title: Decizia Consiliului din 20 februarie 2006 privind orientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală (perioada de programare 2007-2013)

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0144

Official Journal L 055 , 25/02/2006 P. 0020 - 0029 Official Journal L 270 , 29/09/2006 P. 0258 - 0267

		20060220Decizia Consiliuluidin 20 februarie 2006privind orientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală (perioada de programare 2007-2013)(2006/144/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) [1], în special articolul 9 alineatul (2) prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [2],întrucât:(1) Articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 prevede că orientările strategice pentru dezvoltare rurală pentru perioada de programare 1 ianuarie 2007- 31 decembrie 2013 ar trebui adoptate la nivel comunitar pentru a stabili prioritățile pentru dezvoltare rurală.(2) Aceste orientări strategice ar trebui să reflecte rolul multifuncțional pe care îl joacă agricultura în bogăția și diversitatea peisajelor, a produselor alimentare și a patrimoniului cultural și natural pe întreg teritoriul Comunității.(3) Aceste orientări strategice ar trebui să identifice domeniile importante pentru realizarea priorităților Comunității, în special în ceea ce privește obiectivele de dezvoltare durabilă de la Göteborg și noua strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă de la Lisabona, stabilite cu ocazia reuniunilor Consiliului European de la Göteborg ( 15 și 16 iunie 2001) și, respectiv, de la Salonic ( 20 și 21 iunie 2003).(4) Pe baza acestor orientări strategice, fiecare stat membru ar trebui să-și pregătească propriul plan strategic național drept cadru de referință pentru pregătirea programelor de dezvoltare rurală,DECIDE:Articol unicOrientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală (perioada de programare 2007-2013) sunt prevăzute în anexă.Adoptată la Bruxelles, 20 februarie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleJ. Pröll[1] JO L 277, 21.10.2005.[2] Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.--------------------------------------------------20060220ANEXĂOrientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală (perioada de programare 2007-2013)1. INTRODUCERERegulamentul (CE) nr. 1698/2005 definește obiectul și domeniul de aplicare pentru intervenția Fondului de dezvoltare rurală. Orientările strategice ale Comunității identifică, în acest cadru, domeniile importante pentru realizarea priorităților Comunității, în special în ceea ce privește obiectivele de dezvoltare durabilă de la Göteborg și noua strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă de la Lisabona.Orientările strategice ale Comunității pentru dezvoltare rurală vor contribui la:- identificarea și desemnarea de comun acord a regiunilor în care folosirea sprijinului comunitar pentru dezvoltare rurală creează cea mai mare valoare adăugată la nivelul UE;- stabilirea legăturii cu principalele priorități ale UE (Göteborg, Lisabona) și transpunerea acestora în politica de dezvoltare rurală;- asigurarea coerenței cu celelalte politici comunitare, în special în domeniul coeziunii și al mediului;- completarea punerii în aplicare a noii politici agricole comune (PAC) orientate către piață și a restructurării necesare pe care o va genera atât în vechile state membre, cât și în cele noi.2. DEZVOLTAREA RURALĂ ȘI OBIECTIVELE GENERALE ALE COMUNITĂȚII2.1. PAC și dezvoltarea ruralăAgricultura continuă să fie principalul utilizator al spațiului rural, precum și un factor determinant al calității peisajului și mediului. Ponderea și importanța PAC și ale dezvoltării rurale au crescut odată cu recenta extindere a Uniunii Europene.În lipsa celor doi piloni ai PAC, politica piețelor și politica de dezvoltare rurală, numeroase zone rurale din Europa s-ar confrunta cu dificultăți economice, sociale și de mediu majore. Modelul agricol european reflectă rolul multifuncțional pe care agricultura îl joacă în bogăția și diversitatea peisajelor, a produselor alimentare și a patrimoniului cultural și natural. [1]Principiile directoare ale PAC, ale politicii piețelor și ale politicii de dezvoltare rurală au fost definite cu ocazia reuniunii Consiliului European de la Göteborg ( 15 și 16 iunie 2001). În conformitate cu concluziile acesteia, o economie performantă trebuie să funcționeze în paralel cu utilizarea durabilă a resurselor naturale și gestionarea viabilă a deșeurilor, respectarea biodiversității, conservarea ecosistemelor și combaterea deșertificării. Pentru a face față acestor provocări, PAC, în forma sa actuală și viitoare, ar trebui să încerce, printre altele, să contribuie la o dezvoltare durabilă prin încurajarea folosirii produselor sănătoase și de bună calitate, a unor metode de producție viabile din punct de vedere ecologic, inclusiv a agriculturii ecologice, a materiilor prime regenerabile și a protecției biodiversității.Aceste principii directoare au fost confirmate în concluziile privind strategia de la Lisabona ale reuniunii Consiliului European de la Salonic ( 20 și 21 iunie 2003). Noua PAC și dezvoltarea rurală pot contribui semnificativ la creșterea competitivității și la dezvoltarea durabilă în următorii ani.2.2. Pentru o agricultură durabilă: reformele PAC din 2003 și 2004Reformele PAC din 2003 și 2004 reprezintă un important pas înainte pentru ameliorarea competitivității și a dezvoltării durabile a activității agricole în UE și stabilesc cadrul reformelor viitoare. Mai multe reforme succesive au contribuit la competitivitatea agriculturii europene prin reducerea garanțiilor din domeniul susținerii prețurilor și prin încurajarea ajustării structurale. Introducerea plăților directe decuplate încurajează agricultorii să reacționeze mai degrabă la semnalele pieței generate de așteptările consumatorilor decât la punerea în aplicare a unor măsuri de stimulare în funcție de cantități. Instituirea unor norme de mediu, de siguranță a produselor alimentare și de sănătate și bunăstare a animalelor sporește încrederea consumatorilor și ameliorează viabilitatea ecologică a agriculturii.2.3. Dezvoltare rurală 2007-2013Viitoarea politică de dezvoltare rurală se concentrează asupra a trei domenii fundamentale: economia agroalimentară, mediul și, mai pe larg, economia și populația din mediul rural. Noua generație de strategii și de programe de dezvoltare rurală se va articula pe patru axe, și anume: axa 1 - "competitivitatea agriculturii, a produselor alimentare și a silviculturii"; axa 2 - "gestionarea spațiului și a mediului"; axa 3 - "calitatea vieții și diversificarea în zonele rurale" și axa 4 fondată pe experiența Leader.În ceea ce privește axa 1, o serie de măsuri vor viza capitalul uman și material din sectorul agriculturii, al produselor alimentare și al silviculturii (promovarea transferului de cunoștințe și inovații), precum și calitatea producției. Axa 2 prevede măsuri pentru protejarea și ameliorarea resurselor naturale, precum și conservarea sistemelor agricole și forestiere de mare valoare naturală și a peisajelor culturale din zonele rurale ale Europei. Axa 3 contribuie la dezvoltarea infrastructurilor locale și a capitalului uman din zonele rurale pentru a ameliora condițiile de creștere economică și de creare de locuri de muncă în toate sectoarele, precum și diversificarea economiei. Axa 4 introduce posibilități de guvernare inovatoare prin intermediul unor abordări locale ascendente ale dezvoltării rurale.2.4. Provocări de soluționatZonele rurale sunt caracterizate de o foarte mare varietate de situații, de la zone rurale afectate masiv de depopulare și declin, până la zone periurbane supuse presiunii tot mai mari a centrelor urbane.În conformitate cu definiția OCDE, formulată pe baza densității populației, regiunile rurale [2] reprezintă 92 % din teritoriul UE. De asemenea, 19 % din populație trăiește în zone preponderent rurale și 37 % în zone cu o componentă rurală semnificativă. Regiunile în cauză produc 45 % din valoarea adăugată brută (VAB) a UE și reprezintă 53 % din forța de muncă, dar au tendința să manifeste o întârziere față de alte zone nonrurale în ceea ce privește un anumit număr de indicatori socioeconomici, inclusiv indicatorii structurali. În zonele rurale, venitul pe cap de locuitor [3] este mai mic cu aproximativ o treime, rata de angajare a femeilor este inferioară, sectorul serviciilor este mai puțin dezvoltat, numărul persoanelor care au studii superioare este în general mai mic și doar un procentaj scăzut de gospodării au acces la internet de "bandă largă". Depărtarea și caracterul periferic constituie probleme majore pentru anumite regiuni rurale. Aceste handicapuri tind să fie și mai semnificative în regiunile preponderent rurale, cu toate că, la o analiză a situației generale la nivelul UE, apar diferențe semnificative de la un stat membru la altul. Lipsa posibilităților, a contactelor și a infrastructurilor de formare profesională reprezintă o problemă specifică pentru femeile și tinerii din zonele rurale îndepărtate.Extinderea UE a modificat harta agricolă. Agricultura reprezintă 2 % din PIB în vechile state membre, 3 % în noile state membre și peste 10 % în România și Bulgaria. În noile state membre procentul forței de muncă din sectorul agricol este de trei ori mai mare (12 %) decât în vechile state membre (4 %), în vreme ce în Bulgaria și România procentul forței de muncă în sectorul agricol atinge cote mult mai mari.Sectoarele agricol și agroalimentar reprezintă o parte importantă a economiei UE, totalizând cincisprezece milioane de locuri de muncă (8,3 % din total) și 4,4 % din PIB. UE este primul producător mondial de produse alimentare și băuturi, cu o producție combinată estimată la 675 miliarde EUR. Cu toate acestea, sectorul rămâne foarte polarizat și fragmentat ca dimensiuni, cu perspective, dar și cu amenințări majore pentru întreprinderi. Silvicultura și activitățile conexe totalizează aproximativ 3,4 milioane de angajați și o cifră de afaceri de 350 de miliarde EUR, deși sunt utilizate doar 60 % din suprafețele rezultate din creșterea anuală a pădurilor.Agricultura și silvicultura reprezintă 77 % din utilizarea terenurilor în UE. Performanțele de mediu ale agriculturii pentru conservarea și ameliorarea resurselor naturale în ultimii ani sunt diferite. În ceea ce privește calitatea apelor, excedentele totale de azot au scăzut ușor din 1990 în cea mai mare parte a vechilor state membre, chiar dacă anumite țări și regiuni sunt încă puternic afectate de spălarea nutrienților. În numeroase regiuni persistă probleme privind emisiile de amoniac, eutrofizarea, degradarea solurilor și declinul biodiversității. Cu toate acestea, o parte crescândă a terenurilor agricole este consacrată producției biologice (5,4 milioane de hectare pentru UE) și resurselor regenerabile (se estimează că, în 2004, 1,4 milioane de hectare au fost consacrate producției de bioenergie, din care 0,3 milioane de hectare în cadrul primei pentru culturile energetice și 0,6 milioane de hectare pe terenuri retrase din circuitul agricol). Tendințele pe termen lung ale schimbărilor climatice vor exercita o influență crescândă asupra caracteristicilor agriculturii și silviculturii. Protecția biodiversității a progresat o dată cu punerea în aplicare a programului Natura 2000: au fost desemnate aproximativ 12-13 % dintre zonele agricole și forestiere. Sistemele agricole de mare valoare naturală joacă un rol important în conservarea biodiversității și a habitatelor, precum și în protecția peisajelor și calitatea solurilor. În majoritatea statelor membre, aceste sisteme agricole însumează între 10 % și 30 % din terenurile agricole. În anumite regiuni, abandonarea activităților agricole ar putea antrena riscuri grave pentru mediu.Astfel, zonele rurale trebuie să facă față unor provocări deosebite în ceea ce privește creșterea economică, ocuparea forței de muncă și dezvoltarea durabilă în următorii ani. Cu toate acestea, ele oferă, de asemenea, perspective reale în ceea ce privește potențialul de creștere economică în sectoare noi, furnizarea de structuri de cazare în mediul rural și turismul, atractivitatea lor ca loc de trai și de muncă și rolul lor de rezervor de resurse naturale și de peisaje de mare valoare.Sectorul agriculturii și al alimentației trebuie să profite de oportunitățile oferite de noile abordări, de tehnologii și inovație pentru a face față evoluției cererii piețelor atât în Europa, cât și la nivel mondial. În special, investițiile în resursele cheie ale capitalului uman vor permite zonelor rurale și sectorului agroalimentar să privească cu încredere spre viitor.Cu ocazia relansării strategiei de la Lisabona, Consiliul European a reafirmat că această strategie se înscrie în contextul mai amplu al cerinței de dezvoltare durabilă, conform căreia nevoile actuale trebuie satisfăcute fără a compromite capacitatea generațiilor viitoare de a-și satisface propriile nevoi [4]. Noua perioadă de programare creează o șansă unică de a reorienta sprijinul din noul Fond pentru dezvoltare rurală către creșterea economică, ocuparea forței de muncă și dezvoltarea durabilă. În acest sens, strategia este în deplină concordanță cu declarația privind principiile directoare ale dezvoltării durabile [5] și ale noului program de acțiune de la Lisabona, care urmărește să concentreze resursele pentru a face din Europa o regiune mai atractivă pentru investiții și forța de muncă, să promoveze cunoașterea și inovația ca vectori de creștere economică și să creeze