               28.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 76/128

         P8_TA(2016)0231
   Cererea de ridicare a imunității lui Gianluca Buonanno
   Decizia Parlamentului European din 26 mai 2016 privind cererea de ridicare a imunității lui Gianluca Buonanno (2016/2003(IMM))
   (2018/C 076/19)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cererea de autorizare pentru a obține de la societățile de telefonie date referitoare la traficul telefonic la un număr utilizat de Gianluca Buonanno, transmisă la 20 noiembrie 2015 de Procurorul adjunct al Tribunalului („Tribunale ordinario”) Vercelli, Italia și comunicată în plen la 14 decembrie 2015, în legătură cu procedurile penale deschise la Tribunalul Vercelli în numele lui Gianluca Buonanno pe motivul unor amenințări telefonice pe care l-ar fi primit din partea unui necunoscut pe telefonul său mobil, la 14 aprilie 2015 (ref. nr. 2890/15 R.G.N.R. mod. 44),

               —

               în urma audierii lui Gianluca Buonanno în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010, 6 septembrie 2011 și 17 ianuarie 2013 (1),

               —

               având în vedere articolul 68 din Constituția Republicii Italiene,

               —

               având în vedere articolul 4 din Legea nr. 140 din 20 iunie 2003 privind dispozițiile de aplicare a articolul 68 din Constituție și urmărirea penală în cazul înaltelor funcții ale statului (2),

               —

               având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 6 alineatul (1) și articolul 9 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A8-0180/2016),

               A.

               întrucât procurorul adjunct al Tribunalului Vercelli a înaintat o cerere de autorizare pentru a obține de la societățile de telefonie date privind înregistrările convorbirilor telefonice de la un număr utilizat de Gianluca Buonanno, deputat în Parlamentul European ales în Italia, în legătură cu procedura penală inițiată în fața Tribunalului Vercelli în numele acestuia privind o serie de amenințări telefonice pe care l-ar fi primit din partea unui necunoscut pe telefonul său mobil, la 14 aprilie 2015;

               B.

               întrucât articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind imunitățile și privilegiile Uniunii Europene stipulează că deputații în Parlamentul European beneficiază, pe teritoriul statului membru din care provin, de imunitățile recunoscute deputaților în parlamentul statului membru respectiv;

               C.

               întrucât articolul 68 din Constituția Republicii Italiene prevede că „fără autorizația Camerei din care face parte, niciun membru al Parlamentului nu poate face obiectul unor percheziții personale sau la domiciliu, nu poate fi arestat sau privat în vreun alt mod de libertate și nu poate fi plasat în detenție, cu excepția cazului în care se execută o hotărâre definitivă sau în care membrul parlamentului este surprins în timp ce săvârșește o infracțiune pentru care, în flagrant delict, arestarea este obligatorie” și că „acest tip de autorizație este, de asemenea, necesară pentru a monitoriza conversațiile sau comunicațiile unui membru al Parlamentului, precum și pentru a-i sesiza corespondența”;

               D.

               întrucât articolul 4 din Legea nr. 140 din 20 iunie 2003 privind dispozițiile de aplicare a articolul 68 din Constituție și urmărirea penală în cazul înaltelor funcții ale statului prevede printre altele că, atunci când este necesară obținerea unor date referitoare la traficul telefonic al unui membru al Parlamentului, autoritatea competentă trebuie să solicite autorizația Camerei din care acesta face parte;

               E.

               întrucât cererea de ridicare a imunității lui Gianluca Buonanno se referă la accesarea de către autoritatea de anchetă a înregistrărilor convorbirilor telefonice de la numărul de telefon mobil al deputatului la data la care acesta pretinde că a primit amenințări prin telefon;

               F.

               întrucât, în cererea de ridicare a imunității, procurorului adjunct al Tribunalului Vercelli admite că nu este clar dacă aceasta privilegiu parlamentar ar trebui să se aplice în cazul în care un membru al Parlamentului este victima prezumată a unei infracțiuni; întrucât acesta conchide, cu toate acestea, că cea mai bună interpretare a legislației naționale este că privilegiul respectiv ar trebui să se aplice membrilor parlamentului indiferent de poziția lor procedurală; întrucât, cu toate acestea, procurorul nu prezintă niciun element de jurisprudență națională în sprijinul concluziei sale;

               G.

               întrucât nu este de competența Parlamentului European să interpreteze normele interne privind privilegiile și imunitățile membrilor parlamentului; întrucât pare indicat, cu toate acestea, să se reamintească faptul că obiectivul articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene este în primul rând cel de a asigura independența deputaților, evitând ca aceștia să fie supuși presiunilor, sub forma amenințărilor cu arestarea sau cu urmăriri penale, pe durata sesiunilor Parlamentului European; întrucât, în cazul de față, este cert că nu a existat nicio presiune asupra deputatului, având în vedere că procedura se referă la o serie de amenințări prezumate, raportate de către deputatul însuși, ca victimă a amenințărilor prin telefon;

               H.

               întrucât, ținând seama de cele de mai sus, nu ar fi fost necesar ca procurorul adjunct al Tribunalului Vercelli să solicite autorizația partea Parlamentului European pentru a ordona obținerea datelor privind traficului telefonic pe telefonul lui Gianluca Buonanno la 14 aprilie 2015;

               I.

               întrucât, în pofida celor de mai sus, din rațiuni de securitate juridică, este preferabil să se dea curs ad cautelam cererii de autorizare transmise de procurorul adjunct al Tribunalului Vercelli;

               1.

               hotărăște să ridice imunitatea lui Gianluca Buonanno;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie și raportul comisiei competente procurorului adjunct al Tribunalului Vercelli din Italia și lui Gianluca Buonanno.

      (1)  Hotărârea Curții de Justiție din 12 mai 1964, Wagner/Fohrmann și Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, hotărârea Curții de Justiție din 10 iulie 1986, Wybot/Faure și alții, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, hotărârea Curții de Justiție din 21 octombrie 2008, Marra/De Gregorio și Clemente, pronunțată în cauzele conexe C-200/07 și C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, hotărârea Tribunalului din 19 martie 2010, Gollnisch/Parlamentul, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013, Gollnisch/Parlamentul, pronunțată în cauzele conexe T-346/11 și T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Legge n. 140, disposizioni per l’attuazione dell’articolo 68 della Costituzione nonché in materia di processi penali nei confronti delle alte cariche dello Stato, din 20 iunie 2003 (GURI No 142, 21.6.2003).


title: Norme privind securitatea și siguranța în Parlamentul European – Decizia Biroului din 15 ianuarie 2018

text:
               2.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/3

         NORME PRIVIND SECURITATEA ȘI SIGURANȚA ÎN PARLAMENTUL EUROPEAN
   Decizia Biroului
   din 15 ianuarie 2018
   (2018/C 79/04)

      Cuprins

               CAPITOLUL 1:

            DISPOZIȚII GENERALE
            5

               Articolul 1

            Definiții
            5

               Articolul 2

            Scop
            6

               Articolul 3

            Domeniu de aplicare
            6

               Articolul 4

            Birourile deputaților
            6

               Articolul 5

            Principii
            7

               Articolul 6

            Organizare
            7

               Articolul 7

            Sarcini ale Direcției Generale Securitate și Siguranță
            7

               Articolul 8

            Personalul autorizat
            8

               Articolul 9

            Îndeplinirea atribuțiilor de către personalul DG SAFE
            8

               Articolul 10

            Obligația de a respecta și de a coopera
            8

               Articolul 11

            Delegarea de sarcini către o parte contractată
            9

               CAPITOLUL 2:

            NIVELURI DE ALERTĂ
            9

               Articolul 12

            Niveluri de alertă
            9

               Articolul 13

            Decizia cu privire la nivelul de alertă
            9

               Articolul 14

            Comunicare referitoare la nivelurile de alertă
            10

               CAPITOLUL 3:

            PREVENIREA INCIDENTELOR DE SECURITATE
            10

               Articolul 15

            Evaluarea riscurilor
            10

               Articolul 16

            Controlul accesului
            10

               Articolul 17

            Protecția personală
            10

               CAPITOLUL 4:

            INTERVENȚIA ÎN CAZUL INCIDENTELOR DE SECURITATE
            11

               Articolul 18

            Suspiciune cu privire la un incident de securitate
            11

               Articolul 19

            Apariția unui incident de securitate
            11

               Articolul 20

            Raportarea incidentelor de securitate
            11

               CAPITOLUL 5:

            ARME DE SERVICIU
            11

               Articolul 21

            Principii generale
            11

               Articolul 22

            Autorizația de a purta o armă de serviciu
            12

               Articolul 23

            Deținerea și utilizarea armelor de serviciu
            12

               Articolul 24

            Prezența personalului de securitate extern înarmat în spațiile Parlamentului
            12

               Articolul 25

            Consecințele scoaterii sau folosirii unei arme de serviciu – Raportare și asistență
            12

               CAPITOLUL 6:

            ASIGURAREA RESPECTĂRII
            12

               Articolul 26

            Asigurarea respectării măsurilor de securitate
            12

               CAPITOLUL 7:

            ANCHETELE DE SECURITATE ȘI INVESTIGAȚIILE AUXILIARE
            13

               Articolul 27

            Anchetele de securitate
            13

               Articolul 28

            Investigațiile auxiliare
            13

               Articolul 29

            Măsuri de investigare în contextul investigațiilor auxiliare
            14

               CAPITOLUL 8:

            DISPOZIȚII FINALE
            15

               Articolul 30

            Legătura cu statele membre și țările terțe gazdă, autoritățile naționale, alte instituții ale Uniunii și organizații internaționale
            15

               Articolul 31

            Mecanismul pentru tratarea plângerilor pentru deputații în Parlamentul European
            15

               Articolul 32

            Norme de executare
            15

               Articolul 33

            Abrogare
            15

               Articolul 34

            Intrare în vigoare și publicare
            15
         BIROUL PARLAMENTULUI EUROPEAN,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 232,
   având în vedere Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene anexat la tratate, în special articolele 1 și 18,
   având în vedere Regulamentul de procedură al Parlamentului European, în special articolul 25 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               Obiectivul de securitate al Parlamentului este de a permite buna funcționare a instituției prin menținerea ordinii și asigurarea unui climat de siguranță și securitate în interiorul spațiilor Parlamentului și niveluri suficiente de protecție fizică a persoanelor, clădirilor și activelor împotriva amenințărilor.

