, o reuniune pentru a ajunge la un consens. Dacă nu se ajunge la un consens, directorul Agenției sau Colegiul Autorității AELS de Supraveghere poate solicita părților contractante să supună chestiunea atenției Comitetului mixt al SEE care o tratează în conformitate cu articolul 111 din acord, care se aplică mutatis mutandis. În conformitate cu articolul 2 din Decizia nr. 1/94 a Comitetului mixt al SEE din 8 februarie 1994 de adoptare a regulamentului de procedură al Comitetului mixt al SEE (16), în cazuri urgente, o parte contractantă poate solicita organizarea imediată a unei reuniuni. În pofida prezentului punct, o parte contractantă poate oricând, din proprie inițiativă, să supună chestiunea atenției Comitetului mixt al SEE, în conformitate cu articolul 5 sau cu articolul 111 din prezentul acord.

                                          (vi)

                                          Statele AELS sau orice persoană fizică sau juridică pot introduce la Curtea de Justiție a AELS, în conformitate cu articolele 36 și 37 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, acțiuni împotriva Autorității AELS de Supraveghere.»

                              (i)

                              La articolul 36 alineatele (8) și (9), în cazul statelor AELS, în loc de «Comisia/Comisiei» se citește «Autoritatea/Autorității AELS de Supraveghere».

                              (j)

                              La articolul 41 alineatul (1) litera (d), cuvântul «Agenția» se înlocuiește cu «Autoritatea AELS de Supraveghere».

                              (k)

                              La articolul 44 alineatul (1) și la articolul 49 alineatele (4) și (5), în cazul statelor AELS, în loc de «Comisia/Comisiei» se citește «Autoritatea/Autorității AELS de Supraveghere».

                              (l)

                              La articolul 49 alineatul (5) se adaugă următorul text:
                              «Următoarele zone limitate din punct de vedere geografic din Norvegia sunt exceptate de la aplicarea articolelor 24, 31 și 2, pentru o perioadă de cel mult 20 de ani de la data intrării în vigoare a Deciziei nr. [prezenta decizie] a Comitetului mixt al SEE din [data]:

                                          (i)

                                          Jæren și Ryfylke,

                                          (ii)

                                          Hordaland.

                                    Necesitatea menținerii derogării este decisă de autoritatea de reglementare din Norvegia la fiecare cinci ani de la data intrării în vigoare a Deciziei nr. [prezenta decizie] a Comitetului mixt al SEE din [data], ținând seama de criteriile prevăzute de prezentul articol. Autoritatea de reglementare din Norvegia notifică decizia sa și evaluarea care stă la baza acesteia Comitetului Mixt al SEE și Autorității AELS de Supraveghere. În termen de două luni de la data care urmează primirii deciziei, Autoritatea AELS de Supraveghere poate adopta o decizie prin care solicită autorității de reglementare din Norvegia să își modifice sau să își retragă decizia. Această perioadă poate fi prelungită cu acordul Autorității AELS de Supraveghere și al autorității de reglementare din Norvegia. Autoritatea de reglementare din Norvegia se conformează deciziei Autorității AELS de Supraveghere în termen de o lună și informează Comitetul mixt al SEE și Autoritatea AELS de Supraveghere în acest sens.»

                              (m)

                              Articolul 49 alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
                              «Articolul 9 nu se aplică Ciprului, Luxemburgului, Maltei și/sau Liechtensteinului.»

                              (n)

                              Reprezentanții statelor AELS participă pe deplin la activitatea comitetului instituit în temeiul articolului 51, dar nu au drept de vot.”

                  4.

                  Textul de la punctul 27 [Regulamentul (CE) nr. 1775/2005 al Parlamentului European și al Consiliului] se înlocuiește cu următorul text:
                  „32009 R 0715: Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1775/2005 (JO L 211, 14.8.2009, p. 36), rectificat în JO L 229, 1.9.2009, p. 29 și în JO L 309, 24.11.2009, p. 87, astfel cum a fost modificat prin:

                              —

                                 32010 D 0685: Decizia 2010/685/UE a Comisiei din 10 noiembrie 2010 (JO L 293, 11.11.2010, p. 67),

                              —

                                 32012 D 0490: Decizia 2012/490/UE a Comisiei din 24 august 2012 (JO L 231, 28.8.2012, p. 16).

                        În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                              (a)

                              Regulamentul nu se aplică Islandei.

                              (b)

                              La articolul 3 alineatul (3) și la articolul 20, în cazul statelor AELS, în loc de «Comisia/Comisiei» se citește «Autoritatea/Autorității AELS de Supraveghere».

                              (c)

                              Reprezentanții statelor AELS participă pe deplin la activitatea comitetului menționat la articolul 28, dar nu au drept de vot.

                              (d)

                              La articolul 30, în cazul statelor AELS, în loc de «Comisiei» se citește «Autorității AELS de Supraveghere».”

                  5.

                  După punctul 45 (Decizia 2011/13/UE a Comisiei) se inserează următorul punct:

                              „46.

                                 32009 R 0713: Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO L 211, 14.8.2009, p. 1).
                              În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                                          (a)

                                          Autoritățile naționale de reglementare din statele AELS participă pe deplin la activitățile Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei, denumită în continuare «Agenția» și ale tuturor organismelor pregătitoare, inclusiv ale grupurilor de lucru, comitetelor și grupurilor operative ale Agenției, la activitățile Consiliului de administrație și la activitățile Consiliului autorităților de reglementare, fără a avea drept de vot.

                                          (b)

                                          În pofida dispozițiilor Protocolului 1 la acord, se consideră că termenul «stat membru (state membre)» din regulament include și statele AELS, în plus față de înțelesul său din regulament.

                                          (c)

                                          În ceea ce privește statele AELS, Agenția asistă, în măsura în care este necesar și atunci când este necesar, Autoritatea AELS de Supraveghere sau Comitetul permanent, după caz, în exercitarea funcțiilor lor.

                                          (d)

                                          Dispozițiile privind deciziile obligatorii ale Agenției, menționate la articolele 7, 8 și 9, se înlocuiesc, în cazurile în care este implicat un stat AELS, cu următoarele dispoziții:

                                                      «(i)

                                                      În cazurile în care sunt implicate unul sau mai multe state AELS, Autoritatea AELS de Supraveghere adoptă o decizie adresată autorităților naționale de reglementare din statul (statele) AELS respective.

                                                      (ii)

                                                      Agenția are dreptul de a participa pe deplin la activitatea Autorității AELS de Supraveghere și a organismelor sale pregătitoare, atunci când Autoritatea AELS de Supraveghere îndeplinește, în ceea ce privește statele AELS, atribuțiile Agenției, astfel cum sunt prevăzute de prezentul acord, însă nu are drept de vot.

                                                      (iii)

                                                      Autoritatea AELS de Supraveghere are dreptul de a participa pe deplin la activitatea Agenției și a organismelor sale pregătitoare, însă nu are drept de vot.

