title: Decizia Comisiei din 22 decembrie 2005 de modificare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare, inter alia, din India

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0038

Jurnalul Oficial L 022 , 26/01/2006 p. 0054 - 0059 Jurnalul Oficial L 118 , 08/05/2007 p. 0097 - 0102

		Decizia Comisieidin 22 decembrie 2005de modificare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare, inter alia, din India(2006/38/CE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene [1] (denumit în continuare "regulament de bază"), în special articolele 8 și 9,după consultarea comitetului consultativ,întrucât:A. PROCEDURA ANTERIOARĂ(1) În august 1999, prin Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 [2], Consiliul a instituit un drept antidumping definitiv la importurile de cabluri din oțel (denumite în continuare "produsul în cauză") originare, inter alia, din India.(2) Prin Decizia 1999/572/CE [3], Comisia a acceptat un angajament oferit de o societate indiană, Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd. De atunci, această societate și-a schimbat denumirea și în prezent denumirea acesteia este Usha Martin Ltd (denumită în continuare "UML"). Această schimbare a denumirii nu a avut niciun impact asupra activităților acestei societăți.(3) În consecință, importurile în Comunitate din produsul în cauză de origine indiană, fabricat de UML sau de orice altă societate conexă și care face obiectul angajamentului (denumit în continuare "produsul care face obiectul angajamentului"), au fost scutite de drepturi antidumping definitive.(4) În această privință, trebuie remarcat faptul că anumite tipuri de cabluri din oțel fabricate în prezent de către UML nu au fost exportate spre Comunitate în decursul anchetei care a condus la instituirea de măsuri antidumping definitive și nu intrau, prin urmare, în sfera de aplicare a scutirii oferite prin angajament. Prin urmare, aceste cabluri din oțel puteau face obiectul unor drepturi antidumping la punerea lor în liberă circulație în Comunitate.(5) În noiembrie 2005, în urma unei revizuiri cauzate de expirarea măsurilor, în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 121/2006 [4], a hotărât că este necesar ca măsurile antidumping aplicabile importurilor produsului în cauză originar, inter alia, din India, să fie menținute.B. ÎNCĂLCĂRI ALE ANGAJAMENTELOR1. Obligații ale societăților care au angajamente(6) Angajamentul oferit de societatea UML obligă această societate (precum și orice altă societate conexă din lume), între altele, să exporte produsul care face obiectul angajamentului către primul client independent din Comunitate la sau deasupra anumitor niveluri de prețuri de import minime fixate în angajament. Aceste niveluri de prețuri urmăresc eliminarea efectelor prejudiciabile ale dumpingului. În caz de revânzare în Comunitate primului client independent prin intermediul unor importatori conecși, prețurile de revânzare ale produsului care face obiectul angajamentului, ținând seama de ajustările corespunzătoare, de costurile generale și administrative și de un profit rezonabil, trebuie să se situeze, de asemenea, la niveluri care să elimine efectele prejudiciabile ale dumpingului.(7) În temeiul angajamentului, societatea UML are obligația să furnizeze în mod regulat Comisiei informații detaliate, sub forma unui raport trimestrial, cu privire la vânzările sale (și revânzările de către societățile conexe) în Comunitate din produsul în cauză originar din India. Aceste rapoarte trebuie să menționeze produsele care fac obiectul angajamentului și care beneficiază de scutirea de drepturi antidumping, precum și tipurile de cabluri din oțel care nu fac obiectul angajamentului și care, prin urmare, pot face obiectul unor drepturi antidumping.(8) Cu excepția cazului în care este indicat altfel, Comisia consideră că rapoartele privind vânzările societății UML (și rapoartele privind revânzările de către societățile conexe din Comunitate) sunt redactate în mod complet, exhaustiv și exact în toate punctele.(9) Societatea UML a acceptat ca scutirea de drepturi antidumping care rezultă din angajamentul oferit să fie condiționată de prezentarea, către serviciile vamale comunitare, a unei "facturi corespunzătoare" angajamentului. În afară de aceasta, s-a angajat să nu stabilească o factură corespunzătoare pentru vânzările tipurilor de cabluri din oțel care nu fac obiectul angajamentului, care pot face, prin urmare, obiectul unor drepturi antidumping.(10) Angajamentul prevede, de asemenea, faptul că dispozițiile și clauzele se aplică oricărei societăți conexe a UML, din întreaga lume.(11) Pentru a garanta respectarea angajamentului, societatea UML a acceptat să furnizeze toate informațiile necesare Comisiei și să permită vizite de verificare, în spațiile sale și în cele ale societății conexe, în scopul verificării exactității și a veridicității datelor prezentate în rapoartele trimestriale.(12) S-au efectuat vizite de verificare în spațiile UML din India și în cele ale unei societăți conexe a UML din Dubai, numită Brunton Wolf Wire Ropes FZE (denumită în continuare "BWWR").2. Rezultatele vizitei de verificare în spațiile societății UML(13) Examinarea înregistrărilor contabile ale societății a arătat faptul că, în rapoartele trimestriale privind vânzările înaintate de UML Comisiei, nu s-au inclus volume importante din produsul în cauză care nu face obiectul angajamentului. În afară de aceasta, mărfurile în cauză au fost vândute de UML importatorilor conecși, stabiliți în Regatul Unit și în Danemarca, și incluse în facturile corespunzătoare.(14) Comisia consideră că omiterea vânzărilor în cauză din raportul privind vânzările și integrarea lor incorectă în facturile corespunzătoare reprezintă încălcări ale angajamentului.3. Rezultatele vizitei de verificare în spațiile societății BWWR(15) În primul rând, trebuie amintit faptul că cablurile din oțel fabricate de BWWR, care sunt produse finite, se fabrică în două etape principale: (i) un anumit număr de fire din oțel sunt, mai întâi, torsionate, pentru a se obține ceea ce se numește un "toron"; (ii) un anumit număr din aceste toroane, fabricate din fire din oțel torsionate, sunt, la rândul lor, torsionate împreună, pentru a forma cablurile din oțel.(16) În urma verificării efectuate în spațiile societății BWWR s-a stabilit faptul că cantități importante de toroane de origine indiană au fost vândute de UML către BWWR și că aceasta din urmă a transformat aceste toroane în cabluri din oțel, din care unele au fost vândute Comunității și exportate în calitate de produse originare din Emiratele Arabe Unite.(17) Ținând seama de acest proces de transformare, s-a considerat necesară examinarea aspectului originii cablurilor din oțel vândute Comunității de către BWWR. Prin urmare, s-a invocat articolul 22 din Regulamentul (CE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar [5] (denumit în continuare "Codul Vamal Comunitar"). Acest articol prevede faptul că normele privind originea nepreferențială se aplică altor măsuri în afara celor tarifare stabilite prin dispoziții comunitare specifice în cadrul comerțului cu mărfuri, precum măsurile antidumping.(18) Dispozițiile privind stabilirea originii nepreferențiale a mărfurilor a căror producție implică două sau mai multe țări sunt prevăzute la articolele 24 și 25 din Codul Vamal Comunitar și la articolele 35 și 39 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei [6] de stabilire a anumitor dispoziții de aplicare a Codului Vamal Comunitar. În ceea ce privește noțiunea de "ultima transformare substanțială" utilizată la articolul 24 din Codul Vamal Comunitar, se estimează că cablurile din oțel au suferit ultima transformare sau prelucrare substanțială atunci când produsul se clasifică la o poziție tarifară din patru cifre din Sistemul Armonizat (denumită în continuare "poziție din patru cifre") diferită de pozițiile din patru cifre la care au fost clasificate materialele utilizate pentru fabricarea sa.(19) În temeiul celor menționate anterior, transformarea toroanelor indiene clasificate la poziția tarifară din patru cifre 73.12 în cabluri din oțel clasificate, de asemenea, la poziția din patru cifre 73.12 nu permite considerarea produsului finit -- în cazul de față, cabluri din oțel -- ca fiind originar din Emiratele Arabe Unite. Produsul în cauză rămâne de origine indiană.(20) Prin urmare, cablurile din oțel vândute de către BWWR și fabricate din toroane de origine indiană se consideră ca fiind de origine indiană. În consecință, ele trebuie să facă obiectul măsurilor antidumping aplicabile importurilor originare din India. Prin urmare, aceste produse trebuie să facă obiectul, la punerea lor în liberă circulație în Comunitate, fie al dispozițiilor angajamentului, fie al drepturilor antidumping, în cazul în care nu sunt clasificate la niciuna dintre categoriile de produse reglementate prin acest angajament.(21) În afară de aceasta, s-a constatat faptul că cablurile din oțel, considerate de origine indiană, vândute în Comunitate de către societatea BWWR, nu au fost incluse în rapoartele trimestriale privind vânzările prezentate Comisiei de către UML și de societățile conexe ale acesteia. De asemenea, nu au fost nici declarate ca fiind de origine indiană cu ocazia punerii lor în liberă circulație în Comunitate. Prin urmare, rezultă că, în lipsa unei facturi corespunzătoare, ar fi trebuit plătite drepturi antidumping la importurile în Comunitate din produsul în cauză din Dubai, considerat de origine indiană.(22) În afară de aceasta, s-a stabilit faptul că aceste cabluri din oțel de origine indiană fabricate în Dubai s-au vândut pe piața comunitară la un preț mai mic decât prețurile de import minime stabilite în angajamentul oferit de societatea UML pentru cablurile din oțel în cauză.(23) Având în vedere cele menționate anterior, societatea UML a fost informată, prin urmare, cu privire la principalele fapte și considerente pe baza cărora se intenționa retragerea acceptării angajamentului de către Comisie și înlocuirea acestuia cu un drept antidumping definitiv. S-a stabilit o perioadă pentru prezentarea eventualelor observații orale și în scris. În această perioadă, societatea UML a prezentat observații orale și în scris.4. Observații(a) Încălcări ale obligației de informare(24) În ceea ce privește exportul produsului în cauză de către societatea UML fără ca acesta să fie menționat în rapoartele trimestriale privind vânzările prevăzute de angajament, UML susține că, deși figurează pe facturile corespunzătoare, mărfurile în cauză au fost importate în Comunitate în cadrul unui sistem de perfecționare activ, fiind fie puse ulterior în liberă circulație în Comunitate după plata dreptului antidumping, fie reexportate în afara Comunității. Omiterea lor din rapoartele privind vânzările prevăzute de angajament este prezentată ca o simplă eroare de redactare, care nu a cauzat vreun prejudiciu și nici nu a determinat o încălcare importantă.(25) În sprijinul acestui argument, Societatea UML a afirmat că obiectivul principal al unui angajament este garantarea faptului că vânzările se efectuează la niveluri de preț care elimină prejudiciul. Societatea susține că, întrucât aceste condiții sunt pe deplin îndeplinite, exactitatea rapoartelor privind vânzările prevăzute de angajament are o mai mică importanță. De asemenea, societatea UML estimează că, în măsura în care produsele care nu fac obiectul angajamentului, dar care figurează pe facturile corespunzătoare au condus, în final, la plata drepturilor antidumping sau au fost reexportate în afara Comunității, angajamentul a fost, în fond, respectat. UML concluzionează că, în această privință, acțiunea sa, precum și cea a societăților conexe, nu a modificat cu nimic situația pieței comunitare.