title: Decizia (PESC) 2015/599 a Consiliului din 15 aprilie 2015 de numire a Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM)

text:
               16.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 99/29

         DECIZIA (PESC) 2015/599 A CONSILIULUI
   din 15 aprilie 2015
   de numire a Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 31 alineatul (2) și articolul 33,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               Soluționarea conflictului israeliano-palestinian reprezintă o prioritate strategică pentru Uniune, iar Uniunea trebuie să rămână angajată activ până la găsirea unei soluții bazate pe coexistența a două state.

               (2)

               Ar trebui să fie numit un Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM) pentru o perioadă de 12 luni.

               (3)

               RSUE își va îndeplini mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea împiedica realizarea obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Reprezentantul Special al Uniunii Europene
   Domnul Fernando GENTILINI este numit în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM) până la data de 30 aprilie 2016. Consiliul poate decide ca mandatul RSUE să se încheie mai devreme, pe baza unei evaluări din partea Comitetului politic și de securitate (COPS) și a unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).
   Articolul 2
   Obiective de politică
   (1)   Mandatul RSUE se întemeiază pe obiectivele de politică ale Uniunii privind PPOM.
   (2)   Obiectivul general este o pace globală care ar trebui realizată prin intermediul unei soluții bazate pe coexistența a două state, cu Israelul și un stat palestinian democratic, unit, viabil, pașnic și suveran coexistând în interiorul unor granițe sigure și recunoscute, beneficiind de relații normale cu vecinii lor, în conformitate cu rezoluțiile relevante ale Consiliului de Securitate al ONU, cu principiile de la Madrid, inclusiv acordarea unui teritoriu în schimbul păcii, cu foaia de parcurs, cu acordurile obținute anterior de părți și cu Inițiativa arabă pentru pace. Date fiind diferitele fațete ale relațiilor israeliano-arabe, dimensiunea regională reprezintă un element esențial pentru o pace globală.
   (3)   În vederea atingerii acestui obiectiv, prioritățile de politică sunt menținerea soluției bazate pe coexistența a două state, precum și relansarea și sprijinirea procesului de pace. O serie de parametri clari care să definească baza pentru negocieri reprezintă elementele-cheie pentru obținerea unui rezultat pozitiv, iar Uniunea și-a stabilit poziția cu privire la astfel de parametri în concluziile Consiliului din decembrie 2009, decembrie 2010 și iulie 2014, poziție pe care va continua să o promoveze în mod activ.
   (4)   Uniunea se angajează să conlucreze cu părțile și cu partenerii din comunitatea internațională, inclusiv prin participarea la Cvartetul pentru Orientul Mijlociu (denumit în continuare „cvartetul”) și urmărirea în mod activ a unor inițiative internaționale adecvate pentru a crea o nouă dinamică a negocierilor.
   Articolul 3
   Mandat
   (1)   În vederea realizării obiectivelor de politică, mandatul RSUE constă în:

               (a)

               asigurarea unei contribuții active și eficiente din partea Uniunii la acțiuni și inițiative care să conducă la o soluționare finală a conflictului israeliano-palestinian prin intermediul unei soluții bazate pe coexistența a două state și în conformitate cu parametrii Uniunii;

               (b)

               facilitarea și menținerea unor legături strânse cu toate părțile la procesul de pace, cu actorii politici relevanți, cu alte țări din regiune, cu membrii cvartetului și alte țări relevante, precum și cu ONU și alte organizații internaționale relevante, precum Liga Statelor Arabe, în scopul de a conlucra cu acestea la consolidarea procesului de pace;

               (c)

               depunerea unor eforturi corespunzătoare pentru a promova și contribui la un eventual nou cadru de negocieri, cu consultarea tuturor părților interesate principale și a statelor membre ale Uniunii;

               (d)

               acordarea de sprijin și contribuții active la negocierile de pace dintre părți, inclusiv prin înaintarea unor propuneri în numele Uniunii în contextul respectivelor negocieri;

               (e)

               asigurarea unei prezențe continue a Uniunii în forumurile internaționale relevante;

               (f)

               contribuția la gestionarea și prevenirea crizelor, inclusiv cu privire la Gaza;

               (g)

               contribuția, dacă este necesar, la punerea în aplicare a acordurilor internaționale încheiate între părți și stabilirea de contacte cu acestea pe cale diplomatică în eventualitatea nerespectării clauzelor acestor acorduri;

               (h)

               contribuția la eforturile politice în direcția producerii unor schimbări fundamentale, care să conducă la o soluție durabilă pentru Fâșia Gaza, care constituie o parte integrantă a unui viitor stat palestinian și care ar trebui abordată în cadrul negocierilor;

               (i)

               acordarea unei atenții deosebite factorilor care au implicații asupra dimensiunii regionale a procesului de pace, angajamentului față de partenerii arabi și punerii în aplicare a Inițiativei arabe pentru pace;

               (j)

               stabilirea unor contacte constructive cu semnatarii acordurilor din cadrul procesului de pace cu scopul de a promova respectarea normelor de bază ale democrației, inclusiv respectarea dreptului internațional umanitar, a drepturilor omului și a statului de drept;

               (k)

               prezentarea de propuneri cu privire la intervenția Uniunii în procesul de pace și cu privire la cea mai bună modalitate de continuare a inițiativelor Uniunii și a eforturilor în curs ale Uniunii legate de procesul de pace, cum ar fi contribuția Uniunii la reformele palestiniene și includerea aspectelor politice ale proiectelor de dezvoltare relevante ale Uniunii;

               (l)

               obținerea unui angajament al părților de a se abține de la acțiuni unilaterale care amenință viabilitatea soluției bazate pe coexistența a două state;

               (m)

               în calitate de atașat pe lângă cvartet, prezentarea unor rapoarte privind progresele și evoluția negocierilor și contribuția la pregătirea reuniunilor atașaților pe lângă cvartet pe baza pozițiilor Uniunii și în coordonare cu membrii cvartetului;

               (n)

               contribuția la punerea în aplicare a politicii Uniunii cu privire la drepturile omului în colaborare cu RSUE pentru drepturile omului, inclusiv a Orientărilor Uniunii cu privire la drepturile omului, în special a Orientărilor Uniunii privind copiii și conflictele armate, precum și cu privire la violența împotriva femeilor și fetelor și combaterea tuturor formelor de discriminare a acestora, și a politicii Uniunii în legătură cu Rezoluția 1325 (2000) a Consiliului de Securitate al ONU privind femeile, pacea și securitatea, inclusiv prin monitorizarea și raportarea evoluțiilor, precum și formularea de recomandări în acest sens;

               (o)

               contribuția la o mai bună înțelegere a rolului Uniunii de către liderii de opinie din regiune.

