title: Decizia Biroului Parlamentului European din 19 mai și 9 iulie 2008 privind normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European

text:
               13.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/1

      DECIZIA BIROULUI PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 19 mai și 9 iulie 2008
   privind normele de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European
   2009/C 159/01

      CUPRINS

                  TITLUL I –

               EXERCITAREA MANDATULUI PARLAMENTAR

      Capitole:

               1.

            Indemnizația parlamentară

               2.

            Cheltuielile în caz de boală

               3.

            Asigurarea împotriva riscurilor legate de exercitarea mandatului parlamentar

               4.

            Rambursarea cheltuielilor

               5.

            Asistența acordată de colaboratorii personali

               6.

            Dotarea cu bunuri materiale

                  TITLUL II –

               ÎNCETAREA MANDATULUI PARLAMENTAR

      Capitole:

               1.

            Indemnizația tranzitorie

               2.

            Pensia pentru limită de vârstă

               3.

            Pensia de invaliditate

               4.

            Pensia de urmaș și pensia de orfan

                  TITLUL III –

               DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE

      Capitole:

               1.

            Modalități de plată

               2.

            Regularizarea și recuperarea datoriilor

               3.

            Alte dispoziții financiare generale

               4.

            Dispoziții finale

                  TITLUL IV –

               DISPOZIȚII TRANZITORII

         BIROUL PARLAMENTULUI EUROPEAN,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 190 alineatul (5),
   având în vedere Statutul deputaților în Parlamentul European (1) (denumit în continuare „statutul”),
   având în vedere articolul 8 și articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Statutul definește dispozițiile și condițiile generale care reglementează exercitarea funcțiilor deputaților în Parlament. În afara dispozițiilor care vizează aspectul instituțional al drepturilor deputaților, statutul stabilește condiții financiare uniforme aplicabile deputaților pe toată durata mandatului acestora, precum și după încheierea activităților parlamentare. Responsabilitatea pentru punerea în aplicare a aspectelor financiare din statut aparține în totalitate Biroului.

               (2)

               Prezentele norme de aplicare au ca obiect completarea statutului nu numai cu privire la dispozițiile acestuia care prevăd în mod expres că Parlamentul stabilește condițiile de punere în aplicare a acestor norme, dar și în ceea ce privește dispozițiile a căror aplicare necesită definirea în prealabil a normelor de aplicare.

               (3)

               Prezentele norme de aplicare au de asemenea ca obiect înlocuirea normelor referitoare la cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European (denumite în continuare „normele CID”) (2), care se abrogă la data intrării în vigoare a statutului.

               (4)

               În ceea ce privește rambursarea cheltuielilor efectuate în caz de boală, s-a considerat oportun, în special în scopul reducerii formalităților administrative, să se recurgă la sistemul aplicabil judecătorilor Curții de Justiție și membrilor Comisiei, mai ales prin intermediul serviciilor birourilor de deconturi din regimul de asigurări de sănătate comun instituțiilor Comunităților Europene (3), cu respectarea condițiilor specifice prevăzute în statut.

               (5)

               Cât privește rambursarea cheltuielilor legate de exercitarea mandatului, în special cheltuielile de deplasare, prezentele norme de aplicare se întemeiază pe normele aprobate de Birou la 28 mai 2003, prin care se instituie principiul rambursării cheltuielilor reale efectuate. În același timp, în conformitate cu prezentele norme și în acord cu jurisprundența (4) în domeniu, o parte redusă din cheltuielile legate de exercitarea mandatului se rambursează în continuare pe o bază forfetară.

               (6)

               Referitor la suportarea de către Parlament a cheltuielilor reale efective pentru angajarea colaboratorilor personali ai deputaților, ar trebui stabilite reguli clare în ceea ce privește folosirea asistenților angajați în statul membru în care deputatul a fost ales ale căror contracte sunt gestionate în mod obligatoriu de către terții plătitori. În același timp, trebui să se țină seama de modificarea preconizată a statutului juridic al asistenților acreditați, cărora li se va aplica regimul juridic special adoptat în baza articolului 283 din tratat. În lumina rezoluției Parlamentului din 22 aprilie 2008 (5), se cuvine să se interzică finanțarea contractelor încheiate cu membrii familiei deputaților.

               (7)

               De asemenea, în cadrul dispozițiilor tranzitorii, este necesar să se asigure persoanelor care beneficiază de anumite prestații acordate în baza normelor CID posibilitatea de a beneficia de acestea și ulterior abrogării acestor dispoziții, în conformitate cu principiul încrederii legitime. De asemenea, trebuie garantată protecția drepturilor la pensie câștigate în baza normelor CID înainte de intrarea în vigoare a statutului. În plus, trebuie să se țină seama de regimul specific deputaților, supuși, pe perioada tranzitorie și în ceea ce privește condițiile financiare de exercitare a mandatului, normelor de drept intern din statul membru în care au fost aleși, în temeiul articolului 25 sau al articolului 29 din statut,

         A ADOPTAT URMĂTOARELE NORME DE APLICARE:
   TITLUL I

      EXERCITAREA MANDATULUI PARLAMENTAR

      CAPITOLUL 1

         Indemnizația parlamentară

   Articolul 1
   Dreptul la indemnizație
   Deputații au dreptul la indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut de la data începerii exercitării mandatului și până în ultima zi a lunii în care se încheie mandatul.
   Articolul 2
   Norme împotriva cumulului
   (1)   Indemnizația pe care deputatul o primește pentru mandatul pe care îl exercită într-un alt parlament cumulativ cu mandatul în Parlamentul European se deduce din indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut.
   (2)   Prin „alt parlament”, astfel cum se menționează la alineatul (1), se înțelege orice parlament cu atribuții legislative înființat pe teritoriul unui stat membru și care nu intră sub incidența articolului 7 alineatul (2) din Actul privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct (6).
   (3)   Indemnizația se calculează pe baza cuantumului fiecăreia dintre cele două indemnizații înainte de impunerea fiscală.
   (4)   Deputații au obligația să declare în declarația privind interesele financiare orice mandat exercitat în sensul alineatului (1) și orice indemnizație primită în această calitate.

      CAPITOLUL 2

         Cheltuielile în caz de boală

   Articolul 3
   Beneficiarii și modalitățile de rambursare
   (1)   În temeiul articolului 18 din statut și în aplicarea, mutatis mutandis, a reglementării stabilite de comun acord de instituțiile Comunităților (7) și a dispozițiilor generale de punere în aplicare (8) a acestora, au dreptul la rambursarea a două treimi din cheltuielile efectuate în caz de boală, în timpul sarcinii sau la nașterea unui copil următoarele persoane:

               (a)

               deputații și foștii deputați care beneficiază de pensie în temeiul articolelor 14 și 15 din statut, în ceea ce privește cheltuielile proprii, precum și cele efectuate de soții sau partenerii stabili necăsătoriți, astfel cum sunt definiți la articolul 58 alineatul (2), și de copiii aflați în întreținere, astfel cum sunt definiți la articolul 58 alineatul (3), până la vârsta de 21 de ani sau cel mult până la vârsta de 25 de ani, dacă se află încă în pregătire școlară sau profesională, cu condiția ca soții, partenerii stabili necăsătoriți și copiii aflați în întreținere să nu dispună de o asigurare principală împotriva riscurilor de boală;

               (b)

               persoanele care au dreptul la pensie de urmaș în conformitate cu articolul 17 din statut.

         (2)   Rambursările prevăzute la alineatul (1) se efectuează din bugetul Parlamentului. Articolul 72 alineatul (3) din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 privind Statutul funcționarilor Comunităților Europene și regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene (9) și articolul 20 alineatul (6) din normele citate mai sus nu se aplică.
   (3)   În sensul articolului 30 din dispozițiile citate mai sus, poate fi acordat un avans numai sub forma suportării cheltuielilor de spitalizare. Partea din cheltuielile care rămân în sarcina beneficiarilor prevăzuți la alineatul (1) al prezentului articol, după aplicarea nivelului de rambursare, se restituie Parlamentului în condițiile prevăzute la articolul 30 alineatele (2) și (3).
   Articolul 4
   Procedura
   Cererile de rambursare se depun la serviciul competent al Parlamentului sau direct la biroul de lichidare a plăților al Comisiei, sub forma unor formulare tip însoțite de documentele justificative în original.
   Articolul 5
   Finanțarea
   Finanțarea sistemului de rambursare și modalitățile de lichidare a cheltuielilor sunt reglementate printr-un acord de cooperare între Parlament și Comisie, pe baza dispozițiilor din statut și a regimului de asigurări de sănătate comun instituțiilor Comunităților Europene. Acordul este semnat în numele Parlamentului de către Președintele acestuia, după consultarea chestorilor.
   Articolul 6
   Plângerea
   Fără a aduce atingere articolului 72, orice litigiu care rezultă din interpretarea prezentului capitol în cazurile individuale este adus în atenția Secretarului General, care decide după consultarea comitetului de gestionare a regimului de asigurări de sănătate comun instituțiilor Comunităților Europene și după consultarea chestorilor.

      CAPITOLUL 3

         Asigurarea împotriva riscurilor legate de exercitarea mandatului parlamentar

   Articolul 7
   Considerații generale
   (1)   Deputații au dreptul, în condițiile prevăzute în contractul de asigurare, la:

               (a)

               o asigurare împotriva accidentelor care pot surveni în timpul exercitării mandatului parlamentar;

               (b)

               o asigurare în caz de furt sau pierdere de bunuri și obiecte personale care poate surveni în timpul exercitării mandatului parlamentar.

         (2)   Două treimi din primele de asigurare datorate se plătesc din bugetul Parlamentului și o treime sunt suportate de deputați. Contribuția fiecărui deputat se reține direct din indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut.
   (3)   Dispozițiile prezentului articol se aplică deputaților, de la începutul mandatului acestora, cu excepția cazului în care aceștia notifică în scris Secretarului General renunțarea expresă la dreptul de a încheia o asigurare. În acest caz, dreptul de a încheia o asigurare se stinge în ultima zi a lunii în care a fost notificată renunțarea.
   Articolul 8
   Asigurarea împotriva accidentelor
   (1)   Clauzele poliței de asigurare împotriva accidentelor prevăd asigurarea împotriva accidentelor care pot surveni deputaților oriunde în lume, pe durata exercitării mandatului parlamentar.
   (2)   Clauzele poliței de asigurare împotriva accidentelor prevăd:

               (a)

               în caz de deces: plata către persoanele enumerate în continuare a unei sume forfetare care reprezintă de cinci ori valoarea anuală a indemnizației prevăzute la articolul 10 din statut:

                           —

                           soțul/soția și copiii deputatului decedat, în conformitate cu dispozițiile legale în materie de succesiune aplicabile deputatului; cu toate acestea, suma care trebuie plătită soțului/soției nu poate fi mai mică de 25 % din suma forfetară;

                           —

                           în cazul în care nu există persoane din categoria menționată anterior, celorlalți descendenți în conformitate cu dispozițiile legale în materie de succesiune aplicabile deputatului;

                           —

                           în cazul în care nu există persoane din cele două categorii menționate anterior, ascendenților, în conformitate cu dispozițiile legale în materie de succesiune aplicabile deputatului;

                           —

                           în cazul în care nu există persoane din cele trei categorii menționate anterior, Parlamentului;

               (b)

               în caz de invaliditate permanentă totală: plata către persoana în cauză a unei sume forfetare care reprezintă de opt ori valoarea anuală a indemnizației prevăzute la articolul 10 din statut;

               (c)

               în caz de invaliditate permanentă parțială: plata către persoana interesată a unei părți din suma prevăzută la litera (b), calculată pe baza baremului fixat de reglementarea stabilită de comun acord de instituțiile Comunităților (10) și prevăzută la articolul 73 alineatul (1) din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68.