mai multe locuri de muncă, de o mai bună calitate.Politica de dezvoltare rurală trebuie să ajute zonele rurale să realizeze aceste obiective în perioada 2007-2013. În acest sens, este necesară o abordare strategică în ceea ce privește competitivitatea, crearea de locuri de muncă și inovațiile în zonele rurale, precum și o guvernare mai bună la punerea în aplicare a acestor programe. Ar trebui să se acorde o atenție sporită investițiilor prospective în persoane, know-how și capital în sectorul agriculturii și al silviculturii, noilor modalități de furnizare a serviciilor de mediu benefice tuturor și creării mai multor locuri de muncă, de o mai bună calitate, grație diversificării, în special pentru femei și tineri. Ajutând zonele rurale din UE să-și realizeze potențialul de zone mai atractive pentru investiții, angajare și loc de trai, politica de dezvoltare rurală poate să contribuie la dezvoltarea durabilă a teritoriului european.3. STABILIREA PRIORITĂȚILOR COMUNITĂȚII PENTRU PERIOADA DE PROGRAMARE A DEZVOLTĂRII RURALE 2007-2013În cadrul obiectivelor prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, orientările strategice expuse în continuare identifică prioritățile Comunității în conformitate cu articolul 9 din regulamentul în cauză. Orientările urmăresc integrarea principalelor priorități politice definite în concluziile reuniunilor Consiliului European de la Lisabona și Göteborg. Pentru fiecare serie de priorități, sunt prezentate acțiuni cheie orientative. Pe baza acestor orientări strategice, fiecare stat membru își va pregăti propriul plan strategic național, drept cadru de referință pentru pregătirea programelor de dezvoltare rurală.Resursele alocate priorităților de dezvoltare rurală comunitară (în limitele reglementărilor de finanțare minimă pentru fiecare axă) vor depinde de situația specifică, precum și de atuurile, slăbiciunile și posibilitățile fiecărei regiuni de program. Fiecare dintre prioritățile comunitare și contribuția lor la îndeplinirea obiectivelor de la Lisabona și Göteborg va trebui să se reflecte la nivelul statelor membre în planurile strategice naționale și în programele de dezvoltare rurală. În multe cazuri, vor fi stabilite priorități naționale și regionale pentru probleme specifice privind lanțul agroalimentar sau situația agriculturii și silviculturii din punct de vedere ecologic, climatic și geografic. S-ar putea ca zonele rurale să fie nevoite să facă față și altor probleme specifice, precum presiunea periurbană, șomajul, depărtarea sau o densitate demografică redusă.3.1. Ameliorarea competitivității sectorului agricol și forestierOrientări strategice comunitareSectorul european al agriculturii, al silviculturii și al industriei alimentare au un mare potențial pentru a continua să dezvolte produse de bună calitate și cu valoare adăugată ridicată, care să corespundă cererii variate și crescânde a consumatorilor europeni și de pe piața mondială.Resursele alocate axei 1 ar trebui să contribuie la consolidarea și dinamizarea sectorului agroalimentar european, concentrându-se asupra priorităților privind transferul de cunoștințe, modernizarea, inovarea și calitatea lanțului alimentar, precum și asupra sectoarelor prioritare pentru investiții în capitalul material și uman.Pentru a realiza aceste priorități, statele membre sunt încurajate să-și concentreze sprijinul asupra unor acțiuni cheie, care ar putea include, în special:(i) restructurarea și modernizarea sectorului agricol, care continuă să joace un rol important în dezvoltarea multor zone rurale, în special în noile state membre. O adaptare reușită a agriculturii poate fi cheia pentru ameliorarea competitivității și a viabilității ecologice a sectorului agricol, precum și pentru stimularea ocupării forței de muncă și a creșterii economice în domeniile conexe. Este vorba, mai exact, de încurajarea pregătirilor pentru schimbare în sectorul agricol în cadrul restructurării și modernizării, precum și de elaborarea unei abordări active a formării și a reconversiei profesionale a agricultorilor, în special în ceea ce privește competențele transferabile;(ii) ameliorarea integrării în lanțul agroalimentar. Industria alimentară europeană este una dintre cele mai competitive și inovatoare din lume, dar trebuie să facă față unei concurențe mondiale tot mai acerbe. Economia rurală dispune de o marjă de manevră considerabilă pentru a crea și a comercializa noi produse, pentru a menține o valoare mai ridicată în zonele rurale prin intermediul unor programe de calitate și pentru a pune în valoare produsele europene în străinătate. Apelarea la serviciile de consiliere și asistență pentru a respecta standardele comunitare va facilita procesul de integrare. Un sector agricol concentrat pe piețe va contribui la consolidarea în continuare a poziției sectorului agroalimentar european ca angajator important și sursă de creștere economică;(iii) facilitarea inovației și a accesului la cercetare și dezvoltare (C&D). Inovația este din ce în ce mai importantă pentru sectorul european al agriculturii, al industriei agroalimentare și al silviculturii. În timp ce marile societăți agroalimentare europene sunt în pas cu noile tendințe, introducerea unor produse și procedee noi ar putea ameliora semnificativ performanțele întreprinderilor de prelucrare și ale exploatațiilor agricole de dimensiuni reduse. În special, noile forme de cooperare ar putea facilita accesul la C&D, la inovație și la acțiunile desfășurate în cel de-al 7-lea program cadru [6];(iv) încurajarea adoptării și difuzării tehnologiei informației și comunicării (TIC). Se pare că sectorul agroalimentar, în ansamblul său, prezintă o întârziere în adoptarea tehnologiei informației și comunicării (TIC). Este vorba, în special, de întreprinderile mici. Adoptarea aplicațiilor de comerț electronic rămâne la un nivel redus, dacă facem abstracție de marile societăți multinaționale și de marii lor furnizori. Fondul pentru dezvoltare rurală ar trebui să completeze inițiativele Comisiei, ca, de exemplu, i2010, în domeniul comerțului electronic (în special în ceea ce privește întreprinderile mici și mijlocii), al competențelor digitale și al educației on-line;(v) stimularea unui spirit antreprenorial dinamic. Pentru agricultura europeană, reformele recente au creat un mediu axat pe piețe. Astfel, sunt oferite noi posibilități exploatațiilor agricole. Cu toate acestea, realizarea acestui potențial economic va depinde de dezvoltarea de competențe strategice și organizaționale. Încurajarea tinerilor agricultori să intre în profesie poate juca un rol important în acest sens;(vi) dezvoltarea de noi debușeuri pentru produsele agricole și forestiere. Noile debușeuri pot oferi o valoare adăugată mărită, în special pentru produsele de calitate. Susținerea investițiilor și a formării profesionale în domeniul producției nealimentare în cadrul dezvoltării rurale poate completa măsurile adoptate în cadrul primului pilon, creând noi debușeuri inovatoare pentru producție sau contribuind la dezvoltarea materiilor energetice regenerabile, a biocarburanților, precum și a capacităților de prelucrare;(vii) ameliorarea performanțelor de mediu ale exploatațiilor agricole și forestiere. Dezvoltarea durabilă pe termen lung va depinde de capacitatea de a fabrica produse pe care consumatorii să dorească să le cumpere, respectând, în același timp, standarde de mediu ridicate. Investiția în performanțe de mediu superioare poate să genereze, de asemenea, creșterea productivității și să creeze o situație favorabilă tuturor.Se pot lua în considerare combinații de măsuri disponibile în cadrul axei 1, adaptate la nevoile tinerilor agricultori, pentru a stimula reînnoirea generațiilor în sectorul agricol.3.2. Ameliorarea mediului și a peisajuluiOrientări strategice comunitarePentru a proteja și ameliora resursele naturale și peisajele din zonele rurale ale UE, resursele alocate axei 2 ar trebui să contribuie la trei domenii prioritare la nivelul UE: biodiversitatea, conservarea și dezvoltarea sistemelor agricole și forestiere de mare valoare naturală și a peisajelor agricole tradiționale, apa și schimbările climatice.Măsurile disponibile în cadrul axei 2 ar trebui să fie utilizate pentru a integra aceste obiective de mediu și pentru a contribui la punerea în aplicare a rețelei agricole și forestiere Natura 2000, la angajamentul de la Göteborg de a pune capăt declinului biodiversității până în 2010, la obiectivele stabilite de Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a cadrului comunitar de acțiune în domeniul strategiei apelor [7] și la obiectivele Protocolului de la Kyoto în ceea ce privește atenuarea schimbărilor climatice.Pentru a realiza aceste priorități, statele membre sunt încurajate să-și concentreze sprijinul asupra unor acțiuni cheie, care ar putea include, în special:(i) promovarea serviciilor de mediu și a practicilor agricole care protejează animalele. Cetățenii europeni se așteaptă ca agricultorii să respecte standardele obligatorii. Pe de altă parte, mulți dintre aceștia consideră că agricultorii ar trebui să fie remunerați în cazul în care contractează angajamente mai stricte, furnizând servicii pe care piața nu le poate suporta singură, în special atunci când acestea vizează resurse specifice de o importanță deosebită în cadrul agriculturii și al silviculturii, cum ar fi apa și solul;(ii) conservarea peisajelor cultivate și a pădurilor. În Europa, cea mai mare parte a mediului rural de valoare este generată de agricultură. Practicile de gestiune durabilă a spațiului pot contribui la reducerea riscurilor conexe abandonului, deșertificării și incendiilor din zonele de pădure, în special în regiunile mai puțin favorizate. Sistemele agricole adecvate permit conservarea peisajelor și a habitatelor, indiferent dacă este vorba de zone umede, de pajiști uscate sau chiar de pășuni montane. În numeroase regiuni, acest tip de mediu constituie un element important al patrimoniului cultural și natural și contribuie la atractivitatea zonelor rurale ca loc de trai și de muncă;(iii) combaterea schimbărilor climatice. Agricultura și silvicultura sunt în fruntea dezvoltării surselor de energie și a materialelor regenerabile pentru instalațiile bioenergetice. Metodele agricole și forestiere adecvate pot contribui la reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră și la conservarea rolului de depresiuni de dioxid de carbon jucat de păduri și de materiile organice din compoziția solului; acestea pot favoriza, de asemenea, adaptarea la consecințele schimbărilor climatice;(iv) creșterea contribuției agriculturii ecologice. Agricultura ecologică reprezintă o abordare globală a agriculturii durabile. Astfel, contribuția sa la obiectivele de mediu și de bunăstare a animalelor poate fi amplificată în continuare;(v) încurajarea inițiativelor economice/de mediu favorabile tuturor. Furnizarea de produse ecologice, în special prin măsuri agroecologice, poate contribui la identitatea zonelor rurale și a produselor lor alimentare. Aceste produse ecologice pot fi folosite ca bază pentru creșterea economică și ocuparea forței de muncă generate de turism și de structurile de cazare în mediul rural, în special în cazul în care sunt corelate cu diversificarea în turism, artizanat, formare sau sectorul nealimentar;(vi) încurajarea echilibrului teritorial. Programele de dezvoltare rurală pot aduce o contribuție esențială la atractivitatea zonelor rurale. Ele pot, de asemenea, să contribuie la menținerea unui echilibru durabil între zonele urbane și zonele rurale într-o economie bazată pe cunoaștere. În combinație cu alte axe ale programului, măsurile de gestionare a spațiului pot contribui pozitiv la repartizarea în spațiu a activității economice, precum și la coeziunea teritorială.3.3. Ameliorarea calității vieții în zonele rurale și încurajarea diversificării economiei ruraleOrientări strategice comunitareResursele alocate domeniilor diversificării economiei rurale și al calității vieții în zonele rurale în cadrul axei 3 ar trebui să contribuie la prioritatea generală de creare a unor posibilități de angajare și a condițiilor de creștere economică. Seria de măsuri disponibile în cadrul axei 3 ar trebui să fie utilizată, în special, pentru a încuraja constituirea de capacități, dobândirea de competențe și organizarea de strategii locale de dezvoltare, precum și pentru a garanta menținerea atractivității zonelor rurale pentru generațiile viitoare. În cursul promovării formării, informării și spiritului antreprenorial, ar trebui să se țină seama de nevoile speciale ale femeilor, ale tinerilor și ale muncitorilor în vârstă.Pentru a realiza aceste priorități, statele membre sunt încurajate să-și concentreze sprijinul asupra unor acțiuni cheie, care ar putea include, în special:(i) dezvoltarea activității economice și a ratelor de ocupare a forței de muncă în economia rurală în sensul larg al conceptului. Diversificarea este necesară pentru creșterea economică, ocuparea forței de muncă și dezvoltarea durabilă în zonele rurale și contribuie, astfel, la un mai bun echilibru teritorial atât în plan economic, cât și în plan social. Turismul, artizanatul și furnizarea de structuri de cazare sunt sectoare de creștere economică în numeroase regiuni și oferă posibilități atât în domeniul diversificării în cadrul exploatației, dar în alte domenii decât agricultura, cât și în ceea ce privește dezvoltarea unor microîntreprinderi în economia rurală în sensul larg al conceptului;(ii) încurajarea intrării femeilor pe piața muncii. În