               (2)

               Parlamentul ar trebui să depună eforturi pentru asigurarea unui nivel corespunzător de securitate pentru persoane, clădiri și active, care stabilește un echilibru corect între securitate și accesibilitate.

               (3)

               Securitatea și siguranța în cadrul Parlamentului ar trebui să se bazeze pe principiile legalității, proporționalității, răspunderii și eficienței.

               (4)

               Aspectele privind securitatea și siguranța ar trebui să fie luate în considerare la elaborarea și punerea în aplicare a tuturor politicilor Parlamentului.

               (5)

               Obligația de diligență a Parlamentului include diligența necesară privind adoptarea tuturor dispozițiilor rezonabile pentru punerea în aplicare a măsurilor de securitate destinate prevenirii daunelor previzibile în mod rezonabil asupra persoanelor menționate la articolul 3 alineatul (2), a spațiilor Parlamentului și a activelor sale fizice.

               (6)

               Parlamentul a încheiat acorduri cu guvernele Belgiei, Luxemburgului și Franței prin care confirmă faptul că Parlamentul este responsabil cu securitatea în spațiile sale.

               (7)

               Parlamentul a semnat un memorandum de înțelegere cu guvernul Belgiei privind verificările de securitate și ar putea semna acorduri similare și cu alte state membre.

               (8)

               Practica actuală în instituțiile Uniunii, statele membre și alte organizații internaționale a demonstrat că un sistem de niveluri de alertă este cel mai eficient mod de a se asigura că măsuri de securitate adecvate și proporționale sunt luate ca răspuns la un nivel de risc evaluat. Sistemul de alertă pentru Parlament, introdus prin decizia Biroului din 16 decembrie 2002, trebuie să fie revizuit și simplificat, pentru a deveni mai flexibil și mai eficace, ca răspuns la amenințările la adresa securității.

               (9)

               Ar trebui să fie posibil ca statele membre și țările terțe gazdă să autorizeze Parlamentul să asigure protecția personală armată a Președintelui pe durata prezenței sale pe teritoriul lor și să păstreze arme de foc pentru protecția persoanelor în propriile spații.

               (10)

               Aspectele legate de legitimațiile de acces sunt reglementate de o decizie separată a Biroului adoptată în temeiul articolului 116a alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European.

               (11)

               În punerea în aplicare a prezentei decizii, Parlamentul ar trebui să asigure protecția confidențialității și a datelor cu caracter personal în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (1),

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   CAPITOLUL 1

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

               1.

               „securitate” înseamnă protejarea integrității fizice a persoanelor, clădirilor sau activelor;

               2.

               „incident de securitate” înseamnă orice amenințare în curs sau iminentă la adresa securității, inclusiv acte de violență, de vandalism, de sabotaj, furturi sau alte acte care fac obiectul dreptului penal, cu excepția cazurilor de forță majoră;

               3.

               „amenințare la adresa securității” înseamnă o împrejurare sau o persoană despre care se poate presupune, în mod rezonabil, că va avea efecte negative asupra securității, în cazul în care nu se iau măsuri de intervenție sau de control;

               4.

               „incident de securitate major” înseamnă un incident de securitate despre care se poate presupune, în mod rezonabil, că va conduce la pierderea de vieți omenești, vătămări sau lezări grave, daune semnificative aduse proprietății Parlamentului sau perturbarea capacităților operaționale esențiale ale Parlamentului;

               5.

               „ordine” înseamnă o situație care permite buna desfășurare a activităților parlamentare, respectarea demnității Parlamentului, menținerea securității în spațiile Parlamentului și funcționarea echipamentelor acestuia;

               6.

               „amenințare la adresa ordinii” înseamnă o împrejurare sau o persoană despre care se poate presupune, în mod rezonabil, că va avea efecte negative asupra ordinii în Parlament, în cazul în care nu se iau măsuri de intervenție sau de control;

               7.

               „siguranță” înseamnă prevenirea accidentelor și intervenția în cazul lor, prevenirea incendiilor și intervenția în cazul acestora, precum și primul ajutor, inclusiv evacuarea clădirilor;

               8.

               „urgență” înseamnă necesitatea unor măsuri rapide în cazul unui incident de securitate;

               9.

               „risc la adresa securității” înseamnă combinația dintre consecințele potențiale ale unei amenințări la adresa securității și probabilitatea aferentă de apariție;

               10.

               „controlul riscului” înseamnă măsuri de securitate despre care se poate presupune, în mod rezonabil, că vor reduce la minimum în mod efectiv un risc la adresa securității, prin prevenirea, atenuarea sau evitarea unui incident de securitate;

               11.

               „prevenirea riscului” înseamnă măsuri de securitate despre care se poate presupune, în mod rezonabil, că vor reduce probabilitatea unui incident de securitate;

               12.

               „atenuarea riscului” înseamnă măsuri de securitate despre care se poate presupune, în mod rezonabil, că vor reduce consecința unui incident de securitate;

               13.

               „zonă cu acces restricționat” înseamnă o zonă în care accesul este restricționat prin utilizarea de cititoare de legitimații electronice, încuietori electronice sau alte dispozitive;

               14.

               „active” înseamnă toate bunurile mobile din spațiile Parlamentului;

               15.

               „spații” înseamnă toate incintele Parlamentului, inclusiv clădiri, birouri, săli și alte zone, precum și zonele în care sunt amplasate sistemele informatice și de comunicații în care Parlamentul desfășoară activități permanente sau temporare;

               16.

               „nivel de alertă” înseamnă un set de măsuri de securitate care au drept scop asigurarea unui anumit nivel de protecție proporțional cu amenințările la adresa securității;

               17.

               „măsuri de securitate standard” înseamnă un set de măsuri de securitate aplicate pentru fiecare nivel de alertă și armonizate cu măsurile de securitate aplicabile echivalente în celelalte instituții ale Uniunii la același nivel de alertă;

               18.

               „măsuri de securitate opționale” înseamnă un set de măsuri suplimentare pe care Parlamentul îl poate adopta pentru fiecare nivel de alertă pentru a răspunde într-un mod mai eficient și mai flexibil la riscurile identificate la Parlament.

         Articolul 2
   Scop
   Scopul prezentei decizii este:

               —

               să stabilească cadrul legal privind securitatea în Parlament, inclusiv principiile de bază aplicabile în materie de securitate;

               —

               să stabilească cadrul legal privind siguranța în Parlament; și

               —

               să definească organizarea și responsabilitățile în materie de securitate în cadrul Parlamentului și misiunea autorităților de securitate ale Parlamentului.

         Articolul 3
   Domeniu de aplicare
   (1)   Prezenta decizie se aplică în toate spațiile Parlamentului, atât în interiorul, cât și în afara Uniunii. În cazul în care Parlamentul împarte aceleași spații cu alte instituții, organe, oficii și agenții ale Uniunii, aplicarea prezentei decizii se realizează în consultare cu celelalte instituții, organe, oficii și agenții ale Uniunii.
   (2)   În pofida unor dispoziții specifice cu privire la anumite categorii de personal, prezenta decizie se aplică deputaților, personalului Parlamentului, furnizorilor de servicii și personalului acestora, stagiarilor și oricărei alte persoane care are acces la spațiile Parlamentului.
   (3)   Fără a aduce atingere dreptului intern, prezenta decizie se aplică, în afara spațiilor Parlamentului, membrilor personalului însărcinați de către Parlament cu protecția personală a Președintelui, în măsura în care această protecție este vizată.
   (4)   Prezenta decizie nu se aplică în privința securității cibernetice.
   (5)   Prezenta decizie nu se aplică gestionării și protecției informațiilor confidențiale, cu excepția procedurii de acordare a autorizării de securitate și a anchetelor privind o posibilă încălcare a confidențialității.
   (6)   Prezenta decizie nu se aplică gestionării continuității activității, astfel cum a fost aprobată de Birou la 9 mai 2016.
   (7)   Prezenta decizie nu se aplică în ceea ce privește securitatea deputaților sau a membrilor personalului Parlamentului aflați în misiuni oficiale, cu excepția Președintelui.
   (8)   Prezenta decizie nu se aplică normelor privind legitimațiile de acces în sensul articolului 116a din Regulamentul de procedură al Parlamentului.
   Articolul 4
   Birourile deputaților
   Accesul Direcției Generale Securitate și Siguranță („DG SAFE”) într-un birou alocat unui deputat este limitat la prevenirea incidentelor de securitate și la intervenția în cazul acestora, astfel cum se prevede la articolele 18, 19 și 27-29 din prezenta decizie.
   Articolul 5
   Principii
   (1)   Punerea în aplicare a prezentei decizii trebuie să fie în conformitate cu tratatele, în special cu Carta drepturilor fundamentale și Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, și cu normele aplicabile din legislația națională.
   (2)   Măsurile luate în temeiul prezentei decizii nu aduc atingere competențelor autorităților însărcinate cu aplicarea legii din statele membre, Regulamentului de procedură al Parlamentului, Statutului deputaților în Parlamentul European, precum și articolului 86 și anexei IX din Statutul funcționarilor.
   (3)   În măsura în care prezenta decizie nu prevede o dispoziție specifică, Parlamentul aplică în spațiile și clădirile sale normele de securitate din statul membru în care se află acestea, în special normele de protecție contra incendiilor.
   (4)   Securitatea și siguranța în cadrul Parlamentului se bazează pe principiile legalității, proporționalității, răspunderii și eficienței.
   (5)   Principiul legalității se referă la necesitatea de a menține strict în cadrul juridic punerea în aplicare a prezentei decizii și la necesitatea de a respecta cerințele legale.
   (6)   Orice măsură de securitate la adresa unei persoane fizice este luată în mod deschis, cu excepția cazului în care s-ar putea presupune în mod rezonabil că acest lucru ar compromite efectul măsurii în cauză. Destinatarii unei măsuri de securitate sunt informați în prealabil cu privire la motivele și impactul probabil al măsurii, cu excepția cazului în care se poate presupune, în mod rezonabil, că efectul măsurii va fi afectat de transmiterea acestor informații. În acest caz, informațiile respective sunt transmise destinatarului măsurii de securitate după încetarea riscului care amenință efectul măsurii de securitate.
   (7)   Utilizarea competențelor de către autoritățile de securitate, precum și intensitatea intervenției individuale prin intermediul unei măsuri de securitate sunt proporționale cu riscul la adresa securității.
   Articolul 6
   Organizare
   (1)   În conformitate cu articolul 22 alineatul (5) din Regulamentul de procedură al Parlamentului, Președintele este autoritatea responsabilă cu securitatea în Parlament.
   (2)   DG SAFE, sub autoritatea Secretarului General, asigură securitatea și siguranța, în conformitate cu prezenta decizie, în spațiile Parlamentului. Secretarul General poate emite instrucțiuni adresate directorului general pentru securitate și siguranță care să asigure securitatea și siguranța.
   (3)   Președintele poate încredința personalului punerea în aplicare a instrucțiunilor sale menite să reinstaureze securitatea și ordinea în spațiile Parlamentului într-o situație specifică.
   (4)   În cazul în care un deputat întrerupe buna desfășurare a ședinței plenare, Secretarul General poate cere asistență din partea DG SAFE atunci când se adoptă măsuri, în conformitate cu articolul 165 alineatul (3) din Regulamentul de procedură al Parlamentului.
   (5)   DG SAFE este sprijinită în activitatea sa de către Comitetul director pentru gestionarea securității.
   Articolul 7
   Sarcini ale Direcției Generale Securitate și Siguranță
   (1)   DG SAFE are următoarele obligații:

               —

               să asigure un nivel corespunzător de securitate, siguranță, de ordine și protecție a persoanelor, clădirilor și activelor, prin prevenirea incidentelor de securitate și siguranță în spațiile Parlamentului și asigurarea intervenției în cazul apariției lor;

               —

               să aplice o abordare coerentă și integrată, asigurând niveluri adecvate de protecție a persoanelor, clădirilor și activelor, proporționale cu riscurile identificate;

               —

               să promoveze și să consolideze cultura securității în Parlament, să asigure o securitate eficientă, să îmbunătățească guvernanța în materie de securitate a Parlamentului, să intensifice în continuare rețelele și cooperarea cu autoritățile relevante la nivelul Uniunii, la nivel național și internațional și să îmbunătățească monitorizarea și controlul măsurilor de securitate;

               —

               să organizeze protecția personală a Președintelui;

               —

               să elaboreze o metodologie cuprinzătoare de evaluare a riscurilor, să efectueze analize și evaluări de risc și să recomande Secretarului General măsurile necesare pentru a preveni sau a atenua riscurile asociate cu incidente sau amenințări de securitate identificate, precum și să supravegheze punerea în aplicare a unor astfel de măsuri;

               —

               să fie implicată în contractarea și evaluarea echipamentelor legate de securitate sau a planurilor arhitecturale legate de securitate. Aprobarea finală și autorizarea unor astfel de echipamente și planuri impun consultarea prealabilă a DG SAFE.

         (2)   În cazul în care securitatea birourilor de legătură ale Parlamentului European intră în responsabilitatea altor instituții, organe, oficii sau agenții ale Uniunii sau sunt gestionate de acestea, DG SAFE verifică dacă securitatea asigurată este cel puțin echivalentă cu cea din Parlament.
   (3)   DG SAFE acționează ca punct de contact cu privire la verificările de securitate și la acordarea autorizării de securitate pentru deputați, la cererea acestora, și pentru personalul în cauză, asigurând comunicarea necesară cu autoritățile naționale competente, schimbul de informații cu celelalte instituții ale Uniunii și punerea în aplicare a procedurii interne în ceea ce privește prelucrarea cererilor. Astfel de proceduri trebuie să fie în conformitate cu dispozițiile relevante ale înțelegerilor bilaterale încheiate între Parlament și autoritățile de securitate ale statelor membre și ale acordurilor interinstituționale încheiate între Parlament și alte instituții ale Uniunii.
   (4)   DG SAFE recomandă Secretarului General nivelul de alertă adecvat pentru a anticipa amenințările și incidentele care afectează securitatea în cadrul Parlamentului sau pentru a răspunde la acestea, precum și măsurile necesare pentru gestionarea acestor situații.
   (5)   DG SAFE propune Secretarului General o strategie privind siguranța.
   Articolul 8
   Personalul autorizat
   (1)   Doar personalul împuternicit în mod individual de Secretarul General, care deleagă această competență directorului general pentru securitate și siguranță, poate fi autorizat, în conformitate cu sarcinile lor specifice și pentru perioada în care efectuează astfel de sarcini, cu competența de a adopta una sau mai multe dintre următoarele măsuri:

               (a)

               să poarte și să folosească arme de serviciu;

               (b)

               să desfășoare anchete de securitate;

               (c)

               să desfășoare investigații auxiliare.

         (2)   Ca răspuns la situații specifice și în limitele prevăzute de prezenta decizie și de normele de punere în aplicare, directorul general al Direcției Generale Securitate și Siguranță poate emite instrucțiuni de serviciu ce se aplică tuturor membrilor personalului care efectuează anumite sarcini și identifică măsurile de securitate autorizate.
   Articolul 9
   Îndeplinirea atribuțiilor de către personalul DG SAFE
   (1)   Nu este necesar ca membrii personalului DG SAFE să solicite ordine individuale de la superiorii lor în ceea ce privește alegerea măsurilor de securitate, în cazul în care sunt împiedicați să facă acest lucru din cauza urgenței situației, dacă măsurile respective sunt acoperite de prezenta decizie.
   (2)   Personalul DG SAFE nu trebuie dezavantajat ca urmare a exercitării atribuțiilor sale, cu excepția cazului în care a acționat în afara domeniului de aplicare al mandatului său, al instrucțiunilor de serviciu sau cu încălcarea legii.
   Articolul 10
   Obligația de a respecta și de a coopera
   (1)   Respectarea prezentei decizii și a normelor sale de aplicare, precum și a măsurilor luate de către personalul autorizat în aplicarea acestora este obligatorie.
   (2)   La cerere, toți membrii personalului, inclusiv furnizorii de servicii și personalul acestora, precum și stagiarii, vizitatorii și invitații cooperează cu DG SAFE în punerea în aplicare a misiunii acesteia.
   (3)   Nerespectarea prezentei decizii, a normelor sale de punere în aplicare, precum și a măsurilor luate în vederea aplicării lor poate atrage răspunderea disciplinară, în conformitate cu tratatele, articolele 11 și 166 din Regulamentul de procedură al Parlamentului, Statutul funcționarilor, sancțiunile contractuale sau acțiunile în justiție prevăzute de actele cu putere de lege și normele administrative naționale.
   Articolul 11
   Delegarea de sarcini către o parte contractată
   Securitatea accesorie și sarcinile privind siguranța pe care Parlamentul nu le poate asigura în mod direct din motive juridice, tehnice sau operaționale, pot fi delegate unui terț, în conformitate cu normele și procedurile interne ale Parlamentului. Astfel de sarcini pot include căutări cu câini de specialitate, căutări electronice, servicii de protecție împotriva incendiilor, manipularea materialelor și articolelor periculoase, eliminarea vehiculelor abandonate sau periculoase și furnizarea de asistență de către personalul de securitate extern pentru evenimente specifice, fără a se limita la acestea. Cu toate acestea, astfel de sarcini rămân sub autoritatea exclusivă a Parlamentului.
   CAPITOLUL 2

      NIVELURI DE ALERTĂ

   Articolul 12
   Niveluri de alertă
   (1)   Nivelurile de alertă sunt identificate prin coduri de culoare. ALB corespunde celui mai scăzut nivel de amenințare; GALBEN, PORTOCALIU și ROȘU corespund unor niveluri de amenințare sporită:

               —

               nivelul de alertă „ALB” se aplică atunci când nu s-au identificat amenințări sau incidente specifice care să afecteze securitatea în Parlament;

               —

               nivelul de alertă „GALBEN” se aplică în cazul în care sunt identificate amenințări sau survin incidente care afectează securitatea și care pot avea un efect negativ asupra Parlamentului sau asupra funcționării acestuia;

               —

               nivelul de alertă „PORTOCALIU” se aplică în cazul în care sunt identificate amenințări sau survin incidente care afectează securitatea în Parlament, vizează Parlamentul, funcționarea sau activitățile sale, chiar dacă niciun obiect, țintă sau moment de atac concret nu au fost identificate;

               —

               nivelul de alertă „ROȘU” se aplică în cazul amenințărilor cu un atac iminent, care afectează securitatea și care vizează în mod specific Parlamentul sau funcționarea acestuia.

         (2)   Înainte de adoptarea măsurilor de punere în aplicare, astfel cum sunt menționate la articolul 32 privind nivelurile de alertă, Secretarul General informează verbal Biroul cu privire la măsurile avute în vedere.
   Articolul 13
   Decizia cu privire la nivelul de alertă
   (1)   Președintele, la propunerea Secretarului General, ținând seama de recomandarea DG SAFE, trebuie:

               (a)

               să decidă, în consultare cu alte instituții ale Uniunii cu spații în același stat membru, alte organisme relevante ale Uniunii și statele membre și țările terțe gazdă, nivelurile de alertă și locurile de desfășurare a activității cărora li se aplică;

               (b)

               să decidă, dacă este cazul, care dintre măsurile de securitate opționale ar trebui luate;

               (c)

               să informeze membrii Biroului cu privire la orice decizie luată în temeiul prezentului articol.

         (2)   Sub autoritatea Secretarului General, DG SAFE:

               (a)

               pune în aplicare deciziile privind nivelul de alertă în spațiile Parlamentului;

               (b)

               în caz de urgență, ia deciziile prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b). Directorul general pentru securitate și siguranță, de îndată ce este posibil după luarea măsurilor respective, informează Președintele și Secretarul General despre măsurile și motivele acestora;

               (c)

               monitorizează în permanență amenințările și riscurile la adresa securității cu scopul de a verifica adecvarea nivelului de alertă aplicat.

