title: 2011/505/UE: Decizia Consiliului din 6 decembrie 2010 privind poziția ce urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul comitetului mixt înființat în temeiul Acordului între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, în ceea ce privește înlocuirea anexei II la acordul respectiv referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială

text:
               17.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 209/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 6 decembrie 2010
   privind poziția ce urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul comitetului mixt înființat în temeiul Acordului între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, în ceea ce privește înlocuirea anexei II la acordul respectiv referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială
   (2011/505/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 79 alineatul (2) litera (b), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Decizia 2002/309/CE, Euratom a Consiliului și a Comisiei privind Acordul de cooperare științifică și tehnologică din 4 aprilie 2002 privind încheierea a șapte acorduri cu Confederația Elvețiană (1), în special articolul 2,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de-o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (2) („acordul”) a intrat în vigoare la 1 iunie 2002.

               (2)

               Acordul 18 din acord prevede că se pot adopta modificări, prin decizia comitetului mixt, printre altele în ceea ce privește anexa II la acord, referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială.

               (3)

               În vederea aplicării coerente și corecte a actelor juridice ale Uniunii și pentru a evita dificultăți de natură administrativă și, eventual, juridice, se impune modificarea anexei II la acord pentru a integra noile acte juridice ale Uniunii, care nu sunt menționate în prezent în acord.

               (4)

               Pentru motive de claritate și de consecvență, anexa II la acord și protocolul la respectiva anexă ar trebui să fie codificate.

               (5)

               Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se aplică prezentei decizii. Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se aplică, de asemenea, prezentei decizii.

               (6)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și cea a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat, respectivele state membre nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu le revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu li se aplică. În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (7)

               Angajamentele cuprinse în acord și care intră sub incidența părții a treia titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene nu sunt obligatorii pentru Danemarca, Irlanda și Regatul Unit ca obligații în temeiul legislației Uniunii, dar continuă să se aplice ca obligații care decurg din cadrul unei înțelegeri între respectivele state membre și Confederația Elvețiană,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată de Uniune în cadrul comitetului mixt înființat în temeiul articolului 14 din Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de-o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor se întemeiază pe proiectul de decizie a comitetului mixt prevăzut în anexa I la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Se aprobă declarația prevăzută în anexa II la prezenta decizie și se susține în numele Uniunii în cadrul comitetului mixt, atunci când se adoptă decizia menționată la articolul 1.

      Adoptată la Bruxelles, 6 decembrie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. MILQUET

      (1)  JO L 114, 30.4.2002, p. 1.

      (2)  JO L 114, 30.4.2002, p. 6.

      ANEXA I

         PROIECT
         DECIZIA NR. …/2010 A COMITETULUI MIXT
         înființat în temeiul Acordului între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor
         din …
         de înlocuire a anexei II la respectivul acord referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială
         COMITETUL MIXT,
         având în vedere Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 18,
         întrucât:

                     (1)

                     Acordul a fost semnat la 21 iunie 1999 și a intrat în vigoare la 1 iunie 2002.

                     (2)

                     Anexa II la acord privind coordonarea sistemelor de securitate socială a fost modificată ultima dată prin Decizia nr. 1/2006 din 6 iulie 2006 (1) și, în prezent, ar trebui actualizată pentru a se ține seama de noile acte juridice ale Uniunii Europene care au intrat în vigoare ulterior datei respective, în special Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (2) și măsurile adoptate pentru punerea în aplicare a regulamentului menționat.

                     (3)

                     Regulamentul (CE) nr. 883/2004 a înlocuit Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială salariaților, persoanelor care desfășoară activități independente și membrilor familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (3).

                     (4)

                     Din motive de claritate și logică, anexa II la acord și protocolul la anexa respectivă ar trebui să fie consolidate într-o versiune având forță juridică obligatorie,

                     (5)

                     Anexa II la acord ar trebui să respecte evoluția actelor juridice relevante ale Uniunii Europene,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
         Articolul 1
         Anexa II la Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor (denumit în continuare „acordul”) se înlocuiește cu anexa la prezenta decizie.
         Articolul 2
         Prezenta decizie se întocmește în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, textele fiind egal autentice.
         Articolul 3
         Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei adoptării.

            Adoptată la …, …

                  Pentru comitetul mixt

                  Președintele

                  Secretarii

         ANEXĂ

               „ANEXA II

                  COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ

               Articolul 1
               (1)   Părțile contractante convin, în ceea ce privește coordonarea sistemelor de securitate socială, să aplice între ele actele juridice ale Uniunii Europene menționate la secțiunea A din prezenta anexă, astfel cum au fost modificate de această secțiune sau norme echivalente acestor acte.
               (2)   Termenii «stat membru» sau «state membre» care figurează în actele juridice menționate la secțiunea A din prezenta anexă se interpretează ca incluzând Elveția, în plus față de statele prevăzute de actele juridice relevante ale Uniunii Europene.
               Articolul 2
               (1)   În sensul aplicării dispozițiilor prezentei anexe, părțile contractante iau în considerare în mod corespunzător actele juridice ale Uniunii Europene menționate la secțiunea B din prezenta anexă.
               (2)   În sensul aplicării dispozițiilor prezentei anexe, părțile contractante iau notă de actele juridice ale Uniunii Europene menționate la secțiunea C din prezenta anexă.
               Articolul 3
               (1)   Dispozițiile speciale privind dispozițiile tranzitorii privind asigurarea de șomaj pentru resortisanții anumitor state membre ale Uniunii Europene care dețin un permis de rezidență în Elveția valabil pe o perioadă mai mică de un an, privind alocațiile acordate de Elveția persoanelor neajutorate, precum și prestațiile din planul privind prestațiile ocupaționale aferente pensiei pentru bătrânețe, pensiei de urmaș și pensiei de invaliditate sunt prevăzute într-un protocol la prezenta anexă.
               (2)   Protocolul face parte integrantă din prezenta anexă.
               SECȚIUNEA A:   ACTE JURIDICE MENȚIONATE

                           1.

                           Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (4 35), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 988/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, precum și de stabilire a conținutului anexelor sale (5 36).

                              În sensul prezentului acord, Regulamentul (CE) nr. 883/2004 se adaptează astfel:

                                       (a)

                                       În secțiunea I din anexa I se adaugă următorul text:
                                       «Elveția

                                       Legislația cantonală privind avansurile aferente plăților de întreținere în temeiul articolului 131 alineatul (2) și al articolului 293 alineatul (2) din Legea federală civilă.»

                                       (b)

                                       În secțiunea II din anexa I se adaugă următorul text:
                                       «Elveția

                                       Alocațiile de naștere și alocațiile de adopție, în conformitate cu legislația cantonală relevantă în temeiul articolului 3 alineatul (2) din Legea federală privind alocațiile de familie.»

                                       (c)

                                       În anexa II se adaugă următorul text:
                                       «Germania-Elveția

                                                   (a)

                                                   Convenția privind securitatea socială din 25 februarie 1964, astfel cum a fost modificată prin convențiile complementare nr. 1 din 9 septembrie 1975 și nr. 2 din 2 martie 1989:

                                                               (i)

                                                               punctul 9b alineatul (1) subpunctele 1-4 din Protocolul final (legislația aplicabilă și dreptul la prestații în natură pentru caz de boală pentru rezidenții exclavei germane din Büsingen);

                                                               (ii)

                                                               punctul 9e alineatul (1) litera (b) prima, a doua și a patra teză din Protocolul final (accesul la asigurarea voluntară de boală din Germania, prin relocare în Germania).

                                                   (b)

                                                   Convenția privind asigurarea de șomaj din 20 octombrie 1982, astfel cum a fost modificată prin Protocolul adițional din 22 decembrie 1992:

                                                               (i)

                                                               conform articolului 8 alineatul (5), Germania (teritoriul Büsingen) contribuie, cu o sumă echivalentă contribuției cantonale, în temeiul legislației elvețiene, la costul locurilor de muncă efective pentru promovarea măsurilor privind ocuparea forței de muncă pentru lucrătorii care intră sub incidența acestei dispoziții.

                                          Spania-Elveția

                                       Punctul 17 din Protocolul final la Convenția privind securitatea socială din 13 octombrie 1969, astfel cum a fost modificată prin Convenția complementară din 11 iunie 1982; conform acestei dispoziții, persoanele asigurate în baza sistemului spaniol sunt scutite de cerința de afiliere la sistemul elvețian de asigurări de boală.

                                          Italia-Elveția

                                       Articolul 9 alineatul (1) din Convenția privind securitatea socială din 14 decembrie 1962, astfel cum a fost modificată de Convenția complementară nr. 1 din 18 decembrie 1963, Acordul complementar din 4 iulie 1969, Protocolul adițional din 25 februarie 1974 și Acordul complementar nr. 2 din 2 aprilie 1980.»