(26) Ca răspuns la acest argument, Comisia admite că funcția unui angajament este eliminarea efectelor prejudiciabile ale dumpingului. Cu toate acestea, consideră că obligația de a furniza rapoarte exacte privind vânzările sau de a include, în facturile corespunzătoare, mărfurile care nu fac obiectul angajamentului nu este o dispoziție minoră sau secundară. Comisia poate controla în mod eficient un angajament, poate stabili dacă este respectat și dacă efectele prejudiciabile ale dumpingului au fost eliminate numai dacă se află în posesia tuturor detaliilor privind vânzările spre Comunitate din produsul în cauză. În cazul în care rapoartele privind vânzările sunt incomplete sau inexacte, se pune la îndoială respectarea angajamentului în toate elementele sale de către societate. Respectarea formalităților declarative trebuie considerată astfel ca făcând parte integrantă din obligațiile fundamentale ale societăților în cauză, în măsura în care aceste formalități nu au drept unic scop simplificarea procedurilor administrative, ci sunt necesare pentru funcționarea corespunzătoare a întregului sistem de angajamente.(27) Rezultă că, în ceea ce privește posibilitatea de a ști dacă s-a menținut situația pieței comunitare (și, implicit, dacă industria comunitară a suferit orice fel de prejudiciu), Comisia consideră că nerespectarea obligației de informare aduce atingere eficienței sistemului de angajamente, care a fost instituit tocmai pentru a proteja producătorii comunitari de cabluri din oțel împotriva practicilor prejudiciabile de dumping. În lipsa unor rapoarte complete și fiabile, Comisia nu poate avea certitudinea că s-au respectat dispozițiile fundamentale ale angajamentului. Prin urmare, nu este în măsură să stabilească dacă societatea și-a îndeplinit în mod corespunzător toate obligațiile. Din acest motiv, Comisia trebuie să considere că aceste încălcări sunt în detrimentul producătorilor comunitari.(28) În afară de aceasta, UML și toate societățile conexe sunt obligate să se conformeze tuturor dispozițiilor angajamentului și să ia măsuri eficiente pentru a garanta respectarea acestuia. În cazul de față, UML nu dispunea de controalele și procedurile interne necesare pentru a-și îndeplini pe deplin obligațiile în conformitate cu dispozițiile angajamentului.(29) În consecință, argumentele prezentate de societate în ceea ce privește formalitățile de comunicare a rapoartelor nu schimbă punctul de vedere al Comisiei, potrivit căruia s-a comis o încălcare a angajamentului.(b) Proporționalitate(30) S-a observat, de asemenea, că trebuie să existe un raport rezonabil între măsurile luate de instituțiile comunitare în cadrul prezentului sistem de angajamente pentru produsul în cauză originar din India și obiectivele vizate de aceste măsuri (în conformitate cu principiul proporționalității).(31) Trebuie amintit mai întâi faptul că, în conformitate cu articolul 8 alineatul (7) din regulamentul de bază antidumping, nerespectarea obligației de a furniza informații pertinente (de exemplu, nerespectarea oricărei cerințe în materie de comunicare a rapoartelor) se consideră încălcare a angajamentului. În afară de aceasta, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din regulamentul de bază, se instituie un drept definitiv în caz de încălcare a angajamentului. Se consideră că aceste articole subliniază importanța, în sine, a obligației de informare. Importanța acestei obligații este accentuată în continuare și de limbajul clar și precis utilizat în angajamentele propriu-zise, în care sunt expuse toate cerințele în materie de comunicare a rapoartelor.(32) Această abordare a fost confirmată de jurisprudența Tribunalului de Primă Instanță, care a hotărât că orice încălcare a unui angajament este suficientă pentru a justifica retragerea acceptării angajamentului de către Comisie [7].(33) În consecință, argumentele prezentate de UML în materie de proporționalitate nu modifică punctul de vedere al Comisiei, care consideră că s-a comis o încălcare a angajamentului.(c) Țări în curs de dezvoltare(34) Societatea UML a susținut, de asemenea, că, în calitate de producător-exportator stabilit în India, definită ca țară în curs de dezvoltare de către OMC, trebuie "să se ia în considerare în special" situația sa particulară, în conformitate cu articolul 15 din Acordul antidumping al OMC, și că, datorită acestui aspect, Comisia nu ar trebui să retragă acceptarea angajamentului pentru "un prim caz minor de neconformitate".(35) În ceea ce privește localizarea societății UML într-o țară în curs de dezvoltare ca motiv de neretragere a acceptării angajamentului, trebuie amintit faptul că UML este societatea-mamă a unui grup multinațional și unul dintre primii producători ai produsului în cauză din lume. Ținând seama de structura și de aparenta competență a gestionării grupului UML, pe care Comisia a putut să o observe în cursul vizitelor sale de verificare, se respinge argumentul conform căruia o obligație de comunicare a rapoartelor ar putea ridica probleme acestei societăți. În afară de aceasta, atunci când o societate propune un angajament, aceasta trebuie să se asigure că este în măsură să respecte obligațiile aferente angajamentului. Prin urmare, argumentele prezentate de UML în această privință au fost respinse.(d) Stabilirea originii nepreferențiale în scopul importului(36) În ceea ce privește originea cablurilor din oțel exportate din Dubai spre Comunitate, fabricate din toroane de origine indiană, UML a susținut că aceste mărfuri își pierd originea indiană în ultimul stadiu de transformare (și anume torsiunea și finisarea toroanelor pentru fabricarea cablurilor din oțel) și că această transformare finală le permite să fie considerate originare din Emiratele Arabe Unite.(37) În această privință, societatea UML susține că Comisia a greșit atunci când a ținut seama numai de poziția tarifară din patru cifre pentru a stabili originea nepreferențială. Societatea adaugă că, în temeiul articolelor 24 și 25 din Codul Vamal Comunitar, o modificare a poziției tarifare din patru cifre nu reprezintă decât unul dintre factorii care trebuie luați în considerare și nu este neapărat determinantă, valoarea adăugată la nivel local inputurilor importate reprezentând, de asemenea, un aspect crucial. În această privință, societatea UML a susținut că în Dubai valoarea adăugată la nivel local depășea 25 %. În afară de aceasta, UML susține că principiul stabilirii originii mărfurilor pe baza unei modificări (sau nu) a poziției tarifare din patru cifre este punctul de vedere adoptat de Comunitate în negocierile privind normele de origine desfășurate în prezent în cadrul OMC, dar "nu este prevăzut de legislația comunitară în vigoare".(38) Societatea susține, de asemenea, că nu a fost informată cu privire la normele de origine nepreferențială și că, la momentul înființării fabricii din Dubai, în 2003, conducerea grupului din Dubai și din India a estimat că cablurile din oțel fabricate în Dubai din toroane de origine indiană vor fi considerate originare din Emiratele Arabe Unite.(39) Ca răspuns la argumentul UML privind originea produselor în cauză exportate din Dubai spre Comunitate, Comisia ține să sublinieze, mai întâi, faptul că, în materie de origine preferențială, în cazul în care cel puțin două țări sunt implicate în producția unei mărfi, noțiunea de "ultima transformare substanțială" este elementul care stabilește originea. Cu toate acestea, în general, criteriul de ultimă transformare substanțială se stabilește în unul dintre următoarele trei moduri: (i) printr-o normă care impune o modificare de (sub)poziție tarifară în nomenclatura Sistemului Armonizat; (ii) printr-o listă de transformări sau de prelucrări care conferă sau nu mărfurilor care au făcut obiectul acestor operații originea țării în care s-au efectuat; (iii) printr-o normă privind valoarea adăugată.(40) În cazul de față, cablurile din oțel sunt unul dintre produsele care fac obiectul normei de modificare a unei (sub)poziții tarifare. Prin urmare, întrucât poziția din patru cifre este aceeași pentru toroanele și cablurile din oțel, procesul de transformare efectuat la Dubai nu modifică originea indiană pentru stabilirea originii nepreferențiale.(41) În afară de aceasta, cu toate că nu era necesară abordarea problemei valorii adăugate la inputurile importate în Dubai, din motive de ordine administrativă corespunzătoare, s-a procedat la o examinare a cifrelor furnizate pentru a susține argumentul prezentat de UML conform căruia valoarea adăugată la nivel local în Dubai este substanțială. Această examinare a demonstrat faptul că valoarea adăugată în Dubai, în cazul în care este exprimată în procente din prețul franco fabrică al cablurilor din oțel se dovedește a fi, în toate cazurile, mai mică decât procentul de 25 % declarat de societate.(42) În ceea ce privește argumentul prezentat de UML, conform căruia principiul de modificare a poziției tarifare din patru cifre este poziția apărată de Comisie în cadrul negocierilor privind normele de origine în cadrul OMC, dar nu este prevăzut de legislația comunitară în vigoare, trebuie amintit faptul că această normă este o practică bine stabilită, în aplicarea articolului 24 din Codul Vamal Comunitar. Ca atare, aceasta este norma aplicată de instituțiile comunitare și de autoritățile vamale competente din statele membre pentru a stabili originea nepreferențială a unei serii de produse, printre care și produsul în cauză.(43) În ceea ce privește argumentul conform căruia societatea nu a fost informată cu privire la normele de origine nepreferențială, Comisia ține să sublinieze, în primul rând, faptul că UML este societatea-mamă a unui mare grup multinațional, cu puncte de producție conexe, distribuitori și birouri de vânzare din toată lumea. Ținând seama de comerțul cu materii prime, produse finite și semifinite între societățile membre ale grupului, este puțin probabil ca societatea să nu fi avut cunoștință nici de normele de origine nepreferențială, nici de originea principalelor produse fabricate în unul dintre punctele sale de producție. În afară de aceasta, trebuie amintit faptul că, în toate cazurile, se consideră că orice societate trebuie să cunoască Codul și normele în vigoare și nu poate invoca ignoranța pentru a justifica nerespectarea acestor dispoziții.(44) Având în vedere cele menționate anterior, Comisia consideră că mărfurile în cauză, exportate din Dubai, erau de origine indiană și ar fi trebuit, prin urmare, să facă obiectul măsurilor antidumping aplicabile importurilor de cabluri din oțel originare din India.(45) În consecință, argumentele prezentate de societate privind originea mărfurilor în cauză nu au fost acceptate și, din acest motiv, nu au modificat punctul de vedere al Comisiei, care consideră că s-au comis încălcări ale angajamentului.C. MODIFICAREA DECIZIEI 1999/572/CE(46) În lumina celor menționate anterior, Comisia consideră că trebuie retrasă acceptarea angajamentului oferit de societatea Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, cunoscută în prezent sub numele Usha Martin Ltd. Articolul 1 din Decizia 1999/572/CE privind acceptarea unui angajament oferit de societatea Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd trebuie modificat în consecință,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Se retrage acceptarea angajamentului privind importurile de cabluri din oțel oferit de societatea Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd.Articolul 2Tabelul prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Decizia 1999/572/CE se înlocuiește cu următorul tabel:Țară | Societate | Cod adițional TARIC |Africa de Sud | Haggie Lower Germiston Road Jupiter PO Box 40072 Cleveland Africa de Sud | A023 |Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 22 decembrie 2005.Pentru ComisiePeter MandelsonMembru al Comisiei[1] JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).[2] JO L 217, 17.8.1999, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1674/2003 (JO L 238, 25.9.2003, p. 1).[3] JO L 217, 17.8.1999, p. 63. Decizie astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1678/2003 (JO L 238, 25.9.2003, p. 13).[4] JO L 22, 26.1.2006, p. 1.[5] JO L 302, 19.10.1992, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 117, 4.5.2005, p. 13).[6] JO L 253, 11.10.1993, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 883/2005 (JO L 148, 11.6.2005, p. 5).[7] Cauza T-51/96, Miwon Co. Ltd c. Consiliului Uniunii Europene, Culegere 2000, p. II-1841, considerentul 52.--------------------------------------------------