         (3)   Șefii birourilor de legătură ale Parlamentului sunt responsabili pentru punerea în aplicare a deciziei privind nivelul de alertă în respectivul birou.
   (4)   Șefii birourilor de legătură ale Parlamentului pot lua măsuri de securitate suplimentare în caz de urgență, în conformitate cu prezenta decizie. Secretarul General și directorul general pentru securitate și siguranță sunt informați fără întârziere cu privire la măsurile respective.
   Articolul 14
   Comunicare referitoare la nivelurile de alertă
   (1)   Nivelurile de alertă sunt reprezentate în spațiile publice printr-un sistem de semnalizare bazat pe un cod de culori.
   (2)   La o modificare a nivelului de alertă, Președintele îi informează pe toți deputații și personalul Parlamentului cu privire la măsurile care au un impact asupra activităților Parlamentului. Alte instituții ale Uniunii și autoritățile naționale respective trebuie, de asemenea, să fie informate cu privire la măsurile adoptate.
   CAPITOLUL 3

      PREVENIREA INCIDENTELOR DE SECURITATE

   Articolul 15
   Evaluarea riscurilor
   Pentru a preveni incidentele de securitate, DG SAFE:

               —

               evaluează riscul la adresa securității care este inerent executării funcțiilor particulare ale personalului din Secretariatul General al Parlamentului și riscul la adresa securității persoanelor în interiorul spațiilor Parlamentului;

               —

               în consultare cu direcțiile generale relevante, evaluează riscul la adresa securității spațiilor și activelor Parlamentului;

               —

               pentru securitatea evenimentelor din interiorul și din jurul spațiilor Parlamentului, propune măsuri adecvate Secretarului General sau serviciului în cauză.

         Articolul 16
   Controlul accesului
   (1)   Pentru a preveni incidentele de securitate, DG SAFE poate realiza controale de securitate privind toate persoanele, inclusiv deputați, bunurile și activele înainte de a intra și în timp ce se află în spațiile Parlamentului, și în special:

               —

               verifică identitatea oricărei persoane care dorește să intre sau este deja prezentă în Parlament;

               —

               efectuează verificări ale antecedentelor persoanelor din afara Parlamentului înainte de acordarea accesului acestora la spațiile Parlamentului pentru a stabili dacă acestea prezintă o amenințare la adresa securității.
               În acest scop, DG SAFE poate utiliza, asigurând totodată respectarea legislației în vigoare în domeniul protecției datelor cu caracter personal, orice sursă de informare de care dispune Parlamentul, ținând seama de fiabilitatea acestor surse și de accesul la datele relevante ale Parlamentului cu privire la persoanele vizate;

               —

               inspectează prin mijloace vizuale și tehnice, la ușile de intrare, persoanele, vehiculele, echipamentele și bunurile. Aceste inspecții pot include bagaje personale și articole poștale;

               —

               operează un sistem de control al accesului la spațiile Parlamentului al persoanelor și vehiculelor;

               —

               înregistrează intrarea și ieșirea, din spațiile Parlamentului și zonele cu acces restricționat din spațiile Parlamentului, ale persoanelor, vehiculelor, bunurilor și echipamentelor;

               —

               previne intrarea în spațiile Parlamentului a persoanelor, vehiculelor și bunurilor neautorizate.

         (2)   În caz de nerespectare a măsurilor prevăzute la alineatul (1), accesul la spațiile Parlamentului poate fi refuzat.
   Articolul 17
   Protecția personală
   DG SAFE întreprinde măsuri operaționale adecvate pentru a asigura protecția personală a Președintelui, în coordonare cu Cabinetul Președintelui și Serviciul de protocol al Parlamentului, precum și în colaborare cu autoritățile statului membru sau țării terțe gazdă în cauză. Președintele, în urma unei evaluări a riscurilor de către DG SAFE, poate cere ca alte persoane, inclusiv deputați, să beneficieze de protecție personală în spațiile Parlamentului.
   CAPITOLUL 4

      INTERVENȚIA ÎN CAZUL INCIDENTELOR DE SECURITATE

   Articolul 18
   Suspiciune cu privire la un incident de securitate
   (1)   În cazul unei suspiciuni întemeiate cu privire la un incident de securitate, DG SAFE întreprinde toate măsurile necesare pentru verificare. În cazul unei suspiciuni justificate cu privire la un incident de securitate major, directorul general pentru securitate și siguranță îl informează imediat pe Secretarul General, care, la rândul său, poate, în special, să solicite DG SAFE să inspecteze clădiri și active ale Parlamentului. În îndeplinirea acestei obligații, DG SAFE poate coopera cu autoritățile naționale.
   (2)   DG SAFE informează imediat Secretarul General cu privire la măsurile luate. Dacă sunt vizați deputați, Secretarul General informează Președintele.
   Articolul 19
   Apariția unui incident de securitate
   (1)   În cazul unui incident de securitate, DG SAFE ia toate măsurile necesare pentru a stopa incidentul respectiv în mod eficace. În acest sens, poate lua în special măsuri:

               —

               care vizează o persoană ce prezintă o amenințare la adresa securității, de exemplu, refuzând accesul persoanei respective sau solicitându-i să părăsească spațiile Parlamentului, precum și escortând persoanele din spațiile Parlamentului;

               —

               care vizează obiecte ce prezintă o amenințare la adresa securității, inclusiv confiscarea, înlăturarea, eliminarea și transferul obiectelor respective către autoritățile naționale;

               —

               care sunt necesare pentru protecția imediată a persoanelor prezente în spațiile Parlamentului, în special emiterea de instrucțiuni obligatorii pentru ocupanții clădirii. După luarea acestor măsuri, personalul autorizat își informează de îndată superiorii ierarhici și așteaptă instrucțiuni suplimentare;

               —

               pentru inspectarea spațiilor Parlamentului, inclusiv accesul la birourile deputaților, dacă o astfel de inspecție este necesară pentru a împiedica, întârzia sau pune capăt incidentului de securitate.

         (2)   DG SAFE ia toate măsurile necesare pentru a păstra dovezile legate de incidentele de securitate în Parlament, dacă este necesar în cooperare cu autoritățile naționale.
   (3)   DG SAFE informează imediat Secretarul General cu privire la măsurile luate. Dacă sunt vizați deputați, Secretarul General informează Președintele.
   Articolul 20
   Raportarea incidentelor de securitate
   În cazul unui incident de securitate major sau al unei urgențe, DG SAFE întocmește un raport care rezumă incidentul. Raportul este transmis Secretarului General. Dacă este vizat un deputat, Secretarul General informează Președintele.
   CAPITOLUL 5

      ARME DE SERVICIU

   Articolul 21
   Principii generale
   Deținerea, portul, depozitarea și utilizarea armelor de serviciu trebuie să fie în conformitate cu prezenta decizie, măsurile de punere în aplicare a acesteia și cu dispozițiile relevante ale următoarelor legi:

               —

               legislația națională a statelor membre sau țărilor terțe gazdă pe teritoriul cărora Parlamentul are un loc de desfășurare a activității sau alte spații;

               —

               orice altă legislație națională aplicabilă într-un anumit caz, de exemplu, atunci când personalul de securitate însoțește Președintele în afara statelor membre sau țărilor terțe gazdă;

               —

               dreptul internațional public.

         Articolul 22
   Autorizația de a purta o armă de serviciu
   Numai personalul autorizat și persoanele autorizate în mod excepțional în temeiul articolului 24 pot să poarte și să utilizeze, în timpul serviciului, o armă de serviciu. Cu excepția cazurilor care intră sub incidența articolului 24, armele trebuie să fie arme de serviciu distribuite de Parlament în mod individual și nu pot fi schimbate între colegi, cu excepția situațiilor de urgență.
   Articolul 23
   Deținerea și utilizarea armelor de serviciu
   Personalul autorizat să poarte și să folosească o armă de serviciu poate să utilizeze o astfel de armă numai în caz de legitimă apărare sau pentru a proteja alte persoane împotriva unei amenințări iminente, fie ea reală sau percepută în mod rezonabil ca atare, cu moartea sau vătămarea corporală gravă sau pentru a preveni comiterea unei infracțiuni grave care implică o amenințare serioasă la adresa vieții. Reacția personalului în cauză trebuie să fie proporțională cu necesitatea de a se apăra și de a-i apăra pe alții. Personalul autorizat trebuie să se identifice ca atare și să dea un avertisment clar cu privire la intenția sa de a utiliza arme de serviciu, cu excepția cazului în care acest lucru ar expune chiar personalul în mod nejustificat la risc, ar crea un risc de deces sau de vătămare corporală gravă altor persoane sau ar fi în mod clar inadecvată sau inutilă în raport cu circumstanțele incidentului.
   Articolul 24
   Prezența personalului de securitate extern înarmat în spațiile Parlamentului
   (1)   Șefii de stat și de guvern, precum și reprezentanții instituțiilor Uniunii și organizațiilor internaționale desemnate (2) pot fi însoțiți de doi membri ai personalului de securitate extern înarmat. Președintele, acționând la propunerea Secretarului General și ținând seama de recomandarea DG SAFE, poate autoriza prezența personalului de securitate suplimentar extern înarmat pentru aceste delegații și poate, de asemenea, autoriza ca și alți vizitatori să fie însoțiți de personalul de securitate extern înarmat.
   (2)   Toate cererile pentru desfășurarea personalului de securitate extern înarmat sunt notificate în scris în timp util directorului general al DG SAFE. Înainte de autorizarea desfășurării, DG SAFE comunică respectivului personal de securitate extern înarmat condițiile specifice de desfășurare și regulile de angajare.
   (3)   Secretarul General este informat cu privire la desfășurarea de personal de securitate extern înarmat în spațiile Parlamentului.
   Articolul 25
   Consecințele scoaterii sau folosirii unei arme de serviciuRaportare și asistență
   (1)   Orice membru al personalului care scoate sau folosește o armă de serviciu informează fără întârziere directorul general pentru securitate și siguranță și pregătește un raport scris cu privire la incident. Directorul general pentru securitate și siguranță trebuie să informeze imediat Secretarul General cu privire la incident, care, la rândul lui, îl informează pe Președinte. Secretarul General inițiază imediat o anchetă internă cu privire la incident și informează Președintele cu privire la rezultatul acestei anchete.
   (2)   Secretarul General se asigură că orice membru al personalului care scoate sau folosește o armă de serviciu în cadrul exercitării atribuțiilor sale poate beneficia de asistența medicală necesară sau de sprijin psihologic.
   CAPITOLUL 6