         (2)   RSUE sprijină activitatea ÎR, menținând totodată o privire de ansamblu asupra tuturor activităților Uniunii în regiune referitoare la PPOM.
   Articolul 4
   Executarea mandatului
   (1)   RSUE răspunde de executarea mandatului, acționând sub autoritatea ÎR.
   (2)   COPS menține o legătură privilegiată cu RSUE și este principalul punct de contact al RSUE cu Consiliul. COPS furnizează RSUE orientări strategice și îndrumare politică în cadrul mandatului, fără a aduce atingere competențelor ÎR.
   (3)   RSUE își desfășoară activitatea în strânsă coordonare cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și cu departamentele relevante ale acestuia.
   (4)   RSUE își desfășoară activitatea în strânsă coordonare cu reprezentanța Uniunii de la Ierusalim, cu delegația Uniunii de la Tel Aviv, precum și cu toate celelalte delegații relevante ale Uniunii din regiune.
   (5)   RSUE își desfășoară activitatea în principal în regiune, dar în același timp are o prezență regulată la sediul SEAE.
   Articolul 5
   Finanțare
   (1)   Valoarea de referință financiară destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE în perioada care se încheie la 30 aprilie 2016 este de 1 980 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Gestionarea cheltuielilor face obiectul unui contract între RSUE și Comisie. RSUE răspunde în fața Comisiei pentru toate cheltuielile.
   Articolul 6
   Constituirea și componența echipei
   (1)   În limitele mandatului său și ale mijloacelor financiare aferente puse la dispoziție, RSUE răspunde de constituirea unei echipe. Echipa dispune de competențele necesare în chestiuni politice specifice, conform mandatului. RSUE informează în mod prompt Consiliul și Comisia cu privire la componența echipei sale.
   (2)   Statele membre, instituțiile Uniunii și SEAE pot propune detașarea de personal pe lângă RSUE. Remunerarea personalului detașat este asigurată de statul membru în cauză, de instituția Uniunii în cauză ori de SEAE, după caz. Experții detașați de statele membre pe lângă instituțiile Uniunii sau SEAE pot, de asemenea, să fie repartizați pe lângă RSUE. Membrii personalului internațional contractat trebuie să dețină cetățenia unui stat membru.
   (3)   Toți membrii personalului detașat rămân sub autoritatea administrativă a statului membru sau a instituției Uniunii care i-a detașat ori a SEAE, își duc la îndeplinire sarcinile și acționează în interesul mandatului RSUE.
   Articolul 7
   Privilegiile și imunitățile RSUE și ale personalului RSUE
   Privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare îndeplinirii și bunei desfășurări a misiunii RSUE, precum și cele aferente membrilor personalului RSUE sunt convenite împreună cu țările gazdă, după caz. Statele membre și SEAE oferă tot sprijinul necesar în acest sens.
   Articolul 8
   Securitatea informațiilor UE clasificate
   RSUE și membrii echipei RSUE respectă principiile și standardele minime de securitate stabilite prin Decizia 2013/488/UE a Consiliului (1).
   Articolul 9
   Accesul la informații și asistență logistică
   (1)   Statele membre, SEAE, Comisia și Secretariatul General al Consiliului garantează accesul RSUE la toate informațiile relevante.
   (2)   Delegațiile Uniunii în regiune și/sau statele membre, după caz, furnizează asistență logistică în regiune.
   Articolul 10
   Securitate
   În conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului cu atribuții operaționale desfășurat în afara Uniunii în temeiul titlului V din tratat, RSUE ia toate măsurile a căror aplicare este rezonabilă, în conformitate cu mandatul și cu condițiile de securitate din aria geografică de responsabilitate, pentru a asigura securitatea întregului personal aflat sub directa autoritate a RSUE, în special prin:

               (a)

               elaborarea unui plan de securitate specific misiunii pe baza orientărilor primite din partea SEAE, care să prevadă măsuri de securitate fizice, organizaționale și procedurale specifice misiunii, prin care să se reglementeze gestionarea deplasării personalului în condiții de siguranță către zona de misiune și în interiorul acesteia și gestionarea incidentelor de securitate, precum și un plan de urgență și un plan de evacuare a misiunii;

               (b)

               asigurarea faptului că întreg personalul desfășurat în afara Uniunii beneficiază de asigurare pentru un grad înalt de risc, necesară în condițiile specifice zonei de misiune;

               (c)

               asigurarea faptului că toți membrii echipei RSUE care urmează să fie desfășurați în afara Uniunii, inclusiv personalul contractat la nivel local, au participat, înainte de sosirea în zona de misiune sau ulterior, la cursuri adecvate de instruire în domeniul securității, pe baza clasificărilor de risc atribuite zonei de misiune de către SEAE;

               (d)

               asigurarea punerii în aplicare a tuturor recomandărilor formulate de comun acord ca urmare a evaluărilor periodice privind securitatea și transmiterea către ÎR, Consiliu și Comisie a unor rapoarte scrise cu privire la punerea în aplicare a acestora și la alte aspecte legate de securitate, în cadrul raportului privind progresele înregistrate și al raportului privind executarea mandatului.

         Articolul 11
   Raportare
   RSUE prezintă ÎR și SEAE, periodic, rapoarte verbale și scrise. RSUE va înainta rapoarte periodice către COPS, pe lângă cerințele minime privind raportarea și stabilirea obiectivelor astfel cum sunt prevăzute în orientările privind numirea, mandatul și finanțarea Reprezentanților Speciali ai Uniunii. De asemenea, RSUE prezintă rapoarte grupurilor de lucru ale Consiliului, dacă este necesar. Rapoartele periodice sunt difuzate prin rețeaua COREU. RSUE poate prezenta rapoarte Consiliului Afaceri Externe. În conformitate cu articolul 36 din tratat, RSUE poate fi implicat în activitatea de informare a Parlamentului European.
   Articolul 12
   Coordonare
   (1)   RSUE contribuie la unitatea, coerența și eficiența acțiunii Uniunii și la asigurarea faptului că toate instrumentele Uniunii și acțiunile statelor membre sunt angajate în mod coerent în vederea realizării obiectivelor de politică ale Uniunii. Activitățile RSUE se coordonează cu cele ale Comisiei. RSUE informează periodic misiunile statelor membre și delegațiile Uniunii.
   (2)   Pe teren, se menține o strânsă legătură cu șefii delegațiilor Uniunii, cu șefii misiunilor PSAC și cu șefii de misiune ai statelor membre. Aceștia depun toate eforturile pentru a-l sprijini pe RSUE în executarea mandatului. În strânsă coordonare cu șeful delegației Uniunii de la Tel Aviv și cu reprezentanța Uniunii de la Ierusalim, RSUE oferă îndrumare politică locală șefului Misiunii de Poliție a Uniunii Europene pentru teritoriile palestiniene (EUPOL COPPS) și șefului Misiunii de Asistență la Frontieră a Uniunii Europene pentru punctul de trecere Rafah (EU BAM Rafah). RSUE stabilește, de asemenea, contacte cu alți actori internaționali și regionali de pe teren.
   Articolul 13
   Reexaminare
   Punerea în aplicare a prezentei decizii și coerența acesteia cu alte contribuții ale Uniunii în regiune se reexaminează în mod periodic. RSUE prezintă ÎR, Consiliului și Comisiei, până la sfârșitul lunii septembrie 2015, un raport privind progresele înregistrate și, până la sfârșitul lunii ianuarie 2016, un raport cuprinzător privind executarea mandatului.
   Articolul 14
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 15 aprilie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Decizia 2013/488/UE a Consiliului din 23 septembrie 2013 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (JO L 274, 15.10.2013, p. 1).


