title: Decizia (PESC) 2015/740 a Consiliului din 7 mai 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Sudanul de Sud și de abrogare a Deciziei 2014/449/PESC

text:
               8.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 117/52

         DECIZIA (PESC) 2015/740 A CONSILIULUI
   din 7 mai 2015
   privind măsuri restrictive având în vedere situația din Sudanul de Sud și de abrogare a Deciziei 2014/449/PESC
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 10 iulie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/449/PESC (1), ținând seama de profunda sa îngrijorare care persistă cu privire la situația din Sudanul de Sud.

               (2)

               La 3 martie 2015, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat Rezoluția (RCSONU) 2206 (2015), având în vedere situația alarmantă și îngrijorarea sa în ceea ce privește conflictul dintre guvernul Republicii Sudanul de Sud și forțele de opoziție începând cu decembrie 2013, îngrijorarea sa privind imensa suferință umană generată și condamnarea sa fermă față de abuzurile și încălcările drepturilor omului, precum și încălcările dreptului internațional umanitar, care au avut loc în trecut și care continuă în prezent, precum și față de strămutarea pe scară largă a populației și agravarea crizei umanitare. Consiliul de Securitate a subliniat responsabilitatea pe care o poartă toate părțile implicate în conflict pentru suferința populației din Sudanul de Sud. De asemenea, acesta a stabilit că situația din Sudanul de Sud reprezintă o amenințare la adresa păcii și securității internaționale în regiune.

               (3)

               Punctele 9 și 12 din RCSONU 2206 (2015) prevăd măsuri restrictive sub forma interdicțiilor de călătorie și înghețării activelor, care pot fi aplicate persoanelor și entităților desemnate de Comitetul Consiliului de Securitate instituit în temeiul punctului 16 din RCSONU 2206 (2015) (denumit în continuare „Comitetul”). Punctele 6, 7 și 8 din RCSONU 2206 (2015) prevăd totodată criterii pentru desemnarea persoanelor și a entităților care fac obiectul măsurilor restrictive prevăzute la punctele 9 și 12 din respectiva rezoluție.

               (4)

               Din motive de claritate, măsurile restrictive impuse prin Decizia 2014/449/PESC și măsurile restrictive prevăzute de RCSONU 2206 (2015) ar trebui să fie integrate într-un instrument juridic unic.

               (5)

               Prin urmare, Decizia 2014/449/PESC ar trebui abrogată.

               (6)

               Sunt necesare acțiuni suplimentare din partea Uniunii pentru a pune în aplicare anumite măsuri,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul în Sudanul de Sud de armament și de materiale conexe de orice tip, inclusiv arme și muniții, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare și piese de schimb pentru cele menționate anterior, efectuate de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre, sau utilizând aeronave înmatriculate în statele membre sau nave care arborează pavilionul acestora, indiferent dacă acestea provin sau nu de pe teritoriul statelor membre.
   (2)   De asemenea, se interzice:

               (a)

               furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Sudanul de Sud sau în scopul utilizării în Sudanul de Sud, de asistență tehnică, de servicii de brokeraj sau de alte servicii legate de produsele menționate la alineatul (1) sau legate de furnizarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea respectivelor produse;

               (b)

               furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Sudanul de Sud sau în scopul utilizării în Sudanul de Sud, de finanțare sau de asistență financiară în legătură cu produsele menționate la alineatul (1), incluzând în special granturi, împrumuturi și asigurări ale creditelor pentru export, precum și asigurările sau reasigurările pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul respectivelor produse sau pentru furnizarea de asistență tehnică aferentă, de servicii de brokeraj sau de alte servicii;

               (c)

               participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea măsurilor menționate la litera (a) sau (b).

         Articolul 2
   (1)   Articolul 1 nu se aplică în cazul:

               (a)

               vânzării, furnizării, transferului sau exportului de echipamente militare neletale destinate exclusiv scopurilor umanitare, de monitorizare a respectării drepturilor omului sau de protecție sau destinate programelor de consolidare a instituțiilor ale ONU, ale Uniunii Africane (UA), ale UE ori ale Autorității Interguvernamentale pentru Dezvoltare (IGAD), sau de materiale destinate operațiunilor de gestionare a crizei derulate de ONU, de UA și de UE;

               (b)

               vânzării, furnizării, transferului sau exportului de vehicule care nu sunt destinate luptei, care au fost fabricate sau echipate cu materiale care oferă protecție balistică și care sunt destinate exclusiv folosirii în scop de protecție, în Sudanul de Sud, de către personalul UE și al statelor sale membre sau de către personalul ONU, UA sau IGAD;

               (c)

               furnizării de asistență tehnică, de servicii de brokeraj și de alte servicii legate de echipamentele sau de programele și operațiile menționate la litera (a);

               (d)

               acordării de finanțare și de asistență financiară în legătură cu echipamentele sau programele și operațiunile menționate la litera (a);

               (e)

               vânzării, furnizării, transferului sau exportului de echipamente de deminare și de materiale folosite în operațiuni de deminare;

               (f)

               vânzării, furnizării, transferului și exportului de echipamente militare neletale destinate exclusiv sprijinirii procesului de reformă a sectorului de securitate din Sudanul de Sud, precum și în cazul furnizării de finanțare, asistență financiară sau asistență tehnică aferentă acestor echipamente,

         cu condiția ca aceste livrări să fi fost aprobate în prealabil de către autoritatea competentă a statului membru în cauză.
   (2)   Articolul 1 nu se aplică nici în cazul articolelor de îmbrăcăminte de protecție, inclusiv veste antiglonț și căști militare, exportate temporar în Sudanul de Sud de personalul UE, sau de personalul statelor membre ale acesteia, de personalul ONU sau IGAD, sau de reprezentanții mass-media, de personalul umanitar, de personalul de asistență pentru dezvoltare și de personalul asociat, exclusiv pentru uzul personal al acestora.
   (3)   Statele membre analizează de la caz la caz livrările efectuate în temeiul prezentului articol, ținând seama pe deplin de criteriile stabilite în Poziția comună 2008/944/PESC a Consiliului (2). Statele membre solicită garanții adecvate pentru a evita folosirea abuzivă a autorizațiilor acordate în temeiul prezentului articol și, după caz, iau măsuri pentru repatrierea echipamentelor.
   Articolul 3
   (1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica intrarea pe teritoriul lor sau tranzitarea acestuia de către persoanele care:

               (a)

               sunt desemnate de către Consiliul de Securitate al ONU sau de către Comitet, în conformitate cu punctele 6, 7, 8 și 9 din RCSONU 2206 (2015), astfel cum sunt enumerate în anexa I la prezenta decizie;

               (b)

               nu intră sub incidența dispozițiilor de la litera (a) și care obstrucționează procesul politic din Sudanul de Sud, inclusiv prin acte de violență sau încălcări ale acordurilor de încetare a focului, precum și persoane răspunzătoare de încălcări grave ale drepturilor omului în Sudanul de Sud și persoane asociate acestora, astfel cum sunt enumerate în anexa II.