title: 2010/201/: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2010 referitoare la mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară

text:
               8.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 88/14

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 9 martie 2010
   referitoare la mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară
   (2010/201/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor disponibilizați care sunt afectați de schimbările structurale majore intervenite în practicile comerciale mondiale și pentru a le acorda asistență în procesul de reintegrare pe piața muncii.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse începând cu 1 mai 2009, pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor disponibilizați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 de milioane EUR.

               (4)

               La 13 august 2009, Germania a depus o cerere de mobilizare a FEG privind disponibilizările din sectorul automobilelor, iar până la 23 octombrie 2009 a transmis informații suplimentare. Având în vedere faptul că această cerere îndeplinește condițiile privind stabilirea contribuției financiare prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006, Comisia propune mobilizarea sumei de 6 199 341 EUR.

               (5)

               Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Germania,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) pentru alocarea sumei de 6 199 341 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 9 martie 2010.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. Á. MORATINOS

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.


title: Decizia (UE) 2015/1574 a Băncii Centrale Europene din 4 septembrie 2015 de modificare a Deciziei BCE/2014/8 privind interdicția de finanțare monetară și remunerarea depozitelor administrațiilor publice de către băncile centrale (BCE/2015/29)

text:
               22.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 245/12

         DECIZIA (UE) 2015/1574 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 4 septembrie 2015
   de modificare a Deciziei BCE/2014/8 privind interdicția de finanțare monetară și remunerarea depozitelor administrațiilor publice de către băncile centrale (BCE/2015/29)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 132 alineatul (1) a doua liniuță,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 34.1 a doua liniuță,
   întrucât:

               (1)

               Decizia BCE/2014/8 a Băncii Centrale Europene (1) precizează ratele dobânzilor pieței care vor avea rolul de limite superioare pentru remunerarea depozitelor deținute de administrațiile publice și autoritățile publice la băncile centrale naționale corespunzătoare acestora (BCN). Aceasta asistă Consiliul guvernatorilor în monitorizarea respectării de către BCN a interdicției privind finanțarea monetară prevăzute la articolul 123 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (2)

               Indicele Eurepo a fost definit la articolul 1 litera (d) din Decizia BCE/2014/8 drept rata dobânzii pieței tranzacțiilor interbancare colateralizate cu privire la depozitele la termen în euro. La 2 ianuarie 2015, indicele Eurepo a încetat să se aplice. Rata dobânzii pieței tranzacțiilor interbancare colateralizate cu privire la depozitele la termen în euro va deveni astfel unul dintre indicii cu termen STOXX EUR GC Pooling cu scadență comparabilă.

               (3)

               Prin urmare, Decizia BCE/2014/8 ar trebui modificată în mod corespunzător,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Modificări
   Articolul 1 litera (d) din Decizia BCE/2014/8 se înlocuiește cu următorul text:

                  „(d)

                  «rata dobânzii pieței tranzacțiilor interbancare colateralizate» înseamnă: (i) cu privire la depozitele la termen în euro, indicii cu termen STOXX EUR GC Pooling cu scadență comparabilă; și (ii) cu privire la depozitele la termen într-o monedă diferită, o rată comparabilă.”

   Articolul 2
   Intrare în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 4 septembrie 2015.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  Decizia BCE/2014/8 a Băncii Centrale Europene din 20 februarie 2014 privind interdicția de finanțare monetară și remunerarea depozitelor administrațiilor publice de către băncile centrale (2014/303/UE) (JO L 159, 28.5.2014, p. 54).


title: 2009/674/CE: Decizia Parlamentului European din 23 aprilie 2009 privind închiderea conturilor Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2007

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/184

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 23 aprilie 2009
   privind închiderea conturilor Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2007
   (2009/674/CE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2007 (1),

               —

               având în vedere raportul Curții de Conturi privind conturile anuale finale ale Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2007, însoțit de răspunsurile agenției (2),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 10 februarie 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1210/90 al Consiliului din 7 mai 1990 privind crearea Agenției Europene de Mediu și a Rețelei europene de informare și observare pentru mediu (4), în special articolul 13,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (5), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 71 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară (A6-0171/2009),

               1.

               ia act de conturile anuale finale ale Agenției Europene de Mediu, astfel cum sunt anexate la raportul Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2007;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Agenției Europene de Mediu, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Preşedintele

         Hans-Gert PÖTTERING

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 278, 31.10.2008, p. 4.