         (3)   Normele prevăzute la alineatul (2) litera (c) se aplică, mutatis mutandis, deputaților. Nu se aplică dispozițiile referitoare la bolile profesionale, renta viageră, precum și toate dispozițiile a căror punere în aplicare este indisolubil legată de condiția funcționarilor. Se aplică procedura de contestație stabilită la articolul 72.
   Competențele autorității împuternicite să facă numirile, definite de normele menționate mai sus, sunt exercitate, în ceea ce privește deputații, de către Președintele Parlamentului.
   Recunoașterea unei invalidități permanente totale sau parțiale în aplicarea prezentului articol și a normelor menționate mai sus nu împiedică aplicarea articolului 15 din statut și invers.
   (4)   Sunt acoperite, în condițiile stabilite de dispozițiile prevăzute la alineatul (2) litera (c), și cheltuielile medicale, farmaceutice, de spitalizare, chirurgicale, de protezare, de radiografie, de masaj, de ortopedie, clinice și de transport, precum și toate cheltuielile similare suportate în urma unui accident. Cu toate acestea, rambursarea intervine numai după epuizarea și pentru a completa suma plătită persoanei în cauză în aplicarea dispozițiilor privind rambursarea cheltuielilor în caz de boală prevăzute la articolul 18 din statut.
   Articolul 9
   Asigurarea în caz de furt sau pierdere
   (1)   Clauzele poliței de asigurare în caz de furt sau pierdere de obiecte personale prevăd:

               (a)

               acoperirea oriunde în lume;

               (b)

               garantarea unei sume de cel mult 5 000 EUR pentru fiecare furt sau pierdere;

               (c)

               o franciză de 50 EUR, plătită de către deputat, în caz de despăgubire;

               (d)

               asigurarea obiectelor personale;

               (e)

               aplicarea, cu ocazia rambursării, a unui procent de amortizare asupra prețului obiectului.

         (2)   Furtul sau pierderea suferită în afara localurilor Parlamentului, se asigură numai dacă deputatul în cauză se află în deplasare oficială în momentul producerii incidentului. Dacă furtul s-a produs în localurile Parlamentului, se asigură acoperirea acestuia, cu condiția ca bunul sau obiectul furat să fi fost așezat într-un loc sigur.
   (3)   În cazul furtului sau pierderii de bani care se produce în afara localurilor Parlamentului și pentru care s-a depus o plângere la poliție, se asigură o acoperire în limita sumei de 250 EUR dacă, în afara banilor pierduți sau furați, alte obiecte personale au fost, de asemenea, pierdute sau furate. Nu se asigură furtul sau pierderea de bani care se produce în localurile Parlamentului.
   (4)   În cazul pierderii temporare sau definitive a bagajelor de către un transportator timp de peste douăsprezece ore, care survine cu ocazia unei deplasări oficiale a deputatului în afara reședinței sale, bunurile personale pe care acesta trebuie să le cumpere sau să le închirieze se asigură în limita sumei de 500 EUR.
   (5)   Furtul sau pierderea bunurilor personale care se produce în afara localurilor Parlamentului se semnalează de deputat autorităților de poliție. Furtul care se produce în localurile Parlamentului se semnalează Unității securitate.
   (6)   Toate furturile și pierderile se declară, în termen de opt zile, Secretarului General. Formularul de declarație trebuie să fie însoțit de factura obiectului pierdut sau furat sau, în lipsa acesteia, de factura obiectului înlocuitor, dacă suma depășește 700 EUR.
   (7)   Asigurarea nu acoperă furturile și pierderile asigurate în temeiul unei asigurări private a deputatului.

      CAPITOLUL 4

         Rambursarea cheltuielilor

         Secțiunea 1
      :   Rambursarea cheltuielilor de deplasare

      Subsecțiunea 1:   Dispoziții comune
   Articolul 10
   Dreptul la rambursarea costurilor deplasărilor oficiale
   (1)   Deputații au dreptul la rambursarea cheltuielilor reale efectuate:

               (a)

               în cadrul deplasărilor la și de la locurile de desfășurare a activităților Parlamentului sau locurile de reuniune a unuia dintre organele sale oficiale, astfel cum sunt definite la alineatul (3), denumite în continuare „cheltuieli de deplasare ordinare”;

               (b)

               în cadrul deplasărilor efectuate de deputați în afara teritoriului statului în care au fost aleși, în cadrul exercitării funcțiilor lor, în condițiile prevăzute la articolul 22, denumite în continuare „cheltuieli de deplasare complementară”;

               (c)

               în cadrul deplasărilor în statul membru în care au fost aleși, în condițiile prevăzute la articolul 23.

         (2)   Sunt considerate, de asemenea, cheltuieli de deplasare ordinare cheltuielile efectuate de deputați pentru îndeplinirea oricărei misiuni specifice autorizate de Președinte, Birou sau de Conferința președinților.
   (3)   Sunt „organe oficiale ale Parlamentului” organele Parlamentului, astfel cum sunt definite în titlul I capitolul 3 din regulamentul său de procedură, precum și comisiile parlamentare, delegațiile interparlamentare și alte delegații constituite în baza acestuia, grupurile politice și celelalte organe autorizate de Birou sau de Conferința președinților.
   Articolul 11
   Procedura
   Cheltuielile de deplasare sunt rambursate pe baza atestării prezenței și a prezentării documentelor de deplasare relevante, precum și, după caz, a celorlalte documente justificative menționate la articolul 14.
   Articolul 12
   Atestarea prezenței
   (1)   Prezența deputaților este atestată prin semnarea foii de prezență disponibilă în hemiciclu sau în sala de reuniune sau prin semnătura personală în registrul central de prezență în timpul programului de lucru stabilit de Birou.
   (2)   În mod excepțional, deputații pot face dovada prezenței prin alte documente care atestă în mod obiectiv că aceștia se aflau la locul de reuniune în timpul programului obișnuit de reuniune. Deputații nu pot beneficia de această posibilitate de mai mult de cinci ori pe parcursul unei jumătăți dintr-o legislatură.
   (3)   Declarațiile deputaților sau ale altor persoane nu pot atesta prezența în sensul alineatelor (1) și (2). Cu toate acestea, în cazurile prevăzute la articolul 10 alineatul (1) literele (b) și (c) și alineatul (2), declarația deputaților face dovada prezenței.
   Articolul 13
   Documentele de călătorie
   (1)   Cererea de rambursare a cheltuielilor de deplasare este însoțită de documentele justificative pe baza cărora se pot stabili prețul plătit, traseul efectuat, precum și clasa, data și ora deplasării. Acestea cuprind, în special:

               (a)

               în caz de deplasare cu avionul, biletele nominative și toate cărțile de îmbarcare;

               (b)

               în caz de deplasare cu trenul sau cu vaporul, toate biletele de călătorie.

         (2)   Prin derogare de la alineatul (1), în caz de deplasare cu mașina, deputații prezintă o declarație în care este indicat numărul plăcuței de înmatriculare a mașinii care a fost folosită pentru deplasare, precum și cheltuielile realizate, numărul de kilometri înregistrat la bord la plecare și la sosire. În cazul unei deplasării de peste 400 km, declarația respectivă este însoțită de documentele justificative care permit să se stabilească data deplasării (de exemplu, chitanța de cumpărare a combustibilului, de plată a taxei de autostradă sau contractul ori factura de închiriere a mașinii).
   (3)   Abonamentele nominative care permit efectuarea unui anumit număr de deplasări pot fi rambursate numai proporțional cu numărul de călătorii efectuate.
   (4)   Deputații care cumpără biletele de călătorie prin intermediul agenției de voiaj a Parlamentului pot solicita serviciului competent, pe propria răspundere și după semnarea confirmării de primire, rambursarea biletelor direct agenției de voiaj.
   Articolul 14
   Alte documente justificative
   Cererea de rambursare a cheltuielilor de deplasare este însoțită de următoarele documente:

               (a)

               în cazurile prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (b), de invitația sau programul evenimentului la care deputații au asistat și/sau alte documente care dovedesc faptul că respectiva deplasare a fost efectuată exclusiv în cadrul exercitării mandatului deputaților;

               (b)

               în cazurile prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (c), de declarația deputaților în care se precizează că respectiva deplasare a fost efectuată în cadrul exercitării mandatului acestora;

               (c)

               în cazurile prevăzute la articolul 10 alineatul (2), de autorizația Președintelui, a Biroului sau a Conferinței președinților.

         Articolul 15
   Valoarea rambursată
   Cheltuielile de deplasare sunt rambursate pe baza cheltuielilor reale efectuate, în limita:

               (a)

               tarifului la clasa business, la prețul propus de agenția de voiaj a Parlamentului, în caz de deplasare cu avionul;

               (b)

               tarifului la clasa întâi, la prețul propus de agenția de voiaj a Parlamentului, în caz de deplasare cu trenul sau cu vaporul;

               (c)

               a 0,49 EUR/km în caz de deplasare cu mașina, majorat, dacă este cazul, cu suma plătită pentru traversarea cu feribotul.

      Subsecțiunea 2:   Dispoziții aplicabile cheltuielilor de deplasare ordinare
   Articolul 16
   Zilele de deplasare
   (1)   Deplasările prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (a) se efectuează numai în vederea asistării la activitățile oficiale care se desfășoară în zilele prevăzute în acest scop în calendarul lucrărilor Parlamentului.
   (2)   Deplasările prevăzute la articolul 10 alineatul (2) se efectuează numai în zilele stabilite de organul abilitat să autorizeze deplasarea.
   Articolul 17
   Ruta de transport
   (1)   Rambursarea cheltuielilor efectuate pentru deplasarea la unul dintre locurile de desfășurare a activităților Parlamentului sau la unul dintre locurile de reuniune se calculează pe baza celei mai scurte rute între locul de reședință al deputaților, astfel cum este definit la alineatul (2), sau capitala statului membru în care au fost aleși și locul de desfășurare a activității sau a reuniunii.
   (2)   „Loc de reședință” înseamnă locul de pe teritoriul Comunității în care deputații își au reședința obișnuită și în care locuiesc în mod efectiv și relativ stabil, fără a aduce prejudicii obligațiilor lor parlamentare. Deputații declară locul de reședință la serviciul competent.
   (3)   Pentru stabilirea rutei celei mai scurte, sunt luate în considerare:

               (a)

               pentru deplasările cu avionul, aeroportul cel mai apropiat de punctul de plecare a deputaților, care este în măsură să elibereze acestora un bilet de avion la tariful menționat la articolul 15, precum și distanța dintre aeroportul respectiv și locul de destinație;

               (b)

               pentru deplasările cu trenul, gara cea mai apropiată de punctul de plecare a deputaților, precum și distanța dintre gara respectivă și locul de destinație;

               (c)

               pentru deplasările cu mașina sau cu vaporul, distanța dintre punctul de plecare a deputaților și locul de destinație.