         (2)   Un stat membru nu este obligat, în temeiul alineatului (1), să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor resortisanți.
   Articolul 4
   (1)   Prezentul articol se aplică în ceea ce privește persoanele enumerate în anexa I.
   (2)   Articolul 3 alineatul (1) nu se aplică în cazul în care:

               (a)

               o călătorie este justificată din motive umanitare, inclusiv o obligație religioasă, astfel cum a fost stabilit de Comitet, de la caz la caz;

               (b)

               intrarea sau tranzitul sunt necesare pentru îndeplinirea procedurilor judiciare;

               (c)

               călătoria ar favoriza realizarea obiectivelor de pace și reconciliere națională în Sudanul de Sud și stabilitatea în regiune, astfel cum a fost stabilit de Comitet, de la caz la caz.

         Articolul 5
   (1)   Prezentul articol se aplică persoanelor enumerate în anexa II.
   (2)   Articolul 3 alineatul (1) nu aduce atingere cazurilor în care unui stat membru îi revine o obligație de drept internațional, și anume:

               (a)

               în calitate de țară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale;

               (b)

               în calitate de țară-gazdă a unei conferințe internaționale convocate de ONU sau desfășurate sub auspiciile acesteia;

               (c)

               în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități; sau

               (d)

               în temeiul Tratatului de conciliere din 1929 (Tratatul de la Lateran) încheiat de Sfântul Scaun (Statul Cetății Vaticanului) și Italia.

         (3)   Alineatul (2) se consideră aplicabil, de asemenea, cazurilor în care un stat membru este țară-gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE).
   (4)   Consiliul este informat în mod corespunzător în toate cazurile în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatului (2) sau (3).
   (5)   Statele membre pot acorda derogări de la măsurile impuse în temeiul articolului 3 alineatul (1), în cazul în care o călătorie este justificată de motive umanitare urgente sau de motive legate de participarea la reuniuni interguvernamentale sau la reuniuni promovate sau găzduite de UE sau găzduite de un stat membru care deține președinția OSCE, în cadrul cărora se desfășoară un dialog politic vizând în mod direct obiectivele politice ale măsurilor restrictive, inclusiv democrația, drepturile omului și statul de drept în Sudanul de Sud.
   (6)   Un stat membru care dorește să acorde derogările menționate la alineatul (5) notifică Consiliul în scris în acest sens. Se consideră că derogarea este acordată, cu excepția cazului în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului se opun în scris în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării în cauză. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică o obiecție, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide să acorde derogarea propusă.
   (7)   În cazul în care, în conformitate cu alineatele (2), (3), (5) și (6), un stat membru autorizează intrarea pe teritoriul său sau tranzitul unor persoane enumerate în anexa II, autorizația este strict limitată la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele vizate în mod direct de aceasta.
   Articolul 6
   (1)   Toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea, sunt deținute sau controlate, în mod direct sau indirect, de către:

               (a)

               persoane și entități care sunt desemnate de către Consiliul de Securitate al ONU sau de către Comitet, în conformitate cu punctele 6, 7, 8 și 12 din RCSONU 2206 (2015), astfel cum sunt enumerate în anexa I la prezenta decizie;

               (b)

               persoane care obstrucționează procesul politic din Sudanul de Sud, inclusiv prin acte de violență sau încălcări ale acordurilor de încetare a focului, precum și persoane răspunzătoare de încălcări grave ale drepturilor omului în Sudanul de Sud și persoane fizice sau juridice, entități sau organisme asociate acestora, astfel cum sunt enumerate în anexa II

         se îngheață.
   (2)   Niciun fond și nicio resursă economică nu se pun, în mod direct sau indirect, la dispoziția persoanelor fizice sau juridice, a entităților sau a organismelor enumerate în anexa I sau anexa II și nici nu se pot utiliza în beneficiul acestora.
   Articolul 7
   (1)   Prezentul articol se aplică persoanelor și entităților enumerate în anexa I.
   (2)   Autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în anumite condiții pe care le consideră corespunzătoare, după ce a stabilit că fondurile sau resursele economice în cauză sunt:

               (a)

               necesare pentru cheltuieli de bază, inclusiv plăți pentru produse alimentare, chirie sau ipotecă, medicamente și tratamente medicale, impozite, prime de asigurare și utilități publice;

               (b)

               destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor pentru servicii juridice;

               (c)

               taxe sau comisioane aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a fondurilor și a resurselor economice înghețate.

         Statul membru în cauză informează Comitetul în prealabil cu privire la intenția de a autoriza, după caz, deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate. Autorizațiile pot fi acordate în absența unei decizii negative a Comitetului intervenită în termen de cinci zile lucrătoare de la notificarea respectivă.
   (3)   Autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în anumite condiții pe care le consideră corespunzătoare, după ce a stabilit că fondurile sau resursele economice în cauză sunt necesare pentru cheltuieli extraordinare, cu condiția ca această necesitate să fi fost notificată de către statele membre în cauză Comitetului și să fi fost aprobată de către Comitet.
   (4)   Prin derogare de la articolul 6 alineatul (1), autoritățile competente ale unui stat membru pot autoriza, de asemenea, deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, cu condiția ca statul membru în cauză să fi stabilit că fondurile sau resursele economice fac obiectul unui privilegiu sau unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale și că fondurile sau resursele economice vor fi utilizate exclusiv pentru a satisface privilegiul sau hotărârea în cauză, cu condiția ca privilegiul sau hotărârea să fie anterioară datei de 3 martie 2015, data adoptării R CSONU 2206 (2015), și anume data de 3 martie 2015, să nu fie în beneficiul unei persoane fizice sau juridice, al unei entități sau al unui organism enumerate în anexa I sau anexa II și să fi fost notificată de către statul membru în cauză Comitetului.
   (5)   Articolul 6 alineatul (1) nu se aplică sumelor vărsate în conturile înghețate reprezentând:

               (a)

               dobânzi sau alte venituri generate de conturile respective; sau

               (b)

               plăți cuvenite în temeiul unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau au survenit anterior datei la care aceste conturi au făcut obiectul măsurilor prevăzute la articolul 6,

         cu condiția ca orice astfel de dobânzi, alte venituri și plăți să rămână sub incidența măsurilor prevăzute la articolul 6 alineatul (1).
   (6)   Articolul 6 nu împiedică o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism aflat pe listă să efectueze plăți datorate în temeiul unui contract încheiat anterior datei la care persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul a fost înscris pe lista din anexa I, cu condiția ca statul membru în cauză să fi stabilit faptul că plata nu este primită, în mod direct sau indirect, de o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism enumerat în anexa I sau II și după ce statul membru în cauză a notificat Comitetului intenția sa de a efectua sau primi astfel de plăți sau de a autoriza, după caz, deblocarea fondurilor, a altor active financiare sau resurselor economice în acest scop, cu 10 zile lucrătoare înainte de această autorizare.
   Articolul 8
   (1)   Prezentul articol se aplică persoanelor și entităților enumerate în anexa II.
   (2)   Autoritatea competentă a unui stat membru poate autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în anumite condiții pe care le consideră corespunzătoare, după ce a stabilit că fondurile sau resursele economice în cauză sunt:

               (a)

               necesare pentru a satisface nevoile de bază ale persoanelor enumerate în anexa II și ale membrilor lor de familie aflați în întreținerea lor, inclusiv plăți pentru produse alimentare, chirie sau ipotecă, medicamente și tratamente medicale, impozite, prime de asigurare și utilități publice;

               (b)

               destinate exclusiv plății de onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor efectuate în legătură cu prestarea unor servicii juridice;

               (c)

               destinate exclusiv plății unor comisioane sau taxe aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a unor fonduri sau resurse economice înghețate; sau

               (d)

               necesare pentru cheltuieli extraordinare, cu condiția ca autoritatea competentă să fi notificat autorităților competente ale celorlalte state membre și Comisiei motivele pe baza cărora consideră că ar trebui acordată o autorizație specifică, cu cel puțin două săptămâni înainte de acordarea autorizației.

         Statul membru vizat informează celelalte state membre și Comisia în legătură cu orice autorizație acordată în temeiul prezentului alineat.
   (3)   Prin derogare de la articolul 6 alineatul (1), autoritățile competente ale unui stat membru pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (a)

               fondurile sau resursele economice fac obiectul unei hotărâri arbitrale pronunțate anterior datei la care persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul menționat la articolul 6 alineatul (1) a fost înscris pe lista din anexa II, sau al unei hotărâri judecătorești sau administrative pronunțate în Uniune, sau al unei hotărâri judecătorești executorii în statul membru vizat, anterior sau ulterior datei respective;

               (b)

               fondurile sau resursele economice vor fi utilizate exclusiv pentru a satisface pretențiile garantate printr-o astfel de hotărâre sau a căror valabilitate este recunoscută printr-o astfel de hotărâre, în limitele stabilite de actele cu putere de lege și normele administrative aplicabile care reglementează drepturile persoanelor care formulează astfel de pretenții;

               (c)

               hotărârea nu este în beneficiul unei persoane fizice sau juridice, entități sau organism enumerat în anexa I sau anexa II; și

               (d)

               recunoașterea hotărârii nu contravine ordinii publice din statul membru în cauză.

         Statul membru vizat informează celelalte state membre și Comisia în legătură cu orice autorizație acordată în temeiul prezentului alineat.
   (4)   Articolul 6 alineatul (1) nu împiedică o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism aflat pe listă să efectueze plăți datorate în temeiul unui contract încheiat anterior datei la care persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul a fost înscris pe lista din anexa II, cu condiția ca statul membru în cauză să fi stabilit că beneficiarul plății respective nu este, în mod direct sau indirect, o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism enumerat în anexa I sau II.
   (5)   Articolul 6 alineatul (2) nu se aplică sumelor vărsate în conturile înghețate reprezentând:

               (a)

               dobânzi sau alte venituri generate de conturile respective;

               (b)

               plăți cuvenite în temeiul unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau au survenit anterior datei la care aceste conturi au făcut obiectul măsurilor prevăzute la articolul 6; sau

               (c)

               plăți datorate în temeiul unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate în Uniune sau executorii în statul membru vizat,