                                                      (iv)

                                                      Agenția și Autoritatea AELS de Supraveghere cooperează îndeaproape atunci când adoptă decizii, avize și recomandări.
                                                      Deciziile Autorității AELS de Supraveghere se adoptă, fără întârzieri nejustificate, pe baza proiectelor elaborate de Agenție din proprie inițiativă sau la cererea Autorității AELS de Supraveghere.
                                                      Agenția informează Autoritatea AELS de Supraveghere atunci când, în conformitate cu prezentul regulament, elaborează un proiect pentru aceasta. Autoritatea AELS de Supraveghere stabilește un termen limită în care autoritățile naționale de reglementare din statele AELS sunt autorizate să își exprime opiniile cu privire la chestiunea respectivă, ținând seama pe deplin de urgența, complexitatea și posibilele consecințe ale acesteia.
                                                      Autoritățile naționale de reglementare din statele AELS pot solicita Autorității AELS de Supraveghere să își reexamineze decizia. Autoritatea AELS de Supraveghere transmite solicitarea respectivă Agenției. În acest caz, Agenția ia în considerare elaborarea unui nou proiect pentru Autoritatea AELS de Supraveghere și răspunde fără întârzieri nejustificate.
                                                      Dacă modifică, suspendă sau retrage o decizie paralelă cu decizia adoptată de Autoritatea AELS de Supraveghere, Agenția elaborează, fără întârzieri nejustificate, un proiect pentru Autoritatea AELS de Supraveghere, care are același efect.

                                                      (v)

                                                      În caz de dezacord între Agenție și Autoritatea AELS de Supraveghere în ceea ce privește aplicarea prezentelor dispoziții, directorul Agenției și Colegiul Autorității AELS de Supraveghere convoacă, ținând seama de urgența chestiunii și fără întârzieri nejustificate, o reuniune pentru a se ajunge la un consens. Dacă nu se ajunge la un consens, directorul Agenției sau Colegiul Autorității AELS de Supraveghere poate solicita părților contractante să supună chestiunea atenției Comitetului mixt al SEE care o tratează în conformitate cu articolul 111 din acord, care se aplică mutatis mutandis. În conformitate cu articolul 2 din Decizia nr. 1/94 a Comitetului mixt al SEE din 8 februarie 1994 de adoptare a regulamentului de procedură al Comitetului mixt al SEE (17), în cazuri urgente, o parte contractantă poate solicita organizarea imediată a unei reuniuni. În pofida prezentului punct, o parte contractantă poate oricând, din proprie inițiativă, să supună chestiunea atenției Comitetului mixt al SEE, în conformitate cu articolul 5 sau cu articolul 111 din prezentul acord.

                                                      (vi)

                                                      Statele AELS sau orice persoană fizică sau juridică pot introduce la Curtea de Justiție a AELS, în conformitate cu articolele 36 și 37 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, acțiuni împotriva Autorității AELS de Supraveghere.»

                                          (e)

                                          La articolul 12 se adaugă următorul text:
                                          «Autoritățile naționale de reglementare din statele AELS participă pe deplin la activitatea Consiliului de administrație, dar nu au drept de vot. Regulamentul intern de procedură al Consiliului de administrație asigură participarea deplină a autorităților naționale de reglementare din statele AELS.»

                                          (f)

                                          La articolul 14 se adaugă următorul text:
                                          «Autoritățile naționale de reglementare din statele AELS participă pe deplin la activitatea Consiliului autorităților de reglementare și a tuturor organismelor pregătitoare ale Agenției. Acestea nu au drept de vot în Consiliul autorităților de reglementare. Regulamentul intern de procedură al Consiliului autorităților de reglementare asigură participarea deplină a autorităților naționale de reglementare din statele AELS.»

                                          (g)

                                          Dispozițiile articolului 19 se înlocuiesc cu următorul text:
                                          «Dacă apelul vizează o decizie a Agenției într-un caz în care dezacordul implică și autorități naționale de reglementare din unul sau mai multe state AELS, Comisia de apel invită autoritățile naționale de reglementare din statul (statele) AELS implicat (implicate) să prezinte, într-un termen stabilit, observații privind comunicările părților afectate de apel. Autoritățile naționale de reglementare din statul (statele) AELS implicat (implicate) au dreptul de a susține prezentări verbale. În cazul în care Comisia de apel modifică, suspendă sau revocă o decizie paralelă cu decizia adoptată de Autoritatea AELS de Supraveghere, Agenția elaborează, fără întârzieri nejustificate, un proiect de decizie pentru Autoritatea AELS de Supraveghere, care are același efect.»

                                          (h)

                                          Dispozițiile articolului 20 nu se aplică în cazurile în care sunt implicate unul sau mai multe state AELS.

                                          (i)

                                          La articolul 21 se adaugă următorul text:
                                          «Statele AELS participă la finanțarea Agenției. În acest scop, se aplică procedurile prevăzute la articolul 82 alineatul (1) litera (a) și în Protocolul 32 la acord.»

                                          (j)

                                          La articolul 27 se adaugă următorul text:
                                          «Statele AELS acordă Agenției privilegii și imunități echivalente celor incluse în Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene.»

                                          (k)

                                          La articolul 28 se adaugă următorul text:
                                          «Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) litera (a) și de la articolul 82 alineatul (3) litera (a) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene, resortisanții statelor AELS care se bucură de toate drepturile lor cetățenești pot fi angajați de directorul Agenției, prin contract.
                                          Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) litera (e), de la articolul 82 alineatul (3) litera (e) și de la articolul 85 alineatul (3) din Regimul aplicabil celorlalți agenți, limbile menționate la articolul 129 alineatul (1) din Acordul privind SEE sunt considerate de către Agenție, în ceea ce privește personalul său, ca limbi ale Uniunii menționate la articolul 55 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană.»

                                          (l)

                                          La articolul 30 alineatul (1) se adaugă următorul text:
                                          «Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei se aplică, în scopul aplicării prezentului regulament, oricărui document al Agenției care privește și statele AELS».

                                          (m)

                                          La articolul 32 se adaugă următorul text:
                                          «Reprezentanții statelor AELS participă pe deplin la activitatea comitetului instituit în temeiul articolului 32, însă nu au drept de vot.»”

                  6.

                  După punctul 46 [Regulamentul (CE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului], se introduce următorul punct:

                              „47.

                                 32013 R 0543: Regulamentul (UE) nr. 543/2013 al Comisiei din 14 iunie 2013 privind transmiterea și publicarea datelor pe piețele energiei electrice și de modificare a anexei I la Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 163, 15.6.2013, p. 1).”

                  7.

                  Textul de la punctul 21 (Decizia 2003/796/CE a Comisiei) se elimină.