         (4)   Deputații pot propune, în scris, serviciului competent o altă rută care reprezintă în mod substanțial un câștig de timp sau confort, în acest caz costul deplasării neputând crește cu mai mult de 10 %. Dacă itinerarul este confirmat, acesta înlocuiește ruta cea mai scurtă definită la alineatul (3).
   (5)   Dacă punctul de plecare sau de sosire nu corespunde locului de reședință sau capitalei statului membru în care deputații au fost aleși, cheltuielile de deplasare se rambursează în limita cheltuielilor pe care deputații le-ar fi efectuat dacă ar fi făcut deplasarea către sau de la locul de reședință.
   (6)   În cazul deplasării efectuate între cele două locuri de desfășurare a activității și/sau de reuniune, se aplică, mutatis mutandis, alineatele (3), (4) și (5).
   (7)   Rutele și tarifele utilizate se actualizează semestrial, în lunile mai și noiembrie.
   Articolul 18
   Norme
   (1)   Deputații au dreptul la rambursarea cheltuielilor pentru o singură deplasare dus-întors într-o săptămână de lucru a Parlamentului, între locul de reședință sau capitala statului membru în care au fost aleși și locul de desfășurare a activității sau locul de reuniune (denumit în continuare „deplasarea principală”).
   (2)   De asemenea, deputații au dreptul la rambursarea cheltuielilor pentru cel mult două deplasări dus-întors efectuate pe parcursul unei săptămâni de lucru a Parlamentului, între locul de desfășurare a activității sau locul de reuniune și locul de reședință sau un alt punct de plecare din statul membru în care au fost aleși (denumit în continuare „deplasări intermediare”). Rambursarea celei de a doua deplasări intermediare se efectuează la prezentarea documentelor care dovedesc legătura acesteia cu activitățile politice ale deputaților.
   (3)   Dreptul la rambursarea cheltuielilor pentru deplasarea intermediară este independent de dreptul la rambursarea cheltuielilor prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (c) și efectuate pe teritoriul statului membru în care deputatul a fost ales.
   (4)   Deputații nu beneficiază de nicio rambursare pentru deplasările efectuate cu un mijloc de transport pus la dispoziție de Parlament.
   (5)   Deputații care nu pot dispune de o mașină oficială au dreptul la rambursarea cheltuielilor de taximetru pentru traseele efectuate între aeroportul sau gara de sosire sau de plecare și locul de desfășurare a activității sau a reuniunii, pe baza prezentării documentelor justificative. Biroul stabilește normele privind rambursarea cheltuielilor de taximetru, precum și plafoanele de rambursare.
   Articolul 19
   Dreptul la indemnizații de distanță și de durată
   (1)   Deputații au dreptul, pentru deplasările în interiorul Uniunii Europene, la o indemnizație de distanță destinată să acopere toate cheltuielile auxiliare legate de deplasarea respectivă, și anume cheltuielile de staționare, taxele de autostradă, taxele de rezervare, excendentele de bagaje și toate celelalte cheltuieli rezonabile. Acest drept este acordat, în sensul articolului 18 alineatul (1), numai pentru deplasarea principală.
   (2)   În aceleași condiții, deputații au dreptul la o indemnizație de durată.
   (3)   Nu se acordă indemnizații de distanță și de durată pentru deplasarea prevăzută la articolul 10 alineatul (1) literele (b) și (c).
   (4)   Indemnizațiile de distanță și de durată se calculează, până la concurența valorii maxime menționate în temeiul articolului 17 alineatul (1), pentru traseul dus între locul de reședință și locul de desfășurare a activității sau de desfășurare a reuniunii, și pentru traseul întors între locul de desfășurare a activității sau de desfășurare a reuniunii și locul de reședință.
   (5)   Dacă deputații utilizează o altă rută decât cea mai scurtă, indemnizațiile de distanță și de durată pe care le primesc se calculează în conformitate cu alineatul (4).
   (6)   Pentru a beneficia de dreptul la plata indemnizațiilor de distanță și de durată, este necesar ca deputații să fie prezenți timp de cel puțin patru ore la locul de desfășurare a activității sau a reuniunii Parlamentului.
   Articolul 20
   Valoarea indemnizației de distanță
   (1)   Indemnizația de distanță se calculează după cum urmează:

               (a)

               pentru distanța parcursă de până la 50 km: 22 EUR;

               (b)

               pentru distanța parcursă între 51 km și 250 km: 0,12 EUR/km;

               (c)

               pentru distanța parcursă între 251 km și 1 000 km: 0,06 EUR/km;

               (d)

               pentru distanța parcursă care depășește 1 000 km: 0,03 EUR/km.

         (2)   Dacă cheltuielile auxiliare deplasărilor deputaților depășesc valoarea indemnizației de distanță, aceștia pot solicita rambursarea diferenței, pe baza prezentării documentelor justificative.
   Articolul 21
   Valoarea indemnizației de durată
   (1)   Indemnizația de durată se calculează după cum urmează:

               (a)

               pentru o deplasare cu o durată totală între 2 și 4 ore: suma echivalentă cu o optime din indemnizația prevăzută la articolul 24;

               (b)

               pentru o deplasare cu o durată totală între 4 și 6 ore: suma echivalentă cu o pătrime din indemnizația prevăzută la articolul 24;

               (c)

               pentru o deplasare cu o durată totală de peste 6 ore, care nu presupune cazarea peste noapte: suma echivalentă cu jumătate din indemnizația prevăzută la articolul 24;

               (d)

               pentru o deplasare cu o durată totală de peste 6 ore, care presupune în mod inevitabil cazarea peste noapte: suma echivalentă cu indemnizația completă prevăzută la articolul 24, pe baza prezentării documentelor justificative.

         (2)   Durata deplasării se calculează după cum urmează:

               (a)

               pentru deplasările cu avionul, cu trenul sau cu vaporul:

                           —

                           distanța între locul de reședință a deputaților și aeroport sau gară, parcursă cu o viteză de 60 km/h;

                           —

                           distanța parcursă cu avionul, trenul sau vaporul în funcție de orar;

                           —

                           1 oră la îmbarcarea sau plecarea trenului sau a vaporului, 30 de minute la debarcare sau sosire;

                           —

                           30 de minute pentru transferul între aeroport sau gară și Parlament la Bruxelles, Luxembourg și Strasbourg (Entzheim).

                     Biroul stabilește durata traseului pentru deplasările la Strasbourg via alte aeroporturi, în funcție de disponibilitatea mijloacelor de transport;

               (b)

               pentru deplasările cu mașina: distanța între locul de reședință și locul de desfășurare a activității sau a reuniunii, parcursă cu o viteză de 70 km/h.

      Subsecțiunea 3:   Dispoziții privind deplasările complementare și deplasările în statul membru în care deputatul a fost ales
   Articolul 22
   Cheltuielile de deplasare complementară
   (1)   Valoarea maximă a rambursărilor anuale pentru cheltuielile de deplasare efectuate în cazurile prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (b) este de 4 148 EUR.
   (2)   În acest cadru, deputații au, de asemenea, dreptul să solicite, pe baza prezentării facturii în original, rambursarea cheltuielilor de taximetru, de închiriere a unei mașini, cheltuielile de hotel și orice alte cheltuieli suplimentare realizate în timpul exercitării activităților oficiale. Acest drept poate cuprinde ziua anterioară începerii activităților oficiale și ziua ulterioară sfârșitului acestora, dacă programul de activități sau motive obiective privind transportul justifică acest lucru.
   (3)   Valoarea maximă a rambursărilor anuale pentru cheltuielile reale de deplasare realizate cu ocazia deplasărilor efectuate de președinții de comisie sau de subcomisie în vederea participării la conferințe sau manifestări de dimensiune parlamentară, pe o temă europeană care este de competența comisiei sau a subcomisiei respective, este de 4 000 EUR. Participarea la acestea necesită autorizarea prealabilă a Președintelui Parlamentului, după verificarea fondurilor disponibile în limita valorii maxime menționate mai sus.
   Președintele de comisie sau subcomisie poate autoriza în scris pe unul dintre vicepreședinți sau, dacă acest lucru nu este posibil, pe un membru al comisiei sau al subcomisiei să îl suplinească la o astfel de conferință sau manifestare.
   Rambursarea cheltuielilor se realizează în aceleași condiții ca și rambursarea cheltuielilor de deplasare complementară.
   Articolul 23
   Cheltuielile de deplasare în statul membru în care deputatul a fost ales
   Rambursarea cheltuielilor de deplasare prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (c), pe teritoriul statului membru în care deputații au fost aleși, nu poate depăși pentru un an calendaristic:

               (a)

               24 de deplasări (dus-întors) pentru deplasările cu avionul, trenul sau vaporul, deputații aleși în Franța metropolitană având dreptul la cel mult două deplasări în departamentele și regiunile de peste mări, colectivitățile de peste mări, Noua Caledonie și Teritoriile Australe și Antarctice Franceze;

               (b)

               pentru deplasările cu mașina, o distanță totală de maximum:

                           —

                           24 000 km

                           pentru deputații aleși în Germania, Spania, Franța, Italia, Polonia, România, Finlanda, Suedia sau Regatul Unit;

                           —

                           16 000 km

                           pentru deputații aleși în Bulgaria, Republica Cehă, Irlanda, Grecia, Ungaria, Austria, Portugalia sau Slovacia;

                           —

                           8 000 km

                           pentru deputații aleși în Belgia, Danemarca, Estonia, Cipru, Letonia, Lituania, Luxemburg, Malta, Țările de Jos sau Slovenia.

         Secțiunea 2
      :   Rambursarea cheltuielilor de ședere
   Articolul 24
   Indemnizația de ședere
   (1)   Deputații au dreptul la o indemnizație de ședere pentru fiecare zi în care sunt prezenți:

               (a)

               la locul de desfășurare a activității sau a reuniunii, atestat în conformitate cu articolul 12, când deplasarea este rambursată prin cheltuielile de deplasare ordinare;

               (b)

               la reuniunea unei comisii sau a unui alt organ al parlamentului național, organizată în afara locului de reședință al deputaților, pe baza prezentării adeverinței de prezență întocmită de respectiva comisie sau organ.

         (2)   Dacă activitatea oficială se desfășoară pe teritoriul Comunității, deputații primesc o indemnizație forfetară de 298 EUR.
   (3)   Dacă activitatea oficială se desfășoară în afara teritoriului Comunității, deputații primesc:

               (a)

               o indemnizație forfetară egală cu jumătate din suma prevăzută la alineatul (2), pe perioada cuprinsă între ora de plecare a ultimului avion util înainte de începerea reuniunii și ora de sosire a primului avion convenabil după reuniune sau, dacă este cazul, între orele de plecare și de sosire ale avioanelor speciale închiriate de Parlament. Intervalele de timp mai mari de 12 ore se consideră zile pline. Intervalele de timp mai mari de 6 ore se consideră jumătăți de zile;

               (b)

               pe baza prezentării facturii în original, rambursarea cheltuielilor de cazare, inclusiv micul dejun, realizate în mod rezonabil la locul de reuniune;

               (c)

               în situații excepționale justificate în mod corespunzător, rambursarea cheltuielilor de deplasare realizate în mod rezonabil în timpul călătoriei, cu excepția cheltuielilor realizate în statul membru în care deputații au fost aleși.

         (4)   Dacă facturile de hotel prezentate includ camere duble, rambursarea se reduce la 85 % din factura totală.
   (5)   Dacă durata de ședere a deputaților la locul de desfășurare a activității este mai mică de 4 ore și deplasarea dus-întors are loc în aceeași zi, indemnizație de ședere se reduce la jumătate.

         Secțiunea 3
      :   Indemnizația pentru cheltuieli generale
   Articolul 25
   Dreptul la indemnizație
   Deputații au dreptul la o indemnizație forfetară pentru cheltuieli generale, care să acopere cheltuielile rezultate în urma activităților lor parlamentare care nu fac obiectul altor indemnizații în temeiul prezentelor norme de aplicare și a altor reglementări ale Parlamentului.
   Articolul 26
   Perioada acoperită
   (1)   Indemnizația pentru cheltuieli generale se plătește pe toată durata mandatului deputaților.
   2.   Valoarea indemnizației lunare în temeiul articolului 25 este de 4 202 EUR.
   (3)   Deputații al căror mandat începe după a cincisprezecea zi a lunii primesc numai jumătate din indemnizația prevăzută pentru luna în curs.
   (4)   O jumătate din indemnizație se plătește, de asemenea, pe o perioadă de trei luni după luna în cursul căreia mandatul unui deputat se încheie, cu condiția ca acesta să își fi exercitat activitatea pe o perioadă de cel puțin șase luni și să nu fi fost reales.
   Articolul 27
   Plăți
   Toate sumele legate de indemnizația pentru cheltuieli generale sunt vărsate direct deputaților.
   Articolul 28
   Cheltuieli acoperite
   Indemnizația pentru cheltuieli generale este destinată să acopere, printre altele, următoarele cheltuieli:

               —

               cheltuielile de administrare și de întreținere a biroului, în special chiria și cheltuielile aferente (în special încălzirea, electricitatea, asigurarea și curățenia);

               —

               costul de cumpărare sau de închiriere a echipamentului de birou;

               —

               cheltuielile de telefon, inclusiv de telefon mobil și cheltuielile poștale;

               —

               cumpărarea consumabilelor de birou;

               —

               costul de cumpărare a cărților, periodicelor și ziarelor;

               —

               costul de utilizare a rețelelor publice de consultare a datelor;

               —

               cheltuielile rezultate din dotarea deputaților cu echipament de comunicare și costul de întreținere a acestuia, ca de exemplu cumpărarea sau închirierea unui telefon, a unui fax, a unui calculator, a unui modem sau a unei cartele de comunicare, a unei imprimante și a oricărui material informatic, periferice pentru calculator și software;

               —

               costul abonamentului la internet și la baze de date;

               —

               activitățile de reprezentare;

               —

               facturile de hotel și alte cheltuieli conexe aferente deplasării în statul membru în care deputatul a fost ales.