                                       (d)

                                       În anexa IV se adaugă următorul text:
                                       «Elveția»

                                       (e)

                                       În partea 1 din anexa VIII se adaugă următorul text:
                                       «Elveția

                                       Toate cererile de pensii pentru bătrânețe, pensii de urmaș și pensii de invaliditate, în temeiul sistemului de bază (Legea federală privind asigurările de pensii pentru bătrânețe și pensii de urmaș, precum și Legea federală privind asigurarea de invaliditate) și pensiile pentru bătrânețe în cadrul sistemului obligatoriu de prestații ocupaționale (Legea federală privind sistemul de prestații ocupaționale pentru asigurările de pensii pentru bătrânețe, pensii de urmaș și pensii de invaliditate).»

                                       (f)

                                       În partea 2 din anexa VIII se adaugă următorul text:
                                       «Elveția

                                       Pensiile pentru bătrânețe, pensiile de urmaș și pensiile de invaliditate în cadrul sistemului obligatoriu de prestații ocupaționale (Legea federală privind sistemul obligatoriu de prestații ocupaționale pentru asigurările de pensii pentru bătrânețe, pensii de urmaș și pensii de invaliditate).»

                                       (g)

                                       În partea II din anexa IX se adaugă următorul text:
                                       «Elveția

                                       Pensiile pentru bătrânețe, pensiile de urmaș și pensiile de invaliditate în cadrul sistemului obligatoriu de prestații ocupaționale (Legea federală privind sistemul obligatoriu de prestații ocupaționale pentru asigurările de pensii pentru bătrânețe, pensii de urmaș și pensii de invaliditate).»

                                       (h)

                                       În anexa X se adaugă următorul text:

                                                   «1.

                                                   Prestații suplimentare (Legea federală privind prestațiile suplimentare din 19 martie 1965) și prestații similare prevăzute de legislația cantonală.

                                                   2.

                                                   Pensii pentru situații dificile în baza asigurării de invaliditate (articolul 28 paragraful 1a din Legea federală privind asigurările de invaliditate din 19 iunie 1959, astfel cum a fost modificată la 7 octombrie 1994).

                                                   3.

                                                   Prestații necontributive de tip mixt prevăzute de legislația cantonală pentru situații de șomaj.

                                                   4.

                                                   Pensii necontributive extraordinare de invaliditate pentru persoanele cu handicap (articolul 39 din Legea federală privind asigurările de invaliditate din 19 iunie 1959) care, înainte de incapacitatea acestora de a munci, nu au făcut obiectul legislației elvețiene în baza unei activități prestate în calitate de persoană salariată sau persoană independentă.»

                                       (i)

                                       În anexa XI se adaugă următorul text:
                                       «Elveția

                                                   1.

                                                   Articolul 2 din Legea federală privind asigurările de pensii pentru bătrânețe și pensii de urmaș și articolul 1 din Legea federală privind asigurarea de invaliditate, care reglementează asigurarea voluntară în aceste clase de asigurare pentru resortisanții elvețieni care sunt rezidenți ai unor state care nu intră sub incidența prezentului acord, se aplică persoanelor care sunt rezidente în afara Elveției și care sunt resortisanți ai celorlalte state cărora li se aplică prezentul acord, precum și refugiaților și apatrizilor cu reședința pe teritoriul acestor state, în cazul în care aceste persoane se afiliază la un sistem voluntar de asigurare în termen de cel mult un an de la data la care au încetat să dețină o asigurare de pensie pentru bătrânețe, pensie de urmaș și pensie de invaliditate după o perioadă continuă de asigurare de cel puțin cinci ani.

                                                   2.

                                                   În cazul în care o persoană încetează să mai fie asigurată în cadrul unui sistem elvețian de asigurări de pensii pentru bătrânețe, de urmaș și de invaliditate după o perioadă continuă de asigurare de cel puțin cinci ani, aceasta are în continuare dreptul de a fi asigurată cu acordul angajatorului, în cazul în care lucrează într-un stat căruia nu i se aplică prezentul acord pentru un angajator din Elveția și în cazul în care depune o cerere în acest sens în termen de șase luni de la data la care a încetat să mai fie asigurată.

                                                   3.

                                                   Asigurarea obligatorie în cadrul asigurării de boală în Elveția și eventualele scutiri

                                                               (a)

                                                               Dispozițiile legale elvețiene care reglementează asigurările obligatorii de boală se aplică următoarelor persoane care nu sunt rezidente în Elveția:

                                                                           (i)

                                                                           persoanele care intră sub incidența legislației elvețiene, în temeiul titlului II din regulament;

                                                                           (ii)

                                                                           persoanele pentru care Elveția suportă costurile prestațiilor, în conformitate cu articolele 24, 25 și 26 din regulament;

                                                                           (iii)

                                                                           persoanele care beneficiază de indemnizații de șomaj în baza unei asigurări elvețiene;

                                                                           (iv)

                                                                           membrii de familie ai persoanelor menționate la punctele (i) și (iii) sau ai persoanelor care prestează o activitate salariată sau independentă și sunt rezidente în Elveția, fiind asigurate în cadrul sistemului elvețian de asigurări de boală, în afara cazului în care acești membri de familie au rezidența în unul dintre următoarele state: Danemarca, Spania, Ungaria, Portugalia, Suedia sau Regatul Unit;

                                                                           (v)

                                                                           membrii de familie ai persoanelor menționate la punctul (ii) sau ai unui pensionar cu reședința în Elveția, care este asigurat în cadrul sistemului elvețian de asigurări de boală, în afara cazului în care acești membri de familie sunt rezidenți în unul dintre următoarele state: Danemarca, Portugalia, Suedia sau Regatul Unit.

                                                                     Sunt considerați membri de familie acele persoane care sunt definite ca membri de familie în conformitate cu legislația statului de rezidență.

                                                               (b)

                                                               Persoanele menționate la litera (a) au posibilitatea, la cerere, să fie scutite de asigurarea obligatorie în cazul în care își au reședința într-unul dintre următoarele state și dacă pot dovedi că sunt eligibile de o acoperire în caz de boală: Germania, Franța, Italia, Austria și, cu privire la persoanele menționate la litera (a) punctele (iv) și (v), Finlanda și, cu privire la persoanele menționate la litera (a) punctul (ii), Portugalia.
                                                               Această cerere:

                                                                           (aa)

                                                                           trebuie depusă în termen de trei luni de la data la care intră în vigoare obligația de a contracta o asigurare în Elveția; în cazul în care, în situații motivate, cererea este depusă după acest termen, scutirea produce efecte de la data la care începe obligația de asigurare;

                                                                           (bb)

                                                                           se aplică tuturor membrilor de familie care sunt rezidenți în același stat.

                                                   4.

                                                   În cazul în care o persoană care intră sub incidența dispozițiilor legale elvețiene prevăzute la titlul II din regulament face obiectul, în aplicarea dispozițiilor de la punctul 3 litera (b) și cu privire la asigurarea de boală, dispozițiilor legale ale altui stat prevăzut de acest acord, costurile acestor prestații în natură pentru accidente neocupaționale se repartizează în mod egal între asigurătorul elvețian pentru accidente ocupaționale și neocupaționale și pentru boli industriale și instituția de asigurări de boală competentă, atunci când există un drept la prestații în natură în raport cu ambele organisme. Asigurătorul elvețian pentru accidente ocupaționale și neocupaționale și boli industriale suportă toate costurile în eventualitatea unor accidente ocupaționale, accidente intervenite pe drumul către locul de muncă sau boli industriale, chiar dacă există un drept la prestații de la un organism de asigurări de boală din țara de rezidență.

                                                   5.

                                                   Persoanele active, însă nerezidente în Elveția și care beneficiază de o asigurare legală în statul lor de rezidență, în conformitate cu punctul 3 litera (b), precum și membrii de familie ai acestora beneficiază de dispozițiile articolului 19 din regulament pe perioada șederii în Elveția.

                                                   6.

                                                   În vederea aplicării articolelor 18, 19, 20 și 27 din regulament în Elveția, asigurătorul competent suportă toate costurile facturate.

                                                   7.

                                                   Perioadele definitive de asigurare pentru indemnizații zilnice în cadrul sistemului de asigurări al unui alt stat căruia i se aplică prezentul acord se iau în calcul la reducerea sau la creșterea unei eventuale rezerve de asigurări pentru indemnizații zilnice în caz de maternitate sau de boală, atunci când persoana contractează o asigurare la un asigurător elvețian în termen de trei luni de la încetarea asigurării contractate într-o altă țară.

                                                   8.

                                                   În cazul în care o persoană care a depus o activitate remunerată sau independentă în Elveția pentru a-și acoperi cerințele vitale și-a încetat activitatea din cauza unui accident sau din cauza bolii și nu mai intră sub incidența legislației elvețiene privind asigurarea de invaliditate, se consideră că persoana respectivă este acoperită de această asigurare în sensul eligibilității pentru măsuri de reabilitare până la plata pensiei de invaliditate și pe toată durata în care beneficiază de aceste măsuri, cu condiția să nu se fi angajat într-o nouă activitate în afara Elveției.»

                           2.

                           Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (6).