            Articolul 2
      Textele Regulamentelor (CE) nr. 713/2009 și (CE) nr. 714/2009, al Regulamentului (CE) nr. 715/2009 rectificat în JO L 229, 1.9.2009, p. 29 și în JO L 309, 24.11.2009, p. 87, și al Regulamentului (UE) nr. 543/2013, ale Directivelor 2009/72/CE și 2009/73/CE și ale Deciziilor 2010/685/UE și 2012/490/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
      Articolul 3
      Prezenta decizie intră în vigoare la sau în ziua următoare ultimei notificări către Comitetul mixt al SEE, prevăzută la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE, dacă această dată este ulterioară primei (18).
      Articolul 4
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la Bruxelles,

               Pentru Comitetul mixt al SEE

               Președintele

               Secretarii Comitetului mixt al SEE

         (1)  JO L 211, 14.8.2009, p. 1.

         (2)  JO L 211, 14.8.2009, p. 15.

         (3)  JO L 211, 14.8.2009, p. 36.

         (4)  JO L 163, 15.6.2013, p. 1.

         (5)  JO L 211, 14.8.2009, p. 55.

         (6)  JO L 211, 14.8.2009, p. 94.

         (7)  JO L 293, 11.11.2010, p. 67.

         (8)  JO L 231, 28.8.2012, p. 16.

         (9)  JO L 176, 15.7.2003, p. 1.

         (10)  JO L 289, 3.11.2005, p. 1.

         (11)  JO L 176, 15.7.2003, p. 37.

         (12)  JO L 176, 15.7.2003, p. 57.

         (13)  JO L 129, 17.5.2011, p. 14.

         (14)  JO L 296, 14.11.2003, p. 34.

         (15)  JO L 85, 30.3.1994, p. 60.

         (16)  JO L 85, 30.3.1994, p. 60.

         (17)  JO L 85, 30.3.1994, p. 60.

         (18)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: 2008/874/CE: Decizia Băncii Centrale Europene din 14 noiembrie 2008 cu privire la punerea în aplicare a Regulamentului BCE/2008/11 din 23 octombrie 2008 privind modificările temporare ale normelor de eligibilitate a garanțiilor (BCE/2008/15)

text:
               20.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 309/8

      DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE

   din 14 noiembrie 2008
   cu privire la punerea în aplicare a Regulamentului BCE/2008/11 din 23 octombrie 2008 privind modificările temporare ale normelor de eligibilitate a garanțiilor
   (BCE/2008/15)
   (2008/874/CE)
   COMITETUL EXECUTIV AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 105 alineatul (2) prima liniuță și articolul 110,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 34.1 a doua liniuță, coroborat cu articolul 3.1 prima liniuță și cu articolul 18.2,
   având în vedere articolul 8 din Regulamentul BCE/2008/11 din 23 octombrie 2008 privind modificările temporare ale normelor de eligibilitate a garanțiilor,
   întrucât:

               (1)

               La 15 octombrie 2008, Consiliul guvernatorilor Băncii Centrale Europene (BCE) a decis acceptarea temporară ca garanții eligibile, în sensul operațiunilor de politică monetară ale Eurosistemului, a creanțelor private rezultate din creditele sindicalizate reglementate de legile Angliei și Țării Galilor. La 23 octombrie 2008, Consiliul guvernatorilor a pus în aplicare decizia sa prin adoptarea Regulamentului BCE/2008/11 (1).

               (2)

               În temeiul articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul BCE/2008/11, pentru creditele sindicalizate reglementate de legile Angliei și Țării Galilor, numărul total de legi care se aplică în cazul mobilizării acestor credite nu poate fi mai mare de trei. Complexitatea juridică inerentă mobilizării creditelor sindicalizate, când există până la trei legi diferite aplicabile, impune efectuarea unor evaluări juridice și de risc de către băncile centrale naționale ale statelor membre care au adoptat euro (denumite în continuare „BCN”) în cazul în care pun la dispoziție lichidități garantate cu astfel de garanții.

               (3)

               Complexitatea juridică inerentă mobilizării creditelor de mai sus necesită adoptarea și punerea în aplicare a criteriilor pentru acceptarea ca garanții eligibile a creditelor sindicalizate reglementate de legile Angliei și Țării Galilor,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii:

               —

               „Documentație generală” înseamnă anexa I la Orientarea BCE/2000/7 din 31 august 2000 privind instrumentele și procedurile de politică monetară ale Eurosistemului (2);

               —

               „credite sindicalizate” înseamnă creanțele private reprezentate de cotele instituțiilor membre ale sindicatului din creditele sindicalizate, astfel cum sunt descrise în capitolul 6.2.2 din Documentația generală, și reglementate de legile Angliei și Țării Galilor.

         Articolul 2
   Tehnici de mobilizare pentru creditele sindicalizate
   (1)   O BCN mobilizează creditele sindicalizate direct de la contrapartea sa în conformitate cu procedurile sale interne privind creanțele private. Contractul de mobilizare este reglementat de legea unui stat membru din zona euro.
   (2)   Capitolul 6.6 din Documentația generală nu se aplică mobilizării creditelor sindicalizate.
   Articolul 3
   Transferabilitatea creditelor
   Sunt eligibile numai creditele sindicalizate transferabile în totalitate. În sensul apendicelui 7 a patra liniuță din Documentația generală, creditele sindicalizate nu sunt considerate a fi transferabile în totalitate și capabile de a fi mobilizate fără restricții drept garanții pentru operațiunile de credit ale Eurosistemului, cu excepția cazului în care contractul de credit permite necondiționat:

               (i)

               creditorului să constituie, să cesioneze sau să creeze în orice alt mod o garanție asupra drepturilor sale de a garanta obligațiile acelui creditor față de o BCN; și

               (ii)

               BCN competente să execute garanția asupra unui astfel de credit, prin încasarea plăților din cadrul creditului, direct sau indirect, de la debitorul subiacent și prin cesionarea sau transferarea creditului către o bancă, o instituție financiară, un fond fiduciar (trust fund) sau către o altă entitate care este în mod regulat implicată în sau care a fost înființată în scopul de a face, de a emite, de a achiziționa sau de a investi în credite, titluri de valoare sau alte active financiare.