         Secțiunea 4
      :   Dispoziții generale
   Articolul 29
   Repatrierea
   (1)   Deputatul care, în timpul unei deplasări oficiale prevăzute la articolul 10 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) se îmbolnăvește grav sau este victima unui accident, are dreptul la rambursarea cheltuielilor de repatriere cu ambulanța sau cu un alt mijloc de transport adecvat, după autorizarea medicului Parlamentului, pe baza rețetei medicale a medicului curant. Deputatul sau, după caz, reprezentatul său poate solicita repatrierea la unul dintre locurile de desfășurare a activității Parlamentului sau la locul de reședință.
   (2)   În caz de deces al deputatului în timpul unei astfel de deplasări oficiale, pot fi de asemenea rambursate cheltuielile necesare pentru transportul defunctului la locul de reședință.
   (3)   După caz, rambursarea cheltuielilor de repatriere efectuată de o asigurare privată de care beneficiază deputatul sau succesorii acestuia se deduce din valoarea rambursării.
   Articolul 30
   Asistența pentru deputații cu handicap
   La propunerea Secretarului General și cu avizul medicului Parlamentului, chestorii pot autoriza suportarea de către Parlament a cheltuielile necesare pentru asigurarea asistenței pentru un deputat cu handicap grav, în vederea exercitării mandatului. Gradul de invalidate și adecvarea asistenței propuse pentru ca deputatul să-și poată îndeplini atribuțiile trebuie confirmate periodic de către medicul Parlamentului. În autorizarea dată de chestori sunt prevăzute modalitățile de asistență și durata autorizării.
   Articolul 31
   Absențe
   (1)   Indemnizația de ședere prevăzută la articolul 24 este redusă cu 50 % pentru fiecare zi în care deputații au fost absenți la mai mult de jumătate din voturile prin apel nominal, care au loc în zilele de marți, miercuri și joi în perioada de sesiune de la Strasbourg și în a doua zi din perioada de sesiune de la Bruxelles.
   (2)   Deputații care, în decursul unui an parlamentar (de la 1 septembrie la 31 august), sunt absenți în cel puțin jumătate din zilele din perioadele de sesiune, rambursează Parlamentului 50 % din indemnizația pentru cheltuieli generale, prevăzută la articolul 25, corespunzătoare anului respectiv.
   (3)   Orice perioadă de absență menționată la alineatul (2) poate fi motivată de către Președinte în cazul unor probleme de sănătate, situații familiale grave sau în cazul unei misiuni efectuate de către deputați în numele Parlamentului. Documentele justificative trebuie transmise chestorilor în termen de cel mult două luni de la începutul absenței.
   (4)   Deputata însărcinată este scutită de a lua parte la reuniunile oficiale ale Parlamentului timp de trei luni înainte de nașterea copilului. Deputata trebuie să prezinte un certificat medical care să indice data probabilă a nașterii. După naștere, deputata este scutită de la participarea la reuniunile oficiale timp de șase luni. Deputata trebuie să prezinte o copie a certificatului de naștere a copilului.
   Articolul 32
   Sancțiuni pecuniare
   (1)   Deputații care, în temeiul articolului 146 din Regulamentul de procedură al Parlamentului, sunt sancționați prin excluderea din sala de ședințe, își pierd dreptul de a primi indemnizația de ședere prevăzută la articolul 24, pe durata excluderii lor.
   (2)   Deputații își pierd dreptul de a primi indemnizația de ședere în cazurile prevăzute la articolul 147 din Regulamentul de procedură al Parlamentului.

      CAPITOLUL 5

         Asistența acordată de colaboratorii personali

   Articolul 33
   Suportarea cheltuielilor de asistență parlamentară
   (1)   Deputații au dreptul la asistență acordată de colaboratori personali pe care îi pot alege în mod liber. Parlamentul suportă cheltuielile angajate efectiv și care rezultă în totalitate și exclusiv din angajarea unuia sau a mai multor asistenți sau din prestarea de servicii în conformitate cu prezentele norme de aplicare și în condițiile stabilite de Birou.
   (2)   Pot fi acoperite numai cheltuielile necesare pentru asigurarea asistenței necesare și care este strâns legată de exercitarea de către deputați a mandatului parlamentar. Aceste cheltuieli nu pot în nici un caz să acopere cheltuielile de natură privată realizate de deputați.
   (3)   Cheltuielile sunt suportate pe toată durata mandatului deputaților.
   (4)   Valoarea maximă a cheltuielilor lunare suportate pentru toți colaboratorii menționați la articolul 34 este de 17 540 EUR.
   (5)   Dacă mandatul deputatului nu începe în prima zi a lunii sau nu se încheie în ultima zi a lunii, suportarea cheltuielilor de asistență parlamentară pentru luna respectivă se calculează proporțional.
   Articolul 34
   Principii generale
   (1)   Deputații recurg la:

               (a)

               asistenți parlamentari acreditați menționați la articolul 2 din anexa IX la Regulamentul de procedură al Parlamentului, aflați în post într-unul dintre cele trei locuri de desfășurare a activităților Parlamentului, cărora li se aplică regimul specific adoptat în temeiul articolului 283 din tratat, ale căror contracte sunt încheiate și gestionate direct de Parlament; și

               (b)

               persoane fizice care îi asistă în statul membru în care au fost aleși și care au încheiat cu deputații un contract de muncă sau de prestare de servicii în conformitate cu legislația națională aplicabilă, în condițiile prevăzute în prezentul capitol, denumiți în continuare „asistenți locali”.

         (2)   Mai mulți deputați se pot regrupa pentru a angaja sau a folosi împreună serviciile aceluiași asistent sau ale mai multor asistenți, precum cei menționați la alineatul (1). În acest caz, deputații respectivi desemnează dintre ei pe deputatul sau deputații autorizați să semneze contractele, în numele deputaților respectivi. O declarație de constituire a grupării de deputați trebuie să figureze în anexa la contractul individual încheiat cu asistentul respectiv.
   În declarația respectivă deputații stabilesc repartizarea cotelor-părți respective care se deduc din suma prevăzută la articolul 33 alineatul (4).
   (3)   Asistenților parlamentari acreditați nu li se aplică articolele 35-42.
   (4)   Pot fi de asemenea suportate cheltuielile realizate în cadrul convențiilor de stagiu, în condițiile stabilite de Birou.
   (5)   Fără a aduce atingere alineatului (1) litera (b), deputații pot de asemenea să recurgă la prestatori de servicii, pentru a beneficia de servicii precise și clar identificate, în legătură directă cu exercitarea mandatului parlamentar, în condițiile prevăzute în prezentul capitol.
   (6)   Nicio prestare de servicii nu poate include punerea la dispoziție de personal.
   Articolul 35
   Terțul plătitor
   (1)   Toate contractele de muncă și de prestări de servicii încheiate între un deputat sau o grupare de deputați sunt gestionate în mod obligatoriu de un terț plătitor stabilit pe teritoriul unui stat membru.
   (2)   Serviciile terțului plătitor sunt prestate de o persoană fizică sau juridică autorizată să exercite o activitate profesională pe teritoriul unui stat membru și specializată în tratarea aspectelor fiscale și sociale din contractele de muncă sau contractele de prestări de servicii (11), în conformitate cu legislația națională.
   (3)   În ceea ce privește contractele prevăzute la alineatul (1), deputații au dreptul:

               (a)

               să încheie un contract individual cu un terț plătitor ales în mod liber, care îndeplinește sarcinile prevăzute la articolul 36 alineatul (5);

               (b)

               să beneficieze de serviciile unui terț plătitor selecționat de Parlament; în acest sens, Parlamentul întocmește o listă a terților plătitori care include cel puțin un terț plătitor din fiecare stat membru;

               (c)

               să beneficieze de serviciile oferite de un parlament național care acționează în calitate de terț plătitor.

         Cheltuielile efectuate în urma utilizării serviciilor unui terț plătitor sunt acoperite din valoarea prevăzută la articolul 33 alineatul (4).
   (4)   Contractul cu terțul plătitor este încheiat de deputat, în cazul menționat la alineatul 3 litera (a), sau de Parlament, în cazurile menționate la alineatul (3) litera (b), pe baza unui contract-tip aprobat de Birou în fiecare dintre cele două cazuri menționate mai sus.
   În contractul-tip sunt definite modalitățile de plată pentru contractele menționate la alineatul (1), în conformitate cu prezentul capitol, precum și remunerația și răspunderea terțului plătitor.
   (5)   În cazul prevăzut la alineatul (3) litera (c), Parlamentul încheie un acord administrativ cu parlamentul național respectiv, prin care se definesc modalitățile de plată a contractelor menționate la alineatul (1), în conformitate cu prezentul capitol.
   Articolul 36
   Modalitățile de gestionare a contractelor cu colaboratorii
   (1)   Terțul plătitor asigură, în cadrul contractelor pe care le gestionează, aplicarea corectă a legislației naționale și comunitare, în special în materie de obligații sociale și fiscale.
   (2)   Onorariile terțului plătitor sunt achitate pe baza prezentării facturilor sau a notelor de onorarii corespunzătoare.
   (3)   Deputații furnizează terțului plătitor toate documentele și informațiile de care acesta are nevoie în vederea asigurării legalității și gestionării corecte a contractelor care i-au fost încredințate și, în special, a documentelor și informațiilor menționate la articolul 37 alineatul (2), articolul 38 alineatul (1) litera (a), articolul 40, articolul 41 alineatul (1) litera (a) și la articolul 42.
   (4)   Parlamentul plătește terțului plătitor, în temeiul articolului 35 alineatul (3) literele (b) și (c), sumele datorate în urma executării contractelor încredințate unui terț plătitor, pe baza documentelor justificative necesare. Parlamentul plătește salariul net direct asistenților cu care deputatul a încheiat un contrat de muncă, dacă legislația națională interzice terțului plătitor să facă acest lucru.
   (5)   În cazul menționat la articolul 35 alineatul (3) litera (a), la cererea și în numele deputatului, Parlamentul plătește salariul net direct asistenților, pe baza documentelor justificative necesare. Terțul plătitor transmite fără întârziere serviciului competent informațiile referitoare la valoarea contribuțiilor sociale și fiscale și întocmește fișele de plată.
   În lipsa cererii exprese a deputatului, se aplică alineatul (4).
   (6)   Dacă împrejurările o cer, Parlamentul poate vărsa, la cererea unui deputat și în cadrul unui contract de muncă, un avans la plățile prevăzute la alineatele (4) și (5). Regularizarea acestor plăți în avans rămâne responsabilitatea deplină a terțului plătitor și se efectuează în conformitate cu prezentele norme și legislația națională aplicabilă.
   Articolul 37
   Cererea de suportare a cheltuielilor de asistență parlamentară
   (1)   Cererea de suportare a cheltuielilor de asistență parlamentară în conformitate cu articolul 34 alineatul (1) litera (b) și alineatele (2), (4) și (5), în care se specifică beneficiarii și valorile plăților ce urmează a fi efectuate, este înaintată serviciului competent de către terțul plătitor și contrasemnată de către toți deputații în cauză. Aceasta este însoțită de documentele justificative prevăzute la articolul 38, în cazul contractelor de muncă, și la articolul 41, în cazul contractelor de prestări de servicii.
   (2)   Deputatul anunță fără întârziere terțul plătitor și serviciul competent cu privire la orice schimbare a raporturilor contractuale și a instrucțiunilor privind plățile, comunicându-le modificările aduse contractului.
   Terțul plătitor transmite fără întârziere aceste informații și documentele justificative corespunzătoare serviciului competent.
   Articolul 38
   Documentele care trebuie furnizate în cazul contractului de muncă
   (1)   În cazul unui contract de muncă, la depunerea cererii de suportare a cheltuielilor, terțul plătitor transmite serviciului competent în termen de 30 de zile de la data începerii contractului:

               (a)

               copia contractului de muncă încheiat între deputat și asistentul său local;

               (b)

               un act care să dovedească afilierea asistentului local la un sistem de securitate socială și în care se precizează că deputatul este angajatorul;

               (c)

               în cazul în care legislația națională aplicabilă prevede acest lucru, un certificat de asigurare împotriva accidentelor de muncă;

               (d)

               copia contractului încheiat între deputat și terțul plătitor ales în temeiul articolului 35 alineatul (3) litera (a) sau a mandatului acordat terțului plătitor al Parlamentului în temeiul articolului 35 alineatul (3) litera (b);

               (e)

               o fișă de calcul detaliată a salariilor, a contribuțiilor salariaților și angajatorilor, precum și a altor cheltuieli care urmează a fi efectuate în decursul anului în baza contractelor gestionate și care ține seama de obligațiile contractuale, inclusiv de eventualele cheltuieli de misiune, precum și de dispozițiile cuprinse în legislația națională.