         cu condiția ca orice astfel de dobânzi, alte venituri și plăți să rămână sub incidența măsurilor prevăzute la articolul 6 alineatul (1).
   Articolul 9
   (1)   În cazul în care Consiliul de Securitate sau Comitetul include pe listă o persoană sau o entitate, Consiliul include respectiva persoană sau entitate în anexa I.
   (2)   Consiliul, hotărând la propunerea unui stat membru sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, decide stabilirea și modificarea listei din anexa II.
   (3)   Consiliul comunică persoanei fizice sau juridice, entității sau organismului vizat decizia sa, menționată la alineatele (1) și (2), inclusiv motivele includerii pe listă, fie direct, dacă adresa este cunoscută, fie prin publicarea unui anunț, acordând persoanei fizice sau juridice, entității sau organismului în cauză posibilitatea de a prezenta observații.
   (4)   Atunci când se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul reexaminează decizia sa și informează în consecință persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul în cauză.
   Articolul 10
   (1)   Anexele I și II cuprind motivele pentru includerea pe listă a persoanelor și entităților menționate la articolul 3 alineatul (1) și la articolul 6 alineatul (1), astfel cum sunt furnizate de Consiliul de Securitate al ONU sau de Comitet, în ceea ce privește anexa I, și de Consiliu, în ceea ce privește anexa II.
   (2)   Anexele I și II cuprind, de asemenea, în cazul în care acestea sunt disponibile, informațiile necesare pentru identificarea persoanelor și entităților vizate, astfel cum sunt furnizate de Consiliul de Securitate al ONU sau de Comitet, în ceea ce privește anexa I, și de Consiliu, în ceea ce privește anexa II. În ceea ce privește persoanele, astfel de informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, cetățenia, numărul pașaportului și al cărții de identitate, sexul, adresa, dacă este cunoscută, precum și funcția sau profesia. În ceea ce privește persoanele juridice, entitățile sau organismele, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul. Anexele I și II includ și data desemnării.
   Articolul 11
   Pentru ca măsurile prevăzute de prezenta decizie să aibă un impact cât mai mare, Uniunea încurajează statele terțe să adopte măsuri restrictive similare celor prevăzute de prezenta decizie.
   Articolul 12
   (1)   Prezenta decizie se reexaminează permanent. Se reînnoiește sau se modifică, dacă acest lucru este oportun, în cazul în care Consiliul consideră că obiectivele sale nu au fost îndeplinite și având n vedere deciziile relevante ale Consiliului de Securitate al ONU.
   (2)   Măsurile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (b) și la articolul 6 alineatul (1) litera (b) sunt revizuite la intervale regulate și cel puțin o dată la 12 luni. Acestea încetează să se aplice persoanelor și entităților în cauză în cazul în care Consiliul stabilește, în conformitate cu procedura menționată la articolul 9, că nu mai sunt îndeplinite condițiile de punere în aplicare a acestora.
   Articolul 13
   Decizia 2014/449/PESC se abrogă.
   Articolul 14
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 7 mai 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Decizia 2014/449/PESC a Consiliului din 10 iulie 2014 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Sudanul de Sud (JO L 203, 11.7.2014, p. 100).

      (2)  Poziția comună 2008/944/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2008 de definire a normelor comune care reglementează controlul exporturilor de tehnologie și echipament militar (JO L 335, 13.12.2008, p. 99).

      ANEXA I

         Lista persoanelor și entităților menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (a) și articolul 6 alineatul (1) litera (a)

      ANEXA II

         Lista persoanelor și entităților menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (b) și articolul 6 alineatul (1) litera (b)

                  Nume

                  Informații de identificare

                  Motive

                  Data includerii pe listă

                  1.

                  Santino DENG
                  (alias: Santino Deng Wol)

                  Comandant al celei de a treia divizii de infanterie a Armatei Populare de Eliberare a Sudanului (SPLA)

                  Santino Deng este comandant al diviziei a treia infanterie a Armatei populare de eliberare din Sudan, care a luat parte la recucerirea orașului Bentiu în mai 2014. Astfel, Santino Deng se face responsabil de încălcări ale acordului de încetare a ostilităților din 23 ianuarie.

                  11.7.2014

                  2.

                  Peter Gadet
                  (alias: Peter Gatdet Yaka; Peter Cadet; Peter Gadet Yak; Peter Gadet Yaak: Peter Gatdet Yaak; Peter Gatdet; Peter Gatdeet Yaka)

                  Lider al miliției antiguvernamentale Nuer. Locul nașterii: districtul Mayom, statul Unitatea

                  Peter Gadet este lider al miliției antiguvernamentale Nuer care a desfășurat un atac la Bentiu în perioada 15-17 aprilie 2014, încălcând Acordul de încetare a ostilităților din 23 ianuarie. Atacul a dus la uciderea a peste 200 de civili. Peter Gadet se face responsabil, astfel, de alimentarea ciclului violențelor, obstrucționând în acest mod procesul politic din Sudanul de Sud, și de încălcări grave ale drepturilor omului.

                  11.7.2014


title: Decizia Consiliului din 22 decembrie 1986 privind standardizarea în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor

text:
               13/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               223

         31987D0095

               L 036/31

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 22 decembrie 1986
   privind standardizarea în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor
   (87/95/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene în special articolul 235,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Adunării parlamentare (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (2),
   întrucât standardele aplicabile în domeniul tehnologiei informației și munca necesară elaborării acestora trebuie să ia în considerare în special următoarele elemente:

               —

               complexitatea specificațiilor tehnice și precizia cerută pentru a asigura schimburile de informații și de date și interoperabilitatea sistemelor;

               —

               nevoia de a asigura o publicare rapidă a standardelor pentru a evita ca ritmul excesiv de lent să ducă la perimarea precoce a textelor depășite de ritmul evoluției tehnologice;

               —

               necesitatea de a asigura punerea în aplicare a standardelor internaționale în domeniul schimbului de informații și de date pe o bază care să le facă credibile din punctul de vedere al utilizării practice;

               —

               importanța economică a rolului standardizării care contribuie la instituirea unei piețe comunitare în acest domeniu;

         întrucât Directiva 83/189/CEE (3) permite Comisiei, statelor membre și organismelor de standardizare să fie informate despre intențiile organismelor de standardizare de stabilire a unui standard sau de modificare a acestuia și întrucât, în temeiul acestei directive, Comisia poate stabili mandate în vederea realizării, în coordonare și într-un un stadiu precoce, a acțiunilor de standardizare de interes comun;
   întrucât directiva menționată anterior nu cuprinde toate dispozițiile necesare punerii în aplicare a unei politici comunitare privind standardizarea în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor;
   întrucât importanța crescândă a interferențelor tehnice între diferitele domenii de standardizare, mai ales în cazul tehnologiei informației și telecomunicațiilor, justifică o strânsă cooperare între organismele de standardizare care ar trebui să se asocieze pentru a trata aceste subiecte de interes comun;
   întrucât recent au fost încheiate de către Comisie acorduri în cadrul declarației comune de intenție semnată cu Conferința Europeană a Administrațiilor Poștei și Telecomunicațiilor (CEAPT) și în cadrul orientărilor generale care fac obiectul unui acord cu organizația comună de standardizare constituită de Comitetul European pentru Standardizare/Comitetul european pentru standardizare electrotehnică (CEN/Cenelec);
   întrucât Directiva 86/361CEE (4) definește programele de lucru pentru specificațiile tehnice comune [corespunzătoare standardelor europene de telecomunicații (NET)] în acest sector, aceste lucrări fiind încredințate Conferinței Europene a Administrațiilor Poștei și Telecomunicațiilor care consultă, după caz, Comitetul European pentru Standardizare și Comitetul european pentru standardizare electrotehnică;
   întrucât contractele de achiziții publice constituie un domeniu privilegiat pentru încurajarea unei acceptări mai largi a standardelor OSI (Open Systems Interconnection) pentru schimburile de informații și date, și aceasta prin trimiterea la aceste standarde în caietele de sarcini;
   întrucât este necesară instituirea unui comitet care să sprijine Comisia la punerea în aplicare și gestionarea obiectivelor și lucrărilor prevăzute prin prezenta decizie,
   DECIDE:
   Articolul 1
   În sensul prezentei decizii:

               1.