         Articolul 4
   Notificarea debitorului
   (1)   Contrapartea trebuie să notifice debitorului din cadrul unui contract de credit sindicalizat mobilizarea creditului sindicalizat drept garanție, înainte sau imediat după mobilizarea creditului respectiv. Această notificare se face în conformitate cu procedurile aplicabile, astfel cum se precizează în contractul de credit sindicalizat.
   (2)   Alineatul (1) nu aduce atingere dreptului BCN competente de a-l notifica pe debitor.
   Articolul 5
   Certificat de înregistrare
   Contrapărțile trebuie să furnizeze BCN competente o copie a confirmării primite de la „Registrar of Companies of England and Wales” conform căreia mobilizarea creditului sindicalizat a fost înregistrată la „Companies House”.
   Articolul 6
   Transmiterea de către contraparte a unei „diligence letter” elaborată de consilierii juridici externi
   Înainte de mobilizarea creditelor sindicalizate, contrapărțile trebuie să furnizeze BCN competente o „diligence letter” (scrisoare de opinie privind anumite chestiuni de fapt), elaborată de consilierii juridici externi, care tratează într-o manieră și într-o formă satisfăcătoare pentru Eurosistem, anumite chestiuni de fapt (diligence issues), astfel cum acestea se pot stabili periodic de către BCE și publica pe site-ul acesteia.
   Articolul 7
   Vehiculele investiționale specializate (special purpose vehicle, SPV), în calitate de debitori
   (1)   Un vehicul investițional specializat (SPV) este un debitor eligibil în cadrul unui credit sindicalizat numai dacă (i) SPV este beneficiarul unei garanții emise de o societate nefinanciară eligibilă ca garant în înțelesul capitolului 6.2.2 din Documentația generală; (ii) garanția respectă cerințele stabilite în capitolul 6.3.3 din Documentația generală; și (iii) BCN competentă are dreptul legal de a executa garanția după mobilizarea creditului sindicalizat.
   (2)   Creanțele private rezultate din creditele sindicalizate în care sunt implicate SPV ca debitori sunt garanții eligibile pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului numai dacă SPV și garantul sunt stabiliți în zona euro.
   (3)   Cerința de a furniza confirmarea juridică, astfel cum este prevăzută în capitolul 6.3.3 din Documentația generală, se aplică, de asemenea, dacă debitorul este un SPV care beneficiază de o garanție în conformitate cu alineatul (1).
   Articolul 8
   Moneda creditului sindicalizat
   În sensul capitolului 6.2.2 din Documentația generală, creditele sindicalizate se consideră a fi exprimate în euro numai în măsura în care contractul de credit respectiv nu permite debitorului sau agentului debitorului, în numele acestuia, să schimbe moneda în care creditul sindicalizat este exprimat sau plătibil, în orice moment înainte de scadența operațiunilor de creditare respective ale Eurosistemului.
   Articolul 9
   Excluderea compensării sau a pretențiilor contrare
   Creditele sindicalizate constituie garanții eligibile pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului numai dacă contractul de credit sindicalizat respectiv include o prevedere expresă în temeiul căreia toate plățile care trebuie efectuate de debitor nu sunt supuse deducerii ca urmare a compensării sau ca urmare a pretențiilor contrare.
   Articolul 10
   Restricții cu privire la valorificarea garanțiilor
   (1)   Creditele sindicalizate care conțin prevederi contractuale prin care se cere adoptarea deciziilor sindicatului cu privire la debitor cu acordul majorității creditorilor constituie garanții eligibile pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului.
   (2)   Contractele de credit sindicalizat care conțin prevederi contractuale prin care se autorizează modificarea sau renunțarea la anumiți termeni din contractul de credit sindicalizat respectiv, cu acordul majorității creditorilor, constituie garanții eligibile pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului, cu condiția ca totuși, contractul de credit să nu conțină prevederi potrivit cărora se pot lua decizii cu acordul majorității creditorilor în privința: (i) prelungirii datei plății oricărei sume datorate conform contractului; sau (ii) reducerii marjei sau a valorii oricărei plăți a principalului sau a dobânzii; sau (iii) modificării principiului conform căruia obligațiile creditorilor conform contractului sunt divizibile.
   (3)   Creditele sindicalizate care implică un agent facilitator (facility agent) pentru colectarea și distribuirea plăților sunt garanții eligibile pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului numai dacă agentul facilitator (facility agent) este o instituție de credit cu un rating pe termen lung de nivel minim „A” stabilit de Fitch sau Standard & Poor’s, de nivel „A3” stabilit de Moody’s sau de nivel „AL” stabilit de DBRS.
   Articolul 11
   Clauze privind înlocuirea creditorului
   Un credit sindicalizat care conține prevederi contractuale ce permit debitorului să înlocuiască creditorul în schimbul unui credit în curs constituie garanție eligibilă pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului dacă, înainte de mobilizare, contrapartea furnizează BCN competente o garanție ce poate fi executată asupra dreptului contrapărții de a primi numerar în legătură cu acest schimb.
   Articolul 12
   Divulgarea informațiilor confidențiale
   Un credit sindicalizat constituie o garanție eligibilă pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului numai dacă contractul de credit sindicalizat permite creditorului divulgarea informațiilor confidențiale unei bănci centrale a Eurosistemului în legătură cu orice garanție reală mobiliară sau drept de garanție constituit de către creditor asupra drepturilor sale în conformitate cu contractul, sau orice cesionare a acestor drepturi, pentru garantarea obligațiilor acelui creditor față de o bancă centrală din Eurosistem.
   Articolul 13
   Impozite și indemnizații
   (1)   Un credit sindicalizat constituie o garanție eligibilă pentru operațiunile de creditare ale Eurosistemului numai dacă contrapartea îndeplinește condițiile stabilite în prezentul articol.
   (2)   Contrapartea trebuie să furnizeze o confirmare din partea unui consultant fiscal pentru Regatul Unit a faptului că: (a) debitorul nu va fi obligat să rețină impozit în Regatul Unit (UK withholding tax) ca rezultat al oricărui transfer către BCN, fie potrivit legii engleze, fie potrivit oricărei alte legi, al „beneficial ownership” (proprietății efective) asupra activului împrumutat; sau (b) debitorul va fi obligat să rețină impozit în Regatul Unit ca rezultat al acestui transfer al „beneficial ownership” către BCN, dar că BCN ar trebui să fie eligibilă pentru a beneficia de tratatul în materie fiscală dintre Regatul Unit și jurisdicția BCN, astfel încât odată ce a fost emisă o instrucțiune (direction) de către „Her Majesty’s Revenue & Customs (HMRC)” în conformitate cu tratatul respectiv, debitorul va avea dreptul de a face plata dobânzilor către BCN fără a reține impozit în Regatul Unit, iar BCN va avea dreptul de a recupera impozitele reținute anterior; sau (c) debitorul va fi obligat să rețină impozit în Regatul Unit ca rezultat al acestui transfer al „beneficial ownership” către BCN, iar BCN nu va fi eligibilă pentru a beneficia de tratatul în materie fiscală dintre Regatul Unit și jurisdicția BCN sau de orice altă scutire.
   (3)   Dacă consultantul fiscal pentru Regatul Unit confirmă că transferul „beneficial ownership” asupra activului împrumutat către BCN se încadrează fie la categoria (b), fie la categoria (c) de la alineatul (2) de mai sus, contrapărții i se va cere să despăgubească BCN pentru orice impozit reținut de debitor în Regatul Unit [și care nu e adăugat (grossed up)] în temeiul contractului de credit sindicalizat), cât și pentru toate consecințele negative asupra fluxurilor monetare generate de orice impozit reținut în Regatul Unit care mai întâi e reținut de la BCN și apoi rambursat către BCN.
   (4)   Contrapartea își asumă toată responsabilitatea pentru notificarea debitorului cu privire la orice transfer către BCN al „beneficial ownership” asupra activului împrumutat, care impune reținerea de către debitor a impozitului în Regatul Unit (sau reținerea impozitului în Regatul Unit la un nivel al impozitului distinct).
   (5)   Contrapartea suportă costul total al oricărei „UK stamp duty” (taxă de timbru în Regatul Unit) (precum și orice penalitate sau dobândă aferentă) care trebuie plătită ca rezultat al oricărui transfer, fie potrivit legii engleze, fie potrivit oricărei alte legi, al „beneficial ownership” asupra activului împrumutat, și pe care BCN consideră în mod justificat că trebuie plătită pentru ca BCN să poată aduce activul împrumutat ca mijloc de probă într-o instanță engleză sau să poată utiliza activul împrumutat în alte scopuri în Regatul Unit. Contrapartea suportă în totalitate și costul oricărei „UK stamp duty reserve tax” (taxă de timbru în Regatul Unit) care trebuie plătită ca rezultat al oricărui astfel de transfer, dacă este cazul.
   (6)   Contrapartea furnizează confirmarea din partea consultantului fiscal competent în acele jurisdicții pe care le consideră competente în ceea ce privește faptul că debitorul nu va fi obligat să rețină alt impozit decât cel din Regatul Unit (non-UK witholding tax) ca rezultat al oricărui transfer către BCN fie potrivit legii engleze, fie potrivit oricărei alte legi, al „beneficial ownership” asupra activului împrumutat, și că acest transfer nu va antrena răspunderea pentru taxe de timbru sau de transfer altele decât cele din Regatul Unit (non-UK stamp or transfer duty).
   (7)   Contrapartea va despăgubi în totalitate BCN competentă cu privire la orice taxe datorate agentului facilitator (facility agent) sau agentului de plată (paying agent) sau cu privire la orice alte taxe sau costuri legate de administrarea creditului.
   Articolul 14
   Dispoziții finale
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la 17 noiembrie 2008.
   (2)   Prezenta decizie se aplică până la 30 noiembrie 2008.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 14 noiembrie 2008.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  JO L 282, 25.10.2008, p. 17.