                              În sensul prezentului acord, Regulamentul (CE) nr. 987/2009 se adaptează astfel:

                                       (a)

                                       În anexa 1 se adaugă următorul text:
                                       «Acord între Elveția și Franța din 26 octombrie 2004 de stabilire a prevederilor speciale pentru rambursarea prestațiilor de asistență medicală.
                                       Acord între Elveția și Italia din 20 decembrie 2005 de stabilire a prevederilor speciale pentru rambursarea prestațiilor de asistență medicală.»

                           3.

                           Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (7), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 592/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 (8), astfel cum se aplica între Elveția și statele membre anterior intrării în vigoare a prezentei decizii și atunci când sunt menționate în Regulamentul (CE) nr. 883/2004 sau Regulamentul (CE) nr. 987/2009 sau atunci când se referă la cazuri care au avut loc în trecut.

                           4.

                           Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (9), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 120/2009 al Comisiei din 9 februarie 2009 (10), astfel cum se aplica între Elveția și statele membre anterior intrării în vigoare a prezentei decizii și atunci când sunt menționate în Regulamentul (CE) nr. 883/2004 sau Regulamentul (CE) nr. 987/2009 sau atunci când se referă la cazuri care au avut loc în trecut.

                           5.

                           Directiva 98/49/CE a Consiliului din 29 iunie 1998 privind protecția dreptului la pensie suplimentară al lucrătorilor salariați și al lucrătorilor care desfășoară activități independente care se deplasează în cadrul Comunității (11).

                     SECȚIUNEA B:   ACTE JURIDICE PE CARE PĂRȚILE CONTRACTANTE TREBUIE SĂ LE IA ÎN CONSIDERARE

                           1.

                           Decizia nr. A1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la stabilirea unei proceduri de dialog și de conciliere referitoare la valabilitatea documentelor, stabilirea legislației aplicabile și stabilirea prestațiilor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (12).

                           2.

                           Decizia nr. A2 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la interpretarea articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind legislația aplicabilă lucrătorilor detașați și lucrătorilor care desfășoară temporar o activitate independentă în afara statului competent (13).

                           3.

                           Decizia nr. A3 din 17 decembrie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la cumularea perioadelor de detașare neîntreruptă, în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (14).

                           4.

                           Decizia nr. E1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la dispozițiile practice pentru perioada tranzitorie pentru schimbul de date prin mijloace electronice la care se referă articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (15).

                           5.

                           Decizia nr. F1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la interpretarea articolului 68 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește normele prioritare în eventualitatea suprapunerii prestațiilor de familie (16).

                           6.

                           Decizia nr. H1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la cadrul pentru tranziția de la Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 și (CEE) nr. 574/72 ale Consiliului la Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului și aplicarea deciziilor și recomandărilor Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială (17).

                           7.

                           Decizia nr. H2 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la normele de funcționare și alcătuirea Comisiei tehnice pentru prelucrarea datelor a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială (18).

                           8.

                           Decizia nr. H3 din 15 octombrie 2009 a Comisiei administrative privind coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la datele care vor fi luate în considerare la stabilirea coeficienților de conversie prevăzuți la articolul 90 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (19).

                           9.

                           Decizia nr. H4 din 22 decembrie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la normele de funcționare și alcătuirea Consiliului de audit a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială (20).

                           10.

                           Decizia nr. H5 din 18 martie 2010 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la cooperarea pentru combaterea fraudei și la erorile din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind coordonarea sistemelor de securitate socială (21).

                           11.

                           Decizia nr. P1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la interpretarea articolului 50 alineatul (4), articolul 58 și articolul 87 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește prestațiile de invaliditate, de limită de vârstă și de urmaș (22).

                           12.

                           Decizia nr. S1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la Cardul european de asigurări de sănătate (23).

                           13.

                           Decizia nr. S2 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la Cardul european de asigurări de sănătate (24).

                           14.

                           Decizia nr. S3 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la stabilirea prestațiilor prevăzute de articolul 19 alineatul (1) și articolul 27 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului și articolul 25 punctul A subpunctul (3) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (25).

                           15.

                           Decizia nr. S4 din 2 octombrie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială privind procedurile de rambursare pentru punerea în aplicare a articolelor 35 și 41 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (26).

                           16.

                           Decizia nr. S5 din 2 octombrie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la interpretarea conceptului de „prestații în natură” în caz de boală sau de maternitate, astfel cum este definit la articolul 1 litera (va) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în temeiul articolelor 17, 19, 20, 22, al articolului 24 alineatul (1), al articolelor 25 și 26, al articolului 27 alineatele (1), (3), (4) și (5), al articolelor 28 și 34 și al articolului 36 alineatele (1) și (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și privind calcularea sumelor care urmează să fie rambursate în conformitate cu articolele 62, 63 și 64 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (27).

                           17.

                           Decizia nr. S6 din 22 decembrie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la înregistrarea în statul membru de reședință în temeiul articolului 24 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 și întocmirea evidențelor prevăzute la articolul 64 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (28).

                           18.

                           Decizia nr. S7 din 22 decembrie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la tranziția de la Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 și nr. 574/72 la Regulamentele (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009 și aplicarea procedurilor de rambursare (29).

                           19.

                           Decizia nr. U1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la articolul 54 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind creșterile prestațiilor de șomaj pentru membrii de familie aflați în întreținere (30).

                           20.

                           Decizia nr. U2 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la domeniul de aplicare al articolului 65 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind dreptul la indemnizații de șomaj al persoanelor aflate în șomaj total, altele decât lucrătorii frontalieri care au avut reședința pe teritoriul unui stat membru, altul decât statul membru competent, pe parcursul ultimei lor activități salariate sau independente (31).

                           21.

                           Decizia nr. U3 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la domeniul de aplicare al conceptului de «șomaj parțial» aplicabil persoanelor aflate în șomaj la care se referă articolele 65 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (32).

                     SECȚIUNEA C:   ACTE JURIDICE DE CARE PĂRȚILE CONTRACTANTE TREBUIE SĂ IA NOTĂ

                           1.

                           Recomandarea nr. U1 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la legislația aplicabilă persoanelor aflate în șomaj angajate într-o activitate profesională cu normă redusă sau activitate comercială într-un stat membru, altul decât statul membru de rezidență (33).

                           2.

                           Recomandarea nr. U2 din 12 iunie 2009 a Comisiei administrative pentru coordonarea sistemelor de securitate socială cu privire la aplicarea articolului 64 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în cazul persoanelor aflate în șomaj care își însoțesc soții/soțiile sau partenerii conjugali care prestează o activitate o activitate profesională sau comercială într-un stat membru, altul decât statul competent (34).

               PROTOCOL
               la anexa II la acord
               I.   Asigurarea de șomaj

               Următoarele dispoziții se aplică lucrătorilor care sunt resortisanți ai Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace până la 30 aprilie 2011, precum și lucrătorilor care sunt resortisanți ai Republicii Bulgaria și României până la 31 mai 2016.

                           1.

                           Următoarele norme se aplică în ceea ce privește asigurarea de șomaj pentru lucrătorii care dețin un permis de rezidență cu o perioadă de valabilitate mai mică de un an:

                                       1.1.

                                       Numai lucrătorii care au plătit contribuții în Elveția pe perioada minimă impusă de Legea federală privind asigurările de șomaj și indemnizațiile în caz de insolvență (Loi fédérale sur l’assurance-chômage obligatoire et l’indemnité en cas d’insolvabilité – LACI) (4 35) și care îndeplinesc, de asemenea, celelalte condiții de eligibilitate pentru indemnizația de șomaj au dreptul la prestații de asigurări de șomaj prevăzute de asigurările de șomaj în condițiile legii.

                                       1.2.

                                       O parte dintre contribuțiile percepute pentru lucrătorii a căror perioadă de cotizare este prea scurtă pentru a avea dreptul la indemnizație de șomaj în Elveția în baza punctului 1.1 se rambursează statelor lor de origine în conformitate cu dispozițiile punctului 1.3 pentru a contribui la costul prestațiilor acordate acestor lucrători în eventualitatea șomajului complet; acești lucrători nu vor mai avea drept la această indemnizație în caz de șomaj complet în Elveția. Cu toate acestea, lucrătorii vor avea drept la indemnizații în caz de condiții meteorologice nefavorabile și de insolvabilitate a angajatorului. Indemnizațiile în caz de șomaj complet se plătesc de către statul de origine, cu condiția ca lucrătorii în cauză să se declare disponibili pentru încadrare în muncă. Perioadele de asigurare încheiate în Elveția se iau în calcul ca și cum ar fi fost încheiate în statul de origine.

                                       1.3.

