title: 2007/708/CE: Decizia Comisiei din 31 octombrie 2007 de modificare a listei cu experții numiți ca membri ai comitetelor științifice în domeniul siguranței consumatorilor, sănătății publice și mediului, precum și de prelungire a mandatului acestora

text:
               1.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 287/25

      DECIZIA COMISIEI

   din 31 octombrie 2007
   de modificare a listei cu experții numiți ca membri ai comitetelor științifice în domeniul siguranței consumatorilor, sănătății publice și mediului, precum și de prelungire a mandatului acestora
   (2007/708/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 152 și 153,
   având în vedere Decizia 2004/210/CE a Comisiei din 3 martie 2004 de instituire a comitetelor științifice în domeniul siguranței consumatorilor, sănătății publice și mediului (1), în special articolul 3 și articolul 7 alineatul (1) primul paragraf,
   întrucât:

               (1)

               Decizia 2004/210/CE prevede înființarea Comitetului științific pentru produse destinate consumatorilor (denumit în continuare „CSPC”), a Comitetului științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (denumit în continuare „CSRSM”) și a Comitetului științific pentru riscuri sanitare emergente și noi (denumit în continuare „CSRSEN”) (denumite în continuare „comitete științifice”). În temeiul articolului 3 alineatul (4) din decizia menționată, Comisia numește membrii acestor comitete științifice.

               (2)

               Conform articolului 7 alineatul (1) din decizia menționată, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2007/263/CE a Comisiei, mandatul membrilor comitetelor științifice este limitat la trei ani și la trei mandate consecutive. Cu toate acestea, Comisia poate, în cazuri excepționale, să prelungească mandatele membrilor acestor comitete pentru o perioadă care nu depășește 18 luni, în vederea asigurării continuității expertizei.

               (3)

               Decizia C(2004) 2788 cu privire la numirea membrilor celor trei comitete științifice înființate prin Decizia 2004/210/CE prevede că experții enumerați în anexa I la decizia menționată sunt numiți ca membri ai celor trei comitete științifice înființate prin Decizia 2004/210/CE.

               (4)

               Mandatul membrilor actuali ai comitetelor științifice expiră în iulie 2007. Cu toate acestea, compoziția comitetelor științifice trebuie modificată pentru a lua în considerare intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (2). În plus, pentru a oferi Comisiei posibilitatea pregătirii corespunzătoare a activității de examinare a furnizării de consultanță științifică, în perspectiva sarcinilor viitoare ale comitetelor științifice, fără întreruperea continuității consultanței științifice în perioada de tranziție până la înființarea Agenției Europene pentru Produse Chimice, mandatul membrilor ar trebui prelungit până la 31 decembrie 2008.

               (5)

               Comisia ar trebui, prin urmare, să numească membrii comitetelor științifice pentru perioada care se încheie la 31 decembrie 2008.

               (6)

               Unii dintre membrii actuali ai comitetelor științifice și-au exprimat intenția de a nu își continua mandatul pentru o perioadă suplimentară până la 31 decembrie 2008. Acești membri ar trebui, prin urmare, să fie excluși de pe lista de experți numiți ca membri ai comitetelor științifice și enumerați în anexa I la Decizia C(2004) 2788.

               (7)

               Prin urmare, Decizia C(2004) 2788 ar trebui modificată în consecință,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Lista modificată a experților numiți ca membri ai comitetelor științifice enumerați în anexa I la Decizia C(2004) 2788 și publicată în Jurnalul Oficial din 31 august 2006 C 209 se înlocuiește cu textul din anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Mandatul membrilor comitetelor științifice menționați la articolul 1 se prelungește până la 31 decembrie 2008.

      Adoptată la Bruxelles, 31 octombrie 2007.

            Pentru Comisie

         Markos KYPRIANOU

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 66, 4.3.2004, p. 45. Decizie modificată prin Decizia 2007/263/CE (JO L 114, 1.5.2007, p. 14).

      (2)  JO L 396, 30.12.2006, p. 1.

      ANEXĂ
      Lista de experți numiți ca membri ai comitetelor științifice
      Lista modificată, în ordine alfabetică, a oamenilor de știință numiți de către Comisie ca membri ai comitetelor științifice înființate prin Decizia 2004/210/CE din 3 martie 2004 modificată prin Decizia 2007/263/CE. Prezenta listă înlocuiește lista publicată în Jurnalul Oficial C 209 din 31 august 2006.
      Comitetul științific pentru produse destinate consumatorilor (CSPC)

                  Dr. Claire Chambers

                  Consultant Toxicologist, Chambers Toxicological Consulting. Research associate at the University of Dublin, Ireland.

                  Prof. Gisela Degen

                  Head of Biochemical-Toxicological Laboratory, Institut für Arbeitsphysiologie, University of Dortmund, Germany.

                  Prof. Ruta Dubakiene

                  Head of Allergy Centre, Vilnius University Antakalnis Clinical Hospital, Lithuania.

                  Dr. Bozena Jazwiec-Kanyion

                  Environmental scientist at the Institute of Occupational Medicine and Environmental Health, Poland.

                  Prof. Em. Vassilios Kapoulas

                  Emeritus Professor of Biochemistry, University of Ioannina, Greece.

                  Prof. Jean Krutmann

                  Director, Institut für Umweltmedizinische Forschung (IUF), Heinrich-Heine-University, Düsseldorf, Germany.

                  Prof. Carola Lidén

                  Head of Department of Occupational and Environmental Health, Stockholm Centre for Public Health, Sweden.

                  Prof. Jean-Paul Marty

                  Professor of Pharmacology, Laboratory of Dermopharmacology and Cosmetology, Faculty of Pharmacy, University of Paris South, France.

                  Prof. Thomas Platzek

                  Professor, Dr. rer. nat., Bundesinstitut für Risikobewertung, Germany.

                  Dr. Suresh Chandra Rastogi

                  Senior Research Scientist, Department of Environmental Chemistry and Microbiology, National Environmental Institute, Denmark.

                  Prof. Jean Revuz

                  Chef de service, Service universitaire de dermatologie, hôpital Henri-Mondor, France.

                  Prof. Vera Maria Rogiers

                  Head of Department, Department of Toxicology, Dermato-Cosmetology and Pharmacognosy, Vrije Universiteit Brussel (VUB), Belgium.

                  Prof. Tore Sanner

                  Head of Department of Environmental and Occupational Cancer, The Norwegian Radium Hospital Institute for Cancer Research, Norway.

                  Prof. Günter Speit

                  Professor of Human Genetics, Department of Human Genetics, University Clinic Ulm, Germany.

                  Dr. Jacqueline van Engelen

                  Centre for Substances and Integrated Risk Assessment, Senior scientist, National Institute for Public Health and the Environment, (RIVM), Netherlands.

                  Dr. Ian White

                  Consultant Dermatologist, St. John’s Institute of Dermatology, St Thomas’ Hospital, United Kingdom.

      Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (CSRSM)

                  Prof. Herman Autrup

                  Professor of Environmental Medicine, Department of Environmental and Occupational Medicine, University of Arhus, Denmark.

                  Prof. Peter Calow

                  Guest Professor at the Department of Life Sciences and Chemistry, Roskilde University, Denmark.

                  Prof. Dr. Wolfgang Dekant

                  Professor at the Institut für Toxikologie Universität Würzburg, Germany.

                  Prof. Em. Helmut Greim

                  Professor of Toxicology at the Institute of Toxicology and Environmental Hygiene, Technical University of Munich, Germany.

                  Prof. Wojciech Hanke

                  Head of Environmental Reproductive Hazard Unit, Department of Environmental Epidemiology, Nofer Institute of Occupational Medicine, Poland.

                  Prof. Dr. Colin Janssen

                  Professor of Ecotoxicology, Ghent University, Belgium.

                  Prof. Bo Oscar Jansson

                  Professor at the Institute of Applied Environmental Research, Stockholm University, Sweden.

                  Dr. Hannu Komulainen

                  Head of Laboratory of Toxicology, Division of Environmental Health, National Public Health Institute, Finland.

                  Dr. Ole Ladefoged

                  Senior Scientist Danish Food and Veterinary Research, Institute of Food Safety and Nutrition, Denmark.

                  Prof. Johannes Linders

                  Risk evaluator, expert in Pesticides, Centre for Substances and Risk Assessment, National Institute of Public Health and Environment (IRVM), Netherlands.

                  Dr. Inge Mangelsdorf

                  Head of Department of Chemical Risk Assessment, Fraunhofer Institute for Toxicology and Experimental Medicine, Germany.

                  Prof. Marco Nuti

                  Professor, Dipartimento di Chimica e biotecnologie agrarie, Pisa University, Italia.

                  Prof. Anne Steenhout

                  Professor of Ecotoxicology, Institute for Environmental Management and Physical Planning (GEEPSIH), Université Libre de Bruxelles, Belgium.

                  Dr. Jose Tarazona

                  Director of Department of the Environment INIA, Spanish National Institute For Agriculture and Food Research and Technology, Spain.

                  Dr. Emanuela Testai

                  Senior Scientist, Environment and Primary Prevention Mechanisms of Toxicity Unit, Istituto superiore di Sanità, Italy.

                  Prof. Marco Vighi

                  Professor of Ecology and Applied Ecology, Department of Environmental Sciences, University of Milano Bicocca, Italy.

                  Dr. Matti Viluksela

                  Senior researcher on Toxicology, Environmental Health Department, National Public Health Institute, Finland.