      (2)  JO L 310, 11.12.2000, p. 1.


title: 2009/153/CE,Euratom: Decizia Consiliului și a Comisiei din 16 februarie 2009 privind încheierea Protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
               24.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 51/8

      DECIZIA CONSILIULUI ȘI A COMISIEI

   din 16 februarie 2009
   privind încheierea Protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană
   (2009/153/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   ȘI COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 310, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf teza a doua și cu articolul 300 alineatul (3) paragraful al doilea,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 paragraful al doilea,
   având în vedere Actul de aderare a Bulgariei și a României, în special articolul 6 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul conform al Parlamentului European (1),
   având în vedere aprobarea Consiliului, acordată în conformitate cu articolul 101 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană a fost semnat în numele Comunității la data de 15 iulie 2008 în conformitate cu Decizia 2008/800/CE a Consiliului (2).

               (2)

               Protocolul ar trebui încheiat,

         DECID:
   Articolul 1
   Protocolul la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană se aprobă prin prezenta decizie în numele Comunității Europene, al Comunității Europene a Energiei Atomice și al statelor membre.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului, în numele Comunității Europene și al statelor membre ale acesteia, procedează la depunerea instrumentelor de aprobare prevăzute la articolul 12 alineatul (2) din protocol. Președintele Comisiei procedează simultan la depunerea acestor instrumente în numele Comunității Europene a Energiei Atomice.

      Adoptată la Bruxelles, 16 februarie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         O. LIŠKA

            Pentru Comisie

            Președintele

         José MANUEL BARROSO

      (1)  Aviz conform emis la 16 decembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO L 286, 29.10.2008, p. 45.


title: 2014/837/UE: Decizia Consiliului din 27 noiembrie 2014 de stabilire a anumitor consecințe financiare directe care decurg din încetarea participării Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la anumite acte ale Uniunii din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona

text:
               28.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 343/17

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 27 noiembrie 2014
   de stabilire a anumitor consecințe financiare directe care decurg din încetarea participării Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la anumite acte ale Uniunii din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona

      (2014/837/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Protocolul nr. 36 privind dispozițiile tranzitorii (denumit în continuare „Protocolul nr. 36”), anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 10 alineatul (4) al treilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul Protocolului nr. 36, Regatul Unit a avut posibilitatea să notifice Consiliului, până la 31 mai 2014, că nu acceptă atribuțiile Comisiei și ale Curții de Justiție, introduse prin Tratatul de la Lisabona, în legătură cu acte ale Uniunii din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală care au fost adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona.

               (2)

               Prin scrisoarea adresată Președintelui Consiliului datată 24 iulie 2013, Regatul Unit a notificat Consiliului faptul că nu acceptă atribuțiile Comisiei și ale Curții de Justiție introduse prin Tratatul de la Lisabona în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală. Prin urmare, actele relevante din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală încetează să se aplice Regatului Unit la 1 decembrie 2014.

               (3)

               Regatul Unit poate notifica intenția sa de a participa la actele care au încetat să i se aplice.

               (4)

               Regatul Unit a indicat intenția sa de a notifica dorința sa de a participa la unele dintre actele respective.

               (5)

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (4) al doilea paragraf din Protocolul nr. 36, Consiliul ar trebui să stabilească, la propunerea Comisiei, măsurile tranzitorii necesare și măsurile necesare care decurg din cele de mai sus. De asemenea, Consiliul poate, în temeiul articolului 10 alineatul (4) al treilea paragraf, să stabilească dacă Regatul Unit ar trebui să suporte consecințele financiare directe care decurg în mod necesar și inevitabil din încetarea participării sale la actele respective.

               (6)

               Având în vedere faptul că Regatul Unit nu a notificat Consiliului intenția sa de a participa la Deciziile 2008/615/JAI (1) și 2008/616/JAI (2) ale Consiliului și la Decizia-cadru 2009/905/JAI a Consiliului (3), (denumite în continuare „deciziile Prüm”), acestea vor înceta să se aplice Regatului Unit începând cu 1 decembrie 2014. Cu toate acestea, având în vedere importanța practică și operațională pe care o au deciziile Prüm pentru Uniune în ceea ce privește siguranța publică și, în special, în ceea ce privește asigurarea respectării legii și prevenirea, detectarea și investigarea infracțiunilor, Consiliul a hotărât, prin Decizia 2014/836/UE (4), că Regatul Unit urmează să efectueze o analiză economică și operațională completă pentru a evalua atât beneficiile și avantajele practice ale reluării participării Regatului Unit la deciziile Prüm, cât și măsurile necesare în acest sens, ale cărei rezultate urmează să fie publicate până la 30 septembrie 2015. În cazul în care analiza economică și operațională este pozitivă, Regatul Unit va hotărî, până la 31 decembrie 2015, dacă să notifice sau nu Consiliului, în termen de patru săptămâni, intenția sa de a participa la deciziile Prüm, în conformitate cu dispozițiile articolului 10 alineatul (5) din Protocolul nr. 36.