                                       Partea din contribuțiile percepute pentru lucrătorii la care se face trimitere în articolul 1.2 se rambursează anual în conformitate cu următoarele dispoziții:

                                                   (a)

                                                   contribuțiile totale ale acestor lucrători se calculează, pentru fiecare țară, pe baza numărului anual de lucrători salariați și a contribuțiilor anuale medii plătite pentru fiecare lucrător (contribuții ale angajatorului și ale angajatului);

                                                   (b)

                                                   din suma calculată în acest mod, o parte corespunzând cotei relative reprezentată de indemnizația de șomaj ca procent din toate indemnizațiile prevăzute la punctul 1.2 se rambursează statelor de origine ale lucrătorilor, iar o parte este reținută de Elveția ca rezervă pentru indemnizații ulterioare (5 36);

                                                   (c)

                                                   Elveția transmite în fiecare an situația contribuțiilor rambursate. În cazul în care statele de origine solicită acest lucru, în situație se menționează bazele de calcul și sumele rambursate. Statele de origine comunică anual Elveției numărul de beneficiari ai indemnizației de șomaj, astfel cum este prevăzută la punctul 1.2.

                           2.

                           În cazul în care un stat membru care intră sub incidența acestor dispoziții întâmpină dificultăți privind încetarea sistemului de rambursare a contribuțiilor sau în cazul în care Elveția întâmpină dificultăți privind sistemul de cumulare, oricare dintre părțile contractante poate sesiza Comitetul mixt cu privire la această chestiune.

                     II.   Alocații pentru persoanele neajutorate

               Alocațiile acordate persoanelor neajutorate în temeiul Legii federale din 19 iunie 1959 privind asigurarea de invaliditate (LAI) și al Legii federale din 20 decembrie 1946 privind pensiile pentru bătrânețe și pensiile de urmaș (LAVS), astfel cum au fost modificate la 8 octombrie 1999 se acordă numai în cazul în care persoanele respective sunt rezidente în Elveția.
               III.   Sistemul de prestații ocupaționale privind pensiile pentru bătrânețe, de urmaș și de invaliditate

               Fără a aduce atingere articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului, beneficiile legitime prevăzute de Legea federală privind libera trecere în cadrul sistemului de prestații ocupaționale cu privire la pensiile pentru bătrânețe, de urmaș și de invaliditate (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité) din 17 decembrie 1993 se plătesc la cerere oricărei persoane salariate sau care desfășoară o activitate independentă care intenționează să părăsească definitiv Elveția și care, în temeiul titlului II din regulament, nu va mai intra sub incidența legislației elvețiene, cu condiția ca aceste persoane să părăsească Elveția în termen de cinci ani de la data intrării în vigoare a prezentului acord”.

         (1)  JO L 270, 29.9.2006, p. 67.

         (2)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

         (3)  JO L 149, 5.7.1971, p. 2.

         (4)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

         (5)  JO L 284, 30.10.2009, p. 43.

         (6)  JO L 284, 30.10.2009, p. 1.

         (7)  JO L 149, 5.7.1971, p. 2.

         (8)  JO L 177, 4.7.2008, p. 1.

         (9)  JO L 74, 27.3.1972, p. 1.

         (10)  JO L 39, 10.2.2009, p. 29.

         (11)  JO L 209, 25.7.1998, p. 46.

         (12)  JO C 106, 24.4.2010, p. 1.

         (13)  JO C 106, 24.4.2010, p. 5.

         (14)  JO C 149, 8.6.2010, p. 3.

         (15)  JO C 106, 24.4.2010, p. 9.

         (16)  JO C 106, 24.4.2010, p. 11.

         (17)  JO C 106, 24.4.2010, p. 13.

         (18)  JO C 106, 24.4.2010, p. 17.

         (19)  JO C 106, 24.4.2010, p. 56.

         (20)  JO C 107, 27.4.2010, p. 3.

         (21)  JO C 149, 8.6.2010, p. 5.

         (22)  JO C 106, 24.4.2010, p. 21.

         (23)  JO C 106, 24.4.2010, p. 23.

         (24)  JO C 106, 24.4.2010, p. 26.

         (25)  JO C 106, 24.4.2010, p. 40.

         (26)  JO C 106, 24.4.2010, p. 52.

         (27)  JO C 106, 24.4.2010, p. 54.

         (28)  JO C 107, 27.4.2010, p. 6.

         (29)  JO C 107, 27.4.2010, p. 8.

         (30)  JO C 106, 24.4.2010, p. 42.

         (31)  JO C 106, 24.4.2010, p. 43.

         (32)  JO C 106, 24.4.2010, p. 45.

         (33)  JO C 106, 24.4.2010, p. 49.

         (34)  JO C 106, 24.4.2010, p. 51.

         (35)  În prezent, 12 luni.

         (36)  Contribuțiile rambursate pentru lucrători care își vor exercita dreptul la indemnizația de șomaj în Elveția după ce au plătit contribuții timp de cel puțin 12 luni – pe parcursul mai multor perioade de rezidență – în termen de doi ani.

      ANEXA II

         DECLARAȚIE

         cu privire la Declarația referitoare la participarea Elveției în comitete

      Comisia administrativă pentru securitatea socială a lucrătorilor imigranți menționată la a doua liniuță din Declarația referitoare la participarea Elveției în comitete (JO L 114, 30.4.2002, p. 72), a fost redenumită Comisia administrativă pentru coordonarea sistemelor de securitate socială prin articolul 71 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Decizia Comisiei din 31 ianuarie 2006 de modificare a Deciziei 2001/844/CE, CECO, Euratom

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0070

Official Journal L 034 , 07/02/2006 P. 0032 - 0033 Official Journal L 118 , 08/05/2007 P. 0131 - 0132

		20060131Decizia Comisieidin 31 ianuarie 2006de modificare a Deciziei 2001/844/CE, CECO, Euratom(2006/70/CE, Euratom)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 218 alineatul (2),având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 131,având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolele 21 alineatul (1) și 41 alineatul (1),întrucât:(1) Dispozițiile Comisiei privind securitatea sunt cuprinse în anexa la Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei din 29 noiembrie 2001 de modificare a regulamentului său de procedură [1].(2) Comisia a decis un număr de modificări privind atribuirea de responsabilități și desemnarea departamentelor și a serviciilor.(3) Este necesar ca definițiile din anexa la Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom să corespundă dispozițiilor relevante din text.(4) Este necesar ca textul normelor privind securitatea să fie modificat în consecință,ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Normele privind securitatea prevăzute în anexa la Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom se modifică după cum urmează:1. La secțiunea 4.2 litera (e) termenii "președinte al Comisiei" sunt înlocuiți cu "directorul Direcției pentru securitate a Comisiei".2. Secțiunea 13 se înlocuiește cu următorul text:"13. COMITETUL DE SECURITATE AL COMISIEISe instituie un Comitet de securitate al Comisiei. Acesta este format din directorul general al Administrației și Personalului, care este președintele comitetului, un membru din cabinetul comisarului responsabil cu probleme de securitate, un membru din cabinetul președintelui, secretarul general adjunct care prezidează grupul de gestionare a crizelor, directorii generali ai Serviciului Juridic, ai Direcției Generale Relații Externe, ai Direcției Generale Justiție, Libertate și Securitate, ai Centrului Comun de Cercetare, ai Direcției Generale pentru Informatică și ai Serviciului de Audit Intern și directorul Direcției pentru Securitate a Comisiei, sau reprezentanții acestora. Pot fi invitați și alți funcționari ai Comisiei. Atribuția comitetului este aceea de a evalua măsurile de securitate din cadrul Comisiei și de a face recomandări în acest domeniu către membrul Comisiei responsabil cu probleme de securitate."3. În apendicele 2, termenul "președinte" se înlocuiește cu termenii "membrul Comisiei responsabil cu probleme de securitate".4. La punctul 10 litera (c) din apendicele 4, termenul "președinte" se înlocuiește cu termenii "directorul Direcției pentru Securitate a Comisiei".5. La punctul 7 din apendicele 5, termenul "președinte" se înlocuiește cu termenii "membrul Comisiei responsabil cu probleme de securitate".6. Pe tot parcursul textului privind normele pentru securitate și apendicele la acesta:(a) termenii "Biroul de Securitate al Comisiei" și "Serviciul de Securitate al Comisiei" se înlocuiesc cu termenii "Direcția pentru Securitate a Comisiei";(b) termenii "șeful Biroului de Securitate al Comisiei" se înlocuiesc cu termenii "directorul Direcției pentru Securitate a Comisiei".7. După motivul 7 din anexă se adaugă un nou motiv cu următorul conținut: "Prezentele dispoziții nu aduc atingere articolului 286 din tratat, nici Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și libera circulație a acestor date."Articolul 2Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 31 ianuarie 2006.Pentru ComisieSiim KallasVicepreședinte[1] JO L 317, 3.12.2001, p. 1. Decizie astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2005/94/CE, Euratom (JO L 31, 4.2.2005, p. 66).--------------------------------------------------


title: 2012/471/UE: Decizia Consiliului din 13 decembrie 2011 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 215/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 13 decembrie 2011
   privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite
   (2012/471/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (1) litera (d) și articolul 87 alineatul (2) litera (a), coroborate cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 2 decembrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie, alături de directive de negociere, de autorizare a Comisiei să înceapă negocieri între Uniune și Statele Unite ale Americii cu privire la transferul și utilizarea de date din registrele cu numele pasagerilor (PNR) în scopul prevenirii și combaterii terorismului și a altor infracțiuni transnaționale grave.