      ASIGURAREA RESPECTĂRII

   Articolul 26
   Asigurarea respectării măsurilor de securitate
   (1)   Dacă este necesar pentru a restabili ordinea în spațiile Parlamentului sau pentru a elimina un incident de securitate, în limitele prevăzute de prezenta decizie și, în special, ale dispozițiilor privind utilizarea armelor de serviciu, forța proporțională poate fi utilizată de către personalul DG SAFE însărcinat cu această obligație pentru a asigura respectarea măsurilor de securitate aplicabile.
   (2)   În îndeplinirea atribuțiilor lor, membrii personalului DG SAFE, în cea mai mare măsură posibilă, folosesc alte mijloace disponibile înainte de a recurge la utilizarea forței și a armelor de serviciu, în conformitate cu prezenta decizie și cu legislația națională aplicabilă.
   (3)   Executarea ordinului unui superior ierarhic de utilizare a forței și a armelor de serviciu care a cauzat decesul sau vătămarea corporală gravă a unei persoane nu poate fi invocată ca apărare în cazul unei proceduri judiciare sau disciplinare, dacă un astfel de ordin este în mod evident ilegal sau constituie o încălcare vădită a standardelor de siguranță, iar membrul personalului în cauză a avut posibilitatea de a refuza executarea acestuia. Superiorii care au dat astfel de ordine ilegale fac obiectul procedurilor disciplinare.
   CAPITOLUL 7

      ANCHETELE DE SECURITATE ȘI INVESTIGAȚIILE AUXILIARE

   Articolul 27
   Anchetele de securitate
   (1)   După notificarea Secretarului General, DG SAFE poate desfășura anchete de securitate, în cadrul investigațiilor incidentelor de securitate, în scopul de a preveni incidente similare în viitor.
   În măsura în care anchetele de securitate privesc deputații, acestea necesită aprobarea prealabilă a Președintelui.
   (2)   Anchetele de securitate pot include numai următoarele măsuri:

               —

               verificări privind fișierele-jurnal de control al accesului și ieșirilor, acoperirea CCTV, înregistrările comunicațiilor și date similare, astfel cum se menționează în Regulamentul (CE) nr. 45/2001, precum și alte surse de informații;

               —

               verificări preliminare;

               —

               luarea de declarații de la orice persoană capabilă să clarifice faptele;

               —

               asigurarea probelor și a locului incidentului;

               —

               efectuarea de măsuri de supraveghere.

         (3)   Personalul autorizat să efectueze anchete de securitate acționează în mod obiectiv și imparțial.
   (4)   DG SAFE raportează Secretarului General cu privire la anchetele de securitate efectuate în cadrul investigațiilor incidentelor de securitate.
   Articolul 28
   Investigațiile auxiliare
   (1)   După notificarea Secretarului General și fără a aduce atingere competențelor sau instrucțiunilor altor servicii competente, DG SAFE poate desfășura investigații auxiliare cerute de organisme interne privind comportamentul persoanelor fizice care pot conduce la proceduri administrative, disciplinare, civile sau penale. Investigațiile auxiliare cerute de organisme externe necesită aprobarea prealabilă a Secretarului General.
   În măsura în care astfel de investigații auxiliare privesc deputații, acestea necesită aprobarea prealabilă a Președintelui.
   (2)   Investigațiile auxiliare pot fi realizate numai la cererea internă sau externă a organismului competent pentru proceduri administrative, disciplinare, civile sau penale, cu excepția cazurilor în care, din cauza caracterului urgent, o astfel de cerere nu a fost încă primită în mod oficial.
   În astfel de cazuri, măsurile luate sunt limitate la asigurarea probelor, documentată în raportul menționat la articolul 29 alineatul (6).
   (3)   Organismul care solicită investigația auxiliară stabilește mandatul, prin definirea obiectivului investigării și măsurile care urmează să fie luate.
   (4)   Prin intermediul unei investigații auxiliare, DG SAFE poate doar:

               —

               să asiste sau să susțină o investigație deschisă de Președinte împotriva unui deputat în temeiul articolului 166 din Regulamentul de procedură al Parlamentului;

               —

               să asiste sau să susțină o investigație inițiată de autoritatea împuternicită să facă numiri pentru a verifica existența unei încălcări de către un membru al personalului sau un fost membru al personalului a obligațiilor prevăzute la articolul 86 din Statutul funcționarilor;

               —

               să asiste sau să susțină o investigație inițiată de ordonatorul de credite delegat competent cu privire la comportamentul furnizorilor de servicii și a personalului acestora cu acces la clădirile, activele sau informațiile gestionate de Parlament;

               —

               să asiste sau să susțină orice investigație cu privire la pierderea sau divulgarea neautorizată a informațiilor clasificate privind Uniunea inițiată de Președinte, în cazul în care o astfel de pierdere sau divulgare neautorizată implică un deputat, sau de Secretarul General, în cazul în care este vizată orice altă persoană, în temeiul articolului 14 din Decizia Biroului din 15 aprilie 2013 referitoare la normele de reglementare a tratamentului informațiilor confidențiale de către Parlamentul European;

               —

               să coopereze cu autoritățile de aplicare a legii din statele membre în derularea investigațiilor lor, inclusiv cu măsuri de contrainformații și de combatere a terorismului;

               —

               să coopereze cu Oficiul European de Luptă Antifraudă în conformitate cu modalitățile practice convenite cu oficiul respectiv;

               —

               să coopereze cu autoritățile statelor membre și țărilor terțe gazdă la efectuarea concretă a investigațiilor lor.

         Articolul 29
   Măsuri de investigare în contextul investigațiilor auxiliare
   (1)   Măsurile de investigare întreprinse de DG SAFE în contextul investigațiilor auxiliare sunt limitate în funcție de mandatul primit și de domeniul de aplicare corespunzător competențelor de investigare ale organismului intern sau extern competent. Organismul competent trebuie, în măsura posibilului, să specifice sarcinile care urmează a fi îndeplinite.
   (2)   În acest sens și în aceste condiții, DG SAFE poate:

               —

               să asigure probele și locul incidentului;

               —

               să solicite asistență din partea oricărui funcționar sau agent al Parlamentului sau a oricărei părți externe contractate de acesta;

               —

               să ia act de declarațiile oricărei persoane capabile să clarifice faptele;

               —

               să aibă acces la orice incintă din spațiile Parlamentului sau loc de desfășurare a activității care nu face obiectul unor reglementări specifice și să efectueze controale la fața locului, inclusiv ale efectelor personale;

               —

               să aibă acces la documentele și informațiile relevante în măsura necesară pentru anchetă.

         (3)   Informațiile transmise sau obținute în cursul investigației auxiliare, indiferent de forma acestora, sunt supuse secretului profesional.
   (4)   Audierile pot fi filmate sau înregistrate, cu condiția ca persoana audiată să fie informată în prealabil și să fie luate toate măsurile necesare și adecvate pentru a asigura confidențialitatea datelor cu caracter personal.
   (5)   Persoanele care fac obiectul unei investigații, sau în cazul în care posibilitatea implicării personale a unor astfel de persoane apare în cursul unei investigații, sunt imediat informate cu privire la investigație. Comunicarea informațiilor respective poate fi amânată în cazul în care ar putea periclita investigația sau în cazuri care implică utilizarea de proceduri de investigare ce țin de competența unei autorități judiciare naționale și de menținerea secretului absolut în scopul investigării.
   (6)   Odată ce o investigație a fost finalizată, DG SAFE prezintă un raport Secretarului General. Raportul respectiv expune faptele și împrejurările în cauză și propune, dacă este cazul, măsurile de securitate și de siguranță care trebuie luate. Constatările referitoare la o anumită persoană nu pot fi stabilite fără a oferi persoanei în cauză posibilitatea de a-și prezenta observațiile referitoare la faptele care o privesc.
   (7)   Secretarul General transmite raportul organismului intern sau extern solicitant. Dacă sunt vizați deputați, Secretarul General transmite o copie a raportului Președintelui.
   CAPITOLUL 8

      DISPOZIȚII FINALE

   Articolul 30
   Legătura cu statele membre și țările terțe gazdă, autoritățile naționale, alte instituții ale Uniunii și organizații internaționale
   Fără a aduce atingere competențelor și responsabilităților altor servicii ale Parlamentului, DG SAFE asigură legătura externă:

               (a)

               cu serviciile de securitate și siguranță din alte instituții, organe, oficii și agenții ale Uniunii cu privire la chestiuni legate de securitatea și siguranța persoanelor, clădirilor și activelor în Parlament;

               (b)

               cu serviciile de securitate, siguranță, de informații și de evaluare a amenințărilor, inclusiv autoritățile naționale de securitate și siguranță din statele membre, țări terțe și din cadrul unor organizații sau instituții internaționale, cu privire la toate chestiunile care afectează securitatea și siguranța în Parlament;

               (c)

               cu poliția, pompierii și alte servicii de urgență cu privire la toate chestiunile obișnuite și urgente care afectează securitatea și siguranța Parlamentului; și

               (d)

               cu serviciile de securitate și siguranță din celelalte instituții, organe, oficii și agenții ale Uniunii, precum și din alte organizații internaționale, în vederea schimbului celor mai bune practici și a promovării coordonării, după caz, inclusiv în domeniul formării personalului său.

         Articolul 31
   Mecanismul pentru tratarea plângerilor pentru deputații în Parlamentul European
   Orice deputat care consideră că prezenta decizie nu i-a fost aplicată în mod corect poate atrage atenția Președintelui în acest sens. Președintele examinează chestiunea și, în cazul în care consideră necesar, ia măsuri adecvate.
   Articolul 32
   Norme de executare
   Secretarul General al Parlamentului European poate adopta normele de punere în aplicare a prezentei decizii.
   Articolul 33
   Abrogare
   Normele în materie de securitate, adoptate prin deciziile Biroului din 1 și 3 octombrie 2001, din 16 decembrie 2002 și din 25 februarie 2004 se abrogă.
   Articolul 34
   Intrare în vigoare și publicare
   Prezenta decizie intră în vigoare la 17 martie 2018.

      (1)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      (2)  Consiliul European, Consiliul de Miniștri al UE, Comisia Europeană, Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), Banca Centrală Europeană, NATO, FMI, ONU, Banca Mondială, OMC.


title: Decizia (UE) 2018/319 a Consiliului din 27 februarie 2018 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 26-a sesiuni a Comitetului de revizuire al Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare în legătură cu anumite modificări la Convenția privind transporturile internaționale feroviare și la apendicele acesteia

text:
               5.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 62/10

         DECIZIA (UE) 2018/319 A CONSILIULUI
   din 27 februarie 2018
   de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 26-a sesiuni a Comitetului de revizuire al Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare în legătură cu anumite modificări la Convenția privind transporturile internaționale feroviare și la apendicele acesteia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea a aderat la Convenția privind transporturile internaționale feroviare din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumită în continuare „Convenția COTIF”), în conformitate cu Decizia 2013/103/UE a Consiliului (1).