               12.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/79

         P7_TA(2013)0216
   Decizia de a nu formula obiecțiuni la o măsură de executare: Tranzitul anumitor subproduse de origine animală din Bosnia și Herțegovina
   Decizia Parlamentului European de a nu formula obiecțiuni la proiectul de regulament al Comisiei de modificare a Regulamentului (UE) nr. 142/2011 în ceea ce privește tranzitul anumitor subproduse de origine animală din Bosnia și Herțegovina (D025828/03 – 2013/2598(RPS))
   (2016/C 055/10)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere proiectul de regulament al Comisiei (D025828/03),

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme sanitare privind subprodusele de origine animală și produsele derivate care nu sunt destinate consumului uman (1), în special articolul 41 alineatul (3) şi articolul 42 alineatul (2),

               —

               având în vedere avizul emis la 5 martie 2013 de comitetul prevăzut la articolul 52 din Regulamentul (CE) nr. 1069/2009,

               —

               având în vedere scrisoarea Comisiei din 16 mai 2013, prin care aceasta îi solicită să declare că nu se va opune proiectului de regulament,

               —

               având în vedere scrisoarea Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară trimisă președintelui Conferinței președinților de comisie la 21 mai 2013,

               —

               având în vedere articolul 5a din Decizia Consiliului 1999/468/CE din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (2),

               —

               având în vedere articolul 88 alineatul (4) litera (d) și articolul 87a alineatul (6) din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere că nicio opoziție nu a fost exprimată în termenul prevăzut la articolul 87a alineatul (6) liniuța a treia și a patra din Regulamentul său de procedură, care a expirat la 22 mai 2013,

               1.

               declară că nu formulează obiecțiuni la proiectul de regulament al Comisiei;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Comisiei și, spre informare, Consiliului.

      (1)  JO L 300, 14.11.2009, p. 1.

      (2)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.


title: Decizia 2003/856/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2003 privind punerea în aplicare a Acțiunii comune 2002/210/PESC privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0856

Official Journal L 323 , 10/12/2003 P. 0013 - 0013 Ediţie specială în limba cehă Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba estonă Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba letonă Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba malteză Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba polonă Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 18 Volume 02 P. 225  - 225

		20031208Decizia 2003/856/PESC a Consiliuluidin 8 decembrie 2003privind punerea în aplicare a Acțiunii comune 2002/210/PESC privind Misiunea de Poliție a Uniunii EuropeneCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Acțiunea comună 2002/210/PESC a Consiliului din 11 martie 2002 privind Misiunea de Poliție a Uniunii Europene (MPUE) [1] și, în special, articolul 9 alineatul (1) litera (b) ultimul paragraf al acesteia, coroborat cu articolul 23 alineatul (2) a doua liniuță din Tratatul privind Uniunea Europeană,întrucât:Consiliul ar trebui să se pronunțe cu privire la bugetul final pentru anul 2004,DECIDE:Articolul 1(1) Suma de 17,5 milioane de euro, care acoperă costurile operaționale curente în 2004 ale MPUE, se finanțează în comun din bugetul general al Uniunii Europene.(2) Gestionarea cheltuielilor finanțate din bugetul general al Uniunii Europene, menționate la alineatul (1), se supune normelor și procedurilor Comunității aplicabile în materie de buget, cu excepția faptului că nu toate prefinanțările rămân în proprietatea Comunității.Articolul 2Prezenta decizie produce efecte la data adoptării.Articolul 3Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleF. Frattini[1] JO L 70, 13.3.2002, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2014/569/UE: Decizia Parlamentului European din 3 aprilie 2014 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene de Siguranță a Aviației aferent exercițiului financiar 2012

text:
               5.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 266/182

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 3 aprilie 2014
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene de Siguranță a Aviației aferent exercițiului financiar 2012
   (2014/569/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2012,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2012, însoțit de răspunsurile agenției (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 18 februarie 2014 (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unei Agenții Europene de Siguranță a Aviației (4), în special articolul 60,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru transport și turism (A7-0221/2014),

               1.

               acordă directorului executiv al Agenției Europene pentru Siguranța Aeriană a Aviației descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului agenției aferent exercițiului financiar 2012;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului executiv al Agenției Europene de Siguranță a Aviației, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 365, 13.12.2013, p. 66.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 79, 19.3.2008, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: 2012/501/UE: Decizia Comisiei din 7 septembrie 2012 de modificare a Deciziei 2008/899/CE de acceptare a unui angajament oferit în cadrul procedurii antidumping privind importurile de acid citric originar din Republica Populară Chineză

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 244/27

         DECIZIA COMISIEI
   din 7 septembrie 2012
   de modificare a Deciziei 2008/899/CE de acceptare a unui angajament oferit în cadrul procedurii antidumping privind importurile de acid citric originar din Republica Populară Chineză
   (2012/501/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolele 8 și 9,
   după consultarea comitetului consultativ,
   întrucât:
   A.   MĂSURILE EXISTENTE

               (1)

               Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 1193/2008 (2), taxe antidumping definitive asupra importurilor în Uniune de acid citric originar din Republica Populară Chineză („produsul în cauză”).

               (2)

               Comisia, prin Decizia 2008/899/CE (3) („decizia”) a acceptat un angajament de preț („angajamentul”), inter alia, din partea Laiwu Taihe Biochemistry Co., Ltd. („Laiwu Taihe”), împreună cu Camera de Comerț a importatorilor și a exportatorilor de metale, minerale și produse chimice din China („CCCMC”).

               (3)

               Angajamentul acceptat din partea Laiwu Taihe, singura societate căreia i-a fost acordat tratamentul de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață („TEP”), a stabilit prețul minim la import („PMI”) pentru produsul vizat, pe baza valorii normale stabilite în cursul anchetei. În plus, angajamentul prevedea indexarea PMI în conformitate cu cotațiile internaționale publice pentru porumb, principala materie primă utilizată de producătorul-exportator.

               (4)

               De asemenea, societatea s-a angajat să notifice toate vânzările efectuate în afara Uniunii către clienții a căror organizație sau structură se extinde dincolo de Uniune și să respecte un anumit regim de prețuri pentru aceste vânzări, în cazul în care Laiwu Taihe ar efectua vânzări către acești clienți în Uniune.

               (5)

               Mai mult, Laiwu Taihe a fost de acord, de asemenea, să furnizeze Comisiei informații periodice și detaliate privind exporturile sale către Uniune, acesta fiind unul dintre mijloacele prin care angajamentul poate fi monitorizat eficient de Comisie.

               (6)

               Atunci când a acceptat angajamentul, Comisia a considerat riscul de compensare încrucișată ca fiind limitat.