               „specificație tehnică” înseamnă specificația care figurează într-un document definind caracteristicile cerute unui produs, cum sunt nivelul de calitate sau nivelul performanțelor tehnice, securitatea, dimensiunile, inclusiv cerințele aplicabile produsului în ceea ce privește terminologia, simbolurile, încercările și metodele de încercare, ambalajul, marcajul și etichetarea;

               2.

               „specificație tehnică comună” înseamnă specificația tehnică elaborată în vederea asigurării aplicării uniforme în toate statele membre ale Comunității;

               3.

               „standard” înseamnă specificația tehnică aprobată de către un organism recunoscut cu activitate de standardizare pentru aplicarea repetată sau continuă, a cărei respectare nu este obligatorie;

               4.

               „standard internațional” înseamnă standardul adoptat de un organism internațional recunoscut cu activitate de standardizare;

               5.

               „proiect de standard internațional” înseamnă proiectul de standard adoptat de un organism internațional recunoscut ca având activitate normativă;

               6.

               „specificație tehnică internațională de telecomunicații” înseamnă specificația tehnică de ansamblu sau pentru anumite caracteristici ale unui produs, recomandată de un organism precum Comitetul Consultativ Internațional Telegrafic și Telefonic (CCITT) sau CEAPT;

               7.

               „standard european” înseamnă standardul aprobat în conformitate cu normele statutare ale organismelor de standardizare cu care Comunitatea a încheiat acorduri;

               8.

               „pre-standard european” înseamnă standardul adoptat sub referința „ENV” în conformitate cu normele statutare ale organismelor de standardizare cu care Comunitatea a încheiat acorduri;

               9.

               „standard funcțional” înseamnă standardul elaborat pentru furnizarea unei funcții complexe cerute pentru asigurarea interoperabilității sistemelor și obținută în general prin relaționarea mai multor standarde de referință deja existente și adoptată în conformitate cu normele statutare ale organismelor de standardizare;

               10.

               „specificație funcțională” înseamnă specificația care recomandă în domeniul telecomunicațiilor aplicarea unuia sau a mai multor standarde OSI pentru a răspunde unei exigențe precise în materie de comunicație între diferite tehnologii ale informației [standarde recomandate de organizații cum sunt „Comitetul Consultativ Internațional Telegrafic și Telefonic” (CCITT) sau CEAPT];

               11.

               „normă tehnică” înseamnă specificațiile tehnice, inclusiv dispozițiile administrative care li se aplică, a căror respectare este obligatorie, de jure sau de facto, pentru comercializarea sau utilizarea într-un stat membru sau într-o parte importantă a acestui stat, cu excepția celor stabilite de autoritățile locale;

               12.

               „certificare de conformitate” înseamnă acțiunea având ca obiect certificarea, prin intermediul unui certificat de conformitate sau marcaj de conformitate, că un produs sau serviciu este conform standardelor sau altor specificații tehnice determinate;

               13.

               „tehnologia informației” înseamnă sistemele, echipamentele, componentele și programele informatice care sunt necesare pentru asigurarea căutării, prelucrării și stocării informației în toate domeniile activității umane (acasă, la birou, în uzină etc.) și a căror funcționare face apel în general la electronică sau tehnologii similare;

               14.

               „achiziții publice” înseamnă cele:

                           —

                           definite la articolul 1 din Directiva 77/62/CEE (5);

                           —

                           încheiate pentru furnizarea de echipamente privind tehnologia informației și telecomunicațiile, indiferent de sectorul de activitate al autorității contractante;

               15.

               „administrații ale telecomunicațiilor” înseamnă administrațiile sau întreprinderile private recunoscute de Comunitate care oferă servicii publice de telecomunicații.

         Articolul 2
   Pentru a favoriza standardizarea în Europa precum și elaborarea și aplicarea unor standarde în domeniul tehnologiei, informației și a unor specificații funcționale în domeniul telecomunicațiilor, se pun în aplicare la nivel comunitar următoarele măsuri, sub rezerva dispozițiilor articolului 3 alineatul (2) și a articolului 4:

               (a)

               determinarea periodică, cel puțin o dată pe an, pe baza standardelor internaționale, a proiectelor de standarde internaționale sau a unor documente echivalente, a nevoilor prioritare în domeniul standardizării în scopul stabilirii programelor de lucru și elaborării standardelor europene și specificațiilor funcționale care sunt considerate necesare pentru asigurarea schimburilor de informații și de date precum și a interoperabilității sistemelor;

               (b)

               pe baza lucrărilor de standardizare desfășurate la nivel internațional:

                           —

                           organismele europene de standardizare și instanțele tehnice europene specializate în tehnologia informației și în telecomunicații sunt invitate să stabilească standarde europene, pre-standarde europene sau specificații funcționale în domeniul telecomunicațiilor, recurgând, după caz, la elaborarea unor standarde funcționale pentru a asigura precizia cerută de către utilizatori pentru schimburile de informații și de date și pentru interoperabilitatea sistemelor. Lucrările acestor instanțe se bazează pe standarde internaționale, proiecte de standarde internaționale sau specificații tehnice internaționale în telecomunicații. În cazul în care un standard internațional, un proiect de standard internațional sau o specificație tehnică internațională de telecomunicații conține dispoziții clare care permit aplicarea uniformă a acestora, aceste dispoziții vor fi adoptate ca atare în standardul european, pre-standardul european sau specificația funcțională de telecomunicații. Numai în cazul în care standardul internațional, proiectul de standard internațional sau specificația tehnică internațională de telecomunicații nu conțin dispoziții clare, standardul european, pre-standardul european, specificația funcțională de telecomunicații vor fi redactate astfel încât să precizeze sau, dacă este nevoie, să completeze standardul internațional, proiectul de standard internațional sau specificația tehnică internațională de telecomunicații, în deplină concordanță cu acestea,