               (7)

               Regatului Unit i s-au alocat fonduri în cadrul programului „Prevenirea și combaterea infracționalității” instituit prin Decizia 2007/125/JAI a Consiliului (5) pentru două proiecte legate de Deciziile 2008/615/JAI și 2008/616/JAI, primul referitor la punerea în aplicare, de către Regatul Unit, a schimbului de informații privind ADN-ul în cadrul deciziilor Prüm, cu o cofinanțare maximă de 961 019 EUR acordată Ministerului de Interne al Regatului Unit (Home Office), iar al doilea referitor la evaluarea de către Regatul Unit a amprentelor în cadrul deciziilor Prüm, cu o cofinanțare maximă în valoare de 547 836 EUR, acordată Ministerului de Interne al Regatului Unit. Cuantumul total este de 1 508 855 EUR.

               (8)

               În cazul în care Regatul Unit nu respectă unul dintre termenele prevăzute la articolul 2 din Decizia 2014/836/UE sau în cazul în care acesta decide să nu participe la deciziile Prüm, Regatul Unit ar trebui să ramburseze, ca o consecință financiară directă care decurge în mod necesar și inevitabil din încetarea participării sale la deciziile Prüm, sumele plătite efectiv de către Comisie drept contribuție de la bugetul general al Uniunii pentru punerea în aplicare a deciziilor respective.

               (9)

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (4) al treilea paragraf din Protocolul nr. 36, Regatul Unit participă la adoptarea prezentei decizii și aceasta este obligatorie pentru Regatul Unit,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cazul în care Regatul Unit nu respectă unul dintre termenele stabilite la articolul 2 din Decizia 2014/836/UE sau în cazul în care acesta decide să nu participe la deciziile Prüm, Regatul Unit rambursează către bugetul general al Uniunii sumele, în valoare de până la 1 508 855 EUR, primite în cadrul programului „Prevenirea și combaterea infracționalității”.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 decembrie 2014.

      Adoptată la Bruxelles, 27 noiembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. GIACOMELLI

      (1)  Decizia 2008/615/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în domeniul combaterii terorismului și a criminalității transfrontaliere (JO L 210, 6.8.2008, p. 1).

      (2)  Decizia 2008/616/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind punerea în aplicare a Deciziei 2008/615/JAI privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în domeniul combaterii terorismului și a criminalității transfrontaliere (JO L 210, 6.8.2008, p. 12).

      (3)  Decizia-cadru 2009/905/JAI a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind acreditarea furnizorilor de servicii de expertiză criminalistică care efectuează activități de laborator (JO L 322, 9.12.2009, p. 14).

      (4)  Decizia 2014/836/UE a Consiliului din 27 noiembrie 2014 de stabilire a anumitor măsuri tranzitorii și măsuri care decurg din încetarea participării Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la anumite acte ale Uniunii din domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona (a se vedea pagina 11 din prezentul Jurnal Oficial).

      (5)  Decizia 2007/125/JAI a Consiliului din 12 februarie 2007 de stabilire pentru perioada 2007-2013, în cadrul programului general „Securitate și protecția libertăților”, a programului specific „Prevenirea și combaterea infracționalității” (JO L 58, 24.2.2007, p. 7).


title: Decizia Consiliului din 20 septembrie 2011 de numire a unui membru și a unui supleant în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru Malta

text:
               22.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 278/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 20 septembrie 2011
   de numire a unui membru și a unui supleant în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru Malta
   (2011/0000/)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1365/75 al Consiliului din 26 mai 1975 privind crearea Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (1), în special articolul 6,
   având în vedere listele cu candidaturi prezentate de guvernele statelor membre și de organizațiile lucrătorilor și organizațiile patronale,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 22 noiembrie 2010 (2) și din 7 martie 2011 (3), Consiliul a numit membrii și supleanții Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada 1 decembrie 2010-30 noiembrie 2013, cu excepția anumitor membri și supleanți.

               (2)

               Guvernul maltez a prezentat candidaturile pentru ocuparea a două posturi,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta, se numesc membri și supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă, pentru perioada care se încheie la 30 noiembrie 2013, următoarele persoane:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membru

               Supleant

               Malta

               Dl Noel VELLA

               Dna Sylvia GAUCI

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și supleanții încă nedesemnați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 20 septembrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. SAWICKI

      (1)  JO L 139, 30.5.1975, p. 1.

      (2)  JO C 322, 27.11.2010, p. 8.

      (3)  JO C 83, 17.3.2011, p. 4.


title: 2010/812/UE: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2010 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea EGF/2010/023 ES/Lear din Spania)

text:
               28.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 342/24

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 15 decembrie 2010
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea EGF/2010/023 ES/Lear din Spania)
   (2010/812/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor concediați ca urmare a schimbărilor majore din structura comerțului mondial generate de globalizare și pentru a-i ajuta să se reintegreze pe piața forței de muncă.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse începând cu 1 mai 2009 pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor concediați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 de milioane EUR.

               (4)

               La 23 iulie 2010, Spania a depus o cerere de mobilizare a FEG privind concedierile din întreprinderea Lear, iar la 10 august 2010 a transmis informații suplimentare. Această cerere îndeplinește condițiile pentru stabilirea contribuțiilor financiare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. Prin urmare, Comisia propune mobilizarea unei sume de 382 200 EUR.

               (5)

               Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Spania,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru alocarea sumei de 382 200 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 15 decembrie 2010.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         O. CHASTEL

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.


title: Decizia 2012/325/PESC a Consiliului din 25 iunie 2012 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru Sudan și Sudanul de Sud

text:
               26.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 165/49

         DECIZIA 2012/325/PESC A CONSILIULUI
   din 25 iunie 2012
   de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru Sudan și Sudanul de Sud
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 31 alineatul (2) și articolul 33,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 11 august 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/450/PESC (1) de numire a doamnei Rosalind MARSDEN în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru Sudan.

               (2)

               La 1 august 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/499/PESC (2) de modificare a mandatului și a titlului RSUE având în vedere declarația de independență a Sudanului de Sud. Mandatul RSUE expiră la 30 iunie 2012.

               (3)

               Mandatul RSUE ar trebui prelungit pentru o nouă perioadă de 12 luni.