               (2)

               Convenția COTIF este aplicată de toate statele membre, cu excepția Ciprului și a Maltei.

               (3)

               Comitetul de revizuire al Organizației Interguvernamentale pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF) (denumit în continuare „Comitetul de revizuire”) a fost instituit în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) litera (c) din Convenția COTIF. În cadrul celei de a 26-a sesiuni, care este programată să aibă loc în perioada 27 februarie-1 martie 2018, Comitetul de revizuire urmează să decidă cu privire la anumite modificări ale Convenției COTIF, precum și a unor apendice ale acesteia, și anume apendicele E (Reguli uniforme privind contractele de utilizare a infrastructurii în traficul feroviar internațional – CUI), F (Reguli uniforme privind validarea standardelor tehnice și adoptarea de specificații tehnice uniforme aplicabile materialului feroviar destinat a fi utilizat în traficul internațional – APTU) și G (Reguli uniforme privind admiterea din punct de vedere tehnic a materialului feroviar utilizat în traficul internațional – ATMF).

               (4)

               Cu ocazia celei de a 26-a sesiuni, Comitetul de revizuire trebuie, de asemenea, să decidă în legătură cu adoptarea unui nou apendice H privind exploatarea în condiții de siguranță a trenurilor în traficul internațional.

               (5)

               Prin modificările regulamentului de procedură al Comitetului de revizuire se urmărește actualizarea anumitor dispoziții ca urmare a aderării Uniunii la Convenția COTIF în 2011, în special în ceea ce privește dispozițiile care reglementează dreptul de vot al organizațiilor regionale și stabilirea cvorumului.

               (6)

               Modificările la Convenția COTIF vizează ameliorarea și simplificarea procedurii de revizuire a Convenției COTIF în vederea unei puneri în aplicare coerente și rapide a modificărilor la Convenția COTIF și la apendicele sale, cu scopul de a preveni efectele adverse ale actualei proceduri îndelungate de revizuire, inclusiv riscul unei nealinieri interne între modificările adoptate de Comitetul de revizuire și cele adoptate de adunarea generală a OTIF, precum și efectele adverse ale unei nealinieri externe, în special în raport cu dreptul Uniunii.

               (7)

               Modificările la apendicele E (CUI) vizează clarificarea domeniului de aplicare al regulilor uniforme CUI în vederea unei aplicări mai sistematice a regulilor respective în scopul preconizat al acestora, adică în traficul feroviar internațional, precum, de exemplu, în coridoarele pentru transportul de mărfuri sau în trenurile internaționale de călători.

               (8)

               Modificările la apendicele F (APTU) și G (ATMF) vizează realizarea armonizării între regulile OTIF și normele Uniunii, în special după adoptarea celui de al patrulea pachet feroviar de către Uniune în 2016.

               (9)

               Noul apendice H este destinat să îmbunătățească interoperabilitatea dincolo de granițele Uniunii pe baza conceptului de criterii armonizate pentru emiterea de către autoritățile de stat a certificatelor de siguranță pentru întreprinderile feroviare, ca dovadă a faptului că acestea sunt în măsură să exploateze trenurile în condiții de siguranță în statul respectiv.

               (10)

               Majoritatea modificărilor propuse sunt conforme cu dreptul și cu obiectivele strategice ale Uniunii Europene și, prin urmare, ar trebui susținute de către Uniune. Unele modificări necesită mai multe dezbateri în cadrul Uniunii și ar trebui să fie respinse la cea de-a 26-a reuniune a Comitetului de revizuire.

               (11)

               Poziția Uniunii în cadrul celei de a 26-a sesiuni a Comitetului de revizuire ar trebui să se bazeze pe textul atașat la prezenta decizie,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul celei de a 26-a sesiuni a Comitetului de revizuire instituit prin Convenția privind transporturile internaționale feroviare din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999, se bazează pe textul atașat la prezenta decizie.
   (2)   Reprezentanții Uniunii pot accepta, în cadrul Comitetului de revizuire, modificări minore ale documentelor specificate în textul atașat la prezenta decizie, fără a fi necesară o altă decizie a Consiliului.
   Articolul 2
   După adoptare, decizia Comitetului de revizuire se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 27 februarie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Decizia 2013/103/UE a Consiliului din 16 iunie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (JO L 51, 23.2.2013, p. 1).

      ANEXĂ
      1.   INTRODUCERE
      Secretariatul General (SG) al OTIF a convocat a 26-a sesiune a Comitetului de revizuire al COTIF99 la Berna, Elveția, în perioada 27 februarie-1 martie 2018. Documentele privind punctele de pe ordinea de zi sunt disponibile pe site-ul web al OTIF, la următoarea adresă: http://otif.org/en/?page_id=126.
      2.   OBSERVAȚII PRIVIND PUNCTELE DE PE ORDINEA DE ZI

         Punctul 1 de pe ordinea de zi – Deschiderea reuniunii și stabilirea cvorumului

         Document(e): nu există

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: n/a

         Poziția: nu există

         Punctul 2 de pe ordinea de zi – Alegerea președintelui și a vicepreședintelui

         Document(e): nu există

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

         Poziția: nu există

         Punctul 3 de pe ordinea de zi – Adoptarea ordinii de zi

         Document(e): LAW-17125-CR 26/3.1

         Competență: Uniunea (partajată și exclusivă)

         Exercitarea drepturilor de vot: Uniunea

         Poziția: în favoarea adoptării proiectului de ordine de zi

         Punctul 4 de pe ordinea de zi – Modificarea Regulamentului de procedură

         Document(e): LAW-17125-CR 26/4

         Competență: Uniunea (partajată și exclusivă)

         Exercitarea drepturilor de vot: Uniunea

         Poziția: de susținere a proiectelor de modificări propuse la Regulamentul de procedură al Comitetului de revizuire al OTIF, cu excepția următoarelor puncte:

                  a.

                  articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul de procedură ar trebui să prevadă că „termenul este de 12 săptămâni dacă documentul este prezentat în toate cele trei limbi de lucru.” și

                  b.

                  modificarea articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul de procedură privind votul în absența versiunilor lingvistice este respinsă.

            Versiunea actuală a Regulamentului de procedură al Comitetului de revizuire este anterioară aderării Uniunii la Convenția COTIF; din acest motiv, anumite dispoziții sunt caduce și necesită actualizare. În special, dispozițiile care reglementează drepturile de vot ale Uniunii și stabilirea cvorumului (articolele 4, 20 și 21) trebuie să fie modificate pentru a fi conforme cu articolul 38 din COTIF și cu acordul UE-OTIF.

         Punctul 5 de pe ordinea de zi – Revizuirea parțială a Convenției de bază: modificarea procedurii de revizuire a COTIF

         Document(e): LAW-17126-CR 26/5

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

         Poziția: de susținere a adoptării propunerii de revizuire a articolului 34 din Convenție pentru a oferi o perioadă fixă de timp (de 36 de luni) pentru intrarea în vigoare a modificărilor la apendice adoptate de adunarea generală, inclusiv o clauză de flexibilitate pentru a extinde acest termen de la caz la caz, în situația în care se decide astfel de către adunarea generală cu majoritatea prevăzută la articolul 14 § 6 din COTIF.
      Propunerea vizează ameliorarea și simplificarea procedurii de revizuire a Convenției COTIF în vederea unei puneri în aplicare coerente și rapide a modificărilor la Convenție și la apendicele sale, cu scopul de a preveni efectele adverse ale actualei proceduri îndelungate de revizuire, inclusiv riscul unei nealinieri interne între modificările adoptate de Comitetul de revizuire și cele adoptate de adunarea generală, precum și efectele adverse ale unei nealinieri externe, în special în raport cu dreptul Uniunii. Recomandarea din partea secretariatului OTIF a reflectat viziunea predominantă din cadrul grupului de lucru relevant care a tratat această chestiune; s-a stabilit că membrii OTIF ar trebui să poată transpune modificările adoptate, inclusiv prin proceduri parlamentare, într-un termen de trei ani. Propunerea pare necesară pentru a susține funcționarea eficientă și dezvoltarea OTIF.

         Punctul 6 de pe ordinea de zi – Revizuirea parțială a RU CIM – Raportul secretarului general

         Document(e): LAW-17126-CR 26/6

         Competență: Uniunea (partajată și exclusivă)

         Exercitarea drepturilor de vot: Uniunea (în caz că se trece la vot)

         Poziția: se ia act de raportul Secretarului General, se oferă unele informații privind activitățile în curs de desfășurare și evoluțiile relevante, se încurajează în continuare lucrările privind evaluarea interfețelor între normele administrative vamale și cele privind transporturile feroviare, se susține instituirea unui grup de lucru format din juriști sau a unor mecanisme de coordonare alternative în cadrul organismelor OTIF existente privind aspectele vamale și digitalizarea documentelor de transport de mărfuri.