                           —

                           aceleași instanțe sunt invitate să elaboreze specificații tehnice care vor putea constitui o bază pentru standarde europene sau pre-standarde europene în absența standardelor internaționale pentru schimbul de informații și de date și pentru interoperabilitatea sistemelor, sau să contribuie la elaborarea unor astfel de standarde;

               (c)

               măsuri pentru facilitarea aplicării standardelor și specificațiilor funcționale, în special prin coordonarea activităților statelor membre, privind:

                           —

                           verificarea conformității produselor și serviciilor cu standardele și specificațiile funcționale pe baza unor standarde de încercare specificate,

                           —

                           certificatul de conformitate cu standardele și specificațiile funcționale urmând procedurile armonizate;

               (d)

               măsuri pentru promovarea aplicării standardelor și specificațiilor funcționale privind tehnologia informației și telecomunicațiile în contractele de achiziții publice și regulamentele tehnice.

         Articolul 3
   (1)   Obiectivele specifice ale măsurilor propuse sunt descrise în anexa la prezenta decizie.
   (2)   Prezenta decizie se referă la:

               —

               standardele din domeniul tehnologiei informației, astfel cum sunt definite acestea la articolul 5,

               —

               specificațiile funcționale pentru servicii oferite specific datorită rețelelor publice de telecomunicații pentru schimbul de informații și date între diferite sisteme care țin de tehnologia informației.

         (3)   Prezenta decizie nu se referă la:

               —

               specificațiile tehnice comune pentru echipamentele terminale conectate la rețelele publice de telecomunicații la care se referă Directiva 86/361/CEE,

               —

               specificațiile pentru echipamentele care fac parte din rețele de telecomunicații propriu-zise.

         Articolul 4
   În scopul determinării exigențelor în domeniul standardizării și pentru elaborarea unui program de lucru pentru standardizare și pregătirea unor specificații funcționale, Comisia se referă în special la informațiile care îi sunt comunicate în temeiul Directivei 83/189/CEE.
   După ce a consultat Comitetul menționat la articolul 7, Comisia încredințează lucrările tehnice organizațiilor europene competente în domeniul standardizării sau instanțelor tehnice specializate (CEN, Cenelec și CEAPT), cerându-le, dacă este necesar, să elaboreze standarde europene sau specificații funcționale corespunzătoare. Este necesar ca mandatele care vor fi acordate acestor organizații să fie supuse atenției comitetului prevăzut la articolul 5 din Directiva 83/189/CEE, în conformitate cu procedura prevăzută de această directivă. Nici un mandat nu este acordat în cazul în care dublează un element oarecare al programelor de lucru începute sau elaborate în cadrul Directivei 86/361/CEE.
   Articolul 5
   (1)   Având în vedere diferențele între procedurile de drept intern existente, statele membre adoptă măsurile necesare pentru a asigura că se respectă:

               —

               standardele europene și pre-standardele europene, astfel cum sunt descrise la articolul 2 litera (b),

               —

               standardele internaționale în cazul în care sunt acceptate în țara autorității contractante,

         în cadrul achizițiilor publice privind tehnologia informației, astfel încât aceste standarde să fie utilizate ca bază pentru schimbul de informații și date și interoperabilitatea sistemelor.
   (2)   Pentru a asigura interoperabilitatea de la „terminal la terminal”, statele membre adoptă măsurile necesare pentru ca administrațiile telecomunicațiilor să utilizeze specificații funcționale pentru a permite serviciilor destinate specific schimbului de informații și de date între sisteme care țin de tehnologia informației și utilizează standardele menționate la alineatul (1) accesul la rețelele publice de telecomunicații ale acestora.
   (3)   Aplicarea prezentului articol ia în considerare situațiile speciale enumerate în continuare, care pot justifica recurgerea la alte standarde și specificații funcționale decât cele prevăzute de prezenta decizie:

               —

               necesitatea de a asigura continuitatea operațională a sistemelor existente, dar numai în cadrul unor strategii clar definite și consemnate în vederea tranziției ulterioare la standarde internaționale sau europene sau la specificații funcționale,

               —

               natura cu adevărat inovatoare a anumitor proiecte,

               —

               în cazul în care standardul sau specificațiile funcționale în discuție sunt inadecvate din punct de vedere tehnic obiectului lor, pentru că nu furnizează mijloacele dorite pentru asigurarea de schimburi de informații și de date sau interoperabiltatea sistemelor sau în cazul în care nu există mijloace (inclusiv teste) care să permită stabilirea în mod satisfăcător a conformității unui produs față de acest standard sau această specificație funcțională sau dacă, în cazul pre-standardelor europene, acestea nu au stabilitatea necesară pentru a fi puse în aplicare. Celelalte state membre vor putea dovedi comitetului prevăzut la articolul 7 că a fost utilizat un echipament în conformitate cu acest standard cu rezultate satisfăcătoare și, prin urmare, nu se justifică recurgerea la această derogare;

               —

               în cazul în care rezultă, după o consultare minuțioasă, că utilizarea standardului sau a specificației funcționale respective nu este indicată, din motive serioase de rentabilitate. Celelalte state membre vor putea dovedi comitetului prevăzut la articolul 7 că a fost utilizat un echipament în conformitate cu acest standard cu rezultate satisfăcătoare în condiții comerciale normale și, prin urmare, nu se justifică recurgerea la această derogare.