               (2)

               Negocierile s-au încheiat cu succes prin parafarea Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite (denumit în continuare „acordul”).

               (3)

               Acordul respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, mai ales dreptul la viața privată și de familie, recunoscut la articolul 7, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8, și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47. Prezentul acord ar trebui aplicat în conformitate cu drepturile și principiile respective.

               (4)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără să aducă atingere articolului 4 din protocolul menționat, statele membre respective nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu au obligații în temeiul ei și nu fac obiectul aplicării acesteia.

               (5)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acordului și nu face obiectul aplicării acestuia.

               (6)

               Acordul ar trebui semnat, sub rezerva încheierii sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Semnarea Acordului dintre Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul pentru Securitate Internă al Statelor Unite este autorizată în numele Uniunii, sub rezerva încheierii acordului menționat.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Se aprobă declarația Uniunii referitoare la acord în ceea ce privește obligațiile sale în temeiul articolelor 17 și 23 din acord.
   Textul declarației este anexat la prezenta decizie.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 13 decembrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. CICHOCKI

      ANEXĂ

         Declarația Uniunii referitoare la Acordul privind utilizarea și transferul de date din registrele cu numele pasagerilor către Departamentul de Securitate Internă al Statelor Unite (denumit în continuare „acordul”) în ceea ce privește obligațiile sale în temeiul articolelor 17 și 23

                     1.

                     În contextul mecanismului de examinare și evaluare comună prevăzut la articolul 23 din acord și fără a aduce atingere altor chestiuni care pot fi abordate prin intermediul acestui mecanism, Uniunea va solicita Statelor Unite, atunci când este cazul, informații cu privire la schimbul de informații referitoare la transferurile de date PNR ale cetățenilor și rezidenților Uniunii către autoritățile unor țări terțe, în conformitate cu articolul 17 din acord.

                     2.

                     În contextul mecanismului de examinare și evaluare comună menționat la punctul 1 din prezenta declarație, Uniunea va solicita Statelor Unite toate informațiile pertinente referitoare la aplicarea condițiilor care reglementează transferurile respective, în conformitate cu articolul 17 din acord.

                     3.

                     În contextul mecanismului de examinare și evaluare comună menționat la punctul 1 din prezenta declarație, Uniunea va acorda o atenție deosebită respectării tuturor garanțiilor privind punerea în aplicare a articolului 17 alineatul (2) din acord, pentru a se asigura că țările terțe care primesc astfel de date au fost de acord să prevadă pentru datele respective măsuri de protecție a vieții private comparabile cu cele aplicate datelor PNR de către DHS în temeiul acordului.


title: Decizia (UE) 2017/817 a Consiliului din 11 mai 2017 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului în ceea ce privește modificarea punctului C subpunctul (ii) din anexa 3 la Acordul OMC în ceea ce privește frecvența examinărilor politicilor comerciale în cadrul OMC, precum și modificarea regulamentului de ordine interioară al Organului de examinare a politicilor comerciale

text:
               13.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 122/71

         DECIZIA (UE) 2017/817 A CONSILIULUI
   din 11 mai 2017
   de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului în ceea ce privește modificarea punctului C subpunctul (ii) din anexa 3 la Acordul OMC în ceea ce privește frecvența examinărilor politicilor comerciale în cadrul OMC, precum și modificarea regulamentului de ordine interioară al Organului de examinare a politicilor comerciale
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Punctul C subpunctul (ii) din anexa 3 la Acordul de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului (denumit în continuare „Acordul OMC”) stabilește frecvența examinării politicilor și practicilor comerciale ale membrilor OMC. Frecvența examinării politicii comerciale a fiecărui membru depinde de ponderea sa în comerțul mondial. Cei mai mari patru membri sunt examinați în prezent o dată la doi ani. Următorii 16 membri din perspectiva ponderii în comerțul mondial sunt supuși examinării o dată la patru ani, iar toți ceilalți membri fac obiectul examinării în prezent o dată la șase ani.

               (2)

               Creșterea numărului de membri ai OMC începând din 1995 a dus și la creșterea numărului de examinări necesare pentru a respecta anexa 3 la Acordul OMC și, în consecință, la creșterea sarcinilor care le revin membrilor și secretariatului OMC. Pentru a garanta eficiența sistemului de examinare, Organul de examinare a politicilor comerciale (TPRB) al OMC sugerează să se prelungească cu un an ciclurile actualmente în vigoare. Drept urmare, membrii OMC ar urma să fie supuși examinării o dată la trei, cinci sau șapte ani, în funcție de ponderea lor în comerțul mondial.

               (3)

               În conformitate cu articolul X alineatul (8) din Acordul OMC, deciziile de aprobare a modificărilor anexei 3 la Acordul OMC urmează să fie luate prin consens de către Conferința ministerială sau, în conformitate cu articolul IV alineatul (2) din Acordul OMC, de către Consiliul General în intervalul dintre reuniunile Conferinței ministeriale și urmează să intre în vigoare pentru toți membrii de îndată ce au fost aprobate.

               (4)

               Pentru a garanta eficiența sistemului de examinare, TPRB a recomandat, de asemenea, modificarea regulamentului său de ordine interioară pentru a introduce mici modificări în scopul facilitării derulării examinărilor, cum ar fi acordarea a patru săptămâni, în loc de cele trei acordate în prezent membrului examinat, pentru a răspunde la întrebările prealabile atunci când folosește un calendar alternativ. Alte modificări din regulamentul de ordine interioară se referă, de exemplu, la posibilitatea ca un membru al OMC să prezinte, în cadrul unei reuniuni a TPRB între două examinări ale politicilor comerciale, modificările semnificative aduse politicii sale comerciale sau posibilitatea, la cererea unui membru, de a face a doua zi a examinării mai interactivă, prin intermediul unei comisii, sau stabilirea de către Secretariatul OMC a unei liste de vorbitori pentru intervențiile membrilor OMC în prima zi a examinării. TPRB poate lua decizia modificării propriului său regulament de ordine interioară în temeiul articolului IV alineatul (4) din Acordul OMC.

               (5)

               Este în interesul Uniunii să asigure o bună funcționare a Mecanismului de examinare a politicilor comerciale, astfel încât toți membrii OMC să continue să fie supuși periodic examinării și toate reuniunile TPRB să fie cât mai eficiente și mai bine pregătite.

               (6)

               Prin urmare, este oportun să se stabilească faptul că poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul OMC este de a prelungi cu un an ciclurile examinărilor politicilor comerciale ale membrilor OMC și a modifica regulamentul de ordine interioară al TPRB în scopul facilitării derulării examinărilor,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului General al Organizației Mondiale a Comerțului este de a se alătura consensului pentru a modifica punctul C subpunctul (ii) din anexa 3 la Acordul OMC în sensul prelungirii cu un an a ciclurilor de examinare a politicilor comerciale ale membrilor OMC. Ciclurile de examinare de la punctul C subpunctul (ii) din anexa 3 la Acordul OMC depind de ponderea în comerțul mondial și sunt stabilite în prezent la doi, patru sau șase ani. Acestea vor fi înlocuite cu cicluri de trei, cinci sau, respectiv, șapte ani.
   Această poziție este exprimată de Comisie în cadrul următoarei reuniuni a Consiliului General.
   Articolul 2
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Organului de examinare a politicilor comerciale este de a se alătura consensului pentru a modifica regulamentul de ordine interioară al TPRB, în conformitate cu Documentul WT/RD/TPR/745.
   Această poziție este exprimată de Comisie în cadrul următoarei reuniuni a TPRB.
   Articolul 3
   După adoptare, modificarea punctului C subpunctul (ii) din anexa 3 la Acordul OMC, astfel cum este notificată de OMC, se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 11 mai 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. CARDONA


title: Decizia 2007/665/PESC a Consiliului din 28 septembrie 2007 privind încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Croația cu privire la participarea Republicii Croația la Misiunea de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN)

text:
               13.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 270/27

         DECIZIA 2007/665/PESC A CONSILIULUI
   din 28 septembrie 2007
   privind încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Croația cu privire la participarea Republicii Croația la Misiunea de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 24,
   având în vedere recomandarea Președinției,
   întrucât:

               (1)

               La 30 mai 2007, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2007/369/PESC privind instituirea Misiunii de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN) (1).

               (2)

               Articolul 12 alineatul (5) din Acțiunea comună 2007/369/PESC prevede ca dispozițiile detaliate privind participarea statelor terțe să facă obiectul unui acord, în conformitate cu articolul 24 din tratat.

               (3)

               La 13 septembrie 2004, Consiliul a autorizat Președinția, asistată, după caz, de Secretarul General/Înaltul Reprezentant, să inițieze, în cazul unor viitoare operații civile de gestionare a crizelor ale Uniunii Europene, negocieri cu țări terțe în vederea încheierii unui acord pe baza modelului de acord între Uniunea Europeană și un stat terț cu privire la participarea unui stat terț la o operație civilă de gestionare a crizelor a Uniunii Europene. Pe această bază, Președinția a negociat un acord cu Republica Croația cu privire la participarea Republicii Croația la Misiunea de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN).