         2.   În cazul unui nou contract de muncă, este obligatorie prezentarea documentelor care atestă afilierea la un sistem de securitate socială și a certificatului de asigurare împotriva accidentelor de muncă în termen de cel mult trei luni de la data începerii contractului. Pentru contractele cu o durată mai mică de trei luni, această obligație trebuie îndeplinită imediat.
   Articolul 39
   Obligațiile care decurg din contractul de muncă
   (1)   Pe perioada prevăzută de legislația națională aplicabilă și timp de cel puțin un an de la încheierea legislaturii respective, terțul plătitor ține evidența salariilor, precum și a impozitelor și contribuțiilor sociale (plătite de angajat și de angajator) într-un registru al statelor de plată. În cazul în care contractul cu terțul plătitor ia sfârșit înainte de încheierea mandatului deputatului, trebuie trimisă imediat o copie certificată a documentelor menționate mai sus noului terț plătitor ales de deputat și menționat la articolul 35 alineatul (3) litera (a) sau, în lipsa acestuia, terțului plătitor al Parlamentului menționat la articolul 35 alineatul 3 litera (b).
   (2)   Terțul plătitor transmite serviciului competent cel târziu până la data de 30 martie ce urmează exercițiului financiar de referință, precum și la sfârșitul contractului, o evidență a cheltuielilor realizate, pentru fiecare dintre asistenții angajați, cu titlu de salarii, obligații fiscale și contribuții sociale, sau a oricăror alte cheltuieli rambursabile, în vederea în special a regularizării plăților efectuate în avans. Terțul plătitor atestă îndeplinirea tuturor obligațiilor care decurg din legislația națională aplicabilă.
   Aceste situații sunt elaborate în conformitate cu specificațiile definite de Parlament.
   (3)   După verificarea situațiilor, cel târziu la data de 1 iunie de la primirea acestora, se trimite o înștiințare terțului plătitor și o copie a acesteia deputatului, în care se face mențiune cu privire la regularitatea sau iregularitatea plăților efectuate și în care se indică, după caz, documentele care lipsesc de la dosar. În cazul încetării contractului cu terțul plătitor, notificarea este adresată cel mai târziu la două luni de la primirea evidențelor.
   Dacă în notificare se semnalează iregularități în ceea ce privește plățile, documentele necesare pentru regularizarea plăților trebuie trimise serviciului competent cel târziu la 30 iunie sau, în cazul încetării contractului cu terțul plătitor, în termen de o lună de la notificare. În caz contrar, Parlamentul aplică articolele 67 și 68.
   Articolul 40
   Cheltuieli ocazionate de încetarea contractului de muncă
   (1)   Prin derogare de la articolul 33 alineatul (3), pot fi rambursate cheltuielile suplimentare ocazionate de încetarea contractelor de muncă încheiate de către deputați cu asistenții lor locali, odată cu încheierea mandatului deputaților, în cazul în care aceste cheltuieli sunt prevăzute de legislația națională a muncii aplicabilă, inclusiv de acordurile colective.
   (2)   Alineatul (1) nu se aplică în cazul în care:

               (a)

               deputatul este reales imediat pentru legislatura următoare;

               (b)

               deputatul și-a exercitat mandatul timp de mai puțin de șase luni;

               (c)

               deputatul nu a respectat condițiile legale cu privire la încetarea contractului de muncă, inclusiv în ceea ce privește preavizul de concediere în timp util înainte de încheierea mandatului, cu excepția cazurilor în care încheierea mandatului nu poate fi prevăzută în avans;

               (d)

               asistentul primește o altă remunerație din partea unei instituții comunitare sau este angajat de un alt deputat sau de un grup de deputați în aceeași perioadă;

               (e)

               cheltuielile în cauză rezultă în urma unui acord special între părți, sau în urma deciziei de a acorda la încheierea contractului de muncă o primă neprevăzută prin obligațiile legale sau convenite în acordul colectiv.

         (3)   În termen de trei luni de la încheierea mandatului deputatului în cauză, terțul plătitor depune la serviciul competent o cerere de suportare a cheltuielilor prevăzute la alineatul (1), contrasemnată de către deputat, în care precizează temeiul juridic al acesteia.
   (4)   În cazul în care deputații sunt obligați, în temeiul legislației naționale a muncii aplicabile, să efectueze plăți, care intră în domeniul de aplicare al alineatului (1), în cuantum de peste trei ori mai ridicat decât cel prevăzut la articolul 33 alineatul (4), aceste cheltuieli pot fi rambursate, cu titlu excepțional, pe baza prezentării documentelor întocmite în mod corespunzător și certificate, în mod obligatoriu, de autoritățile naționale competente. Cererea de suportare a cheltuielilor trebuie depusă în conformitate cu procedura prevăzută la alineatul (3).
   Articolul 41
   Documentele care trebuie prezentate în cazul contractului de prestări de servicii
   (1)   În cazul unui contract de prestări de servicii prevăzut la articolul 34 alineatul (1) litera (b) sau la articolul 34 alineatul (5), odată cu cererea de suportare a cheltuielilor, terțul plătitor transmite serviciului competent:

               (a)

               copia contractului de prestări de servicii încheiat între deputat și prestatorul de servicii, în care se definește în mod clar natura serviciilor furnizate;

               (b)

               certificatul care face dovada numărului de înregistrare TVA al prestatorului de servicii sau, în cazul în care acesta este scutit de obligația de înregistrare TVA, motivul acestei scutiri, precum și un alt document care să ateste că prestatorul de servicii este stabilit în mod legal și conform;

               (c)

               copia contractului încheiat între deputat și terțul plătitor ales în temeiul articolului 35 alineatul (3) litera (a) sau a mandatului acordat terțului plătitor al Parlamentului în temeiul articolului 35 alineatul (3) litera (b).

         (2)   Prestările de servicii sunt suportate pe baza prezentării de către terțul plătitor serviciului competent a facturii sau a notei de onorarii detaliate privind serviciile efectiv prestate.
   Terțul plătitor atestă că facturile sau notele de onorarii prezentate sunt conforme cu legislația națională aplicabilă în materie de TVA, în special în ceea ce privește serviciile prestate în mod regulat. În cazurile în care serviciile sunt scutite de TVA, terțul plătitor atestă că prestatorul de servicii s-a achitat de toate obligațiile fiscale și sociale.
   Valoarea maximă a rambursărilor pentru prestările de servicii nu poate depăși 25 % din valoarea prevăzută la articolul 33 alineatul (4). Această valoare poate fi utilizată pe o bază cumulată și anuală.
   (3)   Până la data de 30 martie ce urmează exercițiului financiar de referință și la încetarea contractului, terțul plătitor pune la dispoziția serviciului competent un raport recapitulativ certificat privind prestările de servicii efectuate în perioada de referință, în vederea regularizării acestora.
   Acest raport certifică faptul că operațiunile în cauză au fost efectuate în conformitate cu dispozițiile legislației naționale aplicabile.
   (4)   După verificarea raportului, până la data de 1 iunie se trimite o notificare terțului plătitor și o copie a acesteia deputatului, prin care se constată regularitatea sau iregularitatea plăților efectuate, indicându-se, dacă este cazul, documentele care lipsesc la dosar. În cazul încetării contractului cu terțul plătitor, notificarea este adresată cel mai târziu la două luni de la primirea raportului respectiv.
   Dacă în notificare se constată nereguli în ceea ce privește plățile, documentele necesare pentru stabilirea regularității plăților trebuie să fie depuse în cadrul serviciului competent cel târziu la 1 iulie sau, în cazul încetării contractului terțului plătitor, în termen de o lună de la notificare. În caz contrar, Parlamentul aplică articolele 67 și 68.
   Articolul 42
   Cheltuieli extraordinare
   În cazul absenței asistentului local cu contract de muncă pe o perioadă mai mare de trei luni ocazionată de maternitate sau de o boală gravă, partea din cheltuielile pe care le implică înlocuirea sa care nu sunt acoperite de prestațiile acordate angajatului în cadrul regimului național de securitate socială aplicabil poate fi suportată în plus față de suma menționată la articolul 33 alineatul (4) începând cu a patra lună în care acesta este absent. Cererea de suportare a cheltuielilor aferente se contrasemnează de deputat și se depune la serviciul competent de către terțul plătitor.
   Articolul 43
   Cheltuieli nerambursabile
   Sumele plătite în conformitate cu prezentul capitol nu pot fi utilizate în mod direct sau indirect:

               (a)

               pentru a finanța contracte încheiate cu grupuri politice ale Parlamentului sau cu partide politice;

               (b)

               pentru a acoperi cheltuieli susceptibile de a fi rambursate sub forma altor indemnizații prevăzute de prezentele norme de aplicare sau de alte dispoziții cuprinse în Regulamentul de procedură al Parlamentului;

               (c)

               pentru a acoperi cheltuielile efectuate în cadrul unui contract de prestări de servicii susceptibil de a genera un conflict de interese, în special în cazul în care un deputat sau una dintre persoanele menționate la litera (d):

                           —

                           deține în întregime sau parțial o societate sau organizație cu scop lucrativ care operează ca prestator de servicii în folosul său;

                           —

                           face parte din consiliul de administrație sau din alte instanțe sau organe executive în cadrul unei societăți sau organizații cu scop lucrativ care operează ca prestator de servicii în folosul său;

                           —

                           are acces la contul bancar al prestatorului de servicii;

                           —

                           are un interes sau obține un beneficiu financiar de orice natură în urma activităților prestatorului de servicii;

               (d)

               pentru finanțarea contractelor de angajare sau de utilizare a serviciilor soților deputaților sau partenerilor stabili nematrimoniali ai acestora, astfel cum sunt definiți la articolul 58 alineatul (2), sau a părinților, copiilor, fraților și surorilor acestora.