         (4)   De asemenea, statele membre pot cere să se respecte anumite proiecte sau standarde internaționale în mod similar cu ceea ce este prevăzut la alineatul (1).
   (5)   Autoritățile contractante care invocă alineatul (3) din prezentul articol indică și motivele, în cazul în care este posibil, în primele documente publicate în vederea contractării achiziției publice; în toate cazurile, acestea indică motivele respective în documentația lor internă și furnizează informațiile respective, la cerere, întreprinderilor ofertante și comitetului prevăzut la articolul 7, respectând confidențialitatea comercială. De asemenea, există posibilitatea ca reclamațiile privind recurgerea la derogările prevăzute la alineatul (3) să fie adresate direct Comisiei.
   (6)   Comisia se asigură că dispozițiile prezentului articol sunt aplicate pentru toate proiectele și programele Comunității, inclusiv pentru achizițiile publice finanțate de la bugetul Comunității.
   (7)   Autoritățile contractante pot aplica, dacă estimează că este necesar, alte specificații pentru contractele de achiziții publice a căror valoare este mai mică de 100 000 ECU, cu condiția ca aceste achiziții să nu împiedice utilizarea standardelor prevăzute la alineatele (1) și (2) pentru contractele de achiziții publice a căror valoare este mai mare decât cea menționată de prezentul alineat. Necesitatea acestei derogări sau valoarea sumei fixate în prezentul alineat vor fi revizuite în termen de trei ani de la data intrării în vigoare a prezentei decizii.
   Articolul 6
   Atunci când elaborează sau modifică anumite regulamente tehnice în domeniile la care se referă prezenta decizie, statele membre respectă standardele prevăzute la articolul 5 în fiecare caz în care acestea corespund specificațiilor tehnice cerute de regulament.
   Articolul 7
   (1)   Un comitet consultativ, denumit „grup al înalților funcționari pentru standardizare în domeniul tehnologiei informației” sprijină Comisia în urmărirea obiectivelor și conducerea acțiunilor definite de prezenta decizie. Acesta este format din reprezentanți desemnați de statele membre, care pot beneficia de asistența unor experți sau consilieri, și este prezidat de un reprezentant al Comisiei. Pentru chestiunile privind telecomunicațiile, comitetul competent este „grupul de înalți funcționari pentru telecomunicații” prevăzut la articolul 5 din Directiva 86/361/CEE.
   (2)   Comisia consultă comitetul pentru a determina prioritățile Comunității, pentru a pune în aplicare măsurile menționate în anexă, pentru a reglementa chestiunile privind verificarea de conformitate cu standardele, pentru a verifica punerea în aplicare a dispozițiilor articolului 5 și pentru alte subiecte în legătură cu standardizarea în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor sau în alte sectoare care interferează cu acestea. De asemenea, Comisia consultă comitetul asupra raportului prevăzut la articolul 8.
   (3)   Comisia asigură coordonarea lucrărilor acestor comitete cu cele ale comitetului prevăzut la articolul 5 din Directiva 83/189/CEE, în special în cazul în care există riscul de a exista o dublă utilizare între cererile adresate organismelor europene de standardizare, pe de o parte, în temeiul prezentei decizii și, pe de altă parte, în temeiul directivei menționate anterior.
   (4)   Orice chestiune privind punerea în aplicare a prezentei decizii poate fi supusă atenției comitetului, la cererea președintelui sau a unui stat membru.
   (5)   Comitetul se reunește de cel puțin două ori pe an.
   (6)   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.
   (7)   Secretariatul Comitetului este asigurat de Comisie.
   Articolul 8
   La fiecare doi ani, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind stadiul acțiunilor de standardizare în sectorul tehnologiei informației. Acest raport menționează normele de punere în aplicare adoptate în Comunitate, rezultatele obținute prin aplicarea acestora la achizițiile publice și la regulamentele tehnice naționale și precizează în special importanța practică a acestora pentru certificarea de conformitate.
   Articolul 9
   Prezenta decizie nu aduce atingere aplicării Directivei 83/189/CEE sau Directivei 86/361/CEE.
   Articolul 10
   Prezenta decizie se aplică la un an de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

   Articolul 11
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 22 decembrie 1986.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. SHAW

      (1)  JO C 36, 17.2.1986, p. 55.

      (2)  JO C 303, 25.11.1985, p. 2.

      (3)  JO L 109, 26.4.1983, p. 8.

      (4)  JO L 217, 5.8.1986, p. 21.

      (5)  JO L 13, 15.1.1977, p. 1.
   ANEXĂ

      MĂSURI PRIVIND STANDARDIZAREA ÎN DOMENIUL TEHNOLOGIEI INFORMAȚIEI ȘI TELECOMUNICAȚIILOR

   1.   Obiective

               (a)

               Contribuția la integrarea în piața internă a Comunității în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor.

               (b)

               Ameliorarea competitivității internaționale a constructorilor comunitari, permițând pieței comunitare să absoarbă mai multe echipamente care corespund standardelor europene și internaționale.

               (c)

               Facilitarea schimburilor de informații în cadrul Comunității, prin reducerea obstacolelor create de incompatibilitățile rezultate din lipsa de standarde sau din imprecizia acestora.

               (d)

               Asumarea luării în considerare a nevoilor utilizatorilor, oferindu-li-se mai multă libertate în asamblarea sistemelor pe baze care să le garanteze o interoperabilitate suficientă și deci performanțe mai bune la un cost mai scăzut.

               (e)

               Promovarea aplicării unor standarde și specificații funcționale la contractele de achiziții publice.

         2.   Descrierea acțiunilor și lucrărilor ce trebuie întreprinse

   2.1.   Stabilirea programelor de lucru și a priorităților

   Stabilirea programelor de lucru și a priorităților ia în considerare nevoile Comunității și impactul economic al acestor lucrări, considerat din punctul de vedere al utilizatorilor, al producătorilor și administrațiilor telecomunicațiilor. Sarcinile de realizat la nivelul Comunității cuprind:
   2.1.1.   colectarea de informații detaliate despre baza de programe naționale și internaționale, prezentarea acestora într-o formă care să faciliteze analiza comparativă și elaborarea documentelor de sinteză necesare pentru lucrările comitetului;
   2.1.2.   circulația acestor informații, examinarea nevoilor și consultarea mediilor interesate;
   2.1.3.   sincronizarea programelor de lucru cu activitățile de standardizare internațională;
   2.1.4.   gestionarea programelor de lucru;
   2.1.5.   pregătirea rapoartelor privind executarea lucrărilor și rezultatele practice ale aplicării lor;
   2.2.   Executarea lucrărilor de standardizare în domeniul tehnologiei informației