      (2)  JO C 311, 5.12.2008, p. 64.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (4)  JO L 120, 11.5.1990, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: 2013/471/UE: Decizia Consiliului din 23 septembrie 2013 privind acordarea diurnelor și rambursarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului Economic și Social European și ale supleanților acestora

text:
                  25.9.2013

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 253/22

         DECIZIA CONSILIULUI
         din 23 septembrie 2013
         privind acordarea diurnelor și rambursarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului Economic și Social European și ale supleanților acestora
         (2013/471/UE)
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 301 al treilea paragraf,
         întrucât:

                     (1)

                     Decizia 81/121/CEE a Consiliului (1) a stabilit norme privind acordarea diurnelor și rambursarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului Economic și Social European („Comitetul”), ale membrilor supleanți și ale experților.

                     (2)

                     În rezoluția sa din 10 mai 2012 (2), Parlamentul European a constatat că Biroul Comitetului s-a angajat să reformeze sistemul de rambursare a cheltuielilor membrilor Comitetului și ale supleanților acestora.

                     (3)

                     La 12 octombrie 2012, Comitetul a solicitat adoptarea de către Consiliu a unei noi decizii privind acordarea diurnelor și rambursarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului și ale supleanților acestora, de abrogare și de înlocuire a Deciziei 81/121/CEE.

                     (4)

                     Cuantumurile diurnelor plătite membrilor Comitetului și supleanților acestora ar trebui adaptate. De asemenea, ar trebui prevăzut un sistem de rambursare a cheltuielilor de transport pe baza costurilor reale, precum și indemnizații care să compenseze timpul consacrat de membrii respectivi și de supleanții acestora pentru exercitarea atribuțiilor lor și costurile administrative aferente.

                     (5)

                     După caz, norme detaliate, referitoare la acordarea diurnelor, rambursarea cheltuielilor de deplasare și pentru stabilirea plafoanelor de rambursare a cheltuielilor de deplasare, ar trebui stabilite la nivelul Comitetului.

                     (6)

                     Pentru a garanta un grad de continuitate adecvat pentru membrii Comitetului și supleanții acestora, ar trebui prevăzute norme tranzitorii.

                     (7)

                     În consecință, Decizia 81/121/CEE ar trebui abrogată,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Membrii Comitetului Economic și Social European („Comitetul”) și supleanții acestora (denumiți în continuare împreună „beneficiari”) au dreptul la o diurnă pentru zilele de ședință, la rambursarea cheltuielilor lor de deplasare și la indemnizații de distanță și de durată, în conformitate cu prezenta decizie.

            Articolul 2

               (1)   Diurna pentru beneficiarii care participă la ședințe este fixată la 290 EUR.
               Comitetul poate decide să mărească diurna cu maximum 50 %:

                           (a)

                           dacă beneficiarul invitat în mod corespunzător la una sau mai multe ședințe este obligat să plătească cazarea peste noapte la locul reuniunii atât înainte de prima, cât și după ultima ședință; sau

                           (b)

                           în cazul unei misiuni în afara Bruxelles-ului, dacă tarifele hotelurilor selectate pentru cazarea beneficiarilor depășesc 150 EUR pe noapte.

               (2)   Diurna poate fi plătită beneficiarilor pentru un număr de maximum două zile care fac legătura între două ședințe, atunci când această diurnă este mai mică decât rambursarea cheltuielilor de deplasare pe care beneficiarii le-ar suporta dacă ar efectua o călătorie dus-întors între cele două ședințe.

            Articolul 3
            Cheltuielile de deplasare ale beneficiarilor sunt rambursate pe baza cheltuielilor suportate în mod real. Comitetul stabilește plafoane de rambursare corespunzătoare, pentru a se asigura că cheltuielile de deplasare nu depășesc nivelul prevăzut în bugetul său anual votat.

            Articolul 4
            Beneficiarii au dreptul la indemnizații de distanță și de durată. Pentru călătoriile dintre locul de reședință al beneficiarului și Bruxelles, beneficiarul are dreptul la indemnizații legate de o călătorie către Bruxelles și o călătorie retur de la Bruxelles pentru fiecare săptămână de lucru la Comitet.

            Articolul 5
            Comitetul adoptă dispoziții detaliate de punere în aplicare a articolelor 2, 3 și 4 până la 16 ianuarie 2014.

            Articolul 6
            Indemnizațiile de distanță menționate la articolul 4 se calculează după cum urmează:

                        (a)

                        pentru distanța parcursă între 0 și 50 de km: 15 EUR;

                        (b)

                        pentru distanța parcursă între 51 și 500 de km: 0,08 EUR/km;

                        (c)

                        pentru distanța parcursă între 501 și 1 000 km: 0,04 EUR/km;

                        (d)

                        pentru distanța parcursă între 1 001 și 3 000 km: 0,02 EUR/km;

                        (e)

                        pentru distanța care depășește 3 000 km nu se acordă nicio indemnizație.

            Articolul 7
            Indemnizațiile de durată menționate la articolul 4 se calculează după cum urmează:

                        (a)

                        pentru o deplasare cu o durată totală între două și patru ore: o sumă echivalentă cu o optime din diurna prevăzută la articolul 2;

                        (b)

                        pentru o deplasare cu o durată totală între patru și șase ore: o sumă echivalentă cu un sfert din diurna prevăzută la articolul 2;

                        (c)

                        pentru o deplasare cu o durată totală de peste șase ore și care nu necesită cazarea peste noapte: o sumă echivalentă cu jumătate din diurna prevăzută la articolul 2;

                        (d)

                        pentru o deplasare cu o durată totală de peste șase ore și care necesită cazarea peste noapte: o sumă echivalentă cu diurna prevăzută la articolul 2, pe baza prezentării unor documente justificative.

            Articolul 8

               (1)   Ca măsură tranzitorie și sub rezerva alineatului (2) al prezentului articol, beneficiarii pot solicita ca Decizia 81/121/CEE să se aplice în continuare în ceea ce îi privește până la sfârșitul mandatului lor care expiră la 20 septembrie 2015.

               (2)   În aplicarea alineatului (1) al prezentului articol, Comitetul poate decide să aplice o reducere a cuantumurilor stabilite în Decizia 81/121/CEE.

            Articolul 9
            Până la data de 30 aprilie a fiecărui an, Comitetul prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport detaliat privind rambursarea cheltuielilor de deplasare și a indemnizațiilor plătite către beneficiari în anul precedent. Raportul detaliază numărul beneficiarilor, numărul călătoriilor, destinația și clasa de călătorie și cheltuielile de deplasare suportate și rambursate, precum și indemnizațiile plătite.

            Articolul 10
            Până la 16 octombrie 2015, Comitetul prezintă Consiliului un raport de evaluare privind aplicarea prezentei decizii și, în special, impactul bugetar al acesteia.
            Raportul de evaluare respectiv include elementele care permit Consiliului să stabilească, după caz, indemnizațiile beneficiarilor.

            Articolul 11
            Fără a aduce atingere articolului 8 alineatul (1), Decizia 81/121/CEE se abrogă începând cu 15 octombrie 2013.

            Articolul 12
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 23 septembrie 2013.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               V. JUKNA

            (1)  Decizia 81/121/CEE a Consiliului din 3 martie 1981 privind acordarea diurnelor și decontarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului Economic și Social, ale membrilor supleanți și ale experților (JO L 67, 12.3.1981, p. 29).

            (2)  JO L 286, 17.10.2012, p. 110.


title: Decizia Consiliului din 27 iunie 2002 de modificare a Deciziei 1999/311/CE privind adoptarea celei de-a treia faze a programului transeuropean de cooperare pentru învățământul superior (Tempus III) (2000-2006)

text:
Anunţ juridic important

|

32002D0601

Jurnalul Oficial L 195 , 24/07/2002 p. 0034 - 0037 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 LV.ES capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 MT.ES capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 PL.ES capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 SK.ES capitol 11 volum 42 p. 167  - 171 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 42 p. 167  - 171