      CAPITOLUL 6

         Dotarea cu bunuri materiale

   Articolul 44
   Dotarea cu bunuri materiale
   (1)   Biroul adoptă normele referitoare la dotarea deputaților cu bunuri materiale, în special cele referitoare la:

               —

               utilizarea de către deputați a mașinilor de serviciu;

               —

               mobilierul din biroul deputaților;

               —

               punerea la dispoziția deputaților a echipamentului informatic și de telecomunicații;

               —

               furnizarea produselor de papetărie deputaților;

               —

               utilizarea de către deputați și de grupurile politice a spațiului de birouri pus la dispoziția acestora în cadrul birourilor de informare ale Parlamentului;

               —

               procesarea patrimoniului arhivistic al deputaților, acordat cu titlul de donație sau moștenire legală unui institut, unei asociații sau unei fundații;

               —

               modalitatea prin care deputații al căror mandat s-a încheiat în cursul unei legislaturi își pot transporta bunurile personale din birourile de la Bruxelles sau Strasbourg în țara lor de origine;

               —

               utilizarea de către deputați a bicicletelor de serviciu;

               —

               cursurile de limbă și de informatică de care pot beneficia deputații.

         (2)   De asemenea, biroul poate adopta dispoziții de acordare de facilități în favoarea foștilor președinți ai Parlamentului, pe perioada mandatului lor parlamentar, cât și în favoarea foștilor deputați, în ceea ce privește accesul acestora din urmă la infrastructura Parlamentului.
   TITLUL II

      ÎNCETAREA MANDATULUI PARLAMENTAR

      CAPITOLUL 1

         Indemnizația tranzitorie

   Articolul 45
   Dreptul la indemnizația tranzitorie
   Începând cu prima zi a lunii care urmează încheierii funcțiilor acestora, foștii deputați au dreptul la indemnizația tranzitorie prevăzută la articolul 13 din statutul deputaților.
   Articolul 46
   Caducitatea
   (1)   Foștii deputați nu au dreptul la indemnizația tranzitorie în cazul în care sunt învestiți cu un mandat în alt parlament sau exercită o funcție publică.
   (2)   Dreptul la indemnizația tranzitorie încetează în momentul în care foștii deputați sunt învestiți cu un mandat în alt parlament sau exercită o funcție publică. În acest caz, indemnizația tranzitorie este plătită până în ziua precedentă numirii în funcție.
   (3)   În sensul prezentului articol, prin „alt parlament”, astfel cum se menționează la alineatele (1) și (2), se înțelege orice parlament cu atribuții legislative înființat pe teritoriul unui stat membru.
   (4)   Prin „funcție publică”, astfel cum se precizează la alineatele (1) și (2), se face referire la exercitarea următoarelor funcții:

               (a)

               funcțiile elective remunerate care implică exercitarea prerogativelor de autoritate publică;

               (b)

               cea de membru al unui guvern național sau regional;

               (c)

               cea de înalt funcționar titular al autorității publice, de funcționar sau de membru al unei instituții comunitare.

         Articolul 47
   Cumulul de prestații
   (1)   În cazul în care un fost deputat are dreptul simultan la plata indemnizației tranzitorii și a pensiei pentru limită de vârstă sau de invaliditate, în conformitate cu articolul 14 și cu articolul 15 din Statutul deputaților, fostul deputat optează pentru una dintre cele două. Acesta îl înștiințează pe Secretarul General cu privire la decizia sa cel târziu în termen de trei luni de la încheierea mandatului său. Decizia este irevocabilă.
   (2)   În cazul în care fostul deputat optează pentru plata indemnizației tranzitorii, plata pensiei pentru limită de vârstă sau a pensiei de invaliditate se suspendă pe perioada plății indemnizației tranzitorii.
   Articolul 48
   Procedura
   (1)   Pentru a putea beneficia de indemnizația tranzitorie, fostul deputat depune cererea pentru aceasta la Secretarul General, cel târziu în termen de trei luni de la încheierea mandatului său, însoțită de o declarație pe propria răspundere care să ateste că acesta nu exercită funcțiile menționate la articolul 46.
   (2)   În cazul aplicării articolului 47 alineatul (1), această declarație este însoțită de decizia menționată la acesta.
   (3)   Secretarul General este înștiințat fără întârziere cu privire la orice modificare a condițiilor ce permit acordarea indemnizației tranzitorii care atrage după sine modificarea acestui drept. În cazul existenței unor incertitudini, Secretarul General îi poate solicita persoanei interesate să își expună observațiile.
   (4)   În cazul în care Secretarul General ia cunoștință, pe baza unor date verificabile și din surse accesibile publicului, de faptul că un fost deputat exercită una dintre funcțiile enumerate la articolul 46, acesta suspendă plata indemnizației tranzitorii și informează persoana interesată cu privire la aceasta.
   (5)   Fostul deputat poate renunța în orice moment la dreptul la indemnizația tranzitorie. Acesta comunică decizia sa Secretarului General.

      CAPITOLUL 2

         Pensia pentru limită de vârstă

   Articolul 49
   Dreptul la pensia pentru limită de vârstă
   (1)   Deputații care și-au exercitat mandatul pe o perioadă de cel puțin un an întreg au dreptul, după încheierea mandatului, la o pensie pentru limită de vârstă pe viață, plătibilă începând cu prima zi a lunii ce urmează lunii în care aceștia împlinesc vârsta de 63 de ani.
   (2)   Plata pensiei pentru limită de vârstă este suspendată pentru orice beneficiar reales în Parlamentul European. Drepturile la pensie pentru limită de vârstă pe care acesta le dobândește în contul viitorului mandat se adaugă la drepturile de pensie pentru limită de vârstă obținute înainte de realegere. Plata pensiei pentru limită de vârstă este reluată din momentul în care deputatul își încheie mandatul în Parlamentul European.
   (3)   În cazul în care mai multe mandate exercitate de aceleași deputat sunt separate de o perioadă de întrerupere, pentru calcularea pensiei pentru limită de vârstă sunt cumulate perioadele tuturor mandatelor.
   Articolul 50
   Norme împotriva cumulului
   (1)   Pensia pentru vechime în muncă pe care un fost deputat o primește pentru mandatul pe care l-a exercitat într-un alt parlament cumulativ cu mandatul în Parlamentul European se deduce din pensia pentru vechime în muncă prevăzută de prezentul capitol.
   (2)   Prin „alt parlament”, astfel cum este menționat la alineatul (1), se înțelege orice parlament, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (2).
   (3)   Calculul se efectuează plecând de la valoarea fiecăreia dintre cele două pensii înainte de deducerea fiscală.
   (4)   Foștii deputați care au exercitat un mandat într-un alt parlament cumulativ cu mandatul în Parlamentul European declară pensia pentru limită de vârstă la care au dreptul pentru mandatul în acel parlament.

      CAPITOLUL 3

         Pensia de invaliditate

   Articolul 51
   Dreptul la pensia de invaliditate
   (1)   Un deputat recunoscut, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 55, ca suferind de o invaliditate considerată totală care îl împiedică să își exercite atribuțiile și care, pentru acest motiv, demisionează din Parlament, are dreptul, sub rezerva alineatului (3), la pensie de invaliditate din ziua intrării în vigoare a acesteia.
   (2)   Dreptul la pensia de invaliditate încetează în cazul în care deputatul nu își notifică demisia în termen de trei luni de la data la care i s-a comunicat în mod oficial decizia de constatare a invalidității.
   (3)   Dreptul la pensia de invaliditate ia naștere la sfârșitul legislaturii în timpul căreia a survenit invaliditatea:

               (a)

               dacă deputatul nu este în măsură să demisioneze din cauza invalidității sale; sau

               (b)

               dacă decizia de constatare a invalidității a fost adoptată după ce legislatura în timpul căreia a debutat procedura vizată de prezentul articol a luat sfârșit; sau

               (c)

               dacă termenul menționat la alineatul (2) nu s-a scurs.

         Articolul 52
   Calculul pensiei de invaliditate
   (1)   Valoarea pensiei de invaliditate este, pentru fiecare an întreg de exercitare a mandatului, 3,5 % din indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut și o doisprezecime din indemnizația pentru fiecare lună întreagă suplimentară, reprezentând cel puțin 35 % din valoarea acestei indemnizații, dar fără a depăși, în total, 70 %.
   (2)   Normele privind calculul pensiei pentru limită de vârstă se aplică, mutatis mutandis, calculului pensiei de invaliditate.
   Articolul 53
   Norme împotriva cumulului
   (1)   Pensia de invaliditate pe care un fost deputat o primește pentru mandatul pe care l-a exercitat într-un alt parlament cumulativ cu mandatul în Parlamentul European se deduce din pensia de invaliditate.
   (2)   Prin „alt parlament”, astfel cum este menționat la alineatul (1), se înțelege orice parlament, astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (2).
   (3)   Foștii deputați care au exercitat un mandat într-un alt parlament cumulativ cu mandatul în Parlamentul European declară pensia de invaliditate la care au dreptul pentru mandatul în acel parlament.
   Articolul 54
   Cumulul de prestații
   În cazul în care au dreptul la pensia de invaliditate și la pensia pentru limita de vârstă simultan, foștii deputați primesc pensia pentru limita de vârstă. Cu toate acestea, valoarea pensiei pentru limita de vârstă nu poate fi mai mică decât valoarea pensiei de invaliditate.
   Articolul 55
   Procedura
   (1)   Deputatul sau reprezentantul său legal prezintă Președintelui Parlamentului cererea de recunoaștere a invalidității, însoțită de un certificat medical care să indice numele medicului însărcinat să îl reprezinte în cadrul comisiei de invaliditate menționate la articolul 56.
   (2)   În termen de trei luni de la data convocării de către Secretarul General, comisia de invaliditate menționată la articolul 56 prezintă, în cadrul mandatului stabilit de Parlament, un raport medical argumentat care să evalueze respectarea condițiilor prevăzute la articolul 51. În cazuri excepționale, acest termen poate fi prelungit de către Secretarul General.
   (3)   La propunerea comisiei de invaliditate, Președintele Parlamentului recunoaște invaliditatea și notifică deputatul în cauză în ceea ce privește decizia și îl invită să își prezinte demisia. În cazul unei decizii negative, Președintele informează deputatul cu privire la căile de atac de care dispune.
   Articolul 56
   Comisia de invaliditate
   (1)   Comisia de invaliditate este compusă din trei medici, numiți după cum urmează:

               —

               primul, de către deputatul în cauză;

               —

               al doilea, de către Parlament;

               —

               al treilea, prin acordul comun al primilor doi.

         În cazul lipsei unui acord asupra desemnării celui de-al treilea medic în termen de două luni de la desemnarea celui de-al doilea medic, cel de-al treilea este numit din oficiu de Președintele Curții de Justiție a Comunităților Europene, la inițiativa Parlamentului.
   (2)   Cheltuielile lucrărilor comisiei de invaliditate, inclusiv cheltuielile de deplasare, sunt suportate de Parlament.
   (3)   Deputatul poate prezenta comisiei pentru invaliditate orice rapoarte sau certificate de la medicul său curant sau de la orice medic pe care l-ar fi putut consulta.
   (4)   Lucrările comisiei de invaliditate sunt confidențiale.
   Articolul 57
   Revizuirea stării de invaliditate
   (1)   Foștii deputați care nu mai îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 51 își pierd dreptul la pensia de invaliditate.
   (2)   Până la împlinirea vârstei de 63 de ani, Parlamentul poate solicita examinarea fostului deputat, la fiecare cinci ani, de către un medic desemnat cu scopul de a verifica dacă îndeplinește în continuare condițiile necesare pentru a beneficia de pensia de invaliditate.
   (3)   Examinarea poate fi efectuată înaintea termenului indicat la alineatul (2), în special în cazul în care Parlamentul este informat că fostul deputat exercită o funcție remunerată. În acest caz, această situație este evaluată pe baza datelor verificabile provenite din surse accesibile publicului și în funcție de circumstanțele specifice fiecărui caz, în urma unei proceduri contradictorii.
   (4)   La propunerea medicului ce efectuează consultul, comisia de invaliditate poate constata că starea de sănătate a fostului deputat s-a ameliorat, astfel încât aceasta nu mai îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 51.
   (5)   Pe baza concluziilor comisiei de invaliditate, Președintele Parlamentului ia decizia de a înceta plata pensiei de invaliditate. Articolele 55 și 56 se aplică mutatis mutandis. În cazul în care fostul deputat nu desemnează medicul însărcinat să îl reprezinte în cadrul comisiei de invaliditate, se aplică articolul 56 alineatul (1) al doilea paragraf.