      Comitetul științific pentru riscuri sanitare emergente și noi (CSRSEN)

                  Prof. Anders Ahlbom

                  Professor and Head of Division of Epidemiology, Institute of Environmental Medicine. Director of Division of Epidemiology, Stockholm County Council, Karolinska Intitutet, Sweden.

                  Prof. James Bridges

                  Professor of Toxicology and Environmental Health, United Kingdom.

                  Dr. Wilhelmus De Jong

                  Toxicological Pathologist Laboratory for Toxicology Pathology and Genetics, National Institute for Public Health and the Environment (RIVM), Netherlands.

                  Prof. Philippe Hartemann

                  Professeur de santé publique, Département environnement et santé publique, Faculté de médecine, université de Nancy, France.

                  Dr. Thomas Jung

                  Research group leader, Laboratory of Micro- and Nanostructure, Paul Scherrer Institut, Switzerland.

                  Prof. Mats-Olof Mattsson

                  Professor in Biology, Department of Natural Sciences, Orebro University, Sweden.

                  Dr Jean-Marie Pagès

                  Directeur de recherche, Institut national de la santé et de la recherche médicale (INSERM), Faculté de médecine, université de Marseille, France.

                  Prof. Konrad Rydzynski

                  Director General Nofer Institute of Occupational Medicine, Poland.

                  Dr. Dorothea Stahl

                  Assistant Medical Director, Institute for Transfusion Medicine and Transplantation Immunology, University of Muenster, Germany.

                  Dr Mogens Thomsen

                  Directeur de recherche, Institut national de la santé et de la recherche médicale (INSERM), Rangeuil, France.

                  Prof. David Williams

                  Director Centre for Tissue Engineering, Department of Clinical Engineering, University of Liverpool, United Kingdom.


title: Decizia (UE) 2017/1699 a Parlamentului European din 27 aprilie 2017 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Fundației Europene de Formare aferent exercițiului financiar 2015

text:
               29.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/284

         DECIZIA (UE) 2017/1699 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 27 aprilie 2017
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Fundației Europene de Formare aferent exercițiului financiar 2015
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2015,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2015, însoțit de răspunsul fundației (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2015 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2017 privind descărcarea de gestiune a fundației în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2015 (05873/2017 – C8-0057/2017),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1339/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind înființarea unei Fundații Europene de Formare (4), în special articolul 17,

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa IV la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (A8-0118/2017),

               1.

               acordă directorului Fundației Europene de Formare descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului fundației aferent exercițiului financiar 2015;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului Fundației Europene de Formare, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Antonio TAJANI

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 449, 1.12.2016, p. 168.

      (2)  A se vedea nota de subsol 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 354, 31.12.2008, p. 82.

      (5)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: 2013/672/UE: Decizia Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind încheierea Protocolului de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Islamică Mauritania pentru o perioadă de doi ani

text:
               22.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 313/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 15 noiembrie 2013
   privind încheierea Protocolului de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Islamică Mauritania pentru o perioadă de doi ani
   (2013/672/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               La 30 noiembrie 2006, Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 1801/2006 privind încheierea Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului între Comunitatea Europeană și Republica Islamică Mauritania (1) (denumit în continuare „acordul de parteneriat”).

               (2)

               Uniunea Europeană a negociat cu Republica Islamică Mauritania un nou protocol (denumit în continuare „noul protocol”) care oferă navelor din UE posibilități de pescuit în apele asupra cărora Mauritania își exercită suveranitatea sau jurisdicția în materie de pescuit.

               (3)

               Noul protocol a fost semnat în temeiul Deciziei 2012/827/UE a Consiliului (2) și se aplică provizoriu începând cu data semnării sale.

               (4)

               Este oportună aprobarea noului protocol,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii, Protocolul de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Islamică Mauritania pentru o perioadă de doi ani (denumit în continuare „protocolul”) (3).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 11 din protocol (4).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 15 noiembrie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 343, 8.12.2006, p. 1.

      (2)  JO L 361, 31.12.2012, p. 43.

      (3)  Textul protocolului a fost publicat în JO L 361, 31.12.2012, p. 44 împreună cu decizia privind semnarea.

      (4)  Data de intrare în vigoare a protocolului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizie 2014/913/PESC a Consiliului din 15 decembrie 2014 în sprijinul Codului de conduită de la Haga și al neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă

text:
               17.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 360/44

         DECIZIE 2014/913/PESC A CONSILIULUI
   din 15 decembrie 2014
   în sprijinul Codului de conduită de la Haga și al neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă (denumită în continuare „Strategia”), care prezintă în capitolul III o listă a măsurilor care trebuie adoptate atât în cadrul Uniunii, cât și în țările terțe, pentru combaterea proliferării respectivelor arme.

               (2)

               În prezent, UE pune în aplicare în mod activ Strategia și se asigură că măsurile enumerate în capitolul II, respectiv capitolul III, produc efecte, cum ar fi furnizarea resurselor financiare destinate sprijinirii proiectelor specifice care duc la consolidarea sistemului multilateral de combatere a proliferării, precum și la măsuri de consolidare a încrederii la nivel multilateral. Codul de conduită de la Haga de combatere a proliferării rachetelor balistice (denumit în continuare „Codul” sau „HCoC”) și regimul de control al tehnologiei rachetelor (MTCR) reprezintă părți integrante ale sistemului de combatere a proliferării. Codul și MTCR urmăresc să împiedice și să limiteze proliferarea sistemelor de rachete balistice care pot servi ca vectori ai armelor de distrugere în masă (denumite în continuare „ADM”) și a tehnologiilor conexe.

               (3)

               La 17 noiembrie 2003, Consiliul a adoptat Poziția comună 2003/805/PESC (1). Poziția comună menționată lansează un apel în favoarea, printre altele, a aderării unui număr cât mai mare de țări posibil la Cod, în special a celor cu capacități în materie de rachete balistice, precum și în favoarea continuării elaborării și a punerii în aplicare a Codului, în special a măsurilor de consolidare a încrederii prevăzute de acesta, precum și în favoarea promovării unei relații mai strânse între Cod și sistemul multilateral de combatere a proliferării al ONU.

               (4)

               La 8 decembrie 2008, Consiliul a adoptat concluzii și un document intitulat „Noi linii de acțiune ale Uniunii Europene privind combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora”. Documentul respectiv statuează, printre altele, că proliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora continuă să reprezinte una dintre cele mai mari amenințări în materie de securitate și că politica de combatere a proliferării acestora constituie o componentă esențială a politicii externe și de securitate comune. Din perspectiva progreselor înregistrate și a eforturilor în desfășurare privind punerea în aplicare a „noilor linii de acțiune”, Consiliul a convenit în decembrie 2010 asupra prelungirii perioadei de punere în aplicare până la sfârșitul anului 2012.

               (5)

               La 18 decembrie 2008, Consiliul a adoptat Decizia 2008/974/PESC (2) în sprijinul Codului, în cadrul punerii în aplicare a Strategiei.

               (6)

               La 23 iulie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/423/PESC (3). Decizia menționată a permis promovarea cu succes a caracterului universal al Codului și respectarea principiilor acestuia. Continuarea dialogului între statele semnatare și statele nesemnatare reprezintă o prioritate a Uniunii, în scopul promovării în continuare a universalității codului, precum și a unei mai bune puneri în aplicare a acestuia și a consolidării sale. Prezenta decizie ar trebui să contribuie la acest proces.

               (7)

               În general, continuarea proliferării rachetelor balistice care pot servi ca vectori de arme de distrugere în masă reprezintă un motiv de îngrijorare crescândă pentru comunitatea internațională, în special programele de rachete în desfășurare în Orientul Mijlociu, Asia de Nord-Est și Asia de Sud-Est, inclusiv Iran, Siria și Republica Populară Democrată Coreeană (RPDC).

               (8)

               Consiliul de Securitate al ONU a subliniat în RCSONU 1540 (2004) și a reamintit în RCSONU 1977 (2011) faptul că proliferarea armelor nucleare, chimice și biologice, precum și a vectorilor acestora constituie o amenințare la adresa păcii și securității internaționale și a obligat statele, între altele, să se abțină de la sprijinirea prin orice mijloace a factorilor nestatali privind dezvoltarea, dobândirea, fabricarea, deținerea, transportul, transferul sau utilizarea armelor nucleare, chimice sau biologice și a vectorilor acestora. Amenințarea reprezentată de armele nucleare, chimice și biologice și de vectorii acestora la adresa păcii și securității internaționale a fost reafirmată în RCSONU 1887 (2009) privind neproliferarea nucleară și dezarmarea nucleară. De asemenea, Consiliul de Securitate al ONU a decis în RCSONU 1929 (2010) și 1718 (2006), pe baza, între altele, a rezoluțiilor CSONU 1540(2004), 1977(2011) și 1887(2009), că Iranul și RPDC nu ar trebui să întreprindă nicio activitate legată de rachetele balistice care pot servi ca vectori de arme nucleare, inclusiv lansări cu utilizarea tehnologiei rachetelor balistice, și că statele ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru a preveni transferul de tehnologie sau asistența tehnică către Iran și RPDC în legătură cu aceste activități.