numeroase zone rurale, infrastructura insuficientă în ceea ce privește îngrijirea copiilor creează limitări specifice. Inițiativele locale care vizează dezvoltarea structurilor de îngrijire a copiilor pot ameliora accesul pe piața muncii. Acestea pot include, în special, dezvoltarea de infrastructuri de îngrijire a copiilor, eventual combinate cu inițiative care să încurajeze crearea de mici întreprinderi legate de activitățile rurale și de serviciile locale;(iii) revitalizarea satelor. Inițiativele integrate care asociază diversificarea, crearea de întreprinderi, investițiile în patrimoniul cultural, infrastructurile în favoarea serviciilor locale și reînnoirea pot contribui la ameliorarea perspectivelor economice și a calității vieții;(iv) dezvoltarea microîntreprinderilor și a artizanatului pe baza aptitudinilor tradiționale sau prin introducerea de noi competențe, în special în combinație cu achiziția de echipamente, formare și pregătire în domeniu, pentru a contribui la promovarea spiritului antreprenorial și la dezvoltarea țesutului economic;(v) formarea tinerilor în ceea ce privește competențele necesare pentru diversificarea economiei locale, pentru a fi în măsură să răspundă cererii din domeniul turismului, al activităților recreative, al serviciilor ecologice, al practicilor rurale tradiționale și al produselor de calitate;(vi) încurajarea adoptării și difuzării TIC. Adoptarea și difuzarea TIC sunt esențiale în zonele rurale pentru diversificare, precum și pentru dezvoltarea locală, pentru furnizarea de servicii locale și pentru încurajarea participării tuturor la societatea informațională (e-inclusion). Se pot obține economii de scară prin intermediul unor inițiative locale în domeniul TIC, punând la dispoziția locuitorilor echipamente informatice, echipamente de conectare la rețea și oferindu-le posibilități de formare profesională în cadrul structurilor comunitare. Asemenea inițiative pot facilita semnificativ adoptarea informaticii de către exploatațiile agricole locale și întreprinderile rurale, precum și practicarea comerțului electronic. Posibilitățile oferite de internet și de comunicațiile de bandă largă trebuie utilizate din plin, de exemplu în cadrul acțiunilor susținute de fondurile structurale, pentru depășirea barierelor geografice;(vii) dezvoltarea furnizării și a utilizării inovatoare a surselor de energie regenerabilă, care poate contribui la crearea de numeroase debușeuri pentru produsele agricole și forestiere, la furnizarea de servicii locale și la diversificarea economiei rurale;(viii) încurajarea dezvoltării turismului. Turismul este un important sector de creștere economică în numeroase regiuni rurale, care se poate baza pe patrimoniul cultural și natural. Folosirea sporită a TIC în turism pentru rezervări, promovare, marketing, conceperea serviciilor și activități recreative poate contribui la creșterea numărului de vizitatori și a duratei sejururilor, în special în cazul în care oferă legături cu instalațiile de dimensiuni mai mici și încurajează agroturismul;(ix) modernizarea infrastructurilor locale, în special în noile state membre. În următorii ani se vor face investiții majore în principalele infrastructuri de telecomunicații, transport, energie și din sectorul apei. Fondurile structurale vor acorda un sprijin considerabil, atât pentru rețelele transeuropene, dezvoltarea legăturilor cu întreprinderile, cât și pentru parcuri științifice. Pentru ca efectul multiplicator să se realizeze pe deplin în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și creșterea economică, infrastructurile locale de mici dimensiuni susținute în cadrul programelor de dezvoltare rurală pot juca un rol fundamental, corelând aceste investiții majore cu strategiile locale pentru diversificarea și dezvoltarea potențialului sectorului agroalimentar.3.4. Constituirea de capacități locale pentru ocuparea forței de muncă și diversificareOrientări strategice comunitareResursele alocate axei 4 (Leader) ar trebui să contribuie la prioritățile axelor 1 și 2 și, în special, la cele ale axei 3 și, de asemenea, să joace un rol important în ceea ce privește prioritatea orizontală de ameliorare a guvernării și de mobilizare a potențialului endogen de dezvoltare a zonelor rurale.Sprijinul în cadrul axei Leader oferă posibilitatea de a combina cele trei obiective – competitivitate, mediu și calitatea vieții/diversificare - în cadrul unei strategii de dezvoltare locală plasată sub responsabilitatea comunității și bazată pe nevoile și atuurile locale. Abordări integrate care asociază agricultorii, silvicultorii și alți actori rurali pot să salvgardeze și să pună în valoare patrimoniul local natural și cultural, să sensibilizeze la problemele de mediu și să promoveze produsele tipice, turismul, precum și resursele și energia regenerabile.Pentru a realiza aceste priorități, statele membre sunt încurajate să-și concentreze ajutorul asupra unor acțiuni cheie, care ar putea include, în special:(i) constituirea unei capacități locale de parteneriat, de animare și de promovare a dobândirii de competențe care ar putea contribui la mobilizarea potențialului local;(ii) încurajarea parteneriatului public-privat. Mai exact, Leader va continua să joace un rol important, încurajând abordările inovatoare în ceea ce privește dezvoltarea rurală și creând o legătură mai strânsă între sectorul public și cel privat;(iii) promovarea cooperării și a inovației. Inițiativele locale, precum Leader și sprijinul pentru diversificare, pot juca un rol fundamental, punând persoanele în contact cu idei și abordări noi, încurajând inovația și spiritul antreprenorial și promovând participarea tuturor și furnizarea de servicii locale. Comunitățile on-line pot contribui la difuzarea cunoștințelor, la schimbul de bune practici și la inovație în domeniul produselor și serviciilor rurale;(iv) îmbunătățirea guvernării locale. Leader poate să contribuie la favorizarea abordărilor inovatoare pentru dezvoltarea legăturilor între agricultură, silvicultură și economia locală, ajutând astfel la diversificarea bazei economice și la consolidarea țesutului socioeconomic al zonelor rurale.3.5. Garantarea coerenței programăriiOrientări strategice comunitareLa elaborarea propriilor strategii naționale, statele membre ar trebui să asigure optimizarea sinergiilor dintre axe și în interiorul acestora și să evite eventualele contradicții. După caz, statele membre pot dezvolta abordări integrate. Ele vor putea, de asemenea, să analizeze modul în care să ia în considerare alte strategii ale UE, precum planul de acțiune în domeniul agriculturii biologice, angajamentul de utilizare sporită a surselor de energie regenerabile [8], necesitatea elaborării unei strategii pe termen mediu și lung la nivelul UE pentru combaterea schimbărilor climatice [4] și necesitatea de a anticipa efectele probabile ale acestora asupra agriculturii și silviculturii, strategia forestieră a UE și planul de acțiune al UE pentru păduri (care pot contribui, în același timp, la creșterea economică și la ocuparea forței de muncă, precum și la realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă), precum și prioritățile stabilite în cadrul celui de-al șaselea program de acțiune comunitară pentru mediu instituit prin Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului [9], în special prioritățile pentru care s-a stabilit că sunt necesare strategii tematice de mediu (protecția solurilor, protecția și conservarea mediului marin, utilizarea durabilă a pesticidelor, poluarea atmosferică, mediul urban și utilizarea durabilă a resurselor).La nivelul UE și al statelor membre, sunt disponibile mai multe mijloace de ameliorare a guvernării și de punere în aplicare a politicilor. Asistența tehnică poate fi utilizată pentru a crea rețele europene și naționale pentru dezvoltarea rurală, ca platformă de schimb, între părțile interesate, a bunelor practici și a expertizei privind toate aspectele elaborării, gestiunii și punerii în aplicare a politicilor. Pentru a asigura implicarea timpurie a diverșilor actori, ar trebui ca activitățile de publicitate și informare să fie avute în vedere în momentul pregătirii strategiilor naționale și să fie dezvoltate pentru etapele ulterioare ale punerii în aplicare.3.6. Complementaritatea instrumentelor comunitareOrientări strategice comunitareAr trebui încurajate sinergiile între politicile structurale, de ocupare a forței de muncă și de dezvoltare rurală. În acest context, statele membre ar trebui să asigure complementaritatea și coerența acțiunilor care trebuie să fie finanțate de FEDR, de Fondul de Coeziune, de FSE, de FEP și de FEADR pe un anumit teritoriu și într-un anumit domeniu de activitate. Principiile directoare esențiale în ceea ce privește linia de demarcare și mecanismele de coordonare între acțiunile care fac obiectul intervenției mai multor fonduri trebuie definite la nivelul cadrului strategic de referință național/planului strategic național.În ceea ce privește investițiile în infrastructuri, amploarea intervenției ar putea fi un principiu director. De exemplu, pentru investițiile în transporturi și în alte infrastructuri la nivelul statului membru, la nivel regional sau subregional, ar putea fi utilizate instrumente ale politicii de coeziune, iar la nivel local ar putea fi utilizate măsuri privind serviciile esențiale din cadrul axei 3, asigurându-se legătura între nivelul local și cel regional.În ceea ce privește dezvoltarea capitalului uman, ajutorul de dezvoltare rurală ar fi acordat agricultorilor și actorilor economici implicați în diversificarea economiei rurale. Populația din zonele rurale ar putea beneficia de ajutor în cadrul unei abordări ascendente integrate. Acțiunile în aceste domenii ar trebui puse în aplicare în deplină conformitate cu obiectivele strategiei europene pentru ocuparea forței de muncă stabilite în liniile directoare integrate pentru creșterea economică și ocuparea forței de muncă și în concordanță cu acțiunile adoptate în programele naționale de reformă din cadrul procesului de la Lisabona. Programul de lucru "Educație și formare profesională 2010" vizează punerea în aplicare a componentelor educație și formare profesională din cadrul obiectivelor de la Lisabona. Educația continuă este componenta principală a acestui program și se aplică la toate nivelurile și tuturor tipurilor de educație și de formare profesională, inclusiv în sectorul agricol, forestier și agroalimentar.4. SISTEMUL DE INFORMARERegulamentul (CE) nr. 1698/2005 prevede monitorizarea strategică a strategiilor comunitare și naționale. Informațiile furnizate cu privire la progresul realizat se vor baza pe cadrul comun de monitorizare și evaluare, care va trebui să fie instituit în cooperare cu statele membre.Cadrul va furniza un număr limitat de indicatori comuni, precum și o metodă comună. Acesta va fi completat cu indicatori specifici programului, pentru a reflecta caracterul fiecărui domeniu al programului.O serie comună de indicatori va permite punerea în comun a realizărilor, a rezultatelor și a impacturilor la nivelul UE și va contribui la evaluarea progreselor înregistrate în realizarea priorităților comunitare. Indicatorii privind situația inițială, definiți la începutul perioadei de programare, vor permite evaluarea acestei situații inițiale și vor servi ca bază pentru elaborarea strategiei programului.Activitățile de evaluare se vor derula in itinere și vor cuprinde, la nivelul programului, o evaluare ex ante, o evaluare intermediară și o evaluare ex post, precum și alte activități de evaluare considerate utile pentru ameliorarea gestionării programului și a impactului său. Aceste activități vor fi însoțite de studii tematice și de evaluări de sinteză la nivel comunitar, precum și de activități ale rețelei europene pentru dezvoltare rurală ca platformă de schimb și de dobândire de competențe în vederea evaluării în statele membre. Schimbul de bune practici și împărtășirea rezultatelor evaluărilor pot contribui substanțial la eficacitatea dezvoltării rurale. În acest sens, rețeaua europeană ar trebui să joace un rol central pentru a facilita contactele.[1] Concluziile președinției Consiliului European de la Luxemburg ( 12 și 13 decembrie 1997), de la Berlin ( 24 și 25 martie 1999) și de la Bruxelles ( 24 și 25 octombrie 2002).[2] Definiția OCDE se bazează pe cota din populație care trăiește în comunele rurale (adică în cele cu mai puțin de 150 locuitori pe km2) dintr-o anumită regiune NUTS III. A se vedea evaluarea prelungită a impactului SEC(2004) 931. Este singura definiție a zonelor rurale recunoscută pe plan internațional. Cu toate acestea, există cazuri în care, în special în zonele periurbane, definiția nu ține complet seama de populația care trăiește în zonele rurale mai dens populate. În sensul prezentelor orientări, definiția este utilizată doar în scopuri statistice și descriptive.[3] Măsurat în PIB la paritatea puterii de cumpărare.[4] Concluziile președinției Consiliului European de la Bruxelles ( 22 și 23 martie 2005).[5] Concluziile președinției Consiliului European de la Bruxelles ( 16 și 17 iunie 2005).[6] Lucrările Comitetului permanent de cercetare agricolă (CPCA) ar trebui luate în considerare în acest context.[7] JO L 327, 22.12.2000, p. 1. Directivă astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 2455/2001/CE (JO L 331, 15.12.2001, p. 1).[8] Concluziile președinției Consiliului European de la Bruxelles ( 25 și 26 martie 2004).[9] JO L 242, 10.9.2002, p. 1.--------------------------------------------------