               (4)

               Acordul ar trebui aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul încheiat între Uniunea Europeană și Republica Croația cu privire la participarea Republicii Croația la Misiunea de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN) se aprobă prin prezenta decizie în numele Uniunii Europene.
   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana sau persoanele împuternicite să semneze acordul prin care Uniunea Europeană își asumă obligații.
   Articolul 3
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 28 septembrie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. PINHO

      (1)  JO L 139, 31.5.2007, p. 33.
    ---documentbreak---

               13.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 270/28

         TRADUCERE
   ACORD
   între Uniunea Europeană și Republica Croația cu privire la participarea Republicii Croația la Misiunea de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN)
   UNIUNEA EUROPEANĂ (UE),
   pe de o parte, și
   REPUBLICA CROAȚIA,
   pe de altă parte,
   denumite în continuare „părțile”,
   LUÂND ÎN CONSIDERARE:

               —

               adoptarea de către Consiliul Uniunii Europene la 30 mai 2007 a Acțiunii comune 2007/369/PESC privind instituirea Misiunii de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN) (1);

               —

               invitația adresată Republicii Croația de a participa la EUPOL AFGANISTAN;

               —

               decizia Republicii Croația de a participa la EUPOL AFGANISTAN;

               —

               decizia Comitetului Politic și de Securitate privind acceptarea contribuției Republicii Croația la EUPOL AFGANISTAN,

         CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   Articolul 1
   Participarea la operație
   (1)   Republica Croația se asociază la Acțiunea comună 2007/369/PESC și la orice acțiune comună sau decizie prin care Consiliul Uniunii Europene hotărăște să prelungească EUPOL AFGANISTAN, în conformitate cu dispozițiile prezentului acord și cu orice modalități de punere în aplicare necesare.
   (2)   Contribuția Republicii Croația la EUPOL AFGANISTAN nu aduce atingere autonomiei decizionale a Uniunii Europene.
   (3)   Republica Croația se asigură că personalul său care participă la EUPOL AFGANISTAN își desfășoară misiunea în conformitate cu:

               —

               Acțiunea comună 2007/369/PESC și eventualele modificări ulterioare;

               —

               planul operației;

               —

               măsurile de punere în aplicare.

         (4)   Personalul detașat de Republica Croația către EUPOL AFGANISTAN își îndeplinește sarcinile și acționează exclusiv în interesul EUPOL AFGANISTAN.
   (5)   Republica Croația informează în timp util șeful misiunii EUPOL AFGANISTAN și Secretariatul General al Consiliului Uniunii Europene cu privire la orice modificare adusă contribuției sale la EUPOL AFGANISTAN.
   (6)   Personalul detașat către EUPOL AFGANISTAN este supus unui examen medical, este vaccinat și este certificat ca fiind apt pentru serviciu din punct de vedere medical de către o autoritate competentă din Republica Croația. Personalul detașat către EUPOL AFGANISTAN prezintă o copie a acestui certificat.
   Articolul 2
   Statutul personalului
   (1)   Statutul personalului cu care Republica Croația contribuie la EUPOL AFGANISTAN este reglementat de Acordul privind statutul misiunii încheiat între Uniunea Europeană și Republica Islamică Afganistan.
   (2)   Fără a aduce atingere acordului menționat la alineatul (1), Republica Croația își exercită jurisdicția asupra personalului său care participă la EUPOL AFGANISTAN.
   (3)   Republica Croația răspunde pentru toate plângerile legate de participarea la EUPOL AFGANISTAN, formulate de oricare dintre membrii personalului său sau cu privire la aceștia. Republica Croația este responsabilă pentru formularea oricăror acțiuni, în special legale sau disciplinare, împotriva oricăruia dintre membrii personalului său, în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale acesteia.
   (4)   Republica Croația se angajează să facă o declarație cu privire la renunțarea la pretenții împotriva oricărui stat participant la EUPOL AFGANISTAN și să facă acest lucru la semnarea prezentului acord. Un model de astfel de declarație se anexează la prezentul acord.
   (5)   Uniunea Europeană se asigură că statele sale membre fac o declarație cu privire la renunțarea la pretenții pentru participarea Republicii Croația la EUPOL AFGANISTAN și că fac acest lucru la semnarea prezentului acord.
   Articolul 3
   Informații clasificate
   (1)   Republica Croația ia măsuri adecvate pentru asigurarea protecției informațiilor clasificate UE în conformitate cu regulamentele de securitate ale Consiliului Uniunii Europene, cuprinse în Decizia 2001/264/CE a Consiliului (2), precum și în conformitate cu orientările ulterioare formulate de autoritățile competente, inclusiv de șeful misiunii EUPOL AFGANISTAN.
   (2)   Dispozițiile Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Croația privind procedurile de securitate pentru schimbul de informații clasificate UE (3) din data de 10 aprilie 2006 se aplică în contextul EUPOL AFGANISTAN.
   Articolul 4
   Structura ierarhică
   (1)   Toți membrii personalului care participă la EUPOL AFGANISTAN rămân pe deplin în subordinea autorităților lor naționale.
   (2)   Autoritățile naționale transferă controlul operațional șefului misiunii EUPOL AFGANISTAN, care exercită comanda printr-o structură ierarhică de comandă și control.
   (3)   Șeful misiunii conduce EUPOL AFGANISTAN și își asumă gestionarea zilnică a acesteia.
   (4)   Republica Croația are aceleași drepturi și obligații în ceea ce privește gestionarea zilnică a EUPOL AFGANISTAN ca și statele membre participante ale Uniunii Europene care iau parte la operație, în conformitate cu instrumentele juridice menționate la articolul 1 alineatul (1) din prezentul acord.
   (5)   Șeful misiunii EUPOL AFGANISTAN este responsabil de controlul disciplinar asupra personalului EUPOL AFGANISTAN. În cazul în care este necesar, acțiunea disciplinară este exercitată de autoritatea națională în cauză.
   (6)   Republica Croația desemnează un punct de contact al contingentului național (PCN) pentru a reprezenta contingentul său național în cadrul EUPOL AFGANISTAN. PCN raportează șefului misiunii EUPOL AFGANISTAN cu privire la chestiuni naționale și este responsabil de disciplina zilnică a contingentului.
   (7)   Decizia de a înceta operația se ia de către Uniunea Europeană după consultarea Republicii Croația, cu condiția ca Republica Croația să contribuie în continuare la EUPOL AFGANISTAN la data încetării operației.
   Articolul 5
   Aspecte financiare
   (1)   Republica Croația își asumă toate costurile legate de participarea sa la operație, cu excepția celor care fac obiectul unei finanțări comune, astfel cum se prevede în bugetul operațional al operației.
   (2)   În caz de deces, vătămare, daună sau distrugere cauzată persoanelor fizice sau juridice din Afganistan, Republica Croația plătește indemnizații, în cazul în care răspunderea sa a fost stabilită, în condițiile prevăzute în Acordul privind statutul misiunii, dacă există, astfel cum este menționat la articolul 2 alineatul (1) din prezentul acord.
   Articolul 6
   Contribuția la bugetul operațional
   Având în vedere că participarea Republicii Croația reprezintă o contribuție importantă, care este esențială pentru operație, Republica Croația este scutită de contribuția la bugetul operațional al EUPOL AFGANISTAN.
   Articolul 7
   Modalități de punere în aplicare a prezentului acord
   Toate modalitățile tehnice și administrative necesare punerii în aplicare a prezentului acord se stabilesc între secretarul general/înaltul reprezentant și autoritățile corespunzătoare ale Republicii Croația.
   Articolul 8
   Nerespectarea obligațiilor
   În cazul în care oricare dintre părți nu își respectă obligațiile stabilite în prezentul acord, cealaltă parte are dreptul de a denunța prezentul acord printr-o notificare transmisă cu o lună înainte prin canale diplomatice.
   Articolul 9
   Soluționarea diferendelor
   Diferendele privind interpretarea sau aplicarea prezentului acord se soluționează între părți pe cale diplomatică.
   Articolul 10
   Intrarea în vigoare
   (1)   Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei la care părțile s-au notificat reciproc prin canale diplomatice cu privire la încheierea procedurilor interne necesare în acest scop.
   (2)   Prezentul acord se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării.
   (3)   Prezentul acord rămâne în vigoare pe durata contribuției Republicii Croația la operație.

      Încheiat la Brdo pri Kranju, patru octombrie două mii șapte, în limba engleză în două exemplare.

            Pentru Uniunea Europeană

            Pentru Republica Croația

      (1)  JO L 139, 31.5.2007, p. 33.

      (2)  JO L 101, 11.4.2001, p. 1. Decizie, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2007/438/CE (JO L 164, 26.6.2007, p. 24).