               (9)

               Prezenta decizie ar trebui să servească, în general, la sprijinirea unei varietăți de activități destinate combaterii proliferării rachetelor balistice,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   În scopul asigurării unei puneri în aplicare continue și concrete a anumitor elemente ale Strategiei, astfel cum se prevede în anexă, Uniunea:

               (a)

               sprijină activități în sprijinul Codului și al MTCR, în special pentru:

                           (i)

                           promovarea universalității și în special a aderării la cod a tuturor statelor cu capacități în materie de rachete balistice;

                           (ii)

                           susținerea punerii în aplicare și consolidarea vizibilității codului;

                           (iii)

                           promovarea aderării la orientările MTCR și anexa sa;

               (b)

               în general, sprijină o serie de activități de combatere a proliferării rachetelor balistice, destinate în special sensibilizării cu privire la această amenințare, accelerării eforturilor de creștere a eficienței instrumentelor multilaterale, consolidării sprijinului pentru inițiative care abordează aceste provocări specifice și susținerii țărilor interesate în consolidarea la nivel național a regimurilor relevante de control al exporturilor.

         (2)   În acest context, proiectele care urmează a fi susținute de către Uniune cuprind următoarele activități specifice:

               (a)

               activități în sprijinul Codului:

                           (i)

                           pregătirea și publicarea unui „pachet de inițiere” pentru activități de informare la adresa statelor nesemnatare, reamintind, de asemenea obligațiile pentru statele semnatare;

                           (ii)

                           organizarea unor evenimente conexe de informare la Viena în marja reuniunii anuale HCoC a statelor semnatare;

                           (iii)

                           organizarea unor evenimente conexe de informare în sprijinul HCoC în marja reuniunilor Comisiei I a Adunării generale a ONU;

                           (iv)

                           organizarea a până la trei seminare regionale de informare pe baza priorităților UE (posibil Asia, țările Golfului și America de Sud);

                           (v)

                           încurajarea reprezentanților statelor semnatare și nesemnatare din țările în curs de dezvoltare să participe la reuniunile anuale ale HCoC și la seminarele de informare;

                           (vi)

                           organizarea unor sesiuni de sensibilizare pentru statele care s-au alăturat de curând HCoC pentru a le sprijini în îndeplinirea obligațiilor, inclusiv în marja reuniunii anuale de la Viena a HCoC;

                           (vii)

                           sprijinirea coordonării eforturilor de promovare a HCoC cu activitățile Comitetului 1540 al ONU, inclusiv prin finanțarea participării experților HCoC la vizitele la nivel de țară ale Comitetului 1540;

                           (viii)

                           sprijinirea mecanismului securizat de informare și comunicare bazat pe internet (e-ICC) al HCoC, inclusiv prin consolidarea tehnică a site-ului internet;

               (b)

               activități de sprijinire a neproliferării rachetelor balistice în general:

                           (i)

                           organizarea a până la patru seminare de sensibilizare cu privire la proliferarea rachetelor balistice în marja forurilor multilaterale, posibil corelate cu evenimentele de informare cu privire la HCoC menționate la litera (a), cum ar fi un seminar în marja AG a ONU sau a comisiilor pregătitoare ale Tratatului de neproliferare;

                           (ii)

                           organizarea a până la trei seminare regionale de sensibilizare cu privire la proliferarea rachetelor balistice și de încurajare a discuțiilor privind perspectivele unei abordări mai bune la nivel regional a amenințării reprezentate de proliferarea rachetelor balistice, posibil corelate cu alte activități de informare ale UE cu privire la HCoC; în asociere cu statele vizate, seminarele ar putea avea loc în Asia, regiunea Golfului și America Latină;

                           (iii)

                           producerea a patru documente de reflecție privind posibile măsuri multilaterale suplimentare de prevenire a amenințării reprezentate de proliferarea rachetelor și pentru promovarea eforturilor de dezarmare în domeniul rachetelor balistice, cu un accent deosebit pe posibilele măsuri de consolidare a încrederii și examinarea posibilității de adoptare a unui accent regional ca o primă etapă, de exemplu în regiunile de interes deosebit pentru Uniune și/sau în care pot fi așteptate progrese în viitorul apropiat;

                           (iv)

                           în scopul prevenirii transferului de tehnologii cu dublă utilizare și de cunoștințe într-o etapă timpurie, organizarea a până la trei sesiuni de sensibilizare pentru experți, în special din comunitățile științifice și/sau spațiale și din industrie;

                           (v)

                           încurajarea accesului universitarilor din țările în curs de dezvoltare care lucrează la proiectele de neproliferare a rachetelor ale centrelor de excelență ale UE;

                           (vi)

                           în coordonare cu centrele de excelență ale UE, organizarea unor misiuni specifice la nivel de experți din țări terțe pentru a partaja informații și lecții învățate cu privire la controlul exportului de tehnologie a rachetelor și de bunuri cu dublă utilizare și pentru a le ajuta să își consolideze capacitățile naționale;

                           (vii)

                           sprijinirea formării la nivel de experți privind neproliferarea rachetelor balistice, prin participarea la programe ale UE precum Colegiul European de Securitate și Apărare sau la programele statelor membre ale Uniunii (denumite în continuare „state membre”).

         O descriere detaliată a proiectelor se regăsește în anexă.
   Articolul 2
   (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („ÎR”) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   Punerea în aplicare la nivel tehnic a proiectelor prevăzută la articolul 1 alineatul (2) este realizată de Fondation pour la recherche stratégique (FRS), care își îndeplinește mandatul sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR inițiază procedurile necesare împreună cu FRS.
   Articolul 3
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 990 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, aceasta încheie un acord de finanțare cu FRS. Acordul stipulează că FRS îi revine sarcina de a asigura vizibilitatea contribuției UE, adecvată dimensiunii acesteia.
   (4)   Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordului de finanțare menționat la alineatul (3) în cel mai scurt timp posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.
   Articolul 4
   (1)   ÎR raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice pregătite de FRS. Aceste rapoarte stau la baza evaluării efectuate de Consiliu.
   (2)   Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 5
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.
   (2)   Prezenta decizie expiră după 30 de luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3). Cu toate acestea, prezenta decizie expiră la șase luni de la intrarea sa în vigoare în cazul în care niciun acord de finanțare nu a fost încheiat în termenul respectiv.

      Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Poziția comună 2003/805/PESC a Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind universalizarea și consolidarea acordurilor multilaterale în domeniul neproliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora (JO L 302, 20.11.2003, p. 34).

      (2)  Decizia 2008/974/PESC a Consiliului din 18 decembrie 2008 în sprijinul Codului de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice, în cadrul punerii în aplicare a strategiei UE de combatere a proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 345, 23.12.2008, p. 91).

      (3)  Decizia 2012/423/PESC a Consiliului din 23 iulie 2012 în sprijinul neproliferării rachetelor balistice în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă și a Poziției comune 2003/805/PESC a Consiliului (JO L 196, 24.7.2012, p. 74).

      ANEXĂ
      1.   OBIECTIVE
      Uniunea promovează ferm neproliferarea rachetelor. Eforturile sale în acest scop includ Strategia și Poziția comună 2003/805/PESC. De asemenea, Consiliul a aprobat „Noile linii de acțiune ale Uniunii Europene privind combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora”, iar UE a sprijinit Rezoluția 1540 (2004) a CSONU, reluată în Rezoluția 1977 (2010) a CSONU.
      Uniunea consideră că MTCR este un instrument multilateral important care are drept obiectiv limitarea proliferării sistemelor de rachete balistice și a tehnologiilor și cunoștințelor conexe prin instituirea și punerea în aplicare a unor reglementări în domeniul controlului exporturilor de materiale sensibile. 19 state membre sunt membre ale MTCR și toate statele membre pun în aplicare lista de control al exporturilor MTCR în temeiul Regulamentului (CE) nr. 428/2009 al Consiliului (1).
      De asemenea, Uniunea a sprijinit cu tărie Codul de la începuturile sale și și-a exprimat periodic îngrijorarea cu privire la proliferarea rachetelor balistice. Uniunea consideră Codul o măsură centrală de promovare a transparenței și de consolidare a încrederii. Toate statele membre au aderat la cod și pun în aplicare codul cu bună-credință.
      În trecut, Uniunea a încercat să depășească lacunele rămase la nivelul punerii în aplicare a codului și al universalității acestuia organizând ateliere, reuniuni ale experților și seminare regionale de sensibilizare. Respectivele activități organizate în temeiul Deciziei 2008/974/PESC și puse în aplicare de FRS și-au dovedit eficiența și relevanța.
      Încurajată de rezultatele acestor evenimente, Uniunea a continuat această inițiativă și a susținut trei aspecte ale codului, după cum urmează:

                  (a)

                  universalitatea codului;

                  (b)

                  punerea în aplicare a codului;

                  (c)

                  consolidarea codului și îmbunătățirea funcționării acestuia.

            Această acțiune a fost întreprinsă în temeiul Deciziei 2012/423/PESC, care a permis elaborarea mai multor inițiative în sprijinul HCoC, inclusiv:

                  (a)

                  dezvoltarea unui site internet securizat dedicat;

                  (b)

                  organizarea mai multor evenimente conexe destinate promovării codului față de statele nesemnatare la Viena, Geneva și New York;

                  (c)

                  un atelier de sensibilizare pentru țările africane și din Orientul Mijlociu la Paris;

                  (d)

                  seminare regionale în Singapore, Abu Dhabi și Lima;

                  (e)

                  pregătirea unor documente de reflecție.