title: Decizia Comisiei din 10 iunie 2014 de numire a unui membru al Comitetului pentru medicamente orfane  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               11.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 176/5

         DECIZIA COMISIEI
   din 10 iunie 2014
   de numire a unui membru al Comitetului pentru medicamente orfane
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   2014/C 176/05
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 141/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 1999 privind produsele medicamentoase orfane (1), în special articolul 4 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Agenției Europene pentru Medicamente din 14 martie 2014,
   întrucât:

               (1)

               La 31 august 2014 expiră mandatul unui membru al Comitetului pentru medicamente orfane, denumit în continuare „comitetul”, instituit în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 141/2000. Prin urmare, este necesară numirea unui membru al comitetului.

               (2)

               Agenția Europeană pentru Medicamente a recomandat o persoană pentru numire.

               (3)

               Membrii comitetului sunt numiți pentru un mandat de trei ani începând cu 1 septembrie 2014,

         DECIDE:
   Articol unic
   Pe baza recomandării Agenției Europene pentru Medicamente, următoarea persoană este numită membru al comitetului pentru un mandat de trei ani începând cu 1 septembrie 2014:
   prof. Bruno SEPODES.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iunie 2014.

            Pentru Comisie,

            pentru președinte

         Tonio BORG

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 18, 22.1.2000, p. 1.


title: 2010/754/PESC: Comitetul politic și de securitate decizia MPUE/1/2010 din 30 noiembrie 2010 privind prelungirea mandatului șefului Misiunii de Poliție a Uniunii Europene în Bosnia și Herțegovina

text:
               7.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 320/9

         COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE DECIZIA MPUE/1/2010
   din 30 noiembrie 2010
   privind prelungirea mandatului șefului Misiunii de Poliție a Uniunii Europene în Bosnia și Herțegovina
   (2010/754/PESC)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Decizia 2009/906/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2009 privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) în Bosnia și Herțegovina (BiH) (1), în special articolul 10 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 10 alineatul (1) din Decizia 2009/906/PESC, Comitetul politic și de securitate (COPS) este autorizat, în conformitate cu al treilea paragraf al articolului 38 din tratat, să adopte deciziile corespunzătoare în scopul exercitării controlului politic și a conducerii strategice a Misiunii de Poliție a Uniunii Europene în Bosnia și Herțegovina (MPUE BiH), printre care se numără, în special, decizia de numire a unui șef al misiunii.

               (2)

               La 15 decembrie 2009, la propunerea Secretarului General/Înaltului Reprezentant, COPS, prin Decizia MPUE/1/2009 (2), a prelungit până la 31 decembrie 2010 mandatul domnului Stefan FELLER în calitate de șef de misiune al MPUE BiH.

               (3)

               La 15 noiembrie 2010, Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate a propus COPS să prelungească mandatul domnului Stefan FELLER, în calitate de șef al MPUE BiH, cu încă un an, până la 31 decembrie 2011,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Mandatul domnului Stefan FELLER în calitate de șef al Misiunii de Poliție a Uniunii Europene în Bosnia și Herțegovina se prelungește până la 31 decembrie 2011.
   Articolul 2
   Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării.
   Decizia se aplică până la 31 decembrie 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 2010.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 322, 9.12.2009, p. 22.

      (2)  JO L 330, 16.12.2009, p. 79.


title: Decizia 2007/551/PESC/JAI a Consiliului din 23 iulie 2007 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui acord între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (DHS) (Acordul PNR 2007)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 204/16

         DECIZIA 2007/551/PESC/JAI A CONSILIULUI
   din 23 iulie 2007
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui acord între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (DHS) (Acordul PNR 2007)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolele 24 și 38,
   întrucât:

               (1)

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (DHS), încheiat la 19 octombrie 2006 (1), expiră cel târziu la 31 iulie 2007, dacă nu este prelungit cu acordul exprimat în scris al celor două părți.

               (2)

               La 22 februarie 2007, Consiliul a decis să împuternicească președinția, asistată de Comisie, să inițieze negocieri în vederea încheierii unui acord pe termen lung cu același obiect. Aceste negocieri au fost purtate cu succes și un nou acord a fost încheiat.

               (3)

               Printr-o scrisoare atașată la noul acord, DHS a oferit garanții privind protecția datelor PNR transferate din Uniunea Europeană, referitoare la cursele aeriene de pasageri către sau dinspre Statele Unite.

               (4)

               Prin intermediul unei persoane special desemnate în acest scop, DHS și Uniunea Europeană vor reexamina periodic punerea în aplicare a garanțiilor prevăzute în scrisoarea de însoțire, care să permită părților să ia, pe baza acestei analize, toate măsurile pe care le consideră necesare.