         B.   CIRCUMSTANȚE MODIFICATE

               (7)

               În toamna anului 2011, Laiwu Taihe a informat Comisia cu privire la intenția sa de a începe producția unor tipuri suplimentare de produs în cauză, care nu fac obiectul angajamentului și de a le vinde pe piața Uniunii sub rezerva achitării unor taxe antidumping.

               (8)

               Comisia a analizat implicațiile acestei noi configurații a schimburilor comerciale și a considerat că există un risc ridicat de compensare încrucișată în cazul în care produsul care face obiectul angajamentului și tipurile suplimentare de produs în cauză care nu fac obiectul angajamentului sunt vândute către aceiași clienți.

               (9)

               În plus, Comisia a luat cunoștință de existența potențială a unei societăți comerciale, cu sediul în aceeași incintă ca și Laiwu Taihe, care nu se supune obligațiilor de notificare a vânzărilor, și a considerat acest fapt ca fiind o dificultate suplimentară pentru monitorizarea eficace a angajamentului. Comisia a informat societatea Laiwu Taihe în consecință și a anunțat că ar fi dispusă să ia în considerare retragerea angajamentului.

               (10)

               Prin urmare, societatea Laiwu Taihe s-a oferit să vândă aceste tipuri suplimentare de produs în cauză respectând PMI-ul tipului de produs care face obiectul angajamentului. Ea a propus, de asemenea, să vândă aceste tipuri de produs direct către Uniune și să extindă obligațiile în materie de notificare la aceste vânzări.

               (11)

               Comisia consideră că aceste angajamente nu pot modifica evaluarea sa inițială din următoarele motive. În primul rând, stabilirea unei discipline în materie de preț pentru tipurile de produs în cauză pe care societatea nu le producea în cursul perioadei de anchetă inițială ar însemna o revizuire a definiției produsului care face obiectul angajamentului, care ar trebui să facă obiectul unei reexaminări intermediare pentru a stabili noul PMI. În caz contrar, riscul de compensare încrucișată ar rămâne ridicat în ceea ce privește tipul de produs care face obiectul angajamentului și celelalte tipuri de produs în cauză, în cazul în care sunt vândute către aceiași clienți. În al doilea rând, vânzările către alți comercianți și volumul sporit de informații care ar urma să fie primite conform obligațiilor extinse în materie de notificare care rezultă din vânzările de tipuri suplimentare de produs în cauză ar risca să îngreuneze considerabil monitorizarea angajamentului.

               (12)

               Pe baza considerațiilor de mai sus, Comisia a concluzionat că, în urma modificării gamei produsului, angajamentul acceptat din partea Laiwu Taihe devine imposibil de pus în practică și ar trebui retras.

               (13)

               Societatea Laiwu Taihe a fost informată cu privire la concluziile Comisiei și a avut posibilitatea să își prezinte observațiile.

               (14)

               Societății Laiwu Taihe i s-a acordat posibilitatea de a fi audiată și s-au primit, de asemenea, observații în scris, în care Laiwu Taihe și-a reiterat angajamentele, și anume de a efectua toate vânzările de tipuri de produs suplimentare respectând PMI-ul stabilit pentru tipul de produs care face obiectul angajamentului, de a vinde doar direct clienților din UE, fără intermediere din partea unor societăți comerciale naționale din Republica Populară Chineză și de a furniza toate documentele privind vânzările la export referitoare la cele două tipuri de produs suplimentare. În plus, ea a afirmat că angajamentul de a vinde noile tipuri de produs la un preț egal sau superior PMI-ului produsului care face obiectul angajamentului nu ar presupune o revizuire a definiției produsului care face obiectul angajamentului, care este posibilă doar prin intermediul unei reexaminări intermediare. De asemenea, Laiwu Taihe a sugerat ca serviciile Comisiei să efectueze o vizită de verificare la sediul său, printre altele, pentru a verifica datele privind costurile sale de producție.

               (15)

               Comisia consideră că aceste observații nu aduc noi elemente evaluării sale. În special, se estimează că stabilirea unui preț pentru tipurile de produs care nu făcuseră obiectul anchetei inițiale, deoarece nu erau fabricate la acel moment, nu poate elimina riscul compensării încrucișate, deoarece un astfel de preț nu fusese stabilit și nici măcar verificat. În ceea ce privește verificarea sugerată, printre altele, a structurii costurilor de producție ale Laiwu Taihe, s-a considerat că aceasta este rezervată unei eventuale reexaminări intermediare, dacă se solicită acest lucru.

         C.   MODIFICAREA DECIZIEI 2008/899/CE

               (16)

               Prin urmare, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din regulamentul de bază și în conformitate, de asemenea, cu clauzele relevante din angajament, prin care Comisia este autorizată să retragă în mod unilateral angajamentul, Comisia a concluzionat că acceptarea angajamentului oferit de Laiwu Taihe împreună cu CCCMC ar trebui retrasă, iar Decizia 2008/899/CE ar trebui modificată. În consecință, ar trebui să se aplice taxele antidumping definitive instituite prin articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1193/2008 la importurile de produs în cauză fabricat de Laiwu Taihe (cod adițional TARIC A880),

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se retrage acceptarea angajamentului oferit de Laiwu Taihe Biochemistry Co., Ltd. împreună cu Camera de Comerț a importatorilor și a exportatorilor de metale, minerale și produse chimice din China (cod adițional TARIC A880).
   Articolul 2
   Tabelul de la articolul 1 din Decizia 2008/899/CE se înlocuiește cu următorul tabel:

                  „Țară

                  Societăți

                  Cod adițional Taric

                  Republica Populară Chineză

                  Anhui BBCA Biochemical Co., Ltd – No 73 Daqing Road, Bengbu City 233010, provincia Anhui

                  A874

                  Produs fabricat de RZBC Co., Ltd – No 9 Xinghai West Road, Rizhao, provincia Shandong și vândut de societatea sa de vânzări afiliată RZBC Imp. & Exp. Co., Ltd – No 66, Lvzhou South Road, Rizhao (Liangyou Grand View Hotel, 22nd Floor, Building A), provincia Shandong

                  A926

                  Produs fabricat de RZBC (Juxian) Co., Ltd – West Wing, Chengyang North Road, districtul Ju, Rizhao, provincia Shandong și vândut de societatea sa de vânzări afiliată RZBC Imp. & Exp. Co., Ltd – No 66, Lvzhou South Road, Rizhao (Liangyou Grand View Hotel, 22nd Floor, Building A), provincia Shandong

                  A927

                  TTCA Co., Ltd. – West, Wenhe Bridge North, Anqui City, provincia Shandong

                  A878

                  Yixing Union Biochemincal Co., Ltd. – Economic Development Zone Yixing City 214203, provincia Jiangsu

                  A879

                  Weifang Ensign Industry Co. Ltd., Changsheng Street No 1567, Changle, Weifang, provincia Shandong

                  A882”

   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 7 septembrie 2012.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 343, 22.12.2009, p. 51.