		Decizia Consiliuluidin 27 iunie 2002de modificare a Deciziei 1999/311/CE privind adoptarea celei de-a treia faze a programului transeuropean de cooperare pentru învățământul superior (Tempus III) (2000-2006)(2002/601/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 308,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Parlamentului European [2],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [3],după consultarea Comitetului Regiunilor,întrucât:(1) La 23 iulie 1996, Consiliul adoptă Regulamentul (CE) nr. 1488/96 privind măsurile financiare și tehnice (MEDA) de însoțire a reformei structurilor economice și sociale în cadrul parteneriatului euro-mediteranean [4].(2) Regiunea mediteraneană constituie o zonă prioritară pentru Comunitate, iar dezvoltarea politică, economică și socială a partenerilor mediteraneeni este o miză foarte importantă în acest sens.(3) Este important să se continue și să se intensifice cooperarea din cadrul parteneriatului euro-mediteranean stabilit prin Declarația de la Barcelona de la 27 noiembrie 1995.(4) Declarația de la Barcelona recunoaște că tradițiile de cultură și civilizație din întreaga regiune mediteraneană, dialogul dintre aceste culturi și schimburile umane, științifice și tehnologice sunt un factor esențial pentru apropierea și înțelegerea popoarelor mediteraneene și pentru ameliorarea percepției reciproce. Declarația insistă asupra caracterului esențial al dezvoltării resurselor umane, atât în ceea ce privește educația și formarea profesională, în special a tinerilor, cât și în domeniul culturii, și recunoaște contribuția esențială pe care o poate aduce societatea civilă la procesul de dezvoltare a parteneriatului euro-mediteranean și în calitatea sa de factor esențial pentru o mai bună înțelegere și pentru apropiere între popoare.(5) Cooperarea euro-mediteraneană în domeniul învățământului superior este un instrument indispensabil pentru îndeplinirea obiectivelor-cheie definite în Declarația de la Barcelona, în special pentru dezvoltarea resurselor umane, pentru promovarea înțelegerii dintre culturi și pentru apropierea între popoarele regiunii euro-mediteraneene, precum și pentru dezvoltarea unor societăți civile libere și înfloritoare.(6) La 29 aprilie 1999 Consiliul adoptă Decizia 1999/311/CE privind adoptarea celei de-a treia faze a programului transeuropean de cooperare pentru învățământul superior (Tempus III) (2000-2006) [5].(7) Programul Tempus III s-a dovedit un instrument eficient pentru cooperarea structurală și pentru dezvoltarea învățământului superior, inclusiv pentru ameliorarea resurselor umane și a calificării profesionale. Prin intermediul universităților și a personalului universitar, acesta poate contribui în mod eficient la dezvoltarea structurilor de gestiune publică și a structurilor de educație din țările eligibile.(8) Extinderea domeniului de aplicare teritorială a programului Tempus III la teritoriile și țările terțe mediteraneene prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1488/96 ar permite folosirea atuurilor incontestabile ale acestui program, realizarea de economii de scară și favorizarea cooperării regionale în întreaga zonă euro-mediteraneană.(9) Este necesară prelungirea perioadei acoperite de programul Tempus III cu șase luni, până la 31 decembrie 2006, fără a se adapta însă dispozițiile financiare, dat fiind faptul că această perioadă corespunde cu cea a perspectivelor financiare și cu perioada celorlalte programe comunitare principale în materie de educație și formare profesională.(10) Este necesară adoptarea de măsuri pentru punerea în aplicare a programului Tempus III în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a procedurilor de exercitare a atribuțiilor de punere în aplicare conferite Comisiei [6].(11) Prin urmare, este necesară modificarea corespunzătoare a Deciziei 1999/311/CE,DECIDE:Articolul 1Decizia 1999/311/CE se modifică după cum urmează:1. Articolele 1 și 2 se înlocuiesc cu următorul text:"Articolul 1Durata programului Tempus IIIA treia fază a programului transeuropean de cooperare pentru învățământul superior (denumit în continuare "Tempus III") se adoptă pentru perioada 1 iulie 2000 – 31 decembrie 2006.Articolul 2Țările eligibile(1) Tempus III se adresează țărilor beneficiare ale Regulamentului (CE) nr. 2666/2000 al Consiliului din 5 decembrie 2000 privind ajutorul acordat Albaniei, Bosniei-Herțegovina, Croației, Republicii Federale Iugoslave și fostei Republici Iugoslave Macedonia [], noilor state independente din fosta Uniune Sovietică și Mongoliei, menționate de Regulamentul (CE, Euratom) nr. 99/2000 al Consiliului din 29 decembrie 1999 privind acordarea de asistență statelor partenere din Europa de Est și din Asia Centrală [], precum și teritoriilor și țărilor terțe mediteraneene menționate de Regulamentul (CE) nr. 1488/96 al Consiliului din 23 iulie 1996 privind măsurile financiare și tehnice (MEDA) de însoțire a reformei structurilor economice și sociale în cadrul parteneriatului euro-mediteranean []. Aceste teritorii și țări sunt denumite în continuare "țări eligibile".(2) Pe baza unei evaluări a situației proprii fiecărei țări, Comisia, în conformitate cu procedurile menționate de regulamentele specificate la alineatul (1), determină, în acord cu țările eligibile în cauză, dacă acestea participă la Tempus III, precum și natura și condițiile participării lor. Condițiile menționate la articolul 10 alineatul (1) se aplică țărilor eligibile care nu participă la Tempus III.2. Articolele 5, 6 și 7 se înlocuiesc cu următorul text:"Articolul 5Obiective(1) Obiectivul programului Tempus III este acela de a promova, în cadrul orientărilor și obiectivelor generale definite în regulamentele menționate la articolul 2 alineatul (1) și, în completarea programelor și abordărilor sectoriale care decurg din acestea, dezvoltarea sistemelor de învățământ superior în țările eligibile printr-o cooperare cât mai echilibrată posibil cu parteneri din toate statele membre.(2) Mai exact, Tempus III:(a) favorizează înțelegerea și apropierea dintre culturi și contribuie la dezvoltarea unor societăți civile libere și înfloritoare;(b) facilitează adaptarea și dezvoltarea învățământului superior, pentru a răspunde mai bine imperativelor socio-economice și culturale ale țărilor eligibile, abordând aspecte care privesc:(i) dezvoltarea și reorganizarea programelor de învățământ în domeniile prioritare;(ii) reforma și dezvoltarea structurilor și instituțiilor de învățământ superior și administrarea lor;(iii) dezvoltarea formării profesionale care asigură o calificare prin care se atenuează insuficiența de calificări de nivel superior necesare în cadrul reformei și dezvoltării economice, în special printr-o ameliorare și o sporire a legăturilor cu industria;(iv) contribuția învățământului și a formării profesionale superioare la formarea spiritului civic și la consolidarea democrației.(3) În realizarea obiectivelor programului Tempus III, Comisia respectă politica generală a Comunității privind egalitatea de șanse între bărbați și femei. Comisia se asigură, de asemenea, că nici un grup de cetățeni nu este exclus sau defavorizat.Articolul 6Dialogul cu țările eligibileComisia definește, în acord cu autoritățile competente din fiecare țară, prioritățile și obiectivele detaliate pentru rolul programului Tempus III, pe baza obiectivelor programului și a dispozițiilor din anexă și în special, în conformitate cu:(a) obiectivele generale definite de regulamentele menționate la articolul 2 alineatul (1);(b) politica fiecărei țări eligibile în domeniile economic și social și în materie de educație;(c) necesitatea de a găsi un echilibru corespunzător între domeniile prioritare selectate și resursele alocate programului Tempus III.Articolul 7Comitetul(1) Comisia pune în aplicare programul Tempus III în conformitate cu dispozițiile din anexă, pe baza orientărilor detaliate care se adoptă în fiecare an și în funcție de prioritățile și obiectivele detaliate definite în acord cu autoritățile competente din fiecare țară eligibilă, în conformitate cu articolul 6.(2) Comitetul menționat la alineatele (4) și (5) asistă Comisia, în special, la punerea în aplicare a programului, ținând seama de obiectivele menționate la articolul 5, și își coordonează lucrările cu cele ale celorlalte comitete de program instituite în domeniul educației (Socrates) și al formării profesionale (Leonardo).(3) Măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei decizii în privința problemelor menționate în continuare se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (4):(a) orientările generale care guvernează Tempus III;(b) procedurile de selecție și orientările generale privind asistența financiară a Comunității (sume, durată și beneficiari);(c) chestiunile referitoare la echilibrul general al programului Tempus III, inclusiv repartizarea între diferitele acțiuni;(d) prioritățile și obiectivele detaliate care trebuie convenite cu autoritățile competente din fiecare țară eligibilă;(e) modalitățile de control și evaluare a programului Tempus III.(4) Comisia este asistată de un comitet.În cazul în care se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE este de o lună.Comitetul își adoptă regulamentul de procedură.(5) În plus, Comisia poate consulta comitetul asupra oricărei alte probleme privind punerea în aplicare a programului Tempus III, inclusiv raportul anual.În acest caz, se aplică articolele 3 și 7 din Decizia 1999/468/CE."3. Articolele 9 și 10 se înlocuiesc cu următorul text:"Articolul 9Legăturile cu alte acțiuni comunitareComisia, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 7 alineatul (4) din prezenta decizie și, după caz, cu procedura stabilită la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 2666/2000, la articolul 13 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 99/2000 și la articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1488/96, în limitele stabilite prin deciziile bugetare anuale, asigură coerența și, dacă este necesar, complementaritatea dintre Tempus III și alte acțiuni comunitare întreprinse atât în Comunitate, cât și în cadrul asistenței acordate țărilor eligibile, având în vedere, în special, activitățile Fundației Europene pentru Formare.Articolul 10Coordonarea cu acțiunile întreprinse de țările terțe(1) Comisia asigură o coordonare adecvată cu acțiunile întreprinse de țările terțe [] sau de universități și întreprinderi din aceste țări în același domeniu ca și Tempus III, inclusiv, după caz, participarea la proiecte Tempus III.(2) Această participare poate lua diferite forme, inclusiv una sau mai multe dintre formele următoare:(a) participarea la proiecte Tempus III pe baza cofinanțării;(b) utilizarea posibilităților oferite de Tempus III pentru a orienta acțiunile de schimb care beneficiază de finanțare bilaterală;(c) coordonarea dintre Tempus III și inițiativele naționale care au aceleași obiective, dar sunt finanțate și gestionate separat;(d) schimbul reciproc de informații asupra tuturor inițiativelor relevante în acest domeniu.4. La articolul 12, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:"Comisia prezintă, până la 30 iunie 2004, un raport provizoriu privind rezultatele evaluării, însoțit de o eventuală propunere de prelungire sau de adaptare a programului Tempus III pentru perioada care începe la 1 ianuarie 2007;".5. În anexă, textul de la rubrica "Burse individuale" se înlocuiește cu textul din anexa la prezenta decizie.Articolul 2Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Luxemburg, 27 iunie 2002.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Arias Cañete[1] JO C 151 E, 25.6.2002, p. 118.[2] Aviz emis la 14 mai 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[3] JO C 149, 21.6.2002, p. 36.[4] JO L 189, 30.7.1996, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2698/2000 (JO L 311, 12.12.2000, p. 1).[5] JO L 120, 8.5.1999, p. 30. Decizie astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2666/2000 (JO L 306, 7.12.2000, p. 1).[6] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.[] JO L 306, 7.12.2000, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2415/2001 (JO L 327, 12.12.2001, p. 3).[] JO L 12, 18.1.2000, p. 1.[] JO L 189, 30.7.1996, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2698/2000 (JO L 311, 12.12.2000, p. 1)."[] Aceste țări sunt membre ale Grupului celor 24, altele decât statele membre ale Comunității, Republica Cipru și Malta, precum și țările asociate din Europa Centrală și de Est, iar participarea privește proiecte comune cu țările neasociate din Europa Centrală și de Est eligibile în temeiul programului Phare și cu orice altă țară pe care Comunitatea ar putea decide ulterior să o includă.";--------------------------------------------------ANEXĂ"Burse individualeComunitatea Europeană susține, de asemenea, pe lângă proiectele europene comune și măsurile structurale și/sau complementare, și acordarea de burse individuale profesorilor, cercetătorilor, formatorilor, directorilor administrativi universitari, înalților funcționari din ministere, gestionarilor de programe educaționale și altor experți în formare profesională provenind din țări eligibile sau din Comunitate, pentru vizite destinate să promoveze calitatea, dezvoltarea și restructurarea învățământului și a formării profesionale superioare în țările eligibile.Acest vizite pot acoperi inter alia domeniile următoare:- elaborarea de programe de studii și pregătirea materialului didactic;- perfecționarea profesională, în special prin cursuri de reconversie profesională și prin stagii în întreprinderi;- misiuni de predare, de cercetare și de formare profesională;- activități de sprijinire a dezvoltării învățământului superior;- participarea la activități ale asociațiilor europene, în special ale asociațiilor universitare."--------------------------------------------------