               (5)

               Acordul ar trebui semnat, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (6)

               Articolul 9 din acord prevede că acordul se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării. Prin urmare, statele membre ar trebui să pună în aplicare dispozițiile acordului începând de la această dată, în conformitate cu legislațiile naționale în vigoare. În momentul semnării acordului va fi dată o declarație în acest sens,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă prin prezenta decizie, în numele Uniunii Europene, semnarea Acordului dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (denumit în continuare „PNR”), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (denumit în continuare „DHS”) (denumit în continuare „Acordul PNR 2007”), sub rezerva încheierii sale.
   Se anexează la prezenta decizie textul acordului, scrisoarea de însoțire din partea DHS și scrisoarea de răspuns din partea UE.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat prin prezenta să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii Europene, sub rezerva încheierii acestuia.
   Articolul 3
   În conformitate cu articolul 9 din acord, dispozițiile acordului se aplică cu titlu provizoriu, în conformitate cu legislațiile naționale în vigoare, începând de la data semnării acordului până la intrarea sa în vigoare. Declarația anexată privind aplicarea provizorie va fi acordată în momentul semnării acordului.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. AMADO

      (1)  JO L 298, 27.10.2006, p. 29.
   Declarație în numele Uniunii Europene la Acordul dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul de date din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (DHS) (Acordul PNR 2007)
   „Prezentul acord, care nu derogă de la dispozițiile legislației UE sau a statelor sale membre și nici nu aduce modificări acestor legislații, va fi pus în aplicare cu titlu provizoriu, până la intrarea sa în vigoare, cu bună credință de către statele membre în cadrul legislațiilor lor naționale în vigoare.”
   TRADUCERE

               Dl. Luis Amado

               Președintele Consiliului Uniunii Europene

               Rue de la Loi 175

               1048 Bruxelles

               Belgia

         Pentru a răspunde întrebărilor Uniunii Europene și pentru a reitera importanța pe care Statele Unite o acordă protecției vieții private, prezenta scrisoare dorește să explice modul în care Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (denumit în continuare „DHS”) culege, utilizează și stochează registrele cu numele pasagerilor (denumite în continuare „PNR”). Niciuna dintre măsurile expuse în prezenta scrisoare nu conferă sau instituie drepturi sau beneficii persoanelor sau părților publice sau private, și nici nu oferă un alt mijloc legal în afara celui specificat în acordul dintre Uniunea Europeană și Statele Unite cu privire la prelucrarea și transferul datelor PNR de către transportatorii aerieni către DHS, semnat în iulie 2007 (denumit în continuare „acordul”). În schimb, prezenta scrisoare oferă asigurări și reflectă măsurile pe care DHS le aplică în ceea ce privește datele PNR care derivă de la zborurile între Statele Unite și Uniunea Europeană (denumite în continuare „datele PNR ale UE”), în conformitate cu legislația Statelor Unite.
   I.   Scopul în care sunt utilizate datele PNR:
   DHS utilizează datele PNR ale UE numai în scopul de a preveni și combate: (1) terorismul și infracțiunile conexe; (2) alte infracțiuni grave de natură transnațională, inclusiv criminalitatea organizată; și (3) sustragerea de la executarea mandatelor sau măsurilor de detenție provizorie dispuse pentru săvârșirea infracțiunilor menționate mai sus. Datele PNR pot fi utilizate, atunci când este necesar, pentru protecția intereselor vitale ale persoanei vizate sau ale altor persoane, sau în cadrul oricăror proceduri judiciare în materie penală, sau ori de câte ori legea prevede acest lucru. DHS va informa Uniunea Europeană cu privire la orice schimbare din legislația Statelor Unite care, în mod substanțial, aduce atingere declarațiilor din prezenta scrisoare.
   II.   Utilizarea în comun a datelor PNR:
   DHS comunică datele PNR ale UE numai în scopurile menționate la articolul I.
   DHS consideră datele PNR ale UE sensibile și confidențiale în conformitate cu legislația Statelor Unite și transmite aceste date, după cum consideră necesar, numai altor autorități guvernamentale interne cu atribuții în domeniul aplicării legii, al securității publice, al combaterii terorismului sau al sprijinirii luptei împotriva terorismului, al cazurilor legate de infracțiuni transfrontaliere și privind siguranța publică (inclusiv în ceea ce privește amenințările, zborurile, persoanele sau rutele aeriene care reprezintă motive de îngrijorare) pe care le analizează și le investighează în conformitate cu legea, cu angajamentele scrise și cu legislația Statelor Unite cu privire la schimbul de informații între autoritățile guvernamentale ale Statelor Unite. Accesul este strict și atent limitat la cazurile menționate mai sus, în funcție de natura cazului.
   Datele PNR ale UE sunt utilizate în comun cu alte autorități guvernamentale din țări terțe numai după ce au fost analizate utilizarea (utilizările) preconizată (preconizate) de către destinatar și capacitatea acestuia de a asigura protecția informațiilor. Cu excepția situațiilor de urgență, schimburile de date în cauză au loc în urma unor angajamente exprese între părți, care cuprind măsuri de protecție a datelor cu caracter confidențial, similare celor aplicate de către DHS datelor PNR ale UE, astfel cum se menționează la alineatul al doilea din prezentul articol.
   III.   Tipuri de informații culese:
   Majoritatea datelor cuprinse în PNR pot fi obținute de către DHS prin examinarea biletului de avion al persoanei în cauză și a altor documente de călătorie în urma controlului său de frontieră obișnuit, dar posibilitatea de a primi aceste date pe cale electronică îmbunătățește semnificativ capacitatea DHS de a-și canaliza resursele spre preocupările referitoare la riscuri majore, facilitând și garantând astfel călătoriile bona fide.
   Tipuri de date PNR culese din UE:

               1.

               Codul de localizare a înregistrării (PNR);

               2.

               Data rezervării/a emiterii biletului;

               3.

               Data (datele) călătoriei preconizate;

               4.

               Numele;

               5.

               Programele de fidelitate disponibile și informații cu privire la avantajele oferite (de exemplu bilete gratuite, transferul la o clasă superioară etc.);

               6.

               Alte date din PNR, inclusiv numărul de călători;

               7.

               Toate informațiile de contact disponibile (inclusiv cu privire la sursa informației);

               8.

               Toate informațiile disponibile cu privire la plată/facturare (fără a include alte detalii ale tranzacției cu privire la cartea de credit sau la contul bancar, care nu au legătură cu tranzacția efectuată în vederea călătoriei);

               9.

               Itinerariul de călătorie pentru anumite date PNR;

               10.

               Agenția/agentul de turism;

               11.

               Informații cu privire la partajarea de cod;

               12.

               Împărțirea/separarea informațiilor;

               13.

               Etapa în care se află călătoria pasagerului (inclusiv confirmările și stadiul îmbarcării);

               14.

               Informații cu privire la bilet, inclusiv numărul biletului, biletele dus și costurile biletelor prelucrate automat;

               15.

               Toate informațiile cu privire la bagaje;

               16.

               Informații cu privire la locul pasagerului, inclusiv numărul locului;

               17.

               Observații generale, inclusiv informații cu privire la OSI, SSI și SSR;

               18.

               Toate informațiile APIS culese;

               19.

               Un istoric al modificărilor care au avut loc în PNR înregistrate cu numere de la 1 la 18.