            Decizia 2012/423/PESC a contribuit la creșterea sensibilizării cu privire la cod și la promovarea acestuia în rândul țărilor terțe. Prin intermediul deciziei menționate, Uniunea a sprijinit Costa Rica, Franța, Ungaria, Japonia, Peru și România în activitatea lor de președinți ai HCoC. Prin sporirea vizibilității HCoC, aceasta a facilitat aderarea unor noi membri la Cod.
      Din perspectiva rezultatelor obținute și dată fiind continuarea proliferării rachetelor balistice care pot servi ca vectori de arme de distrugere în masă și care reprezintă un motiv de îngrijorare crescândă pentru comunitatea internațională, în special programele de rachete în desfășurare în Orientul Mijlociu, Asia de Nord-Est și Asia de Sud-Est, inclusiv Iran și RPDC, se vor desfășura următoarele acțiuni:

                  (a)

                  proiectul nr. 1, informare și comunicare;

                  (b)

                  proiectul nr. 2, consolidarea neproliferării rachetelor balistice;

                  (c)

                  proiectul nr. 3, universalizarea HCoC — activități de informare.

            Dincolo de promovarea aderării la cod și la MTCR, această decizie permite aprofundarea dezbaterii la nivel internațional cu privire la proliferarea rachetelor și implicarea unor noi zone geografice și a unor noi comunități.
      2.   DESCRIEREA PROIECTULUI
      2.1.   Proiectul nr. 1: informare și comunicare
      2.1.1.   Obiectivul proiectului
      Codul reprezintă un instrument important pentru limitarea proliferării rachetelor balistice și a tehnologiilor conexe prin măsuri de consolidare a încrederii și de asigurare a transparenței. Totuși, trebuie făcut mai mult pentru a îl sprijini, în special pentru:

                  (a)

                  promovarea universalității codului și în special a aderării la cod a tuturor statelor cu capacități în materie de rachete balistice și capacități spațiale;

                  (b)

                  sprijinirea punerii în aplicare a codului sub toate aspectele sale;

                  (c)

                  consolidarea vizibilității codului.

            2.1.2.   Descrierea proiectului
      Proiectul prevede trei tipuri de activități:

                  (a)

                  pregătirea, conceperea, tipărirea și distribuirea a până la 1 500 de broșuri care să descrie sprijinul acordat de Uniune Codului. Broșura va include, de asemenea:

                              (i)

                              o descriere a HCoC;

                              (ii)

                              obiectivele HCoC;

                              (iii)

                              o descriere a declarațiilor anuale, a notificărilor prealabile lansării și a vizitelor de observare voluntare;

                              (iv)

                              strategia europeană în ceea ce privește HCoC și proliferarea vectorilor ADM;

                              (v)

                              demersurile necesare pentru aderarea la cod;

                              (vi)

                              datele de contact pentru statele nesemnatare.

                  (b)

                  pregătirea, conceperea, tipărirea și publicarea a până la 1 000 de „pachete de inițiere” formate dintr-o broșură tipărită și dintr-un stick USB pentru activități de informare care să vizeze statele nesemnatare, reamintind, de asemenea obligațiile statelor semnatare. Acesta va fi, de asemenea, disponibil online și va conține toate informațiile necesare referitoare la cod și punctele de contact relevante. „Pachetul de inițiere” va include broșura descrisă la litera (a);

                  (c)

                  sprijinirea și actualizarea mecanismului securizat de informare și comunicare bazat pe internet („contactul electronic central imediat”/„electronic Immediate Central Contact” — e-ICC) al HCoC, inclusiv prin consolidarea tehnică a site-ului internet în strânsă cooperare cu Ministerul federal austriac al afacerilor externe.

            2.1.3.   Rezultatele preconizate ale proiectului/indicatori

                  (a)

                  prin difuzarea largă a „pachetului de inițiere” în cadrul diferitelor evenimente, sensibilizarea într-o mai mare măsură a partenerilor cu privire la valoarea adăugată a HCoC și a rolului Uniunii;

                  (b)

                  site-ul internet HCoC mai securizat permite îmbunătățirea schimbului de informații relevante între parteneri;

                  (c)

                  utilizarea „pachetului de inițiere” de către președintele HCoC, secretariatul austriac („contactul central imediat”/„Immediate Central Contact” — ICC), Uniune și alți parteneri, după caz, în activitățile de informare.

            2.1.4.   Beneficiarii proiectului
      Beneficiarii proiectelor sunt atât statele semnatare ale HCoC, cât și statele nesemnatare.
      2.2.   Proiectul nr. 2: consolidarea neproliferării rachetelor balistice.
      2.2.1.   Scopul proiectului
      Continuarea proliferării și utilizării operaționale a rachetelor balistice care pot servi ca vectori de arme de distrugere în masă reprezintă un motiv de îngrijorare crescândă pentru comunitatea internațională, în special programele de rachete în desfășurare în Orientul Mijlociu, Asia de Nord-Est și Asia de Sud-Est, inclusiv Iran și RPDC.
      În general, proiectul va sprijini o serie de activități de combatere a proliferării rachetelor balistice, destinate în special sensibilizării cu privire la această amenințare, accelerării eforturilor de creștere a eficienței instrumentelor multilaterale, consolidării sprijinului pentru inițiative de abordare a acestor provocări specifice și susținerii țărilor interesate în consolidarea la nivel național a regimurilor relevante de control al exporturilor.
      2.2.2.   Descrierea proiectului
      Publicarea a două documente de reflecție pe an (patru pe toată durata proiectului). Printre subiectele posibile se numără:

                  (a)

                  utilizarea ca exemplu a actualelor zone fără ADM, precum și un potențial cadru pentru inițiative suplimentare de interzicere a rachetelor balistice;

                  (b)

                  măsuri multilaterale suplimentare de prevenire a amenințării reprezentate de proliferarea rachetelor și de promovare a eforturilor de dezarmare în domeniul rachetelor balistice, cu un accent deosebit pe posibilele măsuri de consolidare a încrederii;

                  (c)

                  mecanismele de control al exporturilor și al tranzitului;

                  (d)

                  rolul transferului intangibil de tehnologie (TIT) în domeniul rachetelor balistice.

            2.2.3.   Rezultatele preconizate ale proiectului/indicatori

                  (a)

                  promovarea eforturilor multilaterale de limitare a proliferării rachetelor, inclusiv promovarea HCoC și MTCR, crește influența UE în domeniul neproliferării rachetelor;

                  (b)

                  încurajarea dezbaterii privind noi inițiative consolidează codul și MTCR și deschide calea pentru inițiative suplimentare;

                  (c)

                  susținerea neproliferării rachetelor;

                  (d)

                  publicarea a cel puțin patru documente de reflecție;

                  (e)

                  sensibilizarea cu privire la tehnologiile cu dublă utilizare și chestiunile legate de transferul de cunoștințe împiedică transferul neintenționat între statele membre și sporește nivelul global de sensibilizare cu privire la mecanismul de control al exporturilor.

            2.2.4.   Beneficiarii proiectului
      Uniunea și statele membre vor beneficia de documentele de reflecție; difuzarea mai largă va fi hotărâtă de ÎR în strânsă consultare cu statele membre în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului. Decizia finală se va baza pe propunerile înaintate de entitatea de punere în aplicare, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din prezenta decizie.
      2.3.   Proiectul nr. 3: universalizarea HCoC — activități de informare
      2.3.1.   Scopul proiectului
      Proiectul va crește sensibilizarea atât cu privire la neproliferarea rachetelor, cât și la HCoC, prin organizarea mai multor evenimente destinate implicării statelor nesemnatare. În acest scop, vor fi organizate evenimente la Viena și New York pentru a implica delegațiile ONU în marja evenimentelor relevante.
      2.3.2.   Descrierea proiectului
      Proiectul va prevedea trei tipuri de evenimente:

                  (a)

                  Finanțarea a patru evenimente de informare (câte două în fiecare oraș) în sprijinul atât al HCoC, cât și al neproliferării rachetelor balistice, care se vor desfășura în două orașe:

                              (i)

                              la New York, în marja reuniunilor Comisiei I a Adunării Generale a ONU sau a reuniunilor comisiilor pregătitoare ale Tratatului de neproliferare;

                              (ii)

                              la Viena, în marja HCoC sau a altor activități relevante ale ONU la Viena.

                        În ceea ce privește organizarea seminariilor:

                              (i)

                              fiecare seminar va dura o jumătate de zi și va reuni până la 80 de participanți din misiunile ONU de la New York și Viena în jurul unui grup de vorbitori selecționați și de funcționari ai UE;

                              (ii)

                              vor fi invitați până la șase vorbitori;

                              (iii)

                              va fi invitat președintele în exercițiu al HCoC;

                              (iv)

                              vor fi organizate și finanțate, în temeiul prezentei decizii, dejunuri sau dineuri cu participare restrânsă destinate implicării înalților funcționari din țările selecționate, conduse de un înalt reprezentant și experți ai UE.
                              În acest scop, entitatea de punere în aplicare va propune pentru fiecare eveniment o listă de țări, dintre care unele vor fi state nesemnatare. Aceasta va permite invitarea înalților reprezentanți care se ocupă de chestiuni legate de neproliferare.