title: 2012/563/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2012 privind închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010

text:
               17.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 286/147

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2012
   privind închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010
   (2012/563/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile Centrului (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2965/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 de înființare a Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (3), în special articolul 14,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0125/2012),

               1.

               aprobă închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 366, 15.12.2011, p. 117.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 314, 7.12.1994, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia Consiliului din 3 martie 2005 referitoare la încheierea unui acord privind accesul la piețe între Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Socialiste Vietnam

text:
Anunţ juridic important

|

32005D0244

Jurnalul Oficial L 075 , 22/03/2005 p. 0035 - 0036 Jurnalul Oficial L 159 , 13/06/2006 p. 0249 - 0250

		20050303Decizia Consiliuluidin 3 martie 2005referitoare la încheierea unui acord privind accesul la piețe între Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Socialiste Vietnam(2005/244/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Comisia a negociat în numele Comunității un acord bilateral privind punerea în aplicare anticipată a anumitor angajamente asumate de Vietnam în ceea ce privește accesul la piețe, în cadrul aderării sale la OMC.(2) Acest acord a fost parafat la 3 decembrie 2004.(3) Este necesar ca acordul, care va avea un caracter provizoriu și sui generis, să intre în vigoare cât mai curând posibil pentru a produce efecte. Încheierea acordului nu afectează în niciun fel repartizarea competențelor între Comunitate și statele membre, în conformitate cu dreptul comunitar, astfel cum este interpretat de Curtea de Justiție.(4) Acordul ar trebui aprobat în numele Comunității,DECIDE:Articolul 1Acordul privind accesul la piețe, încheiat între Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Socialiste Vietnam, este aprobat în numele Comunității.Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită să semneze acordul pentru a angaja Comunitatea.Articolul 3În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 3030/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 privind regimul comun aplicabil importurilor unor produse textile originare din țări terțe [1], Comisia va adopta măsura prevăzută la articolul 5 alineatul (1) din acord, care constă în restabilirea contingentelor pentru produse textile și de îmbrăcăminte în cazul în care Vietnamul nu respectă obligațiile menționate la articolele 2, 3 și 4 din acest acord, precum și la punctul 9 din acordul sub forma unui schimb de scrisori parafat la 15 februarie 2003.Dispozițiile prezentei decizii de aprobare a acordului prevalează față de Regulamentul (CEE) nr. 3030/93 în măsura în care acestea reglementează același subiect.Adoptată la Bruxelles, 3 martie 2005.Pentru ConsiliuPreședinteleF. Biltgen[1] JO L 275, 8.11.1993, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2200/2004 (JO L 374, 22.12.2004, p. 1).--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2015/1380 a Comisiei din 10 august 2015 de autorizare a Regatului Danemarcei să ratifice Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile și Protocolul la aceasta privind aspecte specifice referitoare la echipamentele aeronavelor, adoptate împreună la Cape Town, la 16 noiembrie 2001 [notificată cu numărul C(2015) 5553]

text:
               12.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 213/6

         DECIZIA (UE) 2015/1380 A COMISIEI
   din 10 august 2015
   de autorizare a Regatului Danemarcei să ratifice Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile și Protocolul la aceasta privind aspecte specifice referitoare la echipamentele aeronavelor, adoptate împreună la Cape Town, la 16 noiembrie 2001

         [notificată cu numărul C(2015) 5553]

   (Numai textul în limba daneză este autentic)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia 2006/325/CE a Consiliului din 27 aprilie 2006 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială (1), în special articolul 1a,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 5 alineatul (2) din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială (2) („acordul”) obligă Danemarca să se abțină să încheie acorduri internaționale care pot afecta sau modifica domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului (3), cu excepția cazului în care acest lucru este efectuat cu acordul Uniunii Europene și au fost prevăzute modalități satisfăcătoare în ceea ce privește relația dintre Acordul dintre Uniunea Europeană și Danemarca, pe de o parte, și acordul internațional în cauză, pe de altă parte. Regulamentul (CE) nr. 44/2001 a fost abrogat și înlocuit cu Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (4).

               (2)

               În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din acord, prin scrisoarea din 20 decembrie 2012, Danemarca a notificat Comisiei decizia sa de a pune în aplicare conținutul Regulamentului (UE) nr. 1215/2012 (5). În conformitate cu articolul 3 alineatul (6) din acord, notificarea trimisă de Danemarca a generat obligații reciproce, în temeiul dreptului internațional, între Danemarca și Uniunea Europeană. Astfel, Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 constituie o modificare a acordului.

               (3)

               La 30 martie 2015, Danemarca a solicitat acordul Uniunii Europene pentru propunerea sa de ratificare a Convenției privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile („convenția”) și a Protocolului la aceasta privind aspecte specifice referitoare la echipamentele aeronavelor („protocolul”), adoptate împreună la Cape Town, la 16 noiembrie 2001.

               (4)

               Unele dintre aspectele reglementate de convenție și de protocol fac, de asemenea, obiectul Regulamentului (UE) nr. 1215/2012 și, prin urmare, aceste instrumente afectează regulamentul menționat. În special, articolul 13 din convenție și articolul X din protocol reglementează măsurile provizorii. Acest din urmă articol se aplică numai atunci când un stat contractant la protocol a prezentat o declarație în temeiul articolului XXX alineatul (2) din acesta. În plus, articolul 43 din convenție și articolul XXI din protocol reglementează competența instanțelor în temeiul articolului 13 din convenție. Acordul Uniunii Europene ca Danemarca să ratifice convenția și protocolul este, așadar, necesar, în măsura în care aceste reglementări afectează Regulamentul (UE) nr. 1215/2012.

               (5)

               În conformitate cu articolul 1a din Decizia 2006/325/CE, în vederea aplicării articolului 5 alineatul (2) din acord, Comisia, înainte de adoptarea unei decizii care să exprime acordul Uniunii, trebuie să evalueze dacă acordul internațional avut în vedere de Danemarca nu lipsește de efecte acordul și nu aduce atingere funcționării corespunzătoare a sistemului instituit prin normele sale.

               (6)

               Uniunea Europeană a aderat la convenție și la protocol în temeiul Deciziei 2009/370/CE a Consiliului (6), și a depus instrumentul de aderare la 28 aprilie 2009.

               (7)

               În conformitate cu Decizia 2009/370/CE, de la aderarea la convenție și la protocol, Uniunea Europeană a prezentat o declarație în temeiul articolului 55 din convenție în ceea ce privește aplicarea articolelor 13 și 43 în cazul în care debitorul își are domiciliul pe teritoriul unui stat membru al Uniunii Europene. De asemenea, aceasta a prezentat o declarație în temeiul articolului XXX alineatul (5) din protocol, prin care afirm că articolul XXI nu se va aplica în interiorul Uniunii Europene și că Regulamentul (CE) nr. 44/2001 se va aplica acestei materii în cazul statelor membre care au obligații în temeiul regulamentului menționat sau în temeiul oricărui alt acord care vizează extinderea efectelor acestuia. Aceasta nu a prezentat nicio declarație cu privire la articolul X din protocol.