      (3)  JO L 116, 29.4.2006, p. 74.
   ANEXĂ
   Declarații
   menționate la articolul 2 alineatele (4) și (5)
   DECLARAȚIA STATELOR MEMBRE UE
   „Statele membre UE care aplică Acțiunea comună 2007/369/PESC din 30 mai 2007 privind instituirea Misiunii de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN) vor face eforturi, în măsura în care sistemele lor de drept intern permit acest lucru, să renunțe, pe cât posibil, să formuleze pretenții față de Republica Croația în caz de vătămare sau deces al membrilor personalului lor sau în caz de daune aduse unor bunuri care le aparțin și sunt utilizate de către EUPOL AFGANISTAN ori de distrugere a unor astfel de bunuri, în cazul în care vătămarea, decesul, dauna sau distrugerea:

               —

               a fost cauzată de membri ai personalului din Republica Croația în îndeplinirea sarcinilor lor în legătură cu EUPOL AFGANISTAN, cu excepția cazului de neglijență gravă sau fapte ilicite săvârșite cu intenție;

               —

               sau a rezultat din utilizarea oricăror bunuri aparținând Republicii Croația, cu condiția ca respectivele bunuri să fi fost utilizate în legătură cu operația și cu excepția cazului de neglijență gravă sau de fapte ilicite săvârșite cu intenție de membri ai personalului EUPOL AFGANISTAN din Republica Croația care utilizează respectivele bunuri.”

         DECLARAȚIA REPUBLICII CROAȚIA
   „Republica Croația, în aplicarea Acțiunii comune 2007/369/PESC din 30 mai 2007 privind instituirea Misiunii de poliție a Uniunii Europene în Afganistan (EUPOL AFGANISTAN), va face eforturi, în măsura în care dreptul său intern permite acest lucru, să renunțe, pe cât posibil, să formuleze pretenții față de oricare alt stat participant la EUPOL AFGANISTAN în caz de vătămare sau deces al membrilor personalului său sau în caz de daune aduse unor bunuri care îi aparțin și sunt utilizate de către EUPOL AFGANISTAN ori de distrugere a unor astfel de bunuri, în cazul în care vătămarea, decesul, dauna sau distrugerea:

               —

               a fost cauzată de membri ai personalului în îndeplinirea sarcinilor lor în legătură cu EUPOL AFGANISTAN, cu excepția cazului de neglijență gravă sau fapte ilicite săvârșite cu intenție;

               —

               sau a rezultat din utilizarea oricăruia dintre bunurile deținute de statele participante la EUPOL AFGANISTAN, cu condiția ca respectivele bunuri să fi fost utilizate în legătură cu operația și cu excepția cazurilor de neglijență gravă sau a faptelor ilicite săvârșite cu intenție de membri ai personalului EUPOL AFGANISTAN care utilizează respectivele bunuri.”


title: Decizia 2007/845/JAI a Consiliului din 6 decembrie 2007 privind cooperarea dintre oficiile de recuperare a creanțelor din statele membre în domeniul urmăririi și identificării produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni sau a altor bunuri având legătură cu infracțiunile

text:
               18.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 332/103

      DECIZIA 2007/845/JAI A CONSILIULUI

   din 6 decembrie 2007
   privind cooperarea dintre oficiile de recuperare a creanțelor din statele membre în domeniul urmăririi și identificării produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni sau a altor bunuri având legătură cu infracțiunile
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 30 alineatul (1) literele (a) și (b) și articolul 34 alineatul (2) litera (c),
   având în vedere inițiativa Regatului Belgiei, a Republicii Austria și a Republicii Finlanda,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Criminalitatea organizată transfrontalieră urmărește, în principal, obținerea unor foloase financiare. Aceste foloase financiare constituie un stimulent pentru săvârșirea altor infracțiuni cu scopul obținerii unor profituri și mai mari. În consecință, autoritățile represive ar trebui să dispună de competențele necesare investigării și analizării pistelor financiare ale activității infracționale. Pentru combaterea eficientă a criminalității organizate, informațiile care pot duce la identificarea și confiscarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni și a altor bunuri ce aparțin infractorilor trebuie să facă obiectul unui schimb rapid între statele membre ale Uniunii Europene.

               (2)

               Consiliul a adoptat Decizia-cadru 2003/577/JAI din 22 iulie 2003 privind executarea în Uniunea Europeană a ordinelor de înghețare a bunurilor sau a probelor (2) și Decizia-cadru 2005/212/JAI din 24 februarie 2005 privind confiscarea produselor, a instrumentelor și a bunurilor având legătură cu infracțiunea (3), care se referă la anumite aspecte ale cooperării judiciare în materie penală în domeniul înghețării și confiscării produselor, a instrumentelor și a altor bunuri având legătură cu infracțiunile.

               (3)

               Este necesar să se stabilească o cooperare strânsă între autoritățile competente din statele membre implicate în identificarea produselor ilicite și a altor bunuri care ar putea face obiectul unei confiscări și să se ia măsuri care să permită comunicarea directă între aceste autorități.

               (4)

               În acest scop, în statele membre ar trebui să funcționeze oficii de recuperare a creanțelor cu competențe în aceste domenii, între care să se asigure efectuarea unui schimb rapid de informații.

               (5)

               Rețeaua Interagenției Camden de Recuperare a Creanțelor (CARIN), creată la Haga la 22-23 septembrie 2004 de către Austria, Belgia, Germania, Irlanda, Regatul Unit și Țările de Jos, constituie deja o rețea globală de practicieni și experți al cărei scop îl constituie consolidarea cunoașterii reciproce în privința metodelor și tehnicilor din domeniul identificării transfrontaliere, înghețării, sechestrului și confiscării produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni sau a altor bunuri având legătură cu infracțiunile. Prezenta decizie ar trebui să vină în completarea CARIN, oferind un temei juridic schimbului de informații dintre oficii de recuperare a creanțelor din toate statele membre.

               (6)

               În Comunicarea adresată Consiliului și Parlamentului European, „Programul de la Haga: Zece priorități pentru următorii cinci ani”, Comisia a pledat în favoarea consolidării instrumentelor destinate soluționării unor aspecte financiare ale criminalității organizate, între altele, prin promovarea înființării în statele membre a unor unități de informații secrete privind bunurile provenite din săvârșirea de infracțiuni.

               (7)

               Cooperarea dintre oficiile de recuperare a creanțelor și cea dintre oficiile de recuperare a creanțelor și alte autorități însărcinate să faciliteze urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni ar trebui să se desfășoare prin intermediul procedurilor și în termenele prevăzute de Decizia-cadru 2006/960/JAI a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind simplificarea schimbului de informații publice și secrete între autoritățile represive din statele membre ale Uniunii Europene (4), inclusiv motivele de refuz cuprinse în aceasta.

               (8)