      (2)  JO L 323, 3.12.2008, p. 1.

      (3)  JO L 323, 3.12.2008, p. 62.


title: 2011/788/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 3 noiembrie 2011 de modificare a Deciziei BCE/2010/23 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (BCE/2011/18)

text:
               2.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 319/116

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 3 noiembrie 2011
   de modificare a Deciziei BCE/2010/23 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro
   (BCE/2011/18)
   (2011/788/UE)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 32,
   întrucât:

               (1)

               Decizia BCE/2010/23 din 25 noiembrie 2010 privind repartizarea venitului monetar al băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (1) instituie un mecanism pentru cumularea și repartizarea venitului monetar rezultat din operațiunile de politică monetară.

               (2)

               Decizia BCE/2011/17 din 3 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a celui de al doilea program de achiziționare de obligațiuni garantate (2) prevede instituirea unui al doilea program pentru achiziționarea de obligațiuni garantate în scopuri de politică monetară.

               (3)

               Consiliul guvernatorilor apreciază că, similar achiziționărilor efectuate în temeiul Deciziei BCE/2009/16 din 2 iulie 2009 privind punerea în aplicare a programului de achiziționare de obligațiuni garantate (3), ar trebui să se considere că obligațiunile garantate achiziționate în temeiul Deciziei BCE/2011/17 generează venit la rata de referință definită în Decizia BCE/2010/23.

               (4)

               Decizia BCE/2010/23 ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Modificare
   Articolul 3 alineatul (1) la Decizia BCE/2010/23 se înlocuiește cu următorul text:

      „(1)   Valoarea venitului monetar al fiecărei BCN se determină prin măsurarea venitului efectiv obținut din activele identificabile înscrise în registrele acesteia. Ca excepții, se consideră că aurul nu generează venit și că titlurile de valoare deținute în scopuri de politică monetară în temeiul Deciziei BCE/2009/16 din 2 iulie 2009 privind punerea în aplicare a programului de achiziționare de obligațiuni garantate (4) și al Deciziei BCE/2011/17 din 3 noiembrie 2011 privind punerea în aplicare a celui de al doilea program de achiziționare de obligațiuni garantate (5) generează venit monetar la rata de referință.

   Articolul 2
   Dispoziție finală
   Prezenta decizie intră în vigoare la 31 decembrie 2011.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 noiembrie 2011.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 35, 9.2.2011, p. 17.

      (2)  JO L 297, 16.11.2011, p. 70.

      (3)  JO L 175, 4.7.2009, p. 18.

      (4)  JO L 175, 4.7.2009, p. 18.

      (5)  JO L 297, 16.11.2011, p. 70.”


title: 2010/391/: Decizia Comisiei din 8 iulie 2010 de modificare a anexelor la Decizia 93/52/CEE în ceea ce privește recunoașterea Lituaniei și a regiunii Molise din Italia drept oficial indemne de bruceloză ( B. melitensis ) și de modificare a anexelor la Decizia 2003/467/CE în ceea ce privește declarația potrivit căreia anumite regiuni administrative din Italia sunt oficial indemne de tuberculoză bovină, bruceloză bovină și leucoză enzootică bovină [notificată cu numărul C(2010) 4592]  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               15.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 180/21

         DECIZIA COMISIEI
   din 8 iulie 2010
   de modificare a anexelor la Decizia 93/52/CEE în ceea ce privește recunoașterea Lituaniei și a regiunii Molise din Italia drept oficial indemne de bruceloză (B. melitensis) și de modificare a anexelor la Decizia 2003/467/CE în ceea ce privește declarația potrivit căreia anumite regiuni administrative din Italia sunt oficial indemne de tuberculoză bovină, bruceloză bovină și leucoză enzootică bovină
   [notificată cu numărul C(2010) 4592]
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2010/391/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 64/432/CEE a Consiliului din 26 iunie 1964 privind problemele de inspecție veterinară care afectează schimburile intracomunitare cu bovine și porcine (1), în special anexa A secțiunea I punctul 4, anexa A secțiunea II punctul 7 și anexa D secțiunea I litera E,
   având în vedere Directiva 91/68/CEE a Consiliului din 28 ianuarie 1991 privind condițiile de sănătate animală care reglementează schimburile intracomunitare de ovine și caprine (2), în special anexa A capitolul 1 secțiunea II,
   întrucât:

               (1)

               Directiva 91/68/CEE definește condițiile de sănătate animală care reglementează schimburile comerciale de ovine și caprine în Uniune. Aceasta enumeră condițiile în care statele membre sau regiunile acestora se recunosc drept oficial indemne de bruceloză.

               (2)

               Decizia 93/52/CEE a Comisiei din 21 decembrie 1992 privind constatarea, în anumite state membre sau regiuni, a respectării normelor referitoare la bruceloză (B. melitensis) și recunoașterea oficială, pentru aceste teritorii, a statutului de stat membru indemn sau de regiune indemnă (3) conține în anexele sale lista statelor membre și a regiunilor acestora care sunt recunoscute oficial ca fiind indemne de bruceloză (B. melitensis), în conformitate cu Directiva 91/68/CEE.

               (3)

               Lituania a prezentat Comisiei documente care atestă respectarea condițiilor adecvate prevăzute în Directiva 91/68/CEE pentru a putea fi recunoscută oficial indemnă de bruceloză (B. melitensis) în ceea ce privește ansamblul teritoriului său. Prin urmare, statul membru respectiv ar trebui să fie recunoscut drept oficial indemn de boala respectivă. Prin urmare, anexa I la Decizia 93/52/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (4)

               Italia a înaintat Comisiei documente care atestă conformitatea cu condițiile corespunzătoare enumerate în Directiva 91/68/CEE în ceea ce privește toate provinciile din regiunea Molise pentru ca această regiune să fie recunoscută în mod oficial indemnă de bruceloză (B. melitensis). Prin urmare, regiunea respectivă ar trebui să fie recunoscută drept oficial indemnă de boala respectivă.

               (5)

               Italia a cerut, de asemenea, să se opereze modificări la rubrica pentru statul membru respectiv în lista regiunilor din statele membre recunoscute oficial drept indemne de bruceloză (B. melitensis) din anexa II la Decizia 93/52/CEE. Actuala diviziune administrativă a Italiei împarte regiunea Trentino-Alto Adige în două regiuni distincte, și anume provincia Bolzano și provincia Trento. Regiunea Sardinia a fost împărțită în opt provincii. În plus, având în vedere că toate provinciile din regiunile Lombardia, Piemonte, Toscana, Sardinia și Umbria au fost deja recunoscute oficial drept indemne de bruceloză (B. melitensis), aceste regiuni ar trebui să fie recunoscute în ansamblul lor drept oficial indemne de boala respectivă.

               (6)

               Prin urmare, rubrica pentru Italia din anexa II la Decizia 93/52/CEE ar trebui modificată în consecință.