         În măsura în care datele PNR ale UE sensibile (cum ar fi datele personale cu privire la originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența la un sindicat și datele cu privire la starea de sănătate a individului și la viața sa sexuală), astfel cum sunt specificate în codurile și în termenii PNR identificați de către DHS în colaborare cu Comisia Europeană, sunt incluse în tipurile de date PNR ale UE menționate anterior, DHS aplică un sistem automat care filtrează codurile și termenii PNR în cauză și nu utilizează aceste informații. DHS șterge de îndată datele PNR ale UE sensibile, cu excepția cazului în care acestea sunt accesate într-o situație excepțională, în conformitate cu alineatul următor.
   Dacă este necesar, în mod excepțional, în cazul în care viața unei persoane vizate sau a altor persoane este pusă în pericol sau este grav afectată. Oficialii DHS pot solicita și utiliza alte informații din PNR ale UE decât cele menționate anterior, inclusiv date sensibile. În acel caz, DHS va ține o evidență a accesului la datele sensibile din PNR ale UE și va șterge datele în termen de treizeci de zile de la data la care scopul în care datele în cauză au fost accesate a fost îndeplinit iar păstrarea lor nu mai este cerută de lege. În mod normal, DHS notifică Comisia Europeană (DG JLS) în termen de 48 de ore cu privire la accesarea datelor în cauză, inclusiv a datelor sensibile.
   IV.   Acces și căi de atac:
   DHS a hotărât să adopte o politică de extindere administrativă a Actului privind protecția datelor cu caracter personal care să acopere și datele PNR stocate în ATS, indiferent de naționalitatea sau de țara de reședință a persoanei vizate, inclusiv datele cu privire la cetățenii europeni. De asemenea, în conformitate cu legislația Statelor Unite, DHS menține un sistem accesibil tuturor persoanelor, indiferent de naționalitate sau de țara de reședință, pentru a permite persoanelor care doresc să se informeze cu privire la datele PNR sau să le corecteze. Aceste politici sunt accesibile pe pagina de internet a DHS, www.dhs.gov.
   În plus, datele PNR furnizate de către o persoană sau în numele acesteia sunt comunicate persoanei în cauză, în conformitate cu Actul Statelor Unite privind protecția datelor cu caracter personal și cu Actul Statelor Unite privind accesul liber la informații (FOIA). FOIA permite accesul oricărei persoane (indiferent de naționalitate sau de țara de reședință) la dosarele Agenției federale a Statelor Unite, cu excepția cazului în care dosarele în cauză (sau anumite părți) sunt scutite de dezvăluire în baza unei excepții prevăzute de FOIA. DHS nu dezvăluie publicului datele PNR, cu excepția persoanelor vizate sau a reprezentanților acestora în conformitate cu legislația Statelor Unite. Cererile de acces la informațiile cu caracter personal din PNR furnizate de către solicitant pot fi depuse la FOIA/PA Unit, Office of Field Operations, U.S. Customs and Border Protection, Room 5.5-C, 1300 Pennsylvania Avenue, NW, Washington, DC 20229 [telefon: (202) 344-1850 și fax: (202) 344-2791].
   În anumite situații excepționale, DHS poate să-și exercite autoritatea în conformitate cu prevederile FOIA pentru a refuza sau a amâna dezvăluirea unor părți din dosarul PNR sau a întregului dosar către un prim solicitant, în conformitate cu titlul 5 din Codul Statelor Unite, secțiunea 552(b). În conformitate cu FOIA, orice solicitant are dreptul de a contesta pe cale administrativă și judiciară hotărârea DHS de a refuza accesul la informații.
   V.   Punere în aplicare:
   În conformitate cu legislația Statelor Unite, pentru violarea regulilor de confidențialitate și pentru dezvăluirea neautorizată a dosarelor aflate în posesia Statelor Unite se aplică sancțiuni administrative, civile și penale. Dispozițiile relevante includ, dar nu se limitează la titlul 18 secțiunile 641 și 1030 din Codul Statelor Unite și titlul 19, secțiunea 103.34 din Codul Regulamentelor Federale.
   VI.   Avizul:
   DHS a oferit informații publicului călător cu privire la modul în care sunt prelucrate datele PNR, prin intermediul publicațiilor din Registrul federal și pe pagina sa de internet. DHS va transmite, de asemenea, companiilor aeriene un aviz cu privire la practicile de culegere a datelor PNR și la căile de atac, care să fie pus la dispoziția publicului. DHS și Uniunea Europeană colaborează cu părțile interesate din industria aeronautică pentru a promova o mai mare vizibilitate a avizului în cauză.
   VII.   Păstrarea datelor:
   DHS păstrează datele PNR ale UE într-o bază de date activă de natură analitică timp de șapte ani, după care datele devin inactive și neoperaționale. Datele inactive sunt păstrate timp de opt ani și pot fi accesate numai cu aprobarea unui ofițer superior al DHS desemnat de către Secretarul Departamentului pentru securitate internă și numai ca urmare a unui caz, a unei amenințări sau a unui risc identificabil. Ne așteptăm ca datele PNR ale UE să fie șterse la sfârșitul acestei perioade; DHS și UE vor decide, în conformitate cu prezenta scrisoare, în cadrul unor discuții viitoare dacă și când vor fi distruse datele culese. Datele cu privire la un anumit caz sau la o anumită anchetă pot fi reținute într-o bază de date activă până la arhivarea cazului sau a anchetei în cauză. DHS intenționează să reexamineze efectele acestor norme privind păstrarea datelor cu privire la operațiuni și la anchete, pe baza experienței pe care o va acumula în următorii șapte ani. DHS va discuta cu Uniunea Europeană rezultatele reexaminării în cauză.
   Termenele de păstrare a datelor, menționate anterior, se aplică și în cazul datelor PNR ale UE culese pe baza acordurilor dintre Uniunea Europeană și Statele Unite din 28 mai 2004 și 19 octombrie 2006.
   VIII.   Transmiterea:
   Având în vedere recentele noastre negocieri, veți înțelege că DHS este pregătit să treacă, cât mai rapid cu putință, la un sistem „push” pentru transmiterea PNR de către transportatorii aerieni care operează zboruri între Uniunea Europeană și Statele Unite către DHS. Treisprezece companii aeriene au adoptat deja acest sistem. Responsabilitatea pentru inițierea tranziției către sistemul „push” le revine transportatorilor, care trebuie să pună la dispoziție resurse pentru a permite migrarea sistemelor lor și să colaboreze cu DHS pentru a se conforma cerințelor tehnice ale acestuia. DHS va face de îndată tranziția către acest sistem de transmitere a datelor de către transportatorii aerieni respectivi, până la 1 ianuarie 2008, pentru toți transportatorii aerieni care au pus în aplicare un sistem conform cu toate cerințele tehnice ale DHS. Pentru transportatorii aerieni care nu pun în aplicare sistemul în cauză rămân încă în vigoare sistemele actuale, până în momentul în care aceștia vor pune în aplicare un sistem conform cu cerințele tehnice ale DHS privind transmiterea datelor PNR. Trecerea la un sistem „push” nu acordă totuși companiilor aeriene libertatea de a decide când, cum, și ce fel de date transmit. Puterea de a lua această decizie îi este conferită DHS prin legislația Statelor Unite.
   În condiții normale, DHS va primi o primă transmitere a datelor din PNR cu 72 de ore înaintea orei planificate pentru decolare și va primi apoi actualizările necesare pentru a asigura exactitudinea datelor. Garantarea faptului că deciziile sunt luate pe baza unor date actuale și complete reprezintă una dintre cele mai importante asigurări cu privire la protecția datelor cu caracter personal și DHS colaborează cu transportatorii individuali pentru a introduce acest concept în sistemele lor „push”. DHS poate solicita să i se transmită PNR înainte de cele 72 de ore care preced ora planificată pentru decolarea avionului, în cazul în care există motive care să indice că accesul anticipat este necesar pentru a răspunde unei amenințări la adresa unuia sau mai multor zboruri, unei rute sau în alte condiții asociate scopurilor menționate la articolul I. În exercitarea acestui atribut discreționar, DHS va acționa în mod judicios și proporțional.
   IX.   Reciprocitatea:
   În timpul recentelor noastre negocieri am căzut de acord asupra faptului că DHS se așteaptă să nu i se ceară ca măsurile de protecție din cadrul sistemului PNR al acestuia să fie mai stricte decât cele puse în aplicare de către autoritățile europene în cadrul sistemelor lor PNR naționale. DHS nu solicită autorităților europene să adopte, în cadrul sistemelor PNR ale acestora, măsuri de protecție a datelor mai stricte decât cele pe care Statele Unite le aplică în cadrul sistemului lor PNR. În cazul în care consideră ca nu i-au fost îndeplinite așteptările, DHS își rezervă dreptul de a suspenda dispozițiile relevante din scrisoarea sa, derulând totodată consultări cu Uniunea Europeană pentru a ajunge la o rezoluție promptă și satisfăcătoare. În cazul în care un sistem de informații cu privire la pasagerii unei companii aeriene este pus în aplicare în Uniunea Europeană sau în cel puțin unul dintre statele membre care solicită transportatorilor aerieni să pună la dispoziția autorităților datele PNR pentru persoanele al căror itinerar de călătorie cuprinde un zbor către sau dinspre Uniunea Europeană, DHS intenționează să promoveze activ, numai pe baza reciprocității, cooperarea dintre companiile aeriene aflate sub jurisdicția sa.
   Pentru a consolida cooperarea polițienească și judiciară, DHS încurajează transferul informațiilor analitice rezultate din datele PNR de către autoritățile competente ale Statelor Unite către autoritățile polițienești și judiciare ale statelor membre în cauză și, după caz, către Europol și Eurojust. DHS pornește de la prezumția că Uniunea Europeană și statele sale membre își vor încuraja în egală măsură autoritățile competente să transmită informațiile analitice rezultate din datele PNR Departamentului pentru Securitate Internă și altor autorități implicate din Statele Unite.
   X.   Reexaminare:
   DHS și Uniunea Europeană reexaminează periodic punerea în aplicare a acordului, prezenta scrisoare, măsurile și practicile Statelor Unite și ale UE în domeniul datelor PNR și orice situație în care au fost accesate astfel de date sensibile, în scopul de a contribui la operarea efectivă și la protejarea confidențialității metodelor noastre de prelucrare a PNR. Uniunea Europeană va fi reprezentată la reexaminare de către Comisarul pentru justiție, libertate și securitate, iar DHS de către Secretarul pentru securitate internă, cele două părți putând, de asemenea, să desemneze un alt funcționar care să le reprezinte și care să fie acceptabil pentru ambele părți. Uniunea Europeană și DHS stabilesc de comun acord modalitățile detaliate de reexaminare.
   Statele Unite și statele membre se informează reciproc privind sistemele PNR, ca parte a acestei reexaminări periodice, reprezentanții statelor membre care mențin sisteme PNR fiind invitați să participe la discuții.
   Sperăm că această explicație v-a fost de ajutor în a înțelege modul în care utilizăm datele PNR din UE.

   TRADUCERE

               Secretar Michael Chertoff

               Departamentul pentru Securitate Internă (DHS) al SUA

               Washington DC 20528

         Vă mulțumim foarte mult pentru scrisoarea adresată Președinției Consiliului și Comisiei, în care explicați modul în care DHS utilizează datele PNR.
   Asigurările detaliate în scrisoarea adresată Uniunii Europene i-au permis acesteia să aprecieze că, în sensul acordului internațional semnat între Statele Unite și Uniunea Europeană cu privire la prelucrarea și transferul PNR în iulie 2007, DHS garantează un nivel corespunzător al protecției datelor.
   În baza acestei concluzii, Uniunea Europeană va lua toate măsurile necesare pentru a descuraja implicarea organizațiilor internaționale sau a țărilor terțe în transferurile de date PNR ale UE către Statele Unite. Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia încurajează, de asemenea, autoritățile lor competente să transmită informațiile analitice rezultate din datele PNR Departamentului pentru Securitate Internă și altor autorități implicate din Statele Unite.
   Așteptăm cu nerăbdare colaborarea cu dumneavoastră și cu industria aeronautică, pentru a asigura informarea pasagerilor cu privire la modul în care guvernele pot utiliza informațiile cu caracter personal.

    ---documentbreak---

               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 204/18

      Aviz cititorilor:„Versiunile lingvistice ale acordului, altele decât versiunea lingvistică în limba engleză, nu au fost încă aprobate de către părți. De îndată ce vor fi aprobate, celelalte versiuni lingvistice vor fi în egală măsură autentice.”
   TRADUCERE
   ACORD
   între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii privind prelucrarea și transferul datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR), de către transportatorii aerieni, către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (DHS) (Acordul PNR 2007)
   UNIUNEA EUROPEANĂ
   și
   STATELE UNITE ALE AMERICII,
   DORIND să prevină și să lupte în mod eficient împotriva terorismului și a infracționalității transfrontaliere ca mijloc de a-și proteja societățile democratice respective și valorile comune.
   RECUNOSCÂND că schimbul de informații este o componentă esențială a luptei împotriva terorismului și a infracționalității transfrontaliere și că utilizarea datelor PNR reprezintă un instrument important în acest context.
   RECUNOSCÂND că ar trebui stabilite reguli cu privire la transferul datelor PNR de către transportatorii aerieni către DHS, pentru a se garanta siguranța publică și în scopul aplicării legii.
   RECUNOSCÂND importanța prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor conexe, precum și a altor infracțiuni grave de natură transnațională, inclusiv a criminalității organizate, respectând, în același timp, drepturile și libertățile fundamentale, în special dreptul la viață intimă.
   RECUNOSCÂND că legislația și politicile Statelor Unite și ale Europei cu privire la dreptul la confidențialitate au o bază comună și că oricare ar fi diferențele existente cu privire la punerea în aplicare a acestor principii, acestea nu ar trebui să reprezinte un obstacol în calea cooperării dintre Statele Unite și Uniunea Europeană (UE).
   AVÂND ÎN VEDERE convențiile internaționale, statutele și regulamentele Statelor Unite conform cărora fiecare transportator aerian care efectuează curse internaționale de pasageri către și dinspre Statele Unite are obligația de a pune datele PNR la dispoziția DHS, în măsura în care aceste date sunt culese și stocate în sistemele de control automat al rezervărilor/plecărilor deținute de transportatorul aerian (denumite in continuare „sisteme de rezervare”), precum și cerințele similare puse în aplicare în Uniunea Europeană.
   AVÂND ÎN VEDERE articolul 6 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană cu privire la respectarea drepturilor fundamentale și în special a dreptului conex privind protecția datelor cu caracter personal.
   LUÂND NOTĂ DE acordurile anterioare cu privire la datele PNR, și anume acordul dintre Comunitatea Europeană și Statele Unite ale Americii din 28 mai 2004 și cel dintre Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii din 19 octombrie 2006.
   AVÂND ÎN VEDERE dispozițiile relevante din Actul privind securitatea transportului aerian din 2001, Actul privind securitatea internă din 2002, Actul privind reforma serviciilor de informații și prevenirea terorismului din 2004 și din Ordinul Executiv 13388 cu privire la cooperarea dintre agențiile Guvernului Statelor Unite în combaterea terorismului, precum și din Actul privind protecția datelor cu caracter personal din 1974, Actul privind accesul liber la informații și Actul privind e-guvernarea din 2002.
   LUÂND NOTĂ DE faptul că Uniunea Europeană ar trebui să garanteze că transportatorii aerieni ale căror sisteme de rezervare sunt situate în Uniunea Europeană pun datele PNR la dispoziția DHS și respectă cerințele tehnice detaliate ale DHS pentru astfel de transferuri.
   AFIRMÂND că prezentul acord nu constituie un precedent pentru discuții sau negocieri ulterioare între Statele Unite și Uniunea Europeană, sau între una dintre părți și un alt stat, cu privire la prelucrarea și transferul datelor PNR sau ale altor tipuri de date.
   CĂUTÂND să consolideze și să încurajeze cooperarea între părți, în spiritul parteneriatului transatlantic,
   AU CONVENIT CELE CE URMEAZĂ:

               (1)

               Având în vedere asigurările exprimate în scrisoarea DHS cu privire la garantarea protecției datelor PNR (denumită în continuare „scrisoarea DHS”), Uniunea Europeană ia măsuri pentru a se asigura că transportatorii aerieni care efectuează curse internaționale de pasageri către și dinspre Statele Unite vor pune la dispoziție datele PNR stocate în sistemele lor de rezervare, conform solicitării DHS.

               (2)

               DHS va trece în cel mai scurt timp la un sistem „push” pentru transmiterea datelor de către transportatorii aerieni respectivi, până la 1 ianuarie 2008, pentru toți transportatorii aerieni care au pus în aplicare sistemul în cauză care corespunde cerințelor tehnice ale DHS. Sistemul actual rămâne încă în vigoare pentru transportatorii aerieni care nu pun în aplicare sistemul în cauză, până în momentul în care aceștia vor pune în aplicare un sistem care să corespundă cerințelor tehnice ale DHS. În consecință, DHS accesează pe cale electronică datele PNR din sistemele de rezervare ale transportatorilor aerieni, situate pe teritoriul statelor membre ale Uniunii Europene, până în momentul în care se pune în funcțiune un sistem satisfăcător care să permită transmiterea datelor respective de către transportatorii aerieni.

               (3)

               DHS prelucrează datele PNR primite și tratează persoanele vizate, ale căror date sunt prelucrate, în conformitate cu legislația Statelor Unite, cu cerințele constituționale și fără a face discriminări nepermise, bazate, în special, pe naționalitate și pe țara de reședință. Scrisoarea DHS prevede aceste garanții și altele.

               (4)

               DHS și Uniunea Europeană reexaminează periodic punerea în aplicare a prezentului acord, scrisoarea DHS, precum și măsurile și practicile Statelor Unite și ale Uniunii Europene în domeniul datelor PNR, în scopul de a asigura în mod reciproc funcționarea efectivă și protecția confidențialității sistemelor lor.

               (5)

               DHS consideră că nu i se solicită, în termenii prezentului acord, ca măsurile de protecție a datelor din sistemul său PNR să fie mai stricte decât cele puse în aplicare de către autoritățile europene în ceea ce privește sistemele lor PNR naționale. DHS nu cere autorităților europene să adopte, în cadrul sistemelor PNR ale acestora, măsuri de protecție a datelor mai stricte decât cele pe care Statele Unite le aplică sistemului lor PNR. În cazul în care consideră că nu i-au fost îndeplinite așteptările, DHS își rezervă dreptul de a suspenda dispoziții relevante din scrisoarea sa, derulând totodată consultări cu Uniunea Europeană pentru a ajunge la o rezoluție promptă și satisfăcătoare. În cazul în care un sistem PNR este pus în aplicare în Uniunea Europeană sau într-unul sau mai multe dintre statele membre care solicită transportatorilor aerieni să pună la dispoziția autorităților datele PNR pentru persoanele al căror itinerar de călătorie cuprinde un zbor către sau dinspre Uniunea Europeană, DHS promovează activ, numai pe bază de reciprocitate, cooperarea companiilor aeriene în jurisdicția sa.

               (6)

               În vederea aplicării prezentului acord, se consideră că DHS asigură un nivel corespunzător de protecție a datelor PNR transferate din Uniunea Europeană. În același timp, Uniunea Europeană nu intervine în relațiile dintre Statele Unite și țări terțe cu privire la schimbul de informații referitoare la pasageri, din motive legate de protecția datelor.

               (7)

               Statele Unite și Uniunea Europeană vor colabora cu părțile interesate din industria aeronautică pentru a promova o mai mare vizibilitate a instrucțiunilor care descriu publicului călător sistemele PNR (inclusiv căile de atac și metodele de culegere a datelor) și vor încuraja companiile aeriene să facă trimiteri la instrucțiuni și să le încorporeze în contractul oficial de transport.

               (8)

               În cazul în care Uniunea Europeană consideră că Statele Unite au încălcat prezentul acord, încetarea prezentului acord și revocarea deciziei de conformitate la care se face referire la alineatul (6) reprezintă singurul mijloc legal la care se poate recurge. În cazul în care Satele Unite consideră că Uniunea Europeană a încălcat prezentul acord, încetarea prezentului acord și revocarea scrisorii DHS reprezintă singurul mijloc legal la care se poate recurge.

               (9)

               Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii ulterioare datei la care părțile au făcut schimb de notificări care indică faptul că au finalizat procedurile interne în acest scop. Prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu începând de la data la care a fost semnat. Oricare dintre părți poate denunța sau suspenda oricând prezentul acord printr-o notificare comunicată pe cale diplomatică. Încetarea prezentului acord produce efecte după treizeci de zile de la data la care cealaltă parte a fost notificată, cu excepția cazului în care una dintre părți consideră că un termen de notificare mai scurt este esențial pentru securitatea sa națională sau pentru interesele sale cu privire la securitatea internă. Prezentul acord și toate obligațiile care derivă din acesta expiră și încetează să producă efecte după șapte ani de la data semnării, cu excepția cazului în care părțile decid de comun acord să-l înlocuiască.

      Prezentul acord nu reprezintă o derogare sau o modificare a legislației Statelor Unite ale Americii sau a Uniunii Europene sau a statelor membre ale acesteia. Prezentul acord nu acordă drepturi sau beneficii niciunei alte persoane sau entități publice sau private.
      Prezentul acord este redactat în două exemplare în limba engleză. Acesta se redactează, de asemenea, în limbile bulgară, cehă, daneză, olandeză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, irlandeză, italiană, letonă, lituaniană, malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și părțile aprobă aceste versiuni lingvistice. Odată aprobate, aceste versiuni lingvistice sunt în egală măsură autentice.
      Încheiat la Bruxelles la data de 23 iulie 2007 și la Washington la data de 26 iulie 2007.

            Pentru Uniunea Europeană

            Pentru Statele Unite ale Americii


title: Decizia Comitetului executiv din 16 decembrie 1998 privind cooperarea transfrontalieră a organelor de poliție în prevenirea și descoperirea infracțiunilor [SCH/Com-ex (98)51 Rev. 3]

text:
               19/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               245

         41998D0051

               L 239/407

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA COMITETULUI EXECUTIV

   din 16 decembrie 1998
   privind cooperarea transfrontalieră a organelor de poliție în prevenirea și descoperirea infracțiunilor
   [SCH/Com-ex (98)51 Rev. 3]
   COMITETUL EXECUTIV,
   având în vedere articolele 39 și 132 din Acordul de punere în aplicare a Convenției Schengen,
   subliniind necesitatea ca statele Schengen să îmbunătățească în continuare prevenirea și descoperirea infracțiunilor pe baza unei cooperări mai strânse,
   confirmând importanța asistenței reciproce a organelor de poliție în temeiul articolului 39 din Convenția Schengen pentru realizarea acestui obiectiv,
   având convingerea că în unele cazuri în care nu sunt necesare măsuri de coerciție, cooperarea organelor de poliție – sub autoritatea executivă a organelor judecătorești – poate fi necesară imediat astfel încât întârzierea în soluționarea unei cereri să nu afecteze rezultatul unei anchete,
   întrucât este necesar, din motive legate de securitatea operațiunilor și certitudinea juridică, să se întocmească o listă comună care să stabilească amploarea acestei cooperări a organelor de poliție și căile adecvate de transmitere a solicitărilor organelor de poliție,
   DECIDE:

               1.

               În conformitate cu obiectivele prevăzute la articolul 39 din Convenția Schengen, statele Schengen vor face eforturi pentru a aduce cooperarea dintre organele de poliție în lupta împotriva infracționalității la un nivel care să satisfacă nevoile asigurării unor acțiuni rapide și eficiente împotriva infractorilor care operează la nivel internațional. În acest scop, este deosebit de important să se întocmească o listă comună de activități care pot fi solicitate și întreprinse potrivit legislației statelor Schengen în cazuri în care consimțământul prealabil al autorităților judiciare și administrative nu este obligatoriu și fără a aduce atingere controlului exercitat în aceste probleme de către autoritățile judiciare. Dacă se ajunge la un acord asupra acestei liste, decizia definitivă va fi luată de către grupul central.

               2.

               Fără a aduce atingere listei comune ce urmează să fie adoptată în baza punctului 1, statele Schengen vor inventaria, pentru a fi incluse în fișele naționale ale Manualului de cooperare transfrontalieră a organelor de poliție, activitățile care, în temeiul articolului 39 alineatul (1) din Convenție, pot fi solicitate și întreprinse conform legislației interne de către autoritățile de poliție, în condițiile stabilite la alineatul (1).

               3.

               Dacă ordinea de drept intern permite acest lucru, statele Schengen pot lărgi cooperarea organelor de poliție în domeniul prevenirii și descoperirii infracțiunilor, prin încheierea unor acorduri bilaterale specificând activitățile suplimentare față de măsurile din lista menționată la punctul 1 care pot fi întreprinse în cadrul asistenței reciproce a organelor de poliție fără intervenția autorităților judiciare și administrative. Aceste acorduri bilaterale trebuie să specifice de asemenea modul în care solicitările poliției vor fi transmise autorităților competente și modul în care poate fi simplificată utilizarea informațiilor transmise ca material probatoriu în cadrul procedurilor penale.

               4.

               Grupul de lucru I, în consens cu grupul de lucru III, va prezenta grupului central un raport anual, bazat pe experiența părților contractante, cu privire la progresele realizate în îmbunătățirea cooperării organelor de poliție în domeniul prevenirii și descoperirii infracțiunilor.

      Berlin, 16 decembrie 1998.