                  (b)

                  Finanțarea a trei seminare regionale de informare care s-ar putea desfășura în America de Sud (de exemplu în Argentina, Brazilia, Chile, Mexic sau state nemembre din regiunea Caraibilor), Orientul Mijlociu (de exemplu țările din Golf, Bahrain, Qatar sau Arabia Saudită) și Asia (de exemplu Indonezia sau Vietnam). Alegerea amplasamentului se va face în acord cu ÎR, în strânsă consultare cu statele membre în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului. Seminarul va fi dedicat tendințelor în materie de proliferare a rachetelor, se va axa pe chestiuni regionale și va aborda HCoC și informații practice legate de calitatea de stat semnatar. Statele semnatare din regiune vor fi invitate la nivel guvernamental pentru a face schimb de experiență cu statele nesemnatare. De asemenea, președintele în exercițiu al HCoC va fi invitat să prezinte o declarație și să prezideze sesiunea. Printre participanți s-ar putea număra funcționari, diplomați, personal militar, reprezentanți ai organizațiilor internaționale, reprezentanți ai UE, universitari etc.
                  În ceea ce privește organizarea seminariilor:

                              (i)

                              fiecare seminar va dura o zi întreagă;

                              (ii)

                              pot fi invitate până la 50 de persoane;

                              (iii)

                              președintele în exercițiu al HCoC va fi invitat să prezinte o declarație.

                  (c)

                  Până la 10 misiuni specifice la nivel de experți pentru statele nesemnatare. Acestea vor viza în principal industriile relevante, comunitatea științifică, experți în domeniul controlului exporturilor și reprezentanți ai societății civile. În coordonare cu centrele de excelență ale Uniunii Europene, doi experți în domeniul neproliferării rachetelor balistice din cadrul agenției de punere în aplicare și un expert al UE vor desfășura misiuni pe teren în țările vizate. Printre destinațiile posibile s-ar putea număra, printre altele: Algeria, Bahrain, Bolivia, Brazilia, China, Egipt, India, Indonezia, Israel, Malaysia, Mexic, Qatar, Arabia Saudită, Africa de Sud și Thailanda. Lista finală de țări va fi determinată în strânsă cooperare cu ÎR, precum și posibilitatea unor demersuri comune cu eforturile de informare ale Comitetului 1540 al ONU. Printre participanți s-ar putea număra funcționari, diplomați, personal militar, universitari, reprezentanți ai industriei, cercetători etc. din țara vizitată. Se va acorda prioritate funcționarilor și factorilor de decizie politică, diplomaților, personalului militar relevant etc.
                  În ceea ce privește organizarea seminariilor:

                              (i)

                              fiecare seminar va dura o zi întreagă;

                              (ii)

                              pot fi invitate până la 25 de persoane;

                              (iii)

                              vor fi invitați trei experți;

                              (iv)

                              va fi invitat președintele în exercițiu al HCoC.

            2.3.3.   Rezultatele preconizate ale proiectului/indicatori

                  (a)

                  cel puțin patru evenimente de informare au fost organizate la New York și Viena;

                  (b)

                  cele trei evenimente regionale au reunit o importantă comunitate diplomatică și academică și au deschis noi perspective privind aderările;

                  (c)

                  au avut loc zece misiuni la nivel de experți în vederea consolidării universalizării HCoC. Aceste misiuni au reunit cel puțin 20 de factori de decizie și funcționari și au sporit nivelul de angajament din partea funcționarilor și a factorilor de decizie din țările vizitate;

                  (d)

                  sensibilizarea cu privire la tendințele în materie de proliferare a rachetelor și îndeosebi cu privire la Cod în legătură cu statele nesemnatare promovează discuțiile referitoare la eforturi suplimentare de limitare a proliferării rachetelor;

                  (e)

                  proiectul favorizează dezbaterile în interiorul și în afara Uniunii cu privire la inițiative viitoare;

                  (f)

                  proiectul accentuează chestiunea proliferării rachetelor ca provocare strategică.

            2.3.4.   Beneficiarii proiectului
      Aceste evenimente se vor axa în principal pe statele nesemnatare, deși statele semnatare ar putea fi asociate anumitor evenimente din motive de politică. Participanții ar trebui să fie în principal experți guvernamentali și înalți funcționari.
      Alegerea finală a statelor beneficiare se va face în consultare cu entitatea de punere în aplicare și cu ÎR în strânsă consultare cu statele membre și cu Comisia în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului.
      3.   DURATA
      Durata totală a punerii în aplicare a proiectelor este estimată la 30 de luni.
      4.   ENTITATEA DE PUNERE ÎN APLICARE

                  (a)

                  FRS va fi însărcinată cu punerea în aplicare la nivel tehnic a proiectelor;

                  (b)

                  cofinanțarea va depinde de FRS;

                  (c)

                  entitatea de punere în aplicare va pregăti:

                              (i)

                              rapoarte trimestriale privind punerea în aplicare a proiectelor;

                              (ii)

                              un raport final, la cel mult o lună după finalizarea punerii în aplicare a proiectelor.

                  (d)

                  rapoartele se trimit ÎR.

                  (e)

                  FRS va asigura vizibilitatea contribuției Uniunii, corespunzător cu dimensiunea acesteia.

            5.   PARTICIPANȚI TERȚI
      Proiectele vor fi finanțate în întregime în temeiul prezentei decizii. Experții din statele semnatare ale codului sau din statele nesemnatare pot fi considerate părți terțe participante. Aceștia își vor desfășura activitatea în conformitate cu regimul general al FRS.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 428/2009 al Consiliului din 5 mai 2009 de instituire a unui regim comunitar pentru controlul exporturilor, transferului, serviciilor de intermediere și tranzitului de produse cu dublă utilizare (JO L 134, 29.5.2009, p. 1).


title: Decizia 2006/675/PESC a Consiliului din 10 august 2006 privind contribuția Confederației Elvețiene la operațiunea militară a Uniunii Europene de sprjinire a Misiunii Organizației Națiunilor Unite în Republica Democrată Congo (MONUC) în timpul procesului electoral (operațiunea EUFOR RD Congo)

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0675

Jurnalul Oficial L 276 , 07/10/2006 p. 0109 - 0109 Jurnalul Oficial L 200 , 01/08/2007 p. 0014 - 0014

		20060810Decizia 2006/675/PESC a Consiliuluidin 10 august 2006privind contribuția Confederației Elvețiene la operațiunea militară a Uniunii Europene de sprjinire a Misiunii Organizației Națiunilor Unite în Republica Democrată Congo (MONUC) în timpul procesului electoral (operațiunea EUFOR RD Congo)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul 13 alineatul (3) al acestuia,întrucât:(1) Comitetul Politic și de Securitate, în conformitate cu articolul 25 al treilea paragraf din tratat și cu articolul 10 alineatul (2) din Acțiunea comună 2006/319/PESC a Consiliului din 27 aprilie 2006 privind operațiunea militară a Uniunii Europene de sprijinire a Misiunii Organizației Națiunilor Unite în Republica Democrată Congo (MONUC) în timpul procesului electoral [1], a adoptat Decizia MONUC SPT/1/2006 [2] și Decizia MONUC SPT/2/2006 [3] la 30 mai 2006.(2) Dând curs recomandărilor referitoare la contribuția Confederației Elvețiene adresate de comandantul operațiunii Uniunii Europene și de Comitetul Militar al Uniunii Europene (CMUE), contribuția acestui stat ar trebui să fie acceptată.(3) În conformitate cu articolul 6 din protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și a acțiunilor Uniunii Europene care au implicații în domeniul apărării,DECIDE:Articolul 1(1) Se acceptă oferta de contribuție a Confederației Elvețiene la operațiunea EUFOR RD Congo.(2) Confederația Elvețiană este reprezentată în cadrul Comitetului contribuitorilor instituit prin Decizia MONUC SPT/2/2006.Articolul 2Prezenta decizie produce efecte la data adoptării sale.Articolul 3Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 10 august 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleE. Tuomioja[1] JO L 116, 29.4.2006, p. 98.[2] JO L 197, 19.7.2006, p. 14.[3] JO L 194, 14.7.2006, p. 31.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2016/397 a Comisiei din 16 martie 2016 de modificare a Deciziei 2014/312/UE de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior [notificată cu numărul C(2016) 1510] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
                  18.3.2016

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 73/100

            DECIZIA (UE) 2016/397 A COMISIEI
      din 16 martie 2016
      de modificare a Deciziei 2014/312/UE de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior

            [notificată cu numărul C(2016) 1510]

      (Text cu relevanță pentru SEE)
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 66/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind eticheta UE ecologică (1), în special articolul 8 alineatul (2),
      după consultarea Comitetului pentru etichetare ecologică al Uniunii Europene,
      întrucât:

                  (1)

                  Decizia 2014/312/UE a Comisiei (2) a stabilit criterii ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior. După adoptarea Deciziei 2014/312/UE, DPx Fine Chemicals Austria GmbH, LSR Associates Ltd și Novasol S.A. au efectuat o înregistrare sub forma unei cereri comune la Agenția Europeană pentru Produse Chimice, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Dosarul de înregistrare conține autoclasificări revizuite pentru un important promotor de aderență și agent de reticulare, adipil-hidrazida (ADH). Din informațiile transmise rezultă că ADH a fost autoclasificat ca fiind periculos pentru mediul acvatic (toxicitate cronică de categoria 2) cu fraza de pericol asociată H411 (Toxic pentru mediul acvatic cu efecte pe termen lung). ADH este conținut în dispersii de polimeri utilizate frecvent în compoziția vopselelor și a lacurilor pe bază de apă pentru a se prelungi durata de viață a produsului. Vopselele cu o durată de viață prelungită au un impact general mai scăzut asupra mediului de-a lungul ciclului de viață al produsului, ca urmare a reducerii numărului de aplicări. Potrivit informațiilor existente, alternative la fel de eficiente și eficace nu sunt încă disponibile pe piață. Prin urmare, este necesar să se acorde o derogare de la criteriul 5 din Decizia 2014/312/UE pentru utilizarea ADH în vopselele și lacurile cărora li s-a acordat eticheta ecologică în situațiile în care nu este posibil, din punct de vedere tehnic, să se utilizeze alte materiale, întrucât produsul de vopsit nu ar oferi nivelul necesar de funcționalitate pentru consumator.