               (7)

               Directiva 64/432/CEE se aplică schimburilor comerciale de bovine și porcine din Uniune. Aceasta enumeră condițiile în care un stat membru sau o parte sau o regiune a acestuia poate fi considerat (considerată), în ceea ce privește efectivele de bovine, ca fiind în mod oficial indemn (indemnă) de tuberculoză, bruceloză și leucoză enzootică bovină.

               (8)

               Decizia 2003/467/CE a Comisiei din 23 iunie 2003 de stabilire a statutului oficial de indemne de tuberculoză, bruceloză și leucoză enzootică bovină pentru cirezile de bovine din anumite state membre și regiuni din state membre (4) prevede listele de astfel de state membre și regiuni în anexele I, II și III la decizia respectivă.

               (9)

               Italia a prezentat Comisiei documente atestând respectarea condițiilor relevante enumerate în Directiva 64/432/CEE în ceea ce privește toate provinciile din regiunile Lombardia și Toscana și provinciile Cagliari, Medio-Campidano, Ogliastra și Olbia-Tempio din regiunea Sardinia, pentru ca regiunile și provinciile respective să poată fi declarate oficial regiuni ale Italiei indemne de tuberculoză bovină.

               (10)

               Italia a înaintat Comisiei documente care atestă conformitatea cu condițiile corespunzătoare enumerate în Directiva 64/432/CEE în ceea ce privește provincia Campobasso din regiunea Molise pentru ca această regiune a Italiei să poată fi recunoscută în mod oficial indemnă de bruceloză.

               (11)

               Italia a prezentat Comisiei, de asemenea, documente atestând respectarea condițiilor relevante enumerate în Directiva 64/432/CEE în ceea ce privește provincia Napoli în regiunea Campania, provincia Brindisi din regiunea Puglia și provinciile Agrigento, Caltanissetta, Siracusa și Trapani din regiunea Sicilia, pentru ca acestea să poată fi declarate oficial regiuni ale Italiei indemne de leucoză enzootică bovină.

               (12)

               După evaluarea documentelor prezentate de Italia, provinciile și regiunile în cauză ar trebui declarate regiuni ale Italiei oficial indemne de tuberculoză bovină, oficial indemne de bruceloză bovină și, respectiv, oficial indemne de leucoză enzootică bovină.

               (13)

               Italia a cerut, de asemenea, să se opereze modificări la rubrica pentru statul membru respectiv în lista regiunilor din statele membre declarate oficial drept indemne de tuberculoză bovină, bruceloză bovină și leucoză enzootică bovină din anexele la Decizia 2003/467/CE. Actuala diviziune administrativă a Italiei împarte regiunea Trentino-Alto Adige în două regiuni distincte: provincia Bolzano și provincia Trento.

               (14)

               În plus, având în vedere că toate provinciile din regiunile Emilia-Romagna, Lombardia, Sardinia și Umbria enumerate în anexa II capitolul 2 la Decizia 2003/467/CE au fost deja declarate oficial indemne de bruceloză și toate provinciile din regiunile Emilia-Romagna, Lombardia, Marche, Piemonte, Toscana, Umbria și Val d’Aosta enumerate în anexa III capitolul 2 la Decizia 2003/467/CE au fost deja declarate oficial indemne de leucoză enzootică bovină, aceste regiuni ar trebui să fie considerate în ansamblul lor drept indemne de bolile respective.

               (15)

               Prin urmare, anexele la Decizia 2003/467/CE ar trebui modificate în consecință.

               (16)

               Prin urmare, Deciziile 93/52/CEE și 2003/467/CE ar trebui modificate în consecință.

               (17)

               Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Anexele la Decizia 93/52/CEE se modifică în conformitate cu anexa I la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Anexele la Decizia 2003/467/CE se modifică în conformitate cu anexa II la prezenta decizie.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2010.

            Pentru Comisie

         John DALLI

            Membru al Comisiei

      (1)  JO 121, 29.7.1964, p. 1977/64.

      (2)  JO L 46, 19.2.1991, p. 19.

      (3)  JO L 13, 21.1.1993, p. 14.

      (4)  JO L 156, 25.6.2003, p. 74.

      ANEXA I
      Anexele la Decizia 93/52/CEE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Anexa I se înlocuiește cu următorul text:

                     „ANEXA I

                        STATE MEMBRE

                                 Cod ISO

                                 Stat membru

                                 BE

                                 Belgia

                                 CZ

                                 Republica Cehă

                                 DK

                                 Danemarca

                                 DE

                                 Germania

                                 IE

                                 Irlanda

                                 LT

                                 Lituania

                                 LU

                                 Luxemburg

                                 HU

                                 Ungaria

                                 NL

                                 Țările de Jos

                                 AT

                                 Austria

                                 PL

                                 Polonia

                                 RO

                                 România

                                 SI

                                 Slovenia

                                 SK

                                 Slovacia

                                 FI

                                 Finlanda

                                 SE

                                 Suedia

                                 UK

                                 Regatul Unit”

                  2.

                  În anexa II, rubrica privind Italia se înlocuiește cu următorul text:
                  „În Italia:

                              —

                              regiunea Abruzzo: provincia Pescara;

                              —

                              provincia Bolzano;

                              —

                              regiunea Friuli Venezia Giulia;

                              —

                              regiunea Lazio: provinciile Latina, Rieti, Roma, Viterbo;

                              —

                              regiunea Liguria: provincia Savona;

                              —

                              regiunea Lombardia;

                              —

                              regiunea Marche;

                              —

                              regiunea Molise;

                              —

                              regiunea Piemonte;

                              —

                              regiunea Sardinia;

                              —

                              regiunea Toscana;

                              —

                              provincia Trento;

                              —

                              regiunea Umbria;

                              —

                              regiunea Veneto.”

      ANEXA II
      Anexele la Decizia 2003/467/CE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  În anexa I capitolul 2, rubrica privind Italia se înlocuiește cu următorul text:
                  „În Italia:

                              —

                              regiunea Abruzzo: provincia Pescara;

                              —

                              provincia Bolzano;

                              —

                              regiunea Emilia-Romagna;

                              —

                              regiunea Friuli-Venezia Giulia;

                              —

                              regiunea Lombardia;

                              —

                              regiunea Marche: provincia Ascoli Piceno;

                              —

                              regiunea Piemonte: provinciile Novara, Verbania, Vercelli;

                              —

                              regiunea Sardinia: provinciile Cagliari, Medio-Campidano, Ogliastra, Olbia-Tempio, Oristano;

                              —

                              regiunea Toscana;

                              —

                              provincia Trento;

                              —

                              regiunea Veneto.”

                  2.

                  În anexa II capitolul 2, rubrica privind Italia se înlocuiește cu următorul text:
                  „În Italia:

                              —

                              regiunea Abruzzo: provincia Pescara;

                              —

                              provincia Bolzano;

                              —

                              regiunea Emilia-Romagna;

                              —

                              regiunea Friuli-Venezia Giulia;

                              —

                              regiunea Lazio: provincia Rieti;

                              —

                              regiunea Liguria: provinciile Imperia, Savona;

                              —

                              regiunea Lombardia;

                              —

                              regiunea Marche;

                              —

                              regiunea Molise: provincia Campobasso;

                              —

                              regiunea Piemonte;

                              —

                              regiunea Puglia: provincia Brindisi;

                              —

                              regiunea Sardinia;

                              —

                              regiunea Toscana;

                              —

                              provincia Trento;

                              —

                              regiunea Umbria;

                              —

                              regiunea Veneto.”