            Președintele

         C. H. SCHAPPER


title: Decizia Băncii Centrale Europene din 19 mai 2006 de modificare a Deciziei BCE/2001/16 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre participante începând cu exercițiul financiar 2002 (BCE/2006/7)

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0007(01)

Jurnalul Oficial L 148 , 02/06/2006 p. 0056 - 0060 Jurnalul Oficial L 118 , 08/05/2007 p. 0826 - 0830

		Decizia Băncii Centrale Europenedin 19 mai 2006de modificare a Deciziei BCE/2001/16 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre participante începând cu exercițiul financiar 2002(BCE/2006/7)(2006/385/CE)CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 32,întrucât:(1) Decizia BCE/2001/16 din 6 decembrie 2001 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre participante începând cu exercițiul financiar 2002 [1] instituie un regim pentru repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre care au adoptat moneda euro. În conformitate cu articolul 32.5 din Statut, suma veniturilor monetare ale BCN se repartizează între acestea proporțional cu cotele vărsate la capitalul BCE. Pentru a permite adaptarea treptată a bilanțurilor și conturilor de profit și pierdere ale BCN, repartizarea veniturilor monetare aferente exercițiilor financiare din 2002 până în 2007 a fost ajustată pentru a ține seama de diferențele dintre valoarea medie a bancnotelor în circulație ale fiecărei BCN în perioada 1 iulie 1999- 30 iunie 2001 și valoarea medie a bancnotelor care le-ar fi fost alocate în perioada respectivă în conformitate cu grila de repartiție pentru capitalul BCE. Ajustările în cauză includ obligațiile nete intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro aflate în circulație care sunt incluse în baza de calcul pentru calcularea venitului monetar al fiecărei BCN în conformitate cu articolul 32.2 din Statut, întrucât reprezintă echivalentul bancnotelor aflate în circulație.(2) Viitoarea extindere a Eurosistemului impune adaptarea actualului regim de repartizare a venitului monetar. Din motive de echitate, coerență și tratament egal, noile BCN din Eurosistem trebuie să se bucure de același tratament din punct de vedere financiar ca și BCN care țin deja de Eurosistem. Aceasta înseamnă că trebuie să se aplice o procedură de ajustare de fiecare dată când un stat membru adoptă moneda euro și că respectiva procedură trebuie să respecte aceleași principii ca și procedura de ajustare pentru exercițiile financiare începând din 2002 până în 2007. Prin urmare, există posibilitatea suprapunerii perioadelor de ajustare.(3) Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro [2] permite noilor state participante o anumită flexibilitate în ceea ce privește înlocuirea monedelor lor cu moneda euro și introducerea bancnotelor și a monedelor euro. Pentru ca procedura de ajustare să conducă la soluții adecvate din punct de vedere financiar, trebuie să se țină seama de scenariile individuale de trecere la moneda euro,DECIDE:Articolul 1Decizia BCE/2001/16 se modifică după cum urmează:1. Articolul 1 se modifică după cum urmează:Următoarele definiții se introduc după definiția "ratei de referință":"(j) "data trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară" înseamnă data la care bancnotele și monedele euro dobândesc calitatea de mijloc legal de plată într-un stat membru care a adoptat moneda euro;(k) "perioada de referință" înseamnă o perioadă de 24 de luni care începe cu 30 de luni înainte de data trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară;(l) "anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară" înseamnă o perioadă de 12 luni care începe de la data trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară;(m) "curs de schimb zilnic de referință" înseamnă cursul de schimb zilnic de referință, stabilit pe baza procedurii de concertare zilnică între băncile centrale din cadrul și din afara SEBC, care în mod normal are loc la 14:15, ora Europei Centrale."2. Articolul 2 se modifică după cum urmează:Alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:"Soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro în circulație se calculează lunar și se înregistrează în contabilitatea BCE și a BCN în prima zi lucrătoare a lunii, având data valutei în ultima zi lucrătoare din luna precedentă.Atunci când un stat membru adoptă moneda euro, calcularea soldurilor intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro în circulație în conformitate cu primul paragraf se înregistrează în contabilitatea BCE și a BCN cu data valutei la data trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară."3. Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 4Ajustări aduse soldurilor intra-Eurosistem(1) Pentru calcularea venitului monetar, soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro în circulație ale fiecărei BCN se ajustează cu o sumă compensatorie determinată în conformitate cu următoarea formulă:C = K – A × Sunde:C  este suma compensatorie,K  este suma în euro pentru fiecare BCN care rezultă din aplicarea grilei de repartiție pentru capitalul subscris la valoarea medie a bancnotelor în circulație pe perioada de referință, cantitatea de bancnote în circulație exprimate în moneda națională a statului membru care adoptă moneda euro fiind convertită în euro la cursul de schimb zilnic de referință din perioada de referință,A  este valoarea medie în euro, pentru fiecare BCN, a bancnotelor în circulație în cursul perioadei de referință, convertite în euro la cursul de schimb zilnic de referință din perioada de referință,S este coeficientul următor pentru fiecare exercițiu financiar, începând cu data trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară:Exercițiu financiar | Coeficient |Anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară | 1 |Anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară plus un an | 0,8606735 |Anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară plus doi ani | 0,7013472 |Anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară plus trei ani | 0,5334835 |Anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară plus patru ani | 0,3598237 |Anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară plus cinci ani | 0,1817225 |(2) Totalul sumelor compensatorii ale BCN este zero.(3) Sumele compensatorii se calculează de fiecare dată când un stat membru adoptă moneda euro sau când se modifică grila de repartiție pentru capitalul subscris al BCE.(4) Suma compensatorie a unei noi BCN din Eurosistem se repartizează BCN care țin deja de Eurosistem atunci când respectivul stat membru intră în zona euro, proporțional cu cota din grila de repartiție pentru capitalului subscris al fiecărei BCN care ține deja de Eurosistem, cu semn opus (+/-), și se adaugă sumelor compensatorii existente deja în cazul BCN care țin de Eurosistem.(5) Sumele compensatorii și înregistrările din contabilitate destinate să echilibreze respectivele sume compensatorii se înscriu în conturi distincte intra-Eurosistem în contabilitatea fiecărei BCN, cu data valutei la data trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară și aceeași dată a valutei pentru fiecare an ulterior din perioada de ajustare. Înregistrările din contabilitate destinate echilibrării sumelor compensatorii nu se remunerează.(6) În cazul în care valoarea bancnotelor euro puse în circulație de Banque centrale du Luxembourg în 2002 este cu celpuțin 25 % mai mare decât valoarea medie a bancnotelor sale aflate în circulație în perioada cuprinsă între 1 iulie 1999 și 30 iunie 2001, litera "A" din formula redată la alineatul (1) reprezintă, pentru Banque centrale du Luxembourg, valoarea bancnotelor puse în circulație de Banque centrale du Luxembourg în 2002 până la limita maximă de 2,2 miliarde EUR. La aplicarea acestei derogări, toate sumele compensatorii calculate pe baza articolului 4 alineatul (1) fac obiectul unor ajustări retroactive la sfârșitul anului 2002 pentru a se asigura respectarea dispozițiilor alineatului (2). Astfel de ajustări retroactive sunt proporționale cu grila de repartiție pentru capitalul subscris.(7) Prin derogare de la alineatul (1), la apariția unor situații neprevăzute legate de modificări în circuitul bancnotelor, descrise în anexa III la prezenta decizie, soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor euro în circulație ale fiecărei BCN se ajustează în conformitate cu dispozițiile anexei respective.(8) Ajustările soldurilor intra-Eurosistem prevăzute în prezentul articol nu se mai aplică începând cu prima zi a celui de-al șaselea an de la anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară."4. Anexa I se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta decizie.5. Anexa III se înlocuiește cu anexa II la prezenta decizie.Articolul 2Dispoziție finalăPrezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei adoptării.Adoptată la Frankfurt pe Main, 19 mai 2006.Președintele BCEJean-Claude Trichet[1] JO L 337, 20.12.2001, p. 55. Decizie modificată prin Decizia BCE/2003/22 (JO L 9, 15.1.2004, p. 39).[2] JO L 139, 11.5.1998, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2169/2005 (JO L 346, 29.12.2005, p. 1).--------------------------------------------------ANEXA IAnexa I partea A punctul 1 se înlocuiește cu următorul text:"1. bancnote în circulațieÎn sensul prezentei anexe, în anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară 2002 în cazul fiecărei BCN din Eurosistem sau în anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară în cazul fiecărei noi BCN din Eurosistem, "bancnotele în circulație":(i) cuprind și bancnotele emise de BCN și exprimate în unitatea sa monetară națională; și(ii) trebuie reduse cu valoarea împrumuturilor neremunerate legate de bancnotele euro distribuite anticipat, care nu au fost încă debitate [componentă a postului 6 de activ din BA (bilanțul armonizat)].După anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară, în sensul prezentei anexe și în cazul fiecărei BCN, "bancnote în circulație" înseamnă bancnote exprimate în euro, excluzând orice alte bancnote;"--------------------------------------------------ANEXA IIAnexa III se înlocuiește cu următorul text:""ANEXA IIIA. Prima ajustare ocazionalăÎn cazul în care valoarea medie totală a bancnotelor în circulație în anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară este mai mică decât valoarea medie totală în euro a bancnotelor în circulație în perioada de referință (inclusiv cele exprimate în moneda națională a statului membru care a adoptat moneda euro și convertite în euro la cursul de schimb zilnic de referință din perioada de referință), coeficientul "S" care se aplică în cazul anului trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) trebuie redus, cu efect retroactiv, în proporție egală cu descreșterea valorii medii totale a bancnotelor în circulație.Reducerea nu trebuie să conducă la un coeficient mai mic de 0,8606735. La aplicarea acestei derogări, un sfert din reducerea rezultată în cazul sumelor compensatorii ("C") ale BCN cu aplicabilitate în anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară trebuie adăugat sumelor compensatorii ale fiecărei BCN aplicabile în al doilea, al treilea, al patrulea și al cincilea an după anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară în conformitate cu articolul 4 alineatul (1).B. A doua ajustare ocazionalăÎn cazul în care BCN pentru care suma compensatorie prevăzută la articolul 4 alineatul (1) este o cifră pozitivă plătesc o remunerare netă pentru soldurile intra-Eurosistem aferente bancnotelor în circulație, remunerare care conduce la o cheltuială netă atunci când este adăugată postului "rezultat net al repartizării venitului monetar" din contul lor de profit și pierdere la sfârșitul anului, coeficientul "S" care se aplică în cazul anului trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) trebuie redus atât cât este necesar pentru a elimina această situație.Reducerea nu trebuie să conducă la un coeficient mai mic de 0,8606735. La aplicarea acestei derogări, un sfert din reducerea rezultată în cazul sumelor compensatorii ("C") ale BCN cu aplicabilitate în anul conversiei numerarului trebuie adăugat sumelor compensatorii ale fiecărei BCN aplicabile în al doilea, al treilea, al patrulea și al cincilea an după anul trecerii la moneda euro ca monedă fiduciară în conformitate cu articolul 4 alineatul (1).""--------------------------------------------------