   Executarea programelor de standardizare necesită realizarea unei serii de lucrări încredințate în general CEN/Cenelec și CEAPT și care corespund diferitelor etape necesare pentru asigurarea credibilității standardelor.
   Aceste activități se referă la:
   2.2.1.   revizuirea standardelor internaționale pentru a elimina ambiguitățile și opțiunile care denaturează funcția unui standard care trebuie să fie utilizat pentru garantarea schimburilor de informații și interoperabilitatea sistemelor;
   2.2.2.   elaborarea unor prestandarde în cazurile justificate de ritmuri excesiv de lente ale procesului de standardizare internațională sau de standarde cerute în cadrul comunitar, în absența standardelor internaționale;
   2.2.3.   definirea condițiilor cerute pentru stabilirea strictei conformități cu un standard;
   2.2.4.   elaborarea unor standarde de încercare sau a unor specificații de încercare incluse în standardele și organizarea procedurilor și structurilor care permit laboratoarelor de încercări să verifice conformitatea cu standardele pe baze armonizate.
   2.3.   Lucrări vizând sectorul telecomunicațiilor

   Lucrările de standardizare privind sectorul telecomunicațiilor se referă la următoarele tipuri de activități:

               —

               elaborarea unor specificații funcționale, pe baza standardelor/specificațiilor internaționale sau europene existente, pentru a permite serviciilor destinate special schimbului de informații și de date între diferitele sisteme care țin de tehnologia informației accesul la rețelele publice de telecomunicații. Aceste lucrări tehnice țin de activități de armonizare ale sectorului telecomunicațiilor și sunt încredințate CEAPT urmând procedura descrisă în Directiva 86/361/CEE;

               —

               lucrările care trebuie realizate în cadrul domeniului comun tehnologiei informațiilor și telecomunicațiilor necesită o cooperare mai activă între organismele tehnice competente (de exemplu, CEN/Cenelec/CEAPT). Aceste lucrări trebuie să accentueze gradul de convergență astfel încât standardele și specificațiile funcționale să poată fi puse în aplicare în mod armonizat într-un număr maxim de aplicații urmând procedura descrisă în Directiva 83/189/CEE.

         2.4.   Acțiuni complementare

   Această parte a programului conține următoarele acțiuni:
   2.4.1.   Lucrările de metrologie specifice domeniilor privind:

               —

               promovarea punerii la punct a unor instrumente de încercare și de validare și a unor tehnici de descriere formală;

               —

               susținerea punerilor în aplicare de referință, în special în cazul aplicațiilor care necesită utilizarea unor standarde funcționale bazate pe relaționarea mai multor standarde;

         2.4.2.   promovarea stabilirii unor manuale de aplicare a standardelor, destinate utilizatorului final;
   2.4.3.   promovarea unor demonstrații privind interoperabilitatea rezultate din aplicarea standardului. Această acțiune va avea ca obiect în special punerea la dispoziția diferitelor proiecte a instrumentelor de încercare metrologică prevăzute la punctul 2.4.1 și asigurarea experimentării unor standarde de dezvoltare;
   2.4.4.   promovarea unor acorduri care depășesc cadrul de standardizare industrială, care depind de anumite acorduri încheiate în ramuri profesionale specifice și care contribuie la eficiența schimburilor de informații (tranzacții ale birourilor de turism, schimburi monetare, informatizarea documentelor vamale, robotică, birotică, micro-informatică etc.);
   2.4.5.   studii și proiecte specifice domeniului standardizării tehnologiei informației.
   3.   Acțiuni privind aplicarea standardelor în contractele de achiziții publice

   Determinarea metodelor celor mai eficace de aplicare rapidă a standardelor și specificațiilor tehnice în cadrul prezentei decizii și asigurarea unei legături corespunzătoare cu activitățile rezultând din Directiva 77/62/CEE (1).

      (1)  JO L 13, 15.1.1977, p. 1.


title: 2007/317/CE: Decizia Consiliului din 16 aprilie 2007 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Comunității, în cadrul Consiliului internațional al cerealelor, în legătură cu prelungirea Convenției privind comerțul cu cereale din 1995

text:
               9.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 119/30

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 16 aprilie 2007
   de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Comunității, în cadrul Consiliului internațional al cerealelor, în legătură cu prelungirea Convenției privind comerțul cu cereale din 1995
   (2007/317/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât:
   Convenția privind comerțul cu cereale din 1995 a fost încheiată de Comunitate prin Decizia 96/88/CE (1) și a fost prelungită în mod regulat pentru perioade de câte doi ani. Convenția a fost prelungită ultima dată prin decizia Consiliului internațional al cerealelor din iunie 2005 și rămâne în vigoare până la 30 iunie 2007. O nouă prelungire este în interesul Comunității. Prin urmare, Comisia, care reprezintă Comunitatea în cadrul Consiliului internațional al cerealelor, ar trebui să fie autorizată să voteze în favoarea acestei prelungiri,
   DECIDE:
   Articol unic
   Poziția Comunității în cadrul Consiliului internațional al cerealelor este aceea de a vota în favoarea prelungirii Convenției privind comerțul cu cereale din 1995, pentru o nouă perioadă de cel mult doi ani.
   Comisia este autorizată prin prezenta să exprime această poziție în cadrul Consiliului internațional al cerealelor.

      Adoptată la Luxemburg, 16 aprilie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. SEEHOFER

      (1)  JO L 21, 27.1.1996, p. 47.


title: 2012/760/UE: Decizia Consiliului din 6 decembrie 2012 de numire a unui membru german și a unui supleant german în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               8.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 336/82

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 6 decembrie 2012
   de numire a unui membru german și a unui supleant german în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2012/760/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului german,
   întrucât:

               (1)

               La 22 decembrie 2009 și la 18 ianuarie 2010, Consiliul a adoptat Deciziile 2009/1014/UE (1) și 2010/29/UE (2) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2010 și 25 ianuarie 2015.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Heinz MAURUS.

               (3)

               Un loc de supleant a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Ekkehard KLUG,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numesc în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2015:

               (a)

               în calitate de membru:

                           —

                           doamna Anke SPOORENDONK, Ministerin für Justiz, Kultur und Europa;

                     și

               (b)

               în calitate de supleant:

                           —

                           domnul Eberhard SCHMIDT-ELSAESSER, Staats-sekretär.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 6 decembrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. CHARALAMBOUS

      (1)  JO L 348, 29.12.2009, p. 22.

      (2)  JO L 12, 19.1.2010, p. 11.