      CAPITOLUL 4

         Pensia de urmaș și pensia de orfan

   Articolul 58
   Dreptul la pensia de urmaș și la pensia de orfan
   (1)   În momentul decesului unui deputat, respectiv al unui fost deputat care avea sau urma să obțină, la data decesului, dreptul la pensia pentru limită de vârstă sau la cea de invaliditate, soțul/soția supraviețuitor/supraviețuitoare și copiii aflați în întreținerea acestuia beneficiază de o pensie de urmaș și de o pensie de orfan.
   (2)   În aplicarea dispozițiilor prezentului capitol, partenerii stabili necăsătoriți sunt tratați în același mod ca soțul/soția, cu condiția ca cuplul să poată furniza un document oficial, recunoscut de un stat membru sau de orice autoritate competentă a unui stat membru, care să dovedească acest statut.
   (3)   Se consideră ca fiind copil aflat în întreținere copilul legitim, natural sau adoptiv al deputatului sau al soțului/soției acestuia care era efectiv întreținut de către deputat sau fost deputat. Atât copilul nenăscut, cât și copilul pentru care deputatul sau fostul deputat inițiase procedura de adopție, încheiată după decesul acestuia, sunt considerați copii aflați în întreținerea acestuia.
   Articolul 59
   Calculul pensiei de urmaș și al pensiei de orfan
   (1)   Valoarea maximă a pensiilor de urmaș și de orfan nu poate fi mai mare decât valoarea pensiei pentru vechime în muncă la care ar fi avut drept deputatul la sfârșitul legislaturii, ținându-se cont de perioada dintre data decesului și data sfârșitului legislaturii.
   (2)   În ceea ce privește foștii deputați, valoarea maximă a pensiilor de urmaș și de orfan nu poate fi superioară pensiei pentru limită de vârstă de care beneficia deputatul sau la care ar fi avut dreptul.
   (3)   Valoarea pensiei de urmaș pentru soțul supraviețuitor se ridică la 60 % din valoarea menționată la alineatele (1) și (2) și este de minimum 30 % din indemnizația menționată la articolul 10 din statut, în cazul în care această valoarea este mai mare decât valorile vizate la alineatele (1) și (2).
   Dreptul la pensia de urmaș pentru soțul supraviețuitor nu este atins în cazul în care acesta se recăsătorește. Dreptul la pensia de urmaș se pierde în cazul în care circumstanțele cazului în speță nu lasă loc de îndoială în ceea ce privește încheierea căsătoriei cu unicul scop de a obține pensia. În acest caz, această situație este evaluată pe baza datelor verificabile provenite din surse accesibile publicului și în funcție de circumstanțele specifice fiecărui caz, în urma unei proceduri contradictorii.
   (4)   Valoarea pensiei de orfan pentru copilul aflat în întreținere se ridică la 20 % din valoarea menționată la alineatul (1) sau (2).
   (5)   În cazurile în care numărul de copii depășește doi, valoarea maximă a pensiilor de orfan care pot fi alocate se împarte în mod egal între orfanii care au dreptul la aceasta.
   (6)   După caz, valoarea maximă a pensiei ce urmează a fi plătită se împarte între soțul supraviețuitor și copiii aflați în întreținere, în funcție de procentajele prevăzute la alineatele (3), (4) și (5).
   Articolul 60
   Încetare
   (1)   Pensia de urmaș și pensia de orfan sunt acordate din prima zi a lunii calendaristice care urmează datei decesului.
   (2)   În cazul decesului beneficiarului, dreptul la pensia de urmaș încetează la sfârșitul lunii în cursul căreia a survenit decesul.
   (3)   Dreptul la pensia de orfan încetează la sfârșitul lunii în cursul căreia orfanul împlinește vârsta de 21 de ani.
   Cu toate acestea, acest drept se prorogă pe durata studiilor sau a formării profesionale a orfanului și cel mult până la sfârșitul lunii în cursul căreia acesta împlinește vârsta de 25 de ani.
   Pensia este plătită în continuare orfanului care este împiedicat de o boală sau de o infirmitate să își câștige existența. Boala sau infirmitatea de care suferă trebuie confirmată de medicul Parlamentului. Beneficiarul poate contesta decizia medicului prin solicitarea reunirii unei comisii, care se poate forma după modelul comisiei de invaliditate prevăzute în anexa II secțiunea 3 din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68.
   Dreptul încetează dacă copilul redevine capabil de a se întreține singur. În acest scop, Parlamentul poate solicita examinarea acestuia, la fiecare cinci ani, de către un medic desemnat cu scopul de a verifica dacă îndeplinește în continuare condițiile necesare pentru a beneficia de pensie.
   TITLUL III

      DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE

      CAPITOLUL 1

         Modalități de plată

   Articolul 61
   Respectarea regulamentului financiar
   (1)   Punerea în aplicare a prezentelor norme de aplicare, precum și orice cerere de plată depusă în temeiul prezentelor norme de aplicare sunt în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CEE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (12) (denumit în continuare „regulamentul financiar”).
   (2)   În cazul în care prezentele norme de aplicare prevăd încheierea de contracte între Parlament și terți, ordonatorul de credite responsabil este abilitat să le semneze.
   Articolul 62
   Principiul utilizării fondurilor
   (1)   Plățile efectuate în temeiul prezentelor norme de aplicare pe baza dispozițiilor titlului I capitolele 4, 5 și 6 sunt rezervate exclusiv finanțării activităților legate de exercitarea mandatului deputaților și nu pot acoperi cheltuielile personale sau pentru a finanța subvenții sau donații cu caracter politic.
   (2)   Deputații rambursează sumele care nu au fost utilizate Parlamentului.
   Articolul 63
   Transferul bancar, valuta și ratele de schimb
   (1)   În sensul prezentelor norme de aplicare, plățile sunt efectuate prin transfer bancar, fără taxe pentru beneficiar, într-un cont din Uniunea Europeană.
   (2)   Plățile se efectuează în euro, cu excepția cazului în care beneficiarul, care a fost ales sau are reședința într-unul dintre statele membre care nu aparține zonei euro, solicită plata integrală sau parțială în moneda acelui stat membru.
   (3)   Conversia între euro și o altă monedă se efectuează utilizând cursul contabil lunar pentru euro fixat în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a regulamentului financiar (13).
   (4)   Pentru vărsarea cheltuielilor de asistență parlamentară, prin derogare de la alineatul 3, conversia între euro și o altă monedă se efectuează utilizând cursul contabil lunar pentru euro din luna decembrie a anului precedent fără ca, pe perioada unei legislaturi, valoarea lunară maximă a sumei pusă la dispoziția deputatului, exprimată în moneda națională, după aplicarea indexării anuale și a oricărui spor eventual decis de către Birou, să fie mai mică decât valoarea stabilită pentru anul precedent.
   Articolul 64
   Conturi bancare
   (1)   În momentul preluării funcției, deputatul comunică serviciului competent al Parlamentului coordonatele bancare [numărul IBAN, codul BIC (SWIFT) și adresa băncii] fie ale unui cont, fie ale mai multor conturi pe numele său în care pot fi vărsate indemnizațiile prevăzute la articolul 10 din statut, alte indemnizații, precum și sumele rambursate pentru alte cheltuieli.
   În lipsa unor instrucțiuni diferite din partea deputatului, a fostului deputat sau a succesorilor acestuia în drepturi, contul deschis pentru primirea indemnizației prevăzute la articolul 10 din statut este utilizat, de asemenea, pentru plata indemnizației tranzitorii și a pensiilor.
   (2)   Orice plată destinată unei alte persoane decât deputatul este condiționată de prezentarea prealabilă a unui document emis de banca beneficiarului care să confirme că acesta este titularul contului în care trebuie efectuată plata și care să conțină numărul IBAN al contului, codul BIC (SWIFT) și adresa băncii.
   (3)   În ceea ce privește plățile legate de asistența parlamentară, deputatul comunică detaliile contului bancar al colaboratorului său terțului plătitor sau, în cazul menționat la articolul 36 alineatul (5), serviciului competent. Contul bancar al colaboratorului este deschis în statul membru în care acesta își exercită activitățile principale. Plățile se efectuează în moneda în care sunt stabilite salariul sau onorariul colaboratorului.
   Terțul plătitor comunică detaliile contului său bancar serviciului competent.
   Articolul 65
   Data plății
   (1)   Indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut, indemnizația tranzitorie și pensiile sunt plătite la data de 15 a lunii, pentru luna în curs. Indemnizația pentru cheltuieli generale este vărsată la data de întâi a lunii, pentru luna în curs.
   (2)   Plățile legate de cheltuielile de asistență parlamentară se fac prin transfer către terțul plătitor sau, în cazul menționat la articolul 36 alineatele (4) și (5), către asistentul local la data de 15 a lunii, pentru luna în curs.
   Aceste plăți se efectuează în conformitate cu instrucțiunile deputatului, transmise până la data de 25 a lunii precedente.
   (3)   Celelalte rambursări ale cheltuielilor se efectuează la prezentarea documentelor justificative, conform prezentelor norme de aplicare.
   (4)   Datele limită pentru prezentarea documentelor justificative, conform prezentelor norme de aplicare, sunt următoarele:

               (a)

               pentru cheltuielile de deplasare și de ședere: cel târziu la data de 31 octombrie a anului calendaristic care urmează celui în care a avut loc călătoria respectivă;

               (b)

               pentru cheltuielile de asistență parlamentară și alte cheltuieli: până la data scadenței, stabilită prin dispozițiile aplicabile și cel târziu până la data de 7 decembrie a exercițiului bugetar pentru care se solicită suportarea sau rambursarea cheltuielilor.

         (5)   Secretarul General poate lua măsuri specifice pentru plata în avans a cheltuielilor de deplasare ordinare și a celor de ședere.

      CAPITOLUL 2

         Regularizarea și recuperarea datoriilor

   Articolul 66
   Documente justificative de înlocuire
   În cazul pierderii documentelor justificative prevăzute de prezentele norme de aplicare, deputații prezintă o declarație de pierdere, însoțită de documentele de înlocuire originale care îndeplinesc cerințele prezentelor norme de aplicare.
   Articolul 67
   Suspendarea plăților
   În cazul în care un deputat sau un terț plătitor nu respectă obligațiile care decurg din prezentele norme de aplicare sau din contractul încheiat în conformitate cu articolul 35, ordonatorul de credite responsabil poate solicita suspendarea plății unei părți sau a întregii sume, ținând cont în mod corespunzător de eventualele interese legitime ale terților, pe parcursul perioadei necesare persoanei în cauză pentru a se conforma obligațiilor ce îi revin sau pentru a evalua posibilitatea de a aplica articolul 68.
   Prealabil unei astfel de decizii, deputatul sau terțul plătitor este informat în scris și dispune de o perioadă de o lună pentru a se conforma normelor de aplicare sau contractului. O copie a scrisorii este trimisă chestorilor și, dacă este cazul, tuturor terților implicați.
   Articolul 68
   Recuperarea plăților necuvenite
   (1)   Orice sumă vărsată în mod nejustificat în aplicarea prezentelor norme trebuie restituită. Secretarul General dă instrucțiuni de recuperare a acestor sume de la deputații în cauză.
   (2)   Orice decizie privitoare la recuperarea sumelor este luată asigurându-se exercitarea efectivă a mandatului deputatului și buna funcționare a Parlamentului, deputatul în cauză fiind audiat în prealabil de Secretarul General.
   (3)   Prezentul articol se aplică, de asemenea, foștilor deputați și terților.