                  (2)

                  În plus, o altă substanță, metanolul,, pentru care există clasificări armonizate CLP de toxicitate acută (categoria 3), cu frazele de pericol asociate H301 (Toxic în caz de înghițire), H311 (Toxic în contact cu pielea) și H331 (Toxic în caz de inhalare), și toxicitate asupra unui organ țintă specific după o expunere unică (categoria 1), cu fraza de pericol H370 (Provoacă leziuni ale organelor), este prezentă sub formă reziduală în dispersiile de polimeri utilizate în vopsele și lacuri. Metanolul poate fi un produs de reacție sau o impuritate provenită din diferite materii prime utilizate în dispersii de polimeri, iar conținutul său depinde de conținutul de liant din vopsea. Prin urmare, în multe cazuri, acesta depășește limita actuală pentru reziduuri stabilită în Decizia 2014/312/UE. Aceste materii prime sunt folosite pentru obținerea unor proprietăți importante ale vopselei, de exemplu creșterea rezistenței la frecarea umedă, care este o cerință a etichetei ecologice a UE. În plus, proprietățile respective contribuie la creșterea durabilității vopselei, ceea ce conduce la reducerea globală a impactului asupra mediului de-a lungul ciclului de viață, datorită reducerii numărului de aplicări. În prezent, din cauza acestor clasificări ale adipil-hidrazidei (ADH) și ale metanolului, un număr semnificativ de vopsele și lacuri care au primit eticheta ecologică a UE în temeiul Deciziei 2009/543/CE a Comisiei (4) și al Deciziei 2009/544/CE a Comisiei (5) nu vor mai primi o nouă licență pentru eticheta ecologică a UE, având în vedere informațiile comerciale transmise de către titularii de licențe pentru eticheta ecologică a UE. Prin urmare, este necesar să se acorde o derogare de la criteriul 5 din Decizia 2014/312/UE pentru utilizarea metanolului în vopselele și lacurile cărora li se acordă eticheta ecologică în situațiile în care nu este posibil, din punct de vedere tehnic, să se înlocuiască materiile prime funcționale care pot cauza prezența metanolului în produs.

                  (3)

                  După adoptarea Deciziei 2014/312/UE, 3-iod-2-propinil butilcarbamatul (IPBC), care este un important produs de protecție pentru peliculă uscată folosit în vopselele și lacurile de exterior, a primit o clasificare CLP armonizată de substanță periculoasă pentru mediul acvatic (toxicitate acută categoria 1) cu fraza de pericol asociată H400 (Foarte toxic pentru mediul acvatic) și periculoasă pentru mediul acvatic (toxicitate cronică categoria 1) cu fraza de pericol asociată H410 (Foarte toxic pentru mediul acvatic cu efecte pe termen lung). Acest produs de protecție este utilizat în produsele de exterior, în special în zonele cu climat umed, pentru a preveni proliferarea microbilor în produs. Funcția sa esențială și lipsa substituților erau cunoscute la momentul adoptării acestei decizii, iar prezența sa în vopselele cu eticheta ecologică a UE a fost, prin urmare, permisă printr-o derogare. Din cauza noii clasificări armonizate însă, produsul final a fost clasificat drept periculos pentru mediul acvatic (toxicitate cronică de categoria 3) și pe eticheta acestuia trebuie înscrise fraza de pericol asociată H412 (Nociv pentru mediul acvatic cu efecte pe termen lung) atunci când IPBC este prezent în concentrație mai mare de 0,25 % g/g. În prezent, Decizia 2014/312/UE interzice clasificarea unui produs final ca fiind periculos pentru mediul acvatic, chiar dacă limita maximă de concentrație pentru utilizarea IPBC este de 0,65 %. Pentru a permite utilizarea IPBC în produse de vopsit în limitele concentrației admise de până la 0,65 %, este necesar să se autorizeze etichetarea produsului final cu mențiunea H412.

                  (4)

                  Din motive de coerență și pe baza definiției specificate la articolul 2 punctul 20 din Decizia 2014/312/UE, în care termenii „transparent” și „semitransparent” sunt sinonimi, textul de la criteriul 3(a) și referința asociată din tabelul 2 ar trebui să fie modificate.

                  (5)

                  Criteriul 5 și punctele 1(a), 1(b) și 1(c) din apendicele la Decizia 2014/312/UE au introdus restricții și au stabilit norme privind utilizarea produselor de protecție cu referire la statutul lor prevăzut de Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6), care instituie sistemul Uniunii de autorizare a substanțelor active în anumite tipuri de produse biocide. Pentru a se asigura că aceste restricții și norme sunt consecvente și armonizate cu Regulamentul (UE) nr. 528/2012, în Decizia 2014/312/UE ar trebui să se clarifice următoarele aspecte: (a) definițiile termenilor „produse de protecție utilizate în interiorul recipientelor” și „produse de protecție pentru peliculă uscată” ar trebui să facă trimitere la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012; (b) ar trebui clarificat faptul că, în punctul 1 din apendice, normele și condițiile referitoare la produsele de protecție utilizate în interiorul recipientelor și la produsele de protecție pentru peliculă uscată ar trebui să se aplice substanțelor active care sunt în curs de examinare în vederea autorizării sau care au fost autorizate pentru utilizare în anumite tipuri de produse biocide și cărora li se pot aplica condițiile de autorizare; (c) în punctul 1 din apendice, trimiterea la Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7) ar trebui eliminată, întrucât această directivă a fost între timp abrogată; (d) în cerințele de verificare stabilite la punctele 1(a), 1(b) și 1(c) din apendice, trimiterea la articolul 58 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 ar trebui eliminată, deoarece aceasta se referă numai la cazuri specifice.

                  (6)

                  Prin urmare, Decizia 2014/312/UE ar trebui modificată în consecință.

                  (7)

                  Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului înființat în temeiul articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 66/2010,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Decizia 2014/312/UE se modifică după cum urmează:

                  (1)

                  La articolul 2 punctele 10 și 11, definiția „produselor de protecție utilizate în interiorul recipientelor” și cea a „produselor de protecție pentru peliculă uscată” se înlocuiesc după cum urmează:

                              „10.

                              «produse de protecție utilizate în interiorul recipientelor» înseamnă substanțe active în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (*) care sunt destinate utilizării în tipul de produs 6, astfel cum este descris în anexa V la regulament. Acestea sunt utilizate în special pentru protecția în timpul depozitării a produselor fabricate, prin controlul alterărilor microbiene în vederea asigurării duratei de conservare a produsului și pentru protecția nuanțelor care vor fi generate de dispozitive.

                              11.

                              «produse de protecție pentru peliculă uscată» înseamnă substanțe active în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012 care sunt destinate utilizării în tipul de produs 7, astfel cum este descris în anexa V la regulament, în special pentru protecția peliculelor sau a acoperirilor prin controlul alterărilor microbiene sau al creșterii algelor, cu scopul de a proteja proprietățile inițiale ale suprafeței materialelor sau obiectelor.

                     (*)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, 27.6.2012, p. 1).”"

                  (2)

                  Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

            Articolul 2
      Prezenta decizie se adresează statelor membre.

         Adoptată la Bruxelles, 16 martie 2016.

               Pentru Comisie

            Karmenu VELLA

               Membru al Comisiei

         (1)  JO L 27, 30.1.2010, p. 1.

         (2)  Decizia 2014/312/UE a Comisiei din 28 mai 2014 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior (JO L 164, 3.6.2014, p. 45).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1).

         (4)  Decizia 2009/543/CE a Comisiei din 13 august 2008 de stabilire a criteriilor ecologice pentru acordarea etichetei ecologice comunitare vopselelor și lacurilor de exterior (JO L 181, 14.7.2009, p. 27).

         (5)  Decizia 2009/544/CE a Comisiei din 13 august 2008 de stabilire a criteriilor ecologice pentru acordarea etichetei ecologice comunitare vopselelor și lacurilor de interior (JO L 181, 14.7.2009, p. 39).

         (6)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, 27.6.2012, p. 1).

         (7)  Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive (JO L 123, 24.4.1998, p. 1).

         ANEXĂ
         Anexa la Decizia 2014/312/UE se modifică după cum urmează:

                     1.

                     La criteriul 3(a) „Puterea de acoperire”, al cincilea paragraf se înlocuiește cu următorul text: „Grundurile și substraturile opace trebuie să aibă o putere de acoperire de cel puțin 8 m2 pe litru de produs. Grundurile opace cu proprietăți specifice de blocare/etanșare și penetrare/mărire a gradului de aderență și grundurile cu proprietăți speciale de aderență trebuie să aibă o putere de acoperire de cel puțin 6 m2 pe litru de produs.”

                     2.

                     La criteriul 3 (Eficiența în utilizare), în tabelul 2, în cea de a opta și în cea de a noua coloană, referitoare la „Grund (g)” și, respectiv, „Substrat și grund (h)”, textul „6 m2/L (fără opacitate)” se înlocuiește, în ambele coloane, cu următorul text: „6 m2/L (fără proprietăți specifice)”.