               (4)

               RSUE își va îndeplini mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Reprezentantul Special al Uniunii Europene
   Mandatul doamnei Rosalind MARSDEN în calitate de RSUE pentru Sudan și Sudanul de Sud se prelungește până la 30 iunie 2013. Mandatul RSUE se poate încheia mai devreme, în cazul în care Consiliul decide aceasta, pe baza unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).
   Articolul 2
   Obiective de politică
   Mandatul RSUE se bazează pe obiectivele politicii Uniunii în ceea ce privește Sudanul și Sudanul de Sud, în colaborare cu guvernele acestora, Uniunea Africană (UA), Organizația Națiunilor Unite (ONU) și alte părți interesate naționale, regionale și internaționale, pentru a realiza o coexistență pașnică între Sudan și Sudanul de Sud, pe baza principiului existenței a două state viabile, pașnice și prospere. Printre obiectivele politicii Uniunii se numără contribuția activă la rezolvarea chestiunilor rămase nesoluționate în ceea ce privește Acordul global de pace (AGP) sau post-AGP și ajutorul acordat părților pentru punerea în aplicare a ceea ce a fost convenit; sprijinirea eforturilor de stabilizare a zonei volatile de frontieră nord-sud; promovarea construcției instituționale și a stabilității, a securității și a dezvoltării în Sudanul de Sud; facilitarea unei soluții politice pentru conflictul din Darfur; promovarea eforturilor de soluționare a conflictului în statele Kordofanul de Sud și Nilul Albastru; promovarea guvernanței democratice, a asumării responsabilității și a respectării drepturilor omului, inclusiv cooperarea cu Curtea Penală Internațională; intensificarea angajamentului în partea de est a Sudanului; și îmbunătățirea accesului umanitar pe teritoriul Sudanului și Sudanului de Sud.
   În plus, mandatul RSUE se bazează pe obiectivele politicii Uniunii de a contribui la atenuarea și eliminarea amenințărilor la adresa stabilității Sudanului de Sud și a regiunii extinse din partea Armatei de Rezistență a Domnului (LRA).
   Articolul 3
   Mandat
   În vederea realizării obiectivelor politicii, mandatul RSUE constă în:

               (a)

               asigurarea de legături cu Guvernul Sudanului, Guvernul Sudanului de Sud, partidele politice din Sudan și din Sudanul de Sud, cu mișcările armate și rebele din Sudan și din Sudanul de Sud, precum și cu societatea civilă și organizațiile neguvernamentale, în scopul urmăririi obiectivelor politicii Uniunii;

               (b)

               menținerea unei strânse cooperări cu ONU, inclusiv cu misiunea ONU în Sudanul de Sud (UNMISS), Forța interimară de securitate a ONU pentru Abyei (UNISFA), Trimisul special al ONU, Uniunea Africană și în special Grupul la nivel înalt de punere în aplicare al UA pentru Sudan (AUHIP), Operația hibridă UA/ONU în Darfur (UNAMID), Liga Statelor Arabe (LSA), Agenția Interguvernamentală pentru Dezvoltare (IGAD) și alte părți interesate importante regionale și internaționale;

               (c)

               reprezentarea Uniunii și promovarea pozițiilor sale și a obiectivelor sale de politică în forurile internaționale și publice, după caz;

               (d)

               contribuția la progresele în ceea ce privește coerența și eficacitatea politicii Uniunii în privința Sudanului și Sudanului de Sud, promovând în același timp o abordare internațională consecventă în privința celor două țări;

               (e)

               contribuția la eforturile internaționale de mediere conduse de AUHIP, în vederea facilitării unui acord între Sudan și Sudanul de Sud privind chestiunile rămase nesoluționate referitoare la post-AGP și găsirea unei soluții politice cuprinzătoare la conflictul în desfășurare în statele Kordofanul de Sud și Nilul Albastru;

               (f)

               sprijinirea punerii în aplicare a elementelor convenite în cadrul AGP și punerea în aplicare ulterioară a acordurilor privind elementele post-AGP;

               (g)

               promovarea consolidării instituționale în interiorul Sudanului de Sud;

               (h)

               contribuția la eforturile internaționale de facilitare a unui acord de pace global, cuprinzător și durabil pentru Darfur și promovarea punerii în aplicare a Documentului de la Doha, în strânsă colaborare cu ONU, UA, Guvernul Qatarului și alte părți interesate internaționale, după caz;

               (i)

               promovarea respectării drepturilor omului prin menținerea de contacte periodice cu autoritățile relevante din Sudan și din Sudanul de Sud, cu Biroul Procurorului din cadrul Curții Penale Internaționale, cu Oficiul Înaltului Comisar pentru Drepturile Omului și cu observatorii pentru drepturile omului activi în regiune;

               (j)

               contribuția la punerea în aplicare a politicii Uniunii cu privire la drepturile omului, inclusiv a liniilor directoare ale UE cu privire la drepturile omului, în special a liniilor directoare ale Uniunii privind copiii și conflictele armate, precum și cu privire la violența împotriva femeilor și fetelor și combaterea tuturor formelor de discriminare a acestora, și a politicii Uniunii referitoare la Rezoluția Consiliului de Securitate al ONU 1325 (2000) privind femeile, pacea și securitatea, inclusiv prin monitorizarea și raportarea evoluțiilor, precum și formularea de recomandări în acest sens;

               (k)

               contribuția activă la punerea în aplicare a unei abordări globale a Uniunii în privința Sudanului și a Sudanului de Sud, după cum a convenit Consiliul Afaceri Externe din 20 iunie 2011;

               (l)

               contribuția, în strânsă cooperare cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), la angajamentul Uniunii cu toate părțile interesate relevante pentru a sprijini eforturile de atenuare și eliminare a amenințărilor la adresa civililor și a stabilității în Sudanul de Sud și în regiunea extinsă din partea LRA;

               (m)

               urmărirea și raportarea cu privire la respectarea de către părțile sudaneze și sud-sudaneze a Rezoluțiilor relevante ale Consiliului de Securitate al ONU, în special 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010), 1990 (2011), 1996 (2011), 2024 (2011), 2046 (2012).