               (8)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu a participat la adoptarea Deciziei 2009/370/CE, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. Aceasta va avea obligații în temeiul convenției și al protocolului doar ca parte contractantă separată.

               (9)

               Având în vedere aceste circumstanțe, precum și faptul că această convenție și protocolul au intrat în vigoare la 1 august 2009 în toate statele membre ale Uniunii Europene, cu excepția Danemarcei, Comisia consideră că ratificarea acestora de către Danemarca nu lipsește de efecte acordul și nu aduce atingere funcționării corespunzătoare a sistemului instituit prin normele sale, cu condiția ca Danemarca să facă declarații, în temeiul articolului 55 din convenție și al articolului XXX alineatul (5) din protocol, similare cu cele ale Uniunii Europeană. În conformitate cu aceeași condiție, nu vor fi afectate condițiile în care Uniunea Europeană însăși a aderat la convenție și la protocol.

               (10)

               În consecință, Uniunea Europeană ar trebui să autorizeze Danemarca să ratifice convenția și protocolul. La ratificarea convenției și a protocolului, Danemarca ar trebui să prezinte declarații cu privire la articolele 13 și 43 din convenție, precum și la articolul XXI din protocol, după modelul celor asumate de Uniunea Europeană,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Comisia, în numele Uniunii Europene, autorizează Danemarca să ratifice Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile și Protocolul la aceasta privind aspecte specifice referitoare la echipamentele aeronavelor, adoptate împreună la Cape Town, la 16 noiembrie 2001.
   Articolul 2
   La ratificarea convenției și a protocolului, Danemarca face următoarele declarații:

                  „1.

                  În temeiul articolului 55 din Convenția de la Cape Town, în cazul în care debitorul își are domiciliul pe teritoriul unui stat membru al Uniunii Europene, Danemarca va aplica articolele 13 și 43 din convenție pentru măsurile provizorii numai în conformitate cu articolul 35 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (7), astfel cum a fost interpretat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în contextul articolului 24 din Convenția de la Bruxelles din 27 septembrie 1968 privind competența judiciară și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (8).

                  2.

                  În conformitate cu articolul XXX alineatul (5) din Protocolul aeronautic, Danemarca nu va aplica articolul XXI din protocolul menționat, iar Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 se va aplica acestei materii.

   Articolul 3
   Prezenta decizie se adresează Regatului Danemarcei.

      Adoptată la Bruxelles, 10 august 2015.

            Pentru Comisie

         Věra JOUROVÁ

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 120, 5.5.2006, p. 22.

      (2)  JO L 299, 16.11.2005, p. 62.

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, 16.1.2001, p. 1).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 351, 20.12.2012, p. 1).

      (5)  JO L 79, 21.3.2013, p. 4.

      (6)  Deciziei 2009/370/CE a Consiliului din 6 aprilie 2009 privind aderarea Comunității Europene la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile și la Protocolul la aceasta privind aspecte specifice referitoare la echipamentele aeronavelor, adoptate împreună la Cape Town, la 16 noiembrie 2001 (JO L 121, 15.5.2009, p. 3).


title: Decizia (UE) 2016/1530 a Parlamentului European din 28 aprilie 2016 privind închiderea conturilor Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale pentru exercițiul financiar 2014

text:
               14.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 246/272

         DECIZIA (UE) 2016/1530 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 28 aprilie 2016
   privind închiderea conturilor Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale pentru exercițiul financiar 2014
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale pentru exercițiul financiar 2014,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale pentru exercițiul financiar 2014, însoțit de răspunsul autorității (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2014 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2016 privind descărcarea de gestiune a autorității în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2014 (05584/2016 – C8-0087/2016),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/79/CE a Comisiei (4), în special articolul 64,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru afaceri economice și monetare (A8-0091/2016),

               1.

               ia act de conturile anuale finale ale Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale care sunt prezentate în anexa la raportul Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale pentru exercițiul financiar 2014;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 409, 9.12.2015, p. 175.

      (2)  A se vedea nota de subsol 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 331, 15.12.2010, p. 48.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: Decizia (UE) 2015/839 a Băncii Centrale Europene din 27 aprilie 2015 privind identificarea instituțiilor de credit care fac obiectul evaluării cuprinzătoare (BCE/2015/21)

text:
                  29.5.2015

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 132/88

            DECIZIA (UE) 2015/839 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 27 aprilie 2015
      privind identificarea instituțiilor de credit care fac obiectul evaluării cuprinzătoare (BCE/2015/21)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (6),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (1) litera (f), articolul 4 alineatul (3), articolul 6 alineatul (5) litera (d) și articolele 9-13,
      având în vedere propunerea Consiliului de supraveghere,
      întrucât:

                  (1)

                  În conformitate cu articolul 33 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, în 2014 Banca Centrală Europeană (BCE) a efectuat o evaluare cuprinzătoare, inclusiv din perspectiva bilanțului, a instituțiilor de credit identificate în Decizia BCE/2014/3 (2).

                  (2)

                  BCE ar trebui să efectueze o evaluare cuprinzătoare a instituțiilor de credit neacoperite de evaluarea anterioară și care au devenit semnificative după adoptarea Deciziei BCE/2014/3, evaluare care să fie comparabilă din punct de vedere al sferei de aplicare și al nivelului de detaliu cu cea efectuată în 2014.

                  (3)

                  Această evaluare ar trebui să includă trei instituții de credit clasificate de către BCE ca semnificative pe baza caracterului semnificativ al activităților transfrontaliere ale unui grup supravegheat în sensul articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și al articolelor 59 și 60 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (3). Totodată, aceasta ar trebui să includă o instituție de credit clasificată ca semnificativă pe baza articolului 6 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, deoarece este una dintre cele mai importante trei instituții dintr-un stat membru participant, și o instituție de credit semnificativă care a fost creată în 2014 ca urmare a măsurilor de rezoluție luate de o autoritate națională competentă cu privire la o instituție de credit clasificată anterior ca semnificativă.

                  (4)

                  Întrucât activele acestei a doua instituții au făcut obiectul unei evaluări a calității activelor și unui audit special, dar instituția în sine nu a fost supusă unei simulări de criză, aceasta ar trebui supusă unei simulări de criză în 2015.

                  (5)

                  În plus și pentru a asigura condiții de concurență echitabile, ar mai trebui incluse în această evaluare alte patru instituții de credit care, pe baza datelor de la sfârșitul anului contabil pentru exercițiul financiar 2014, ar putea îndeplini criteriile privind caracterul semnificativ prevăzute la articolul 6 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.

                  (6)

                  BCE poate solicita persoanelor prevăzute la articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 să furnizeze toate informațiile relevante necesare pentru efectuarea de către BCE a unei evaluări cuprinzătoare. BCE poate, de asemenea, face uz de competențele prevăzute la articolele 11-13 din acel regulament.

                  (7)

                  BCE ar trebui să colaboreze îndeaproape cu autoritățile naționale competente relevante cu ocazia efectuării acestei evaluări cuprinzătoare,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Entitățile care fac obiectul evaluării cuprinzătoare
      (1)   Entitățile incluse în lista din anexă fac obiectul evaluării cuprinzătoare care urmează a fi efectuată de BCE.
      (2)   Novo Banco, SA va fi supusă doar simulării de criză din evaluarea cuprinzătoare.
      (3)   În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, instituțiile de credit identificate în anexă ca făcând obiectul unei evaluări cuprinzătoare transmit toate informațiile solicitate de BCE și care au relevanță pentru această evaluare.
      Articolul 2
      Competențe în materie de investigare
      (1)   În conformitate cu articolul 11 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, BCE își poate exercita competențele în materie de investigare cu privire la instituțiile de credit identificate în anexă.
      (2)   BCE verifică informațiile primite de la instituțiile de credit, inclusiv, la nevoie, prin inspecții la fața locului, și este, după caz, asistată de autorităților naționale competente cu implicarea terților, în conformitate cu articolele 9-13 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013. Pentru efectuarea evaluării calității activelor ca parte a evaluării cuprinzătoare, ori de câte ori este necesar, BCE poate invita autoritățile naționale competente să desemneze auditori care să efectueze auditul care nu este prevăzut de lege.
      Articolul 3
      Intrarea în vigoare
      Prezenta decizie intră în vigoare la 6 mai 2015.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 27 aprilie 2015.

               Președintele BCE

            Mario DRAGHI

         (1)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

         (2)  Decizia BCE/2014/3 din 4 februarie 2014 privind identificarea instituțiilor de credit care fac obiectul evaluării cuprinzătoare (JO L 69, 8.3.2014, p. 107).

         (3)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (BCE/2014/17) (JO L 141, 14.5.2014, p. 1).

         ANEXĂ

            INSTITUȚIILE DE CREDIT INCLUSE ÎN EVALUAREA CUPRINZĂTOARE

            Belgia

         Banque Degroof S.A.

            Franța

         Agence Française de Développement (*)

            Luxemburg

         J.P. Morgan Bank Luxemburg S.A. (*)

            Malta

         Mediterranean Bank plc (*)

            Austria

         Sberbank Europe AG
         VTB Bank (Austria) AG

            Portugalia

         Novo Banco, SA (doar pentru simularea de criză)

            Slovenia

         Unicredit Banka Slovenija d.d.