                     3.

                     Apendicele se modifică după cum urmează:

                                 (a)

                                 în lista restricțiilor și a derogărilor privind substanțele periculoase, la intrarea „1. Produse de protecție adăugate coloranților, lianților și produsului final”, secțiunea „(i) Norme referitoare la situația autorizațiilor privind produsele biocide” se înlocuiește cu următorul text:
                                 „(i)   Norme referitoare la situația autorizațiilor privind produsele de protecție
                                 Compoziția vopselei trebuie să conțină numai substanțe active [în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012] care îndeplinesc cerințele de la punctele 1a, 1b și 1c (după caz) și sunt aprobate în conformitate cu articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, în vederea utilizării în tipul de produs 6, pentru punctele 1a și 1b, sau în tipul de produs 7, pentru punctul 1c, ori sunt incluse în anexa I la respectivul regulament. În plus, raportul de evaluare trebuie să includă o evaluare a riscurilor pentru utilizare profesională și de către consumator (neprofesională). Solicitanții trebuie să consulte versiunea cea mai recentă a listei substanțelor active aprobate de UE (*) și anexa I la regulamentul respectiv.
                                 Compoziția vopselei poate conține produse de protecție pentru care a fost prezentat un dosar și care sunt în curs de examinare, în așteptarea unei decizii cu privire la autorizare în perioada de tranziție până la adoptarea unei decizii pozitive de autorizare a substanței active sau de includere a acesteia în anexa I la respectivul regulament.

                                    (*)  ECHA, Substanțele active biocide – lista substanțelor active autorizate: http://www.echa.europa.eu/web/guest/information-on-chemicals/biocidal-active-substances.”;"

                                 (b)

                                 în lista restricțiilor și a derogărilor privind substanțele periculoase, intrările „1(a) Produse de protecție utilizate în interiorul recipientelor” și „1(b) Produse de protecție pentru dispozitive de nuanțare (coloranți)” se înlocuiesc cu următorul text:

                                                         „(a)

                                                         Produse de protecție utilizate în interiorul recipientelor

                                                Aplicabilitate:

                                             toate produsele, cu excepția cazului în care se prevede altfel

                                             Produsele de protecție utilizate în interiorul recipientelor având următoarele clasificări de risc care fac obiectul derogării pot fi folosite în produsele cu etichetă ecologică:

                                                Clasificări care fac obiectul derogării: H331 (R23), H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H317 (R43)
                                             Produsele de protecție utilizate în interiorul recipientelor având clasificările care fac obiectul derogării trebuie să îndeplinească, de asemenea, următoarele condiții de derogare:

                                                         —

                                                         suma concentrației totale nu trebuie să depășească 0,060 % g/g;

                                                         —

                                                         substanțele clasificate cu H400 (R50) și/sau H410 (R50/53) nu trebuie să prezinte potențial de bioacumulare. Substanțele care nu prezintă potențial de bioacumulare trebuie să aibă un coeficient Log Kow ≤ 3,2 sau un factor de bioconcentrare (BCF) ≤ 100;

                                                         —

                                                         pentru substanțele care sunt autorizate pentru utilizare sau care sunt incluse în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 528/2012, este necesar să se aducă dovezi că sunt respectate condițiile de autorizare pentru produsul de vopsit;

                                                         —

                                                         în cazul în care sunt folosite produse de protecție care sunt donori de formaldehidă, atunci conținutul și emisiile de formaldehidă ale produsului final trebuie să îndeplinească cerințele privind restricțiile pentru anumite substanțe de la 7(a).

                                                Produse de protecție utilizate în interiorul recipientelor

                                                Suma totală în produsul final: 0,060 % g/g

                                                Verificare:

                                             Declarație din partea solicitantului și a furnizorului de lianți susținută de numere CAS și clasificări pentru substanța activă din produsul final și liantul acestuia.
                                             Aceasta include calcularea de către solicitant a concentrației substanței active în produsul final.
                                             Trebuie identificate toate substanțele active fabricate pentru care cel puțin 50 % din particule, calculate folosind distribuția dimensională după număr, au una sau mai multe dimensiuni externe în intervalul de mărime 1 nm-100 nm.

                                             Limite specifice de concentrație se aplică următoarelor produse de protecție:

                                                Limita de concentrație

                                                         (i)

                                                         pirition zinc;

                                             0,050 %

                                                         (ii)

                                                         N-(3-aminopropil)-N-dodecilpropan-1, 3-diamină.

                                             0,050 %

                                                         (b)

                                                         Produse de protecție pentru dispozitive de nuanțare (coloranți)

                                             Clasificările de risc care fac obiectul derogării și condițiile de derogare enumerate la 1(a) se aplică, de asemenea, în cazul produselor de protecție folosite pentru protecția nuanțelor colorate în timp ce acestea sunt stocate în dispozitive înainte de a fi amestecate cu vopselele de bază.
                                             Produsele de protecție adăugate pentru a proteja nuanțele care vor fi generate de dispozitive nu trebuie să depășească o sumă totală de 0,20 % g/g.
                                             Următoarele produse de protecție fac obiectul unor limite maxime specifice de concentrație în cadrul sumei totale a produselor de protecție în colorant:

                                                Suma totală a produselor de protecție în colorant:

                                             0,20 % g/g

                                                Verificare:

                                             Declarație din partea solicitantului și/sau a furnizorului de coloranți susținută de numere CAS și clasificări pentru substanța activă din produsul final și liantul acestuia.
                                             Aceasta include calcularea concentrației substanței active în produsul nuanțat final.
                                             Trebuie identificate toate substanțele active fabricate pentru care cel puțin 50 % din particule, calculate folosind distribuția dimensională după număr, au una sau mai multe dimensiuni externe în intervalul de mărime 1 nm-100 nm.”;

                                                         (i)

                                                         3-iod-2-propinil butilcarbamat (IPBC);

                                             0,10 %

                                                         (ii)

                                                         pirition zinc;

                                             0,050 %

                                                         (iii)

                                                         N-(3-aminopropil)-N-dodecilpropan-1, 3-diamină.

                                             0,050 %

                                 (c)

                                 în lista restricțiilor și a derogărilor privind substanțele periculoase, intrarea „1(c) Produse de protecție pentru peliculă uscată” se înlocuiește cu următorul text:

                                                         „(c)

                                                         Produse de protecție pentru peliculă uscată

                                                Aplicabilitate:

                                             vopsele de exterior, vopsele de interior pentru aplicații specifice

                                             Produsele de protecție pentru peliculă uscată și stabilizatorii acestora, clasificate cu următoarele clasificări de risc care fac obiectul derogării, pot fi folosite în toate produsele de exterior și doar în produsele de interior specificate:

                                                Clasificări care fac obiectul derogării: H400 (R50), H410 (R50/53), H411 (R51/53), H412 (R52/53), H317 (R43)
                                             Produsele de protecție pentru peliculă uscată clasificate cu clasificările care fac obiectul derogării trebuie să îndeplinească, de asemenea, următoarele condiții de derogare:

                                                         —

                                                         concentrația totală nu trebuie să depășească 0,10 % g/g sau 0,30 % g/g (după caz);

                                                         —

                                                         substanțele clasificate cu H400 (R50) și/sau H410 (R50/53) nu trebuie să prezinte potențial de bioacumulare. Substanțele care nu prezintă potențial de bioacumulare trebuie să aibă un coeficient Log Kow ≤ 3,2 sau un factor de bioconcentrare (BCF) ≤ 100;

                                                         —

                                                         pentru substanțele care sunt autorizate pentru utilizare sau care sunt incluse în anexa I la Regulamentul (UE) nr. 528/2012, este necesar să se aducă dovezi că sunt respectate condițiile de autorizare pentru produsul de vopsit.

                                                   O sumă totală mai mare și o derogare de la cerințele prevăzute la criteriul 5a care permit produsului final să fie clasificat ca fiind periculos pentru mediul acvatic (toxicitate cronică de categoria 3) și să poarte fraza de pericol H412 se aplică pentru utilizarea următorului produs de protecție pentru peliculă uscată doar pentru aplicații specifice:

                                                Produse de protecție pentru peliculă uscată

                                                Suma totală în produsul final:

                                                         Vopsele de interior destinate utilizării în spații cu umiditate ridicată, inclusiv bucătării și băi
                                                         0,10 % g/g

                                                         Toate aplicațiile de vopsea de exterior
                                                         0,30 % g/g

                                                Verificare:

                                             Declarație din partea solicitantului și a furnizorului de lianți susținută de numere CAS și clasificări pentru substanțele active din produsul final și liantul acestuia.
                                             Aceasta include calcularea de către solicitant a concentrației substanțelor active în produsul final.
                                             Trebuie identificate toate substanțele active fabricate pentru care cel puțin 50 % din particule, calculate folosind distribuția dimensională după număr, au una sau mai multe dimensiuni externe în intervalul de mărime 1 nm-100 nm.”;

                                             combinații de 3-iod-2-propinil butilcarbamat (IPBC)
                                             vopsele și lacuri de exterior

                                                Vopsele de exterior

                                                suma totală pentru combinații de IPBC:

                                             0,650 %

                                             Limite specifice de concentrație se aplică următorului produs de protecție:

                                             pirition zinc.

                                             0,050 %

                                 (d)

                                 în lista restricțiilor și a derogărilor privind substanțele periculoase, se adaugă intrarea „8. Substanțe prezente în lianți și în dispersii de polimeri”, după cum urmează:

                                                         „8.