      CAPITOLUL 3

         Alte dispoziții financiare generale

   Articolul 69
   Indexarea
   (1)   Biroul poate indexa în fiecare an sumele menționate la articolul 15 litera (c), articolul 20, articolul 22 alineatele (1) și (3), articolul 24 alineatul (2) și la articolul 26 alineatul (2) cu cel mult nivelul ratei anuale a inflației din Uniunea Europeană corespunzătoare lunii octombrie a anului precedent și publicată de Eurostat.
   (2)   Biroul indexează anual, dacă este cazul, suma menționată la articolul 33 alineatul (4) pe baza indicelui comun stabilit de Eurostat în cooperare cu institutele naționale de statistică din statele membre în temeiul articolului 65 din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68. Această indexare se aplică retroactiv din luna iulie a anului pentru care se stabilește indicele.
   Articolul 70
   Impozitare
   Deputaților li se aplică, în condițiile prevăzute la articolul 12 din statut, Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 260/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de definire a condițiilor și a procedurii de aplicare a impozitului stabilit în beneficiul Comunităților Europene (14).
   Articolul 71
   Poprire
   (1)   Pot face obiectul popririi indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut, indemnizația tranzitorie sau pensia pentru vechime în muncă, în limita unei treimi, în temeiul unei hotărâri judecătorești sau a deciziei autorității administrative competente.
   (2)   Secretarul General dă instrucțiuni în vederea executării acestei măsuri, asigurând exercitarea efectivă a mandatului deputatului și buna funcționare a Parlamentului, deputatul în cauză fiind audiat în prealabil.

      CAPITOLUL 4

         Dispoziții finale

   Articolul 72
   Plângerea
   Orice deputat care consideră că prezentele norme au fost puse în aplicare în mod incorect cu privire la persoana sa se poate adresa în scris Secretarului General. În cazul în care nu se ajunge la nici un acord între deputat și Secretarul General, chestiunea este supusă chestorilor, care iau o decizie după consultarea Secretarului General. Înainte de a lua o decizie care este contrară avizului Secretarului General, chestorii consultă Biroul.
   Prezentul articol se aplică, de asemenea, tuturor persoanelor care beneficiază de un drept acordat în temeiul prezentelor norme de aplicare.
   Articolul 73
   Intrarea în vigoare
   Prezentele normele de aplicare intră în vigoare concomitent cu intrarea în vigoare a statutului.
   Articolul 74
   Abrogare
   Sub rezerva dispozițiilor tranzitorii prevăzute la titlul IV, normele CID devin caduce în ziua intrării în vigoare a statutului.
   TITLUL IV

      DISPOZIȚII TRANZITORII

   Articolul 75
   Pensia de soț supraviețuitor, pensia de invaliditate și pensia pentru vechime în muncă
   (1)   Pensia de soț supraviețuitor, pensia de invaliditate, pensia suplimentară de invaliditate acordată copiilor aflați în întreținere și pensia pentru vechime în muncă atribuite în temeiul anexelor I, II și III la normele CID sunt vărsate în continuare, în conformitate cu anexele menționate, persoanelor care au beneficiat de aceste prestații înainte de data intrării în vigoare a statutului.
   (2)   Rămâne dobândit, în conformitate cu anexa III menționată mai sus, dreptul la pensia pentru vechime în muncă dobândit înainte de data intrării în vigoare a statutului. Persoanele care au dobândit drepturi în cadrul acestui regim de pensii beneficiază de o pensie calculată pe baza drepturilor dobândite în conformitate cu anexa III menționată mai sus, cu condiția să îndeplinească condițiile prevăzute în acest scop de legislația internă a statului membru respectiv și să fi depus cererea menționată la articolul 3 alineatul (2) din anexa III de mai sus.
   Articolul 76
   Pensia complementară
   (1)   Pensia complementară (voluntară) atribuită în temeiul anexei VII la normele CID este vărsată în continuare, în conformitate cu respectiva anexă, persoanelor care au beneficiat de această pensie înainte de data intrării în vigoare a statutului.
   (2)   Rămâne dobândit, în conformitate cu anexa VII menționată mai sus, dreptul la pensia pentru vechime în muncă dobândit înainte de data intrării în vigoare a statutului. Respectarea acestui drept se asigură în condițiile prevăzute în anexă.
   (3)   În conformitate cu anexa VII menționată mai sus, continuă să cumuleze noi drepturi după intrarea în vigoare a statutului deputații aleși în 2009:

               (a)

               care au avut statutul de deputat într-o legislatură precedentă; și

               (b)

               care au dobândit deja sau urmau să dobândească drepturi în cadrul regimului de pensie complementară; și

               (c)

               pentru care statul membru în care deputatul a fost ales a adoptat o reglementare derogatorie, în conformitate cu articolul 29 din statut, sau care, în conformitate cu articolul 25 din statut, au optat pentru sistemul național; și

               (d)

               care nu au dreptul la pensie națională sau europeană în urma exercitării mandatului de deputat european.

         (4)   Contribuțiile datorate de către deputați la fondul de pensie complementară sunt vărsate din fonduri personale.
   Articolul 77
   Indemnizația tranzitorie
   (1)   Indemnizația tranzitorie atribuită în temeiul anexei V la normele CID este vărsată în continuare, în conformitate cu prezenta anexă, persoanelor care au beneficiat de această indemnizație înainte de data intrării în vigoare a statutului.
   (2)   Deputaților al căror mandat parlamentar încetează definitiv la sfârșitul celei de a șasea legislaturi li se atribuie indemnizația tranzitorie prevăzută la anexa V de mai sus.
   (3)   Pentru deputații care primesc indemnizația prevăzută la articolul 10 din statut și al căror mandat se încheie după data intrării în vigoare a statutului, cuantumul indemnizației tranzitorii se stabilește ținând seama de perioada de mandat exercitat anterior acestei date, în conformitate cu articolul 13 din statut.
   (4)   Cu toate acestea, deputații menționați la alineatul (3) pot solicita calcularea în mod proporțional a indemnizației tranzitorii, în ceea ce privește perioada de mandat anterioară datei intrării în vigoare a statutului, în conformitate cu normele prevăzute la anexa V din normele CID. Durata mandatului astfel calculată se deduce din durata maximă fixată la articolul 13 alineatul (2) din statut.
   Articolul 78
   Statutul asistenților
   (1)   Dacă regimul juridic specific menționat la articolul 34 alineatul 1 litera (a) nu a intrat încă în vigoare la data la care prezentele norme de aplicare intră în vigoare:

               (a)

               dispozițiile care se aplică asistenților locali se aplică, în egală măsură, și asistenților parlamentari acreditați;

               (b)

               articolul 69 alineatul (2) nu se aplică;

               (c)

               suma menționată la articolul 33 alineatul (4) se indexează în conformitate cu articolul 69 alineatul (1).

         (2)   Asistenții parlamentari acreditați în unul dintre cele trei locuri de desfășurare a activității înainte de data intrării în vigoare a prezentelor norme de aplicare și care beneficiază de un contract național de muncă înregistrat la serviciul competent până la data de 1 iulie 2008 și care le garantează dobândirea anumitor drepturi sociale pot solicita să beneficieze de reînnoirea sau prelungirea contractului respectiv pe o perioadă tranzitorie corespunzătoare unei legislaturi.
   (3)   Prin derogare de la articolul 43 litera (d), contractele încheiate cu membrii familiei deputaților și înregistrate la serviciul competent până la 1 iulie 2008 pot fi menținute pe o perioadă tranzitorie corespunzătoare unei legislaturi.
   Deputații sunt obligați să menționeze asemenea contracte în cadrul declarației de interese financiare.
   Articolul 79
   Asigurarea de viață
   Condițiile privind continuarea, conversia sau lichidarea sumei de răscumpărare a asigurării de viață în cazul încetării mandatului, prevăzute la articolul 19 alineatul (2) din normele CID, se aplică, în temeiul poliței de asigurare, tuturor deputaților care rămân în funcție până la sfârșitul celei de a șasea legislaturi, cu condiția ca primele de asigurare să fi fost plătite pe o perioadă de cel puțin doi ani.
   Articolul 80
   Asistența pentru copiii cu handicap grav
   Prestațiile acordate în temeiul articolului 21b din normele CID deputaților care au fost realeși în 2009 continuă să fie vărsate în conformitate cu prezentul articol.
   Articolul 81
   Deputații cărora li se aplică articolul 25 sau articolul 29 din statut
   (1)   Deputații realeși în 2009 care și-au exercitat dreptul de a opta conferit de articolul 25 din statut primesc indemnizația, indemnizația tranzitorie, pensia pentru vechime în muncă, pensia de invaliditate și pensia de soț supraviețuitor, pentru perioada ulterioară intrării în vigoare a statutului, exclusiv de la bugetul statului membru respectiv și numai cu respectarea condițiilor prevăzute de legislația internă a acestuia.
   În plus, deputații menționați la primul paragraf pot solicita Parlamentului vărsarea unei indemnizații tranzitorii pe perioada de mandat anterioară intrării în vigoare a statutului, în conformitate cu normele prevăzute în anexa V din normele CID.
   (2)   Acest regim se aplică, de asemenea, deputaților pentru care statul membru în care au fost aleși a adoptat o reglementare derogatorie, în conformitate cu articolul 29 din statut.
   (3)   Prin derogare de la articolul 7 alineatul (2), deputaților pentru care statul membru în care au fost aleși a adoptat o reglementare derogatorie, în conformitate cu articolul 29 din statut, sau care, în conformitate cu articolul 25 din statut, au optat pentru sistemul național, o treime din prima de asigurare plătită de deputați este plătită direct și în mod individual din contul personal al acestora.
   (4)   Prin derogare de la articolul 3 alineatul (1), foștii deputați care, ca urmare a aplicării articolului 25 sau a articolului 29 din statut, primesc o pensie în cadrul sistemului național, au dreptul la rambursarea a două treimi din cheltuielile efectuate în caz de boală, în timpul sarcinii sau la nașterea unui copil, în condițiile prevăzute de prezentele norme de aplicare, în cazul în care nu dispun de o asigurare principală de sănătate.

      (1)  Decizia 2005/684/CE, Euratom a Parlamentului European din 28 septembrie 2005 de adoptare a Statutului deputaților în Parlamentul European (JO L 262, 7.10.2005, p. 1).

      (2)  Doc. PE 113.116/BUR/rev.XXV/01-2009.

      (3)  Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de boală a funcționarilor Comunităților Europene, adoptată de toate instituțiile al căror acord comun a fost constatat de Președintele Curții de Justiție a Comunităților Europene la 24 noiembrie 2005.

      (4)  Hotărârea din 15 septembrie 1981, Bruce of Donington/Eric Gordon Aspden, 208/80, Rec., p. 2205.

      (5)  Rezoluția Parlamentului European din 22 aprilie 2008 conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2006, secțiunea I – Parlamentul European (JO L 88, 31.3.2009, p. 3).

      (6)  JO L 278, 8.10.1976, p. 5.

      (7)  Reglementarea comună privind asigurarea împotriva riscurilor de boală a funcționarilor Comunităților Europene, adoptată de toate instituțiile (acord comun constatat de Președintele Curții de justiție a Comunităților Europene la 24 noiembrie 2005), prevăzută la articolul 72 din Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 privind Statutul funcționarilor și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene și privind introducerea unor măsuri speciale aplicabile temporar funcționarilor Comisiei (JO L 56, 4.3.1968, p. 1).

      (8)  Decizia Comisiei din 2 iulie 2007 de stabilire a dispozițiilor generale de punere în aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale.

      (9)  JO L 56, 4.3.1968, p. 1.

      (10)  Reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională ale funcționarilor Comunităților Europene, adoptată de toate instituțiile, al căror acord comun a fost constatat de către Președintele Curții de Justiție a Comunităților Europene la 13 decembrie 2005.

      (11)  Dacă se dovedește faptul că terțul plătitor ales de deputat în temeiul alineatului 3 litera (a) sau (c) nu poate gestiona decât contracte de muncă, în caz de nevoie, deputatul poate solicita, pentru contractele de prestări de servicii pe care le încheie, să facă apel la serviciile terțului plătitor de la alineatul 3 litera (b).

      (12)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (13)  JO L 357, 31.12.2002, p. 1.

      (14)  JO L 56, 4.3.1968, p. 8.