         Articolul 4
   Executarea mandatului
   (1)   RSUE este responsabil de executarea mandatului, acționând sub autoritatea ÎR.
   (2)   Comitetul politic și de securitate (COPS) menține o legătură privilegiată cu RSUE și este principalul punct de contact al RSUE cu Consiliul. COPS furnizează RSUE orientări strategice și îndrumare politică în cadrul mandatului, fără a aduce atingere competențelor ÎR.
   (3)   RSUE își desfășoară activitatea în strânsă coordonare cu SEAE și cu departamentele relevante ale acestuia.
   Articolul 5
   Finanțarea
   (1)   Valoarea financiară de referință destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE pentru perioada 1 iulie 2012-30 iunie 2013 este de 1 900 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Gestiunea cheltuielilor face obiectul unui contract între RSUE și Comisie. RSUE este răspunzător în fața Comisiei pentru toate cheltuielile.
   Articolul 6
   Constituirea și componența echipei
   (1)   În limitele mandatului RSUE și ale mijloacelor financiare puse la dispoziție, RSUE răspunde de constituirea echipei sale. Echipa dispune de expertiza necesară în chestiuni politice și de securitate specifice, conform mandatului. RSUE informează în mod prompt Consiliul și Comisia cu privire la componența echipei.
   (2)   Statele membre, instituțiile Uniunii și SEAE pot propune detașarea de personal care să lucreze cu RSUE. Salariul personalului astfel detașat este acoperit de statul membru, de instituția Uniunii sau de SEAE, după caz. Experții detașați de statele membre pe lângă instituțiile Uniunii sau SEAE pot, de asemenea, să fie repartizați pe lângă RSUE. Membrii personalului internațional contractat trebuie să dețină naționalitatea unui stat membru.
   (3)   Toți membrii personalului detașat rămân sub autoritatea administrativă a statului membru sau a instituției Uniunii care i-a detașat ori a SEAE și își duc la îndeplinire sarcinile și acționează în interesul mandatului RSUE.
   Articolul 7
   Privilegiile și imunitățile RSUE și ale personalului RSUE
   Privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare executării și bunei desfășurări a misiunii RSUE și a membrilor personalului său se stabilesc de comun acord cu țara/țările-gazdă, după caz. Statele membre și Comisia oferă tot sprijinul necesar în acest sens.
   Articolul 8
   Securitatea informațiilor UE clasificate
   RSUE și membrii echipei RSUE respectă principiile și standardele minime de securitate stabilite prin Decizia 2011/292/UE a Consiliului din 31 martie 2011 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (3).
   Articolul 9
   Accesul la informații și asistență logistică
   (1)   Statele membre, Comisia, SEAE și Secretariatul General al Consiliului garantează accesul RSUE la toate informațiile relevante.
   (2)   Delegațiile Uniunii și/sau statele membre, după caz, furnizează asistență logistică în regiune.
   Articolul 10
   Securitate
   În conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului desfășurat în afara Uniunii în cadrul unei capacități operaționale în temeiul titlului V din tratat, RSUE ia toate măsurile a căror aplicare este rezonabilă, conform mandatului RSUE și condițiilor de securitate din regiunea geografică pentru care este responsabil, pentru a asigura securitatea întregului personal aflat sub directa autoritate a RSUE, în special:

               (a)

               elaborând, pe baza orientărilor SEAE, un plan de securitate specific misiunii incluzând măsuri de securitate fizice, organizaționale și procedurale specifice misiunii, care reglementează gestionarea deplasării personalului în condiții de siguranță către zona de misiune și în interiorul acesteia, precum și gestionarea incidentelor de securitate și incluzând un plan de urgență și un plan de evacuare a misiunii;

               (b)

               asigurându-se că întreg personalul desfășurat în afara Uniunii beneficiază de asigurările necesare pentru un grad înalt de risc, conform condițiilor specifice zonei de misiune;

               (c)

               asigurându-se că toți membrii echipei RSUE care urmează să fie desfășurați în afara Uniunii, inclusiv personalul contractat la nivel local, au participat, înainte de sosirea în zona de misiune sau după aceasta, la cursuri adecvate de instruire în domeniul securității, pe baza clasificărilor de risc atribuite zonei de misiune de către SEAE;

               (d)

               asigurând punerea în aplicare a tuturor recomandărilor formulate de comun acord ca urmare a evaluărilor periodice privind securitatea și transmițând către Consiliu, ÎR și Comisie rapoarte scrise referitoare la punerea în aplicare a acestora și la alte aspecte legate de securitate în cadrul raportului privind progresele înregistrate și a celui privind executarea mandatului.

         Articolul 11
   Raportare
   (1)   RSUE prezintă ÎR și COPS periodic rapoarte verbale și scrise. De asemenea, RSUE prezintă rapoarte grupurilor de lucru ale Consiliului, dacă este necesar. Rapoartele scrise periodice sunt difuzate prin rețeaua COREU. La recomandarea ÎR sau COPS, RSUE poate prezenta rapoarte Consiliului Afaceri Externe.
   (2)   RSUE prezintă în mod periodic COPS rapoarte cu privire la situația din Darfur și la situația din Sudan și din Sudanul de Sud.
   Articolul 12
   Coordonare
   (1)   RSUE contribuie la unitatea, coerența și eficiența acțiunii Uniunii, precum și la garantarea faptului că toate instrumentele Uniunii și acțiunile statelor membre sunt angajate în mod coerent în vederea realizării obiectivelor de politică ale Uniunii. Activitățile RSUE se coordonează cu cele ale Comisiei, precum și cu cele ale altor RSUE activi în regiune. RSUE informează periodic misiunile statelor membre și delegațiile Uniunii în regiune.
   (2)   Pe teren, se menține o strânsă legătură cu șefii delegațiilor Uniunii, inclusiv în Khartoum, Juba, Addis Abeba și New York, precum și cu șefii de misiune ai statelor membre. Aceștia depun toate eforturile pentru a îl susține pe RSUE în executarea mandatului. RSUE stabilește, de asemenea, legături cu alți actori internaționali și regionali de pe teren.
   (3)   RSUE, în strânsă cooperare cu șeful delegației Uniunii în Juba, oferă consiliere politică locală șefului misiunii EUAVSEC – Sudanul de Sud. RSUE și comandantul operației civile se vor consulta reciproc, după cum este necesar.
   Articolul 13
   Reexaminare
   Punerea în aplicare a prezentei decizii și coerența acesteia cu alte contribuții ale Uniunii în regiune sunt reexaminate în mod periodic. RSUE prezintă Consiliului, ÎR și Comisiei un raport privind progresele înregistrate până la sfârșitul lunii decembrie 2012, precum și un raport cuprinzător privind executarea mandatului la sfârșitul mandatului.
   Articolul 14
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 211, 12.8.2010, p. 42.

      (2)  JO L 206, 11.8.2011, p. 50.

      (3)  JO L 141, 27.5.2011, p. 17.


title: 2013/521/UE: Decizia Consiliului din 7 octombrie 2013 referitoare la încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene

text:
               24.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 282/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 7 octombrie 2013
   referitoare la încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene
   (2013/521/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (6), litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia 2012/649/UE a Consiliului (1), Acordul între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 26 octombrie 2012, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (2); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (3)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (4)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (5)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta se aprobă, în numele Uniunii, Acordul între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene (denumit în continuare „acordul”).
   Textul acordului este atașat prezentei decizii.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 12 alineatul (1) din acord (4).
   Articolul 3
   Comisia, asistată de experți din statele membre, reprezintă Uniunea în cadrul comitetului mixt instituit prin articolul 10 din acord.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 7 octombrie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. BERNATONIS

      (1)  JO L 288, 19.10.2012, p. 1.

      (2)  JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

      (3)  JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

      (4)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată de către Secretariatul General al Consiliului în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.