         Punctul 7 de pe ordinea de zi – Revizuirea parțială a RU CUI

         Document(e): LAW-17128-CR 26/7.1; LAW-17129-CR 26/7.2

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

         Poziția: de susținere a propunerilor de modificări la articolul 1 § 1 și 2, la articolul 3 [noua literă (aa) și modificările la literele (b) (c) și (g)], la articolul 5 § 1, la articolul 5a § 1 și 2, la articolul 7 § 2, la articolul 8 § 1 și 2, la articolul 9 § 1 și la articolul 10 § 3 din CUI, precum și a cererii secretarului general de a supune spre decizie adunării generale modificările la RU CUI.
      Principala modificare substanțială vizează clarificarea domeniului de aplicare al RU CUI prin introducerea în articolul 3 a definiției „traficului feroviar internațional” cu sensul de „trafic care necesită utilizarea unei trase internaționale sau a mai multor trase naționale succesive situate în cel puțin două state și coordonate de administratorii de infrastructură în cauză” și prin modificarea în consecință a articolului 1 (Domeniu de aplicare), menținând totodată legătura cu RU CIV și CIM.
      Obiectivul este de a asigura o aplicare mai sistematică a RU CUI în scopul preconizat, adică în traficul feroviar internațional. Proiectul de modificare, astfel cum a fost propus Comitetului de revizuire, corespunde textului de compromis al grupului de lucru ad-hoc din cadrul OTIF, care s-a întrunit la 10 decembrie 2014, la 8 iulie 2015, la 24 noiembrie 2015 și la 31 mai 2016. Comisia și-a adus contribuția la rezultatul obținut, care, în conformitate cu domeniul de aplicare și obiectivele Convenției COTIF, adică transportul internațional, confirmă aplicarea RU CUI în traficul internațional feroviar, astfel cum este explicat în noua definiție.
      Comisia a estimat că proiectele de modificări la articolele 1 și 3, astfel cum au fost propuse de secretariatul OTIF, sunt în concordanță cu definițiile și dispozițiile din acquis-ul Uniunii în ceea ce privește gestionarea infrastructurii feroviare și coordonarea între administratorii de infrastructură [de exemplu, articolele 40, 43 și 46 din Directiva 2012/34/UE (reformare)].
      În ceea ce privește proiectul de modificare propus de secretariatul OTIF la articolul 8 (responsabilitatea administratorului), Comisia constată că acesta este în mod esențial de natură editorială și nu afectează domeniul de aplicare sau conținutul dispoziției. Proiectele de modificări propuse la articolul 9, precum și la articolele 3, 5, 5a, 7 și 10 sunt de natură strict editorială.

         Punctul 8 de pe ordinea de zi – Noul apendice H cu privire la exploatarea în condiții de siguranță a trenurilor în traficul internațional

         Document(e): LAW-17130-CR26/8/9/10; LAW-17131-CR26/8.1; LAW-17132-CR 26/8.2

         Competență: Uniunea (exclusivă)

         Exercitarea drepturilor de vot: Uniunea

         Poziția:

      de susținere (LAW-17131-CR26/8.1) a includerii spre decizie în adunarea generală a noului apendice H la COTIF cu privire la exploatarea în condiții de siguranță a trenurilor în traficul internațional, sub rezerva acceptării următoarelor modificări (eliminările se marchează prin caractere barate; adăugările, dacă este cazul, se marchează prin caractere subliniate):

                  —

                  La articolul 2 litera (b): A se înlocui „autoritate de certificare” cu „autoritate de certificare a siguranței”. Înlocuirea ar trebui aplicată în mod consecvent în tot textul. În limba germană: „Sicherheitsbescheinigungsbehörde” în loc de „Zertifizierungsbehörde”. În limba franceză: „autorité de certification de sécurité” în loc de „autorité de certification”.

                  —

                  Articolul 4 alineatul (1): A se adăuga teza „Autoritatea de certificare a siguranței și Autoritatea de supraveghere menționate la articolul 6 alineatul (1) pot fi două entități separate sau pot fi incluse în aceeași organizație.”

                  —

                  Articolul 6 alineatul (1): A se adăuga teza „Autoritatea de supraveghere și Autoritatea de certificare a siguranței menționate la articolul 4 alineatul (1) pot fi două entități separate sau pot fi incluse în aceeași organizație.”

                  —

                  La articolul 8 alineatul (3): A se modifica textul pentru a avea următoarea formulare: „Pentru a pune în aplicare cerințele acestor reguli uniforme în mod armonizat, anexele la aceste RU includ:

                     […]

                                 […]a)

                                 O metodă de siguranță comună pentru cerințele sistemului de management al siguranței care trebuie aplicată de autoritățile de certificare de siguranță la eliberarea certificatelor de siguranță, precum și de întreprinderile feroviare și administratorii de infrastructură la elaborarea, punerea în aplicare, întreținerea și îmbunătățirea sistemelor lor de management al siguranței;

                                 […]b)

                                 O metodă de siguranță comună privind monitorizarea care trebuie aplicată de întreprinderile feroviare […], de administratorii de infrastructură și de entitățile responsabile cu întreținerea;

                                    (c)

                                    Legăturile necesare cu metoda de siguranță comună privind evaluarea și aprecierea riscurilor care trebuie aplicată de întreprinderile feroviare, de administratorii de infrastructură și de entitățile responsabile cu întreținerea atunci când se operează orice modificare tehnică, operațională sau organizațională a sistemului feroviar;

                                 (d)

                                 O metodă de siguranță comună privind supravegherea, care trebuie aplicată de autoritățile de supraveghere.”

                  —

                  La articolul 2 litera (f), ameliorare editorială, aliniere la terminologia Uniunii (versiunea în limba germană): „«Eisenbahnsystem» das Schienennetz in jedem Vertragsstaat, bestehend aus […]Strecken, Bahnhöfen, Drehscheiben und Terminals”.

                  —

                  La articolul 7 alineatul (4), ameliorare editorială (versiunea în limba germană): „Die am Betrieb von Zügen im internationalen Verkehr beteiligten Infrastrukturbetreiber und Eisenbahnunternehmen haben […]ein Sicherheitsmanagementsystem einzurichten und dessen korrekte Anwendung in Übereinstimmung mit diesen Einheitlichen Rechtsvorschriften zu kontrollieren.”

            Acceptarea cererii secretarului general de a modifica raportul explicativ în sprijinul noului apendice H și de a-l supune spre aprobare adunării generale.
      Susținerea documentului (LAW-17131-CR26/8.2), în scopul includerii noului apendice H în COTIF, modificările articolelor 2, 6, 20, 33 și 35 din COTIF și acceptarea cererii secretarului general de a le prezenta spre decizie adunării generale.
      Proiectul noului apendice H prevede dispoziții de reglementare a exploatării în condiții de siguranță a trenurilor în traficul internațional cu obiectivul de a armoniza COTIF cu acquis-ul Uniunii și de a susține interoperabilitatea dincolo de granițele Uniunii Europene. Textul propus este în deplină concordanță cu dispozițiile noii Directive (UE) 2016/798 privind siguranța feroviară, precum și cu cele ale legislației secundare aferente, cu excepția unor aspecte minore care ar trebui să fie abordate în conformitate cu propunerile de mai sus. După cum s-a arătat, este, de asemenea, necesar să se modifice anumite dispoziții din Convenția COTIF în scopul includerii noului apendice H.

         Punctul 9 de pe ordinea de zi – Revizuirea parțială a RU ATMF

         Document(e): LAW-17130-CR26/8/9/10; LAW-17133-CR26/9; LAW-17134-CR26/09-10

         Competență: Uniunea (exclusivă)

         Exercitarea drepturilor de vot: Uniunea

         Poziția: de susținere a revizuirii parțiale a RU AFTM, conform propunerii secretariatului OTIF, sub rezerva acceptării următoarelor modificări (eliminările se marchează prin caractere barate; adăugările, dacă este cazul, se marchează prin caractere subliniate):

                  —

                  La articolul 7 alineatul (1a), a se modifica textul pentru a avea următoarea formulare: „Vehiculele sunt în concordanță cu UTP (uniform technical prescriptions – specificațiile tehnice uniforme) aplicabile în momentul cererii de admitere, actualizare sau reînnoire, sunt în conformitate cu aceste reguli uniforme și țin cont de strategia de migrare pentru aplicarea UTP, astfel cum este prevăzută la articolul 8 alineatul (2a) și la articolul 8 alineatul (4) litera (f) din APTU, și de posibilitățile de derogare prevăzute la articolul 7a din ATMF; această concordanță este menținută în permanență pe întreaga durată de utilizare a vehiculului.

                  —

                     CTE ia în considerare necesitatea de a elabora o anexă la aceste reguli uniforme incluzând dispoziții care să permită solicitanților să obțină securitate juridică sporită cu privire la specificațiile care trebuie să fie aplicate, chiar înainte de a depune cererea de admitere, actualizare sau reînnoire a vehiculelor.”

                  —

                  La articolul 2 litera (w), a se modifica definiția și utilizarea termenului de „vehicule” în mod coerent pe parcursul întregului text (în toate limbile). Definiția ar trebui să aibă următoarea formulare: „«vehicule» înseamnă un vehicul feroviar capabil să circule pe propriile roți pe linii de cale ferată cu sau fără tracțiune.” Termenul „vehicul(e)” ar trebui folosit pe parcursul întregului text, și nu termenul „vehicul(e) feroviar(e)”, care apare în unele locuri.

                  —

                  La articolul 5, ameliorare editorială (versiunea în limba germană): a se înlocui „Notifikation” cu „Notifizierung” în „Jeder Vertragsstaat hat durch […]Notifizierung […].” și în continuare „Die […]Notifizierungen können durch regionale Organisationen, die dem COTIF beigetreten sind, im Namen von Vertragsstaaten, die Mitglied der betreffenden Organisation sind, vorgenommen werden.”

                  —

                  La articolul 10, ameliorare editorială (versiunea în limba germană): a se înlocui „Verzeichnis” cu „Dossier” în „Wenn eine neue Betriebszulassung erforderlich ist, hat der Antragsteller dem betreffenden Vertragsstaat ein das Vorhaben beschreibendes […]Dossier zu übersenden.” și mai departe în „Der Vertragsstaat hat seine Entscheidung spätestens vier Monate nach der Vorlage des voll-ständigen […]Dossiers durch den Antragsteller zu treffen”.

                  —

                  La articolul 13 alineatul (1) litera (a), ameliorare editorială (versiunile în limbile engleză și germană): a se înlocui CTE cu numele complet al comitetului în „comply with the specifications adopted by the […]Committee of Technical Experts;” și în „mit den vom […]Fachausschuss für technische Fragen angenommenen Spezifikationen übereinstimmen;”.

                  —

                  A se adăuga următorul articol 14: „Articolul 14 – Anexe și recomandări

                              § 1

                              Comitetul de experți tehnici decide dacă este necesar să adopte o anexă sau o dispoziție de modificare a unei anexe în conformitate cu procedura prevăzută la articolele 16 și 20 și la articolul 33 § 6 din Convenție. Deciziile intră în vigoare în conformitate cu articolul 35 §§ 3 și 4 din Convenție.

                              § 2

                              O cerere pentru adoptarea unei anexe sau o dispoziție de modificare a unei anexe poate fi făcută de: a) orice stat contractant; b) orice organizație regională astfel cum se definește la articolul 2 litera (x) din ATMF; c) orice asociație internațională reprezentativă pentru ai cărei membri existența anexei este indispensabilă în exercitarea activității lor din motive de siguranță și economie.