                                                         Substanțe prezente în lianți și în dispersii de polimeri

                                                         (a)

                                                         Lianți și agenți de reticulare

                                                Aplicabilitate:

                                                         —

                                                         vopsele pentru decorațiuni interioare/exterioare

                                                         —

                                                         decorarea, protejarea și acoperirea lemnului

                                                         —

                                                         straturi de acoperire pentru metale

                                                         —

                                                         straturi de acoperire pentru podele

                                                         —

                                                         straturi de acoperire cu luciu foarte pronunțat

                                                         —

                                                         straturi de acoperire arhitecturale și decorative

                                             Adipil-hidrazida (ADH) utilizată ca promotor de aderență sau ca agent de reticulare

                                             1,0 % g/g

                                                Verificare:

                                             Declarație din partea solicitantului și a furnizorilor săi de materii prime susținută de calcule sau de un raport de testare analitică.

                                                         (b)

                                                         Produse de reacție și reziduuri

                                                Aplicabilitate:

                                             Produse cu sisteme adezive pe bază de polimeri

                                             Prezența metanolului rezidual este restricționată, în funcție de conținutul de liant în produsul final.

                                                Verificare:

                                             Declarație din partea solicitantului și a furnizorilor săi de materii prime susținută de calcule sau de un raport de testare analitică.”

                                                         —

                                                         liant în proporție de peste 10 %, dar de maximum 20 % în produsul final

                                             0,02 % g/g

                                                         —

                                                         liant în proporție de peste 20 %, dar de maximum 40 % în produsul final

                                             0,03 % g/g

                                                         —

                                                         liant în proporție de peste 40 % în produsul final

                                             0,05 % g/g


title: 2007/96/CE: Decizia Consiliului din 12 februarie 2007 de numire a unui membru spaniol în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               14.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 42/23

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 12 februarie 2007
   de numire a unui membru spaniol în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2007/96/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 263,
   având în vedere propunerea Guvernului spaniol,
   întrucât:

               (1)

               La 24 ianuarie 2006, Consiliul a adoptat Decizia 2006/116/CE de numire a membrilor și supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2006-25 ianuarie 2010 (1).

               (2)

               Ca urmare a încheierii mandatului d-lui Pasqual MARAGALL i MIRA, a devenit vacant un post de membru în cadrul Comitetului Regiunilor,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Este numit membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2010:
   domnul José MONTILLA AGUILERA
   Presidente de la Generalitat de Cataluña
   înlocuindu-l pe domnul Pasqual MARAGALL i MIRA.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  JO L 56, 25.2.2006, p. 75.


title: Decizia Comitetului executiv din 21 aprilie 1998 privind activitățile task force-ului [SCH/Com-ex (98)1 rev.2]

text:
               19/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               35

         41998D0002

               L 239/191

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA COMITETULUI EXECUTIV

   din 21 aprilie 1998
   privind activitățile task force-ului
   [SCH/Com-ex (98)1 rev.2]
   COMITETUL EXECUTIV,
   având în vedere articolul 132 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen,
   având în vedere articolul 6 din convenția menționată anterior,
   DECIDE:
   Dată fiind creșterea numărului de resortisanți străini care imigrează în statele Schengen, în special resortisanți ai Irakului și ai altor state, este necesar, în contextul recomandărilor care au fost deja făcute sau care mai sunt încă discutate în Uniunea Europeană, să se intensifice controalele la frontiera externă și să se ia măsuri practice de consolidare a eficienței acestor controale conform unui plan comun.
   Potrivit normei competențelor specifice, este posibil în cadrul jurisdicției Schengen să se acorde atenție specială factorilor de atracție care explică acest flux neobișnuit de imigranți, fără a pierde din vedere faptul că de cauzele acestui fenomen trebuie să se ocupe alte organisme din regiunile de origine și de tranzit.
   Comitetul executiv propune ca statele Schengen să înceapă imediat punerea în aplicare a următoarelor măsuri privind controalele la frontierele externe, ținând seama, în același timp, de recomandările avute în vedere în Uniunea Europeană în alte domenii și punând accent pe necesitatea de a se lua și măsuri adecvate în contextul aplicării Convenției de la Dublin:

               —

               întărirea controalelor la intrare la frontierele externe prin desfășurarea unui personal suplimentar și a unor tehnologii moderne;

               —

               securizarea zonelor aeroportuare care nu sunt accesibile publicului, față de zborurile ce vin din afara spațiului Schengen și pasagerii care sunt transferați; măsuri paralele în porturile care deservesc traficul internațional;

               —

               acordarea de asistență reciprocă în instruirea inițială și avansată a personalului răspunzător de efectuarea controalelor în aeroporturi și porturi și a personalului liniilor aeriene, de pildă prin intermediul programelor de schimburi bilaterale; o utilizare pe scară mai largă și punerea reciprocă la dispoziție a tehnologiilor moderne, precum și creșterea numărului de personal folosit;

               —

               inspectarea feriboturilor atât în timpul încărcării, cât și al plecării;

               —

               aplicarea și încurajarea sancțiunilor armonizate referitoare la transportatorii care aduc ilegal imigranți spre spațiul Schengen și a unor aranjamente cu transportatorii respectivi;

               —

               efectuarea unor controale înainte de îmbarcare la punctele de plecare care comportă un risc crescut și care urmează să fie precizate;

               —

               schimbul de informații cu privire la rutele și modul de operare în cazurile de trafic de imigranților ilegali, intensificarea cooperării practice dintre autoritățile de poliție și cele care asigură protecția frontierelor, intensificarea cooperării dintre aceste autorități și ofițerii de legătură ai statelor Schengen care lucrează în terțe țări; schimbul de reprezentanți oficiali din țările care sunt părți contractante, pe baza unui acord reciproc, cu scopul de a monitoriza eficiența măsurilor de prevenire a imigrației ilegale;

               —

               în conformitate cu legislația internă aplicabilă în domeniu, amprentarea fiecărui resortisant străin care intră ilegal în spațiul Schengen și a cărui identitate nu poate fi stabilită cu certitudine pe baza unor documente valabile; păstrarea amprentelor în scopul informării autorităților din celelalte state Schengen; se vor respecta principiile legislației cu privire la protecția datelor personale în vigoare în Uniunea Europeană;

               —

               conformitate cu legislația internă aplicabilă în domeniu, prevenirea dispariției resortisanților străini care au intrat ilegal în spațiul Schengen și a căror identitate nu poate fi stabilită cu certitudine, fie până când identitatea lor este clar stabilită, fie până când serviciile pentru străini ale poliției adoptă și aplică măsurile necesare;

               —

               expulzarea imediată a resortisanților străini care au intrat ilegal pe teritoriul statelor contractante în măsura în care nu beneficiază de dreptul de a rămâne;

               —

               sprijinirea negocierilor cu privire la acordul de readmisie dintre statele Schengen, pe de o parte, și Turcia, Republica Cehă, Republica Slovacă, Ungaria și Slovenia, pe de altă parte;

               —

               îmbunătățirea cooperării practice dintre statele Schengen în procesul de aplicare a Convenției de la Dublin.

         Aceste măsuri trebuie să fie aplicate:

               —

               respectându-se suveranitatea națională a fiecăruia dintre state;

               —

               conformitate cu legislația internă a statelor contractante, cu alte cuvinte dacă legislația internă permite acest lucru;

               —

               fără a aduce atingere prevederilor acordurilor bilaterale existente;

               —

               în conformitate cu Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, în special cu articolul 134 și 142, în special în ceea ce privește Convenția de la Dublin.

         Ținând seama de nevoia de coordonare în aplicarea acestor măsuri și de perfecționare a acestora, Președinției i se cere să înființeze un task force compus cel puțin din reprezentanți ai celor șase state cele mai afectate. Acest task force trebuie să se întrunească la intervale scurte și să raporteze următorului Comitet executiv.
   Prezenta decizie va fi aplicată ca o măsură suplimentară pentru planul de acțiune al UE. Coordonarea necesară trebuie să fie făcută la nivelul Comitetului K4 și al grupului central.

      Bruxelles, 21 aprilie 1998.

            Președintele

         J. VANDE LANOTTE


title: Decizia 2012/212/PESC a Consiliului din 23 aprilie 2012 de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului

text:
               25.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 113/11

         DECIZIA 2012/212/PESC A CONSILIULUI
   din 23 aprilie 2012
   de modificare a Deciziei 2010/639/PESC privind măsuri restrictive împotriva Belarusului
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 25 octombrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/639/PESC (1).

               (2)

               Este necesar să se includă o derogare de la înghețarea activelor prevăzută în Decizia 2010/639/PESC pentru a se asigura că fondurile sau resursele economice pot fi deblocate sau puse la dispoziție pentru scopurile oficiale ale misiunilor diplomatice sau consulare sau ale organizațiilor internaționale care beneficiază de imunitate în conformitate cu dreptul internațional.

               (3)

               Decizia 2010/639/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   La articolul 3 alineatul (1) din Decizia 2010/639/PESC se adaugă următoarea literă:

               „(e)

               urmează să fie plătite într-un sau dintr-un cont al unei misiuni diplomatice sau consulare sau al unei organizații internaționale care beneficiază de imunitate în conformitate cu dreptul internațional, în măsura în care scopul unor astfel de plăți este de a deservi interese oficiale ale misiunii diplomatice sau consulare sau ale organizației internaționale.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 23 aprilie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 280, 26.10.2010, p. 18.