                  3.

                  În anexa III capitolul 2, rubrica privind Italia se înlocuiește cu următorul text:
                  „În Italia:

                              —

                              regiunea Abruzzo: provincia Pescara;

                              —

                              provincia Bolzano;

                              —

                              regiunea Campania: provincia Napoli;

                              —

                              regiunea Emilia-Romagna;

                              —

                              regiunea Friuli-Venezia Giulia;

                              —

                              regiunea Lazio: provinciile Frosinone, Rieti;

                              —

                              regiunea Liguria: provinciile Imperia, Savona;

                              —

                              regiunea Lombardia;

                              —

                              regiunea Marche;

                              —

                              regiunea Molise;

                              —

                              regiunea Piemonte;

                              —

                              regiunea Puglia: provincia Brindisi;

                              —

                              regiunea Sardinia;

                              —

                              regiunea Sicilia: provinciile Agrigento, Caltanissetta, Siracusa, Trapani;

                              —

                              regiunea Toscana;

                              —

                              provincia Trento;

                              —

                              regiunea Umbria;

                              —

                              regiunea Val d’Aosta;

                              —

                              regiunea Veneto.”


title: 2011/755/UE: Decizia Parlamentului European din 25 octombrie 2011 referitoare la descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, secțiunea II – Consiliul

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 313/11

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 25 octombrie 2011
   referitoare la descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, secțiunea II – Consiliul
   (2011/755/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009 (1),
   având în vedere conturile anuale finale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009 [SEC(2010) 963 – C7-0213/2010] (2),
   având în vedere Raportul anual al Consiliului către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2009,
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3),
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (4),
   având în vedere Decizia sa din 10 mai 2011 (5) de amânare a deciziei de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar 2009, precum și rezoluția care o însoțește,
   având în vedere articolul 272 alineatul (10) și articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, precum și articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,
   având în vedere Decizia nr. 190/2003 a Secretarului General al Consiliului/Înaltului Reprezentant pentru Politica Externă și de Securitate Comună privind rambursarea cheltuielilor de deplasare ale delegaților membrilor Consiliului (7),
   având în vedere Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (8),
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere al doilea raport al Comisiei pentru control bugetar (A7-0328/2011),

               1.

               refuză să acorde Secretarului General al Consiliului descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Consiliului aferent exercițiului financiar 2009;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi, Ombudsmanului European și Autorității Europene pentru Protecția Datelor și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 69, 13.3.2009.

      (2)  JO C 308, 12.11.2010, p. 1.

      (3)  JO C 303, 9.11.2010, p. 1.

      (4)  JO C 308, 12.11.2010, p. 129.

      (5)  JO L 250, 27.9.2011, p. 23.

      (6)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (7)  Decizie care decurge din Regulamentul de procedură al Consiliului din 22 iulie 2002 (JO L 230, 28.8.2002, p. 7).

      (8)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.
    ---documentbreak---

               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 313/13

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 25 octombrie 2011
   conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, secțiunea II – Consiliul
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009 (1),
   având în vedere conturile anuale finale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009 [SEC(2010) 963 – C7-0213/2010] (2),
   având în vedere Raportul anual al Consiliului către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2009,
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3),
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (4),
   având în vedere Decizia sa din 10 mai 2011 (5) de amânare a deciziei de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar 2009, precum și rezoluția care o însoțește,
   având în vedere articolul 272 alineatul (10) și articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, precum și articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6) (Regulamentul financiar), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,
   având în vedere Decizia nr. 190/2003 a Secretarului General al Consiliului/Înaltului Reprezentant pentru Politica Externă și de Securitate Comună privind rambursarea cheltuielilor de deplasare ale delegaților membrilor Consiliului (7),
   având în vedere Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (8),
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere al doilea raport al Comisiei pentru control bugetar (A7-0328/2011),

               A.

               întrucât „cetățenii au dreptul să știe cum le sunt cheltuite impozitele și cum este utilizată puterea încredințată organelor politice” (9);

               B.

               întrucât administrația Consiliului ar trebui să dea dovadă de răspundere democratică față de cetățenii Uniunii în ceea ce privește utilizarea fondurilor Uniunii;

               C.

               întrucât este important, de asemenea, să se asigure o transparență sporită în aplicarea legislației Uniunii și întrucât cetățenii europeni au dreptul la o mai bună informare și în această privință, Parlamentul salută acordul la care s-a ajuns cu Consiliul cu privire la tabelele de corespondență;

               D.

               întrucât, dintre instituțiile Uniunii, Parlamentul este singurul organ ales prin vot direct și are responsabilitatea de a acorda descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene,

      Chestiuni pendinte

               1.

               își exprimă regretul cu privire la dificultățile întâmpinate în cadrul procedurilor de descărcare de gestiune din perioada 2007-2009 și își reafirmă poziția exprimată în rezoluțiile sale anterioare referitoare la descărcarea de gestiune pentru exercițiile financiare în cauză;

               2.

               confirmă primirea, la 28 februarie 2011, a unei scrisori din partea Secretarului General al Consiliului, care conține o serie de documente necesare pentru procedura de descărcare de gestiune 2009 a Consiliului (situațiile financiare finale pentru 2009, inclusiv conturile, raportul de activitate financiară și rezumatul auditurilor interne din 2009) și salută acest lucru drept un pas constructiv către garantarea execuției bugetului administrativ al Consiliului în condiții de răspundere democratică;

               3.

               salută transmiterea de către Consiliu a documentelor menționate mai sus către Parlament și participarea Președinției Consiliului la dezbaterile în plen din cadrul procedurii de descărcare de gestiune 2009; reamintește totuși că descărcarea de gestiune a fost amânată deoarece Parlamentul nu a primit niciun răspuns la o serie de chestiuni pendinte referitoare la descărcarea de gestiune a Consiliului pentru anul 2009 care au fost ridicate într-un stadiu anterior, și anume:

                           (a)

                           administrația Consiliului nu a acceptat nicio invitație de a se întâlni cu comisia Parlamentului competentă în fond pentru procedura de descărcare de gestiune pentru a discuta chestiuni legate de execuția bugetului Consiliului aferent exercițiului financiar 2009 și, ca urmare, Parlamentul dorește în continuare să i se confirme disponibilitatea Secretarului General al Consiliului de a participa la o reuniune a comisiei competente în fond pentru procedura de descărcare de gestiune și de a răspunde la întrebările membrilor comisiei;

                           (b)

                           Parlamentul nu a primit de la administrația Consiliului informațiile și documentele solicitate în Rezoluția sa din 10 mai 2011;