                              § 3

                              Pregătirea anexelor este responsabilitatea Comitetului de experți tehnici asistat de grupuri de lucru adecvate și de Secretarul General pe baza cererilor depuse în conformitate cu § 2.

                              § 4

                              Comitetul de experți tehnici poate recomanda metodele și practicile referitoare la admiterea din punct de vedere tehnic a materialului feroviar utilizat în traficul internațional.”

            Dispozițiile RU ATMF sunt compatibile cu dispozițiile din Directiva de interoperabilitate 2008/57/CE a Uniunii Europene și cu o parte din Directiva de siguranță 2009/49/CE. Odată cu adoptarea celui de-al patrulea pachet feroviar, Uniunea a modificat mai multe dispoziții ale acestui acquis. Pe baza unei analize efectuate de Comisie, secretariatul OTIF și grupul de lucru relevant au pregătit modificările cu privire la articolele 2, 3a, 5, 6, 7, 10, 10b, 11 și 13 din RU ATMF. Aceste modificări sunt necesare în scopul armonizării unei părți a terminologiei cu noile dispoziții ale UE și pentru a se ține seama de anumite modificări procedurale în UE, în special de faptul că Agenția UE pentru Căi Ferate va deține competența de a emite autorizații pentru vehicule. Principiul de bază al ATMF nu face obiectul modificărilor propuse.

         Punctul 10 de pe ordinea de zi – Revizuirea parțială a RU APTU

         Document(e): LAW-17130-CR26/8/10/10; LAW-17135-CR26/9; LAW-17134-CR26/09-10

         Competență: Uniunea (exclusivă)

         Exercitarea drepturilor de vot: Uniunea

         Poziția: de susținere a adoptării modificărilor la articolul 8 din apendicele F la COTIF și aprobarea modificărilor la raportul explicativ relevant.
      Dispozițiile RU ATMF sunt compatibile cu dispozițiile din Directiva 2008/57/CE privind interoperabilitatea, în special cu cele privind conținutul specificațiilor tehnice uniforme (UTP - uniform technical prescriptions) și echivalența acestora cu specificațiile tehnice de interoperabilitate (TSI) ale Uniunii Europene. Odată cu adoptarea celui de-al patrulea pachet feroviar și, în special, odată cu reformarea Directivei(UE) 2016/797 privind interoperabilitatea, Uniunea a modificat mai multe prevederi ale acestui acquis. Pe baza analizei efectuate de Comisia Europeană, secretariatul OTIF și grupul de lucru au pregătit modificările la RU APTU în vederea asigurării unei armonizări continue cu dreptul Uniunii. Modificările se referă la articolul 8 din RU APTU și constau în adăugarea a două secțiuni în conținutul UTP echivalente cu TSI ale UE. Aceste modificări sunt necesare pentru a garanta faptul că viitoarele TSI ale Uniunii Europene și UTP ale COTIF au un conținut echivalent. Principiul de bază al APTU nu face obiectul modificărilor propuse.

         Punctul 11 de pe ordinea de zi – Discuție generală privind necesitatea de a armoniza condițiile de acces

         Document(e): LAW-17130-CR26/11

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: n/a

         Poziția: nu există

         Punctul 12 de pe ordinea de zi – Diverse

         Document(e): LAW-17130-CR26/12

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

         Poziția: de a nu se opune înființării unui grup de lucru format din juriști pentru a asista și facilita funcționarea organismelor existente ale OTIF în domeniul juridic și pentru a asigura administrarea eficientă a Convenției.

         Punctul 13 de pe ordinea de zi – Revizuirea parțială a RU CUV

         Document(e): LAW-17144-CR 26/13 (Propunere transmisă de Elveția)

         Competență: Uniunea (partajată)

         Exercitarea drepturilor de vot: statele membre

         Poziția: de a se opune propunerii de a lua în considerare modificarea articolului 7 din RU CUV depusă de Elveția.
      Articolul 7 alineatul (1) din RU CUV tratează responsabilitatea deținătorului vehiculului și a utilizatorului vehiculului (întreprinderi feroviare) în caz de daune cauzate de vehicul și care își au originea într-un defect al vehiculului. Proiectul de modificare propus adaugă un nou criteriu pentru a furniza dovada responsabilității deținătorului pentru daunele provocate de un defect al vehiculului. În temeiul actualului articol 7 din RU CUV, dacă este aplicat de părțile contractante, titularul vehiculului este răspunzător numai în cazul în care se dovedește că daunele cauzate de vehicul provin dintr-o defecțiune pentru care acesta este responsabil. Propunerea de modificare pare să adauge un al doilea criteriu care ar consta în faptul că titularul trebuie să dovedească că nu este responsabil pentru defectul care se află la originea daunelor.
      La actualul articol 7 alineatul (2) din CUV se precizează că „părțile la contract pot conveni asupra unor dispoziții de derogare de la alineatul (1)”. Pe această bază, societățile din sector au negociat între 2013 și 2016, rezultând un acord aprobat de 600 de societăți feroviare care permite modificările necesare la contractul general unic de utilizare a vagoanelor (GCU - General Contract of Use) pentru o mai bună clarificare a responsabilităților proprietarilor de vagoane. Acordul semnat a introdus un nou articol 27 în GCU în legătură cu principiul răspunderii în cazul daunelor provocate de un vagon, în vederea obținerii unui echilibru mai bun și pentru a oferi mai multă claritate pentru întregul sector în cazul daunelor provocate de un vagon. Prin noul articol este introdusă noțiunea de „prezumție de vinovăție” care permite angajarea răspunderii deținătorului pentru o defecțiune a vehiculului cauzată de o încălcare a obligațiilor sale legate de întreținere. Această modificare a fost aplicabilă de la 1 ianuarie 2017. Astăzi, majoritatea deținătorilor și a întreprinderilor feroviare care își desfășoară activitatea în Uniune aplică GCU. Din aceste motive, propunerea Elveției nu este necesară, deoarece acordurile încheiate de societățile din acest sector sunt suficiente pentru a defini în mod clar responsabilitățile deținătorului și ale societăților feroviare în cazul unor daune provocate de un vehicul din cadrul unui contract de vânzare-cumpărare. Nu există indicii că prin acest acord nu se reușește găsirea unui echilibru adecvat între interesele părților respective. Prin urmare, propunerea Elveției nu oferă o justificare solidă, rațională și suficientă pentru modificările propuse.


               6.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/154

         P8_TA(2016)0245
   Numirea unui membru al Curții de Conturi – Rimantas Šadžius
   Decizia Parlamentului European din 7 iunie 2016 privind numirea lui Rimantas Šadžius ca membru al Curții de Conturi (C8-0126/2016 – 2016/0805(NLE))
   (Procedura de consultare)
   (2018/C 086/28)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere articolul 286 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în temeiul căruia a fost consultat de către Consiliu (C8-0126/2016),

               —

               având în vedere articolul 121 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A8-0183/2016),

               A.

               întrucât Comisia pentru control bugetar a Parlamentului a evaluat calificările candidatului propus, ținând seama în special de condițiile prevăzute la articolul 286 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               B.

               întrucât, în cadrul reuniunii sale din 23 mai 2016, Comisia pentru control bugetar l-a audiat pe candidatul propus de Consiliu ca membru al Curții de Conturi;

               1.

               emite un aviz favorabil privind propunerea Consiliului de numire a lui Rimantas Šadžius ca membru al Curții de Conturi;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului și, spre informare, Curții de Conturi, precum și celorlalte instituții ale Uniunii Europene și instituțiilor de control din statele membre.


title: Decizia (UE, Euratom) 2018/335 a reprezentanților guvernelor statelor membre din 28 februarie 2018 privind numirea unor judecători și a unor avocați generali în cadrul Curții de Justiție

text:
               7.3.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 64/1

         DECIZIA (UE, Euratom) 2018/335 A REPREZENTANȚILOR GUVERNELOR STATELOR MEMBRE
   din 28 februarie 2018
   privind numirea unor judecători și a unor avocați generali în cadrul Curții de Justiție
   REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 19,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 253 și 255,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Mandatele a 14 judecători și a cinci avocați generali ai Curții de Justiție urmează să expire la 6 octombrie 2018. Este oportună efectuarea unor numiri pentru ocuparea acestor posturi pentru perioada cuprinsă între 7 octombrie 2018 și 6 octombrie 2024.

               (2)

               Candidaturile domnului Alexander ARABADJIEV, domnului Jean-Claude BONICHOT, domnului Thomas VON DANWITZ, domnului Carl Gustav FERNLUND, domnului Egils LEVITS, domnului Constantinos LYCOURGOS, domnului Jiří MALENOVSKÝ și doamnei Alexandra PRECHAL au fost propuse pentru reînnoirea mandatelor lor de judecători ai Curții de Justiție. Candidaturile domnului Yves BOT și domnului Maciej SZPUNAR au fost propuse pentru reînnoirea mandatelor lor de avocați generali ai Curții de Justiție. În plus, a fost propusă candidatura doamnei Lucia Serena ROSSI pentru postul de judecător în cadrul Curții de Justiție și cea a domnului Giovanni PITRUZZELLA pentru postul de avocat general în cadrul Curții de Justiție.

               (3)

               Comitetul instituit în temeiul articolului 255 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a emis un aviz cu privire la capacitatea acestor candidați de a exercita funcția de judecător sau de avocat general în cadrul Curții de Justiție,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Sunt numiți judecători în cadrul Curții de Justiție pentru perioada cuprinsă între 7 octombrie 2018 și 6 octombrie 2024:

               —

               domnul Alexander ARABADJIEV;

               —

               domnul Jean-Claude BONICHOT;

               —

               domnul Thomas VON DANWITZ;

               —

               domnul Carl Gustav FERNLUND;

               —

               domnul Egils LEVITS;

               —

               domnul Constantinos LYCOURGOS;

               —

               domnul Jiří MALENOVSKÝ;

               —

               doamna Alexandra PRECHAL;

               —

               doamna Lucia Serena ROSSI.

         Articolul 2
   Sunt numiți avocați generali în cadrul Curții de Justiție pentru perioada cuprinsă între 7 octombrie 2018 și 6 octombrie 2024:

               —

               domnul Yves BOT;

               —

               domnul Giovanni PITRUZZELLA;

               —

               domnul Maciej SZPUNAR.

         Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 28 februarie 2018.

            Președintele

         D. TZANTCHEV