            Finlanda

         Kuntarahoitus Oyj (Municipality Finance plc) (*)

            (*)  Instituții mai puțin semnificative care ar putea fi reclasificate ca instituții de credit semnificative pe baza datelor de la sfârșitul anului contabil pentru exercițiul financiar 2014.


               19.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/181

         P7_TA(2013)0237
   Cerere de ridicare a imunității Małgorzatei Handzlik
   Decizia Parlamentului European din 11 iunie 2013 privind privind cererea de ridicare a imunității Małgorzatei Handzlik (2012/2238(IMM))
   (2016/C 065/27)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cererea de ridicare a imunității Małgorzatei Handzlik, transmisă la 3 iulie 2012 de procurorul Republicii Polone, în legătură cu ancheta VI DS 312/10 desfășurată de Parchetul districtului Varșovia, și comunicată în ședința plenară din 10 septembrie 2012,

               —

               în urma audierii Małgorzatei Handzlik, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul de procedură,

               —

               în urma audierii lui Giovanni Kessler, directorul general al Oficiului European de Luptă Antifraudă, și a lui Roger Vanhaeren, directorul general al DG Finanțe din cadrul Parlamentului European,

               —

               având în vedere articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010 și 6 septembrie 2011 (1),

               —

               având în vedere articolul 105 din Constituția Republicii Polone,

               —

               având în vedere articolul 6 alineatul (2) și articolul 7 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A7-0195/2013),

               A.

               întrucât procurorul Republicii Polone a cerut ridicarea imunității parlamentare a unei membre a Parlamentului European, Małgorzata Handzlik, în legătură cu o anchetă și cu o eventuală acțiune în justiție referitoare la o presupusă infracțiune;

               B.

               întrucât, în conformitate cu articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, membrii Parlamentului European beneficiază, pe teritoriul național, de imunitățile recunoscute membrilor Parlamentului propriei țări;

               C.

               întrucât la articolul 105 alineatul (2) din Constituția Republicii Polone se prevede că membrii Parlamentului pot fi urmăriți în justiție numai cu acordul acestuia;

               D.

               întrucât cererea procurorului este legată de o serie de proceduri care vizează o presupusă infracțiune prevăzută în Codul penal al Poloniei din 6 iunie 1997;

               E.

               întrucât fondul acuzației vizează tentativa de încălcare a articolului 270 alineatul (1) și a articolului 286 alineatul (1) din Codul menționat, referitoare la fraudă și, respectiv, la utilizarea de documente falsificate;

               F.

               întrucât Małgorzata Handzlik este acuzată efectiv că a încercat să fraudeze interesele financiare ale Uniunii, prezentând documente falsificate pentru a obține rambursarea costurilor participării la un curs de limbi străine la care, de fapt, nu a participat;

               G.

               întrucât acțiunile presupuse nu constituie opinii sau voturi exprimate în cadrul exercitării funcțiilor de membru în Parlamentul European, în sensul articolului 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene;

               H.

               întrucât, cu toate acestea, având în vedere circumstanțele în care diversele autorități implicate au tratat ancheta care o vizează pe Małgorzata Handzlik, suma mică în cauză și statutul și proveniența incerte ale probelor, există îndoieli serioase cu privire la procedura desfășurată;

               I.

               întrucât, se pare, așadar, că în acest caz se poate presupune existența unui fumus persecutionis;

               J.

               întrucât, prin urmare, imunitatea Małgorzatei Handzlik nu ar trebui ridicată,

               1.

               hotărăște să nu ridice imunitatea Małgorzatei Handzlik;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente procurorului Republicii Polone și Małgorzatei Handzlik.

      (1)  Hotărârea din 12 mai 1964 în cauza 101/63 Wagner/Fohrmann și Krier (Rec. 1964, p. 387), hotărârea din 10 iulie 1986 în cauza 149/85 Wybot/Faure și alții (Rec. 1986, p. 2391), hotărârea din 15 octombrie 2008 în cauza T-345/05 Mote/Parlamentul (Rep. 2008, p. II-2849), hotărârea din 21 octombrie 2008 în cauzele conexate C-200/07 și C-201/07 Marra/De Gregorio și Clemente (Rep. 2008, p. I-7929), hotărârea din 19 martie 2010 în cauza T-42/06 Gollnisch/Parlamentul (Rep. 2010, p. II-1135), hotărârea din 6 septembrie 2011 în cauza C-163/10 Patriciello (Rep. 2011, p. I-7565).


title: 2008/648/CE,Euratom: Decizia Consiliului din 15 iulie 2008 de numire a unui membru german în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               8.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 213/38

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 15 iulie 2008
   de numire a unui membru german în cadrul Comitetului Economic și Social European
   (2008/648/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 259,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 167,
   având în vedere Decizia 2006/524/CE, Euratom (1),
   având în vedere propunerea prezentată de către Guvernul german,
   având în vedere avizul Comisiei,
   întrucât un post de membru al Comitetului Economic și Social European a devenit vacant în urma demisiei domnului Ludolf VON WARTENBERG,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Domnul Bernd DITTMANN, director general pentru Europa a Bundesverband der Deutschen Industrien (BDI), este numit membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2010.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BARNIER

      (1)  JO L 207, 28.7.2006, p. 30.


title: Decizia Consiliului din 6 mai 2014 de numire a unui membru în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice

text:
               15.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/4

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 6 mai 2014
   de numire a unui membru în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice
   2014/C 145/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (1), în special articolul 79,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 79 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 dispune că Consiliul numește în calitate de membri în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice (denumit în continuare „Consiliul de administrație”) câte un reprezentant din fiecare stat membru.

               (2)

               Prin Decizia sa din 17 mai 2011 (2), Consiliul a numit 15 membri în cadrul Consiliului de administrație.

               (3)

               Guvernul Maltei a informat Consiliul cu privire la intenția sa de a-l înlocui pe reprezentantul maltez în cadrul Consiliului de administrație și a prezentat o nominalizare pentru un nou reprezentant, care ar trebui să fie numit pentru perioada rămasă până la 31 mai 2015,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Tristan Charles CAMILLERI, cetățean maltez, născut la 18 mai 1980, este numit membru în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice, în locul domnului Francis E. FARRUGIA, pentru perioada cuprinsă între 6 mai 2014 și 31 mai 2015.
   Articolul 2
   Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. STOURNARAS

      (1)  JO L 396, 30.12.2006, p. 1.

      (2)  JO C 151, 21.5.2011, p. 1.


title: 2007/160/CE: Decizia Consiliului din 22 februarie 2007 privind poziția Comunității în ceea ce privește proiectul de regulament al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind omologarea sistemelor de partiționare pentru vehicule destinate protecției pasagerilor împotriva deplasării bagajelor, care nu sunt piese de origine (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               9.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 69/39

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 22 februarie 2007
   privind poziția Comunității în ceea ce privește proiectul de regulament al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind omologarea sistemelor de partiționare pentru vehicule destinate protecției pasagerilor împotriva deplasării bagajelor, care nu sunt piese de origine
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2007/160/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Decizia 97/836/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1997 în vederea aderării Comunității Europene la Acordul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea specificațiilor tehnice uniforme pentru vehicule cu roți, echipamente și componente care pot fi montate și/sau folosite la vehicule cu roți și condițiile pentru recunoașterea reciprocă a omologărilor acordate pe baza acestor specificații (1), în special articolul 4 alineatul (2) liniuța a doua,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul conform al Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Proiectul de regulament al Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (denumit în continuare „proiectul de regulament CEE/ONU”) privind omologarea sistemelor de partiționare pentru vehicule destinate protecției pasagerilor împotriva deplasării bagajelor, care nu sunt piese de origine (2), prevede eliminarea obstacolelor tehnice în comercializarea autovehiculelor între părțile contractante în ceea ce privește aceste componente, garantând în același timp un nivel înalt de securitate și de protecție a mediului.

               (2)

               Este necesar să se definească poziția Comunității în privința proiectului de regulament CEE/ONU și să se prevadă un vot al Comunității, reprezentată de Comisie, în favoarea proiectului.

               (3)

               Având în vedere că proiectul de regulament CEE/ONU se aplică furnizării de alte piese decât cele de origine, acesta nu ar trebui să facă parte din sistemul comunitar de omologare pe tip a autovehiculelor,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă prin prezenta proiectul de regulament CEE/ONU privind omologarea sistemelor de partiționare pentru vehicule destinate protecției pasagerilor împotriva deplasării bagajelor, care nu sunt piese de origine.
   Articolul 2
   Comunitatea, reprezentată de Comisie, se va pronunța în favoarea proiectului de regulament CEE/ONU menționat la articolul 1 în cadrul următoarei reuniuni a Comitetului de administrație al Forumului mondial CEE/ONU de armonizare a regulamentelor privind vehiculele.
   Articolul 3
   Regulamentul CEE/ONU privind sistemele de partiționare pentru vehicule destinate protecției pasagerilor împotriva deplasării bagajelor, care nu sunt piese de origine, nu devine parte integrantă a sistemului comunitar de omologare pe tip a autovehiculelor.

      Adoptată la Bruxelles, 22 februarie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MÜNTEFERING

      (1)  JO L 346, 17.12.1997, p. 78.

      (2)  Document TRANS/WP.29/2005/88.