      Dreptul Parlamentului de a acorda descărcarea de gestiune

               4.

               ia act de scrisoarea din 2 iunie 2011 adresată Președintelui Parlamentului European de către Președinția Consiliului, în care Consiliul consideră că „în conformitate cu legislația UE, prin votul Parlamentului din 10 mai 2011 s-a acordat descărcarea de gestiune pentru toate conturile Uniunii aferente exercițiului financiar 2009, inclusiv ale sale, în conformitate cu articolul 319 din TFUE”;

               5.

               subliniază dreptul Parlamentului de a acorda descărcarea de gestiune, în conformitate cu dispozițiile coroborate de la articolele 316, 317 și 319 din TFUE, ce ar trebui interpretate ținând seama de contextul și de scopul lor, și anume de a supune controlului parlamentar execuția întregului buget al Uniunii Europene, fără excepție, și de a acorda descărcarea de gestiune separat nu numai pentru secțiunea bugetului executată de Comisie, ci și pentru secțiunile bugetului executate de celelalte instituții, așa cum sunt menționate la articolul 1 din Regulamentul financiar;

               6.

               consideră că articolul 319 din TFUE și articolul 50 din Regulamentul financiar obligă celelalte instituții să respecte aceleași dispoziții și condiții ca și Comisia în execuția bugetului său; în consecință, este de părere că responsabilitatea pentru execuția fiecărui buget îi revine fiecărei instituții, și nu numai Comisiei;

               7.

               subliniază că, indiferent de interpretările juridice ale închiderilor autonome de conturi, Parlamentul consideră că, în orice caz, evaluarea politică a gestiunii financiare a instituției de-a lungul exercițiului financiar analizat ar trebui finalizată, menținând astfel actualul echilibru instituțional, în cadrul căruia Parlamentul trebuie să asigure răspunderea democratică față de cetățenii Uniunii;

               8.

               consideră că argumentația juridică de mai sus, precum și practica stabilită de a adopta decizii separate privind descărcarea de gestiune pentru fiecare instituție și organ al Uniunii, sprijină această interpretare și, în plus, deciziile privind descărcarea de gestiune trebuie să fie adoptate separat din motive operaționale pentru a se evita discontinuitatea și întreruperea activității Uniunii;

               9.

               consideră că interpretarea corectă a articolului 147 din Regulamentul financiar și a articolului 265 din TFUE este aceea că neluarea măsurilor corespunzătoare pentru a da curs observațiilor care însoțesc decizia de descărcare de gestiune a Parlamentului îndreptățește această din urmă instituție să introducă o acțiune în constatarea abținerii de a acționa;

      Un rol diferit pentru Parlament și Consiliu în procedura de descărcare de gestiune

               10.

               constată că, potrivit declarației Președinției Consiliului de la reuniunea Comisiei pentru control bugetar din 21 iunie 2011, „memorandumul de înțelegere” adoptat de Coreper la 2 martie 2011 este menit să constituie temeiul relațiilor dintre Parlament și Consiliu în ceea ce privește descărcarea de gestiune pentru execuția bugetelor lor; constată, de asemenea, că în „memorandum” se prevede reciprocitatea deplină dintre Parlament și Consiliu în ceea ce privește transmiterea documentelor, răspunsurile la întrebări și organizarea unei reuniuni bilaterale anuale la care să participe reprezentanți ai Consiliului și ai comisiei Parlamentului competente în fond pentru procedura de descărcare de gestiune, precum și secretarii generali ai ambelor instituții;

               11.

               respectă pe deplin rolul Consiliului de autoritate ce emite recomandări în cadrul procedurii anuale de descărcare de gestiune, prevăzut la articolul 319 din TFUE; nu ar fi însă de acord cu Consiliul, dacă acesta ar considera că se află într-o poziție identică cu cea a Parlamentului în ceea ce privește acordarea descărcării de gestiune;

               12.

               reafirmă că trebuie păstrată distincția dintre rolurile diferite ale Parlamentului și Consiliului în cadrul procedurii de descărcare de gestiune și că administrația Consiliului (Secretariatul său General), la fel ca și celelalte administrații ale instituțiilor Uniunii, inclusiv administrația Parlamentului, ar trebui să fie supuse controlului realizat de Curtea de Conturi și ar trebui să fie complet răspunzătoare față de cetățenii Uniunii pentru execuția bugetelor lor, prin intermediul procedurii de descărcare de gestiune, așa cum este prevăzută în TFUE;

               13.

               constată că Curtea de Conturi își desfășoară controalele asupra acestor instituții separat de controalele asupra Comisiei și subliniază că elementul final al lanțului răspunderii ar trebui să fie controlul democratic prin descărcarea de gestiune acordată de Parlament;

               14.

               reamintește Curții de Conturi sugestia Parlamentului de a efectua o evaluare aprofundată a sistemelor de supraveghere și control din cadrul Consiliului, similară cu evaluările pe care le-a efectuat la Curtea de Justiție, la Ombudsmanul European și la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor, în cursul pregătirii Raportului anual al Curții de Conturi pentru exercițiul financiar 2010;

      Principalele elemente ale descărcării de gestiune a Consiliului

               15.

               reamintește că cheltuielile Consiliului trebuie controlate în același mod ca cele ale celorlalte instituții, iar elementele fundamentale ale controlului ar trebui să fie următoarele:

                           (a)

                           organizarea unei reuniuni oficiale la care să participe reprezentanți ai Consiliului și ai comisiei Parlamentului competentă în fond pentru procedura de descărcare de gestiune, eventual cu ușile închise, pentru a răspunde la întrebările membrilor comisiei; la reuniune ar trebui să participe Secretarul General al Consiliului, biroul comisiei competente în fond pentru procedura de descărcare de gestiune, raportorul și deputații care reprezintă grupurile politice (coordonatorii și/sau raportorii alternativi);

                           (b)

                           așa cum a indicat în Rezoluția sa din 16 iunie 2010 (10) referitoare la procedura de descărcare de gestiune a Consiliului pentru 2008, descărcarea de gestiune ar trebui să se bazeze pe următoarele documente scrise transmise de toate instituțiile:

                                       —

                                       conturile exercițiului financiar încheiat aferente operațiunilor bugetare;

                                       —

                                       un bilanț financiar care descrie activele și pasivele;

                                       —

                                       raportul anual de activitate referitor la gestiunea lor bugetară și financiară;

                                       —

                                       raportul anual al auditorului lor intern.

      (1)  JO L 69, 13.3.2009.

      (2)  JO C 308, 12.11.2010, p. 1.

      (3)  JO C 303, 9.11.2010, p. 1.

      (4)  JO C 308, 12.11.2010, p. 129.

      (5)  JO L 250, 27.9.2011, p. 23.

      (6)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (7)  Decizie care decurge din Regulamentul de procedură al Consiliului din 22 iulie 2002 (JO L 230, 28.8.2002, p. 7).

      (8)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (9)  Inițiativa europeană pentru transparență.

      (10)  JO L 252, 25.9.2010, p. 22.