               Prezenta decizie nu ar trebui să aducă atingere acordurilor de cooperare încheiate în temeiul Deciziei 2000/642/JAI a Consiliului din 17 octombrie 2000 privind acordurile de cooperare între unitățile de informații financiare ale statelor membre în ceea ce privește schimbul de informații (5) și acordurile existente privind cooperarea polițienească,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Oficiile de recuperare a creanțelor
   (1)   Fiecare stat membru înființează sau desemnează un oficiu național de recuperare a creanțelor, în scopul de a facilita urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni și a altor bunuri având legătură cu infracțiunile și care ar putea face obiectul unei dispoziții de înghețare, sechestru sau confiscare emise de o autoritate judiciară competentă în cursul unor proceduri penale sau, în măsura permisă de dreptul intern al statului membru în cauză, în cursul unor proceduri civile.
   (2)   Fără a aduce atingere alineatului (1), un stat membru poate, în conformitate cu dreptul său intern, să înființeze sau să desemneze două oficii de recuperare a creanțelor. Atunci când într-un stat membru există mai mult de două autorități însărcinate să faciliteze urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni, acesta desemnează ca puncte de contact cel mult două dintre oficiile sale de recuperare a creanțelor.
   (3)   Statele membre indică autoritățile care constituie oficiile naționale de recuperare a creanțelor în sensul prezentului articol. Statele membre notifică această informație și orice schimbări ulterioare, în scris, Secretariatului General al Consiliului. Această notificare nu împiedică alte autorități însărcinate să faciliteze urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni să procedeze la schimbul de informații, în temeiul articolelor 3 și 4, cu un oficiu de recuperare a creanțelor dintr-un alt stat membru.
   Articolul 2
   Cooperarea dintre oficiile de recuperare a creanțelor
   (1)   Statele membre se asigură că oficiile lor de recuperare a creanțelor cooperează între ele în scopurile stabilite la articolul 1 alineatul (1), prin schimbul de informații și de cele mai bune practici, atât la cerere, cât și spontan.
   (2)   Statele membre se asigură că această cooperare nu este stânjenită de statutul oficiilor de recuperare a creanțelor în dreptul intern, indiferent că acestea fac parte sau nu dintr-o autoritate administrativă, represivă sau judiciară.
   Articolul 3
   Schimbul de informații, la cerere, dintre oficiile de recuperare a creanțelor
   (1)   Un oficiu de recuperare a creanțelor dintr-un stat membru sau o altă autoritate dintr-un stat membru însărcinată să faciliteze urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni poate solicita unui oficiu de recuperare a creanțelor dintr-un alt stat membru o informație în scopurile prevăzute la articolul 1 alineatul (1). În acest sens, acesta se bazează pe Decizia-cadru 2006/960/JAI și pe normele adoptate pentru punerea în aplicare a acesteia.
   (2)   La completarea formularului prevăzut în Decizia-cadru 2006/960/JAI, oficiul de recuperare a creanțelor solicitant precizează obiectul și motivul cererii, și natura procedurii. De asemenea, acesta furnizează informații detaliate cu privire la bunurile vizate sau căutate (conturi bancare, bunuri imobile, automobile, iahturi sau alte bunuri de mare valoare) și/sau persoanele fizice sau juridice despre care se presupune că sunt implicate (de exemplu, nume, adrese, date și locuri de naștere, data înmatriculării, acționarii, sediile). Aceste informații detaliate sunt cât mai precise posibil.
   Articolul 4
   Schimbul spontan de informații între oficiile de recuperare a creanțelor
   (1)   Oficiile de recuperare a creanțelor sau alte autorități însărcinate să faciliteze urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni pot, în limitele dreptului intern aplicabil și fără o solicitare în acest sens, să facă schimb de informații pe care acestea le consideră necesare pentru îndeplinirea sarcinilor unui alt oficiu de recuperare a creanțelor, în cursul urmăririi obiectivelor prezentei decizii stabilite la articolul 1 alineatul (1).
   (2)   Schimbului de informații în temeiul prezentului articol i se aplică, mutatis mutandis, dispozițiile articolului 3.
   Articolul 5
   Protecția datelor
   (1)   Fiecare stat membru se asigură că normele stabilite privind protecția datelor sunt aplicate și în cadrul procedurii privind schimbul de informații prevăzut în prezenta decizie.
   (2)   Utilizarea informațiilor care au fost schimbate în mod direct sau bilateral în conformitate cu prezenta decizie este supusă dispozițiilor naționale privind protecția datelor din statul membru destinatar, caz în care informațiile sunt supuse acelorași norme privind protecția datelor ca și când ar fi fost colectate de către statul membru destinatar. Datele personale prelucrate în contextul aplicării prezentei decizii sunt protejate în conformitate cu dispozițiile Convenției Consiliului Europei din 28 ianuarie 1981 privind protecția persoanelor în ceea ce privește prelucrarea automată a datelor cu caracter personal și, pentru statele membre care l-au ratificat, ale Protocolului adițional din 8 noiembrie 2001 la convenția respectivă, privind autoritățile de control și fluxurile transfrontaliere de date. Principiile din Recomandarea nr. R(87) 15 a Consiliului Europei privind reglementarea utilizării datelor cu caracter personal în activitatea poliției ar trebui, de asemenea, luate în considerare atunci când autoritățile de aplicare a legii prelucrează date obținute în temeiul prezentei decizii.
   Articolul 6
   Schimbul în domeniul celor mai bune practici
   Statele membre se asigură că oficiile de recuperare a creanțelor fac schimb de cele mai bune practici referitoare la modalitățile de sporire a eficienței eforturilor statelor membre în urmărirea și identificarea produselor provenite din săvârșirea de infracțiuni și a altor bunuri având legătură cu infracțiunile, care ar putea deveni obiectul unei dispoziții de înghețare, sechestru sau confiscare emise de către o autoritate judiciară competentă.
   Articolul 7
   Raportul cu acordurile de cooperare existente
   Prezenta decizie nu aduce atingere obligațiilor care decurg din instrumentele Uniunii Europene privind asistența juridică reciprocă sau recunoașterea reciprocă a hotărârilor judecătorești în materie penală, din acordurile bilaterale sau multilaterale sau din aranjamentele dintre statele membre și țări terțe referitoare la asistența juridică reciprocă, precum și din Decizia 2000/642/JAI și Decizia-cadru 2006/960/JAI.
   Articolul 8
   Punerea în aplicare
   (1)   Statele membre se asigură că au capacitatea să coopereze pe deplin în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii până la 18 decembrie 2008. Statele membre comunică până la aceeași dată Secretariatului General al Consiliului și Comisiei textul oricăror dispoziții de drept intern care le permit să se conformeze obligațiilor impuse prin prezenta decizie.
   (2)   Atât timp cât statele membre nu au pus încă în aplicare Decizia-cadru 2006/960/JAI, trimiterile la respectiva decizie-cadru cuprinse în prezenta decizie se interpretează ca fiind trimiteri la instrumentele aplicabile privind cooperarea polițienească dintre statele membre.
   (3)   Până la 18 decembrie 2010, Consiliul evaluează respectarea de către statele membre a prezentei decizii, în baza unui raport întocmit de către Comisie.
   Articolul 9
   Aplicarea
   Prezenta decizie produce efecte de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 6 decembrie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. COSTA

      (1)  Avizul din 12 decembrie 2006 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO L 196, 2.8.2003, p. 45.

      (3)  JO L 68, 15.3.2005, p. 49.

      (4)  JO L 386, 29.12.2006, p. 89.

      (5)  JO L 271, 24.10.2000, p. 4.


title: 2013/454/UE: Decizia Consiliului din 22 iulie 2013 de modificare a Deciziei 2000/125/CE referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți ( „acord paralel” )

text:
               14.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 245/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 22 iulie 2013
   de modificare a Deciziei 2000/125/CE referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți („acord paralel”)
   (2013/454/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2000/125/CE a Consiliului din 31 ianuarie 2000 referitoare la încheierea Acordului privind stabilirea de norme tehnice mondiale aplicabile vehiculelor cu roți, echipamentelor și componentelor care pot fi montate și/sau utilizate la vehiculele cu roți („acord paralel”) (1), Uniunea a aderat la acordul paralel, în cadrul Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU).

               (2)

               După adoptarea Deciziei 2000/125/CE, au fost operate modificări ale tratatelor pe care se întemeiază Uniunea. Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a modificat în mod substanțial procedura care trebuie urmată pentru încheierea de acorduri între Uniune și organizații internaționale, făcând necesară adaptarea Deciziei 2000/125/CE la noile proceduri.

               (3)

               Procedura de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Organizației Națiunilor Unite privind adoptarea regulamentelor CEE-ONU sau modificările regulamentelor CEE-ONU ar trebui să fie adaptată la noile proceduri prevăzute la articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (4)

               Este adecvat ca procedura de adoptare a modificărilor propuse la acordul paralel înaintată de către Uniune, precum și decizia de a formula sau nu o obiecție la o modificare propusă să fie aceeași ca și procedura pentru aderarea la acorduri internaționale.

               (5)

               Prin urmare, Decizia 2000/125/CE ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2000/125/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 5 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Uniunea votează pentru stabilirea oricărui proiect de normă tehnică mondială sau a unui proiect de modificare a unei asemenea norme atunci când proiectul a fost aprobat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 alineatul (9) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).”;

                           (b)

                           alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(3)   Poziția Uniunii cu privire la înscrierea și reafirmarea înscrierii în registrul normelor tehnice admisibile, precum și cea cu privire la soluționarea litigiilor între părțile contractante se stabilesc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 alineatul (9) din TFUE.”

               2.

               Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 6
               (1)   Uniunea votează în favoarea unei propuneri de modificare a acordului paralel atunci când modificarea propusă a fost aprobată în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 alineatul (6) litera (a) din TFUE.
               Atunci când procedura respectivă nu a fost încheiată la timp înainte ca votul să aibă loc, Uniunea votează împotriva modificării.
               (2)   Decizia de a formula sau nu o obiecție la o propunere de modificare a acordului paralel prezentată de către o altă parte contractantă se ia în conformitate cu procedura menționată la articolul 218 alineatul (6) litera (a) din TFUE.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 22 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 35, 10.2.2000, p. 12.


title: Cerere de apărare a imunității lui Umberto Bossi Decizia Parlamentului European din 5 mai 2009 privind cererea de apărare a imunității și privilegiilor lui Umberto Bossi (2009/2020(IMM))

text:
               5.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               CE 212/125

         Marți, 5 mai 2009Cerere de apărare a imunității lui Umberto Bossi
   P6_TA(2009)0338
   Decizia Parlamentului European din 5 mai 2009 privind cererea de apărare a imunității și privilegiilor lui Umberto Bossi (2009/2020(IMM))
   2010/C 212 E/22

      Parlamentul European,

   având în vedere cererea lui Umberto Bossi de apărare a propriei imunități referitoare la ancheta în curs efectuată de Procuratura de pe lângă Tribunalul districtual Verbania, datată 19 februarie 2009 și comunicată în ședința plenară la 9 martie 2009,
   având în vedere articolele 9 și 10 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene din 8 aprilie 1965, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,
   având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Comunităților Europene din 12 mai 1964, din 10 iulie 1986 și din 21 octombrie 2008 (1),
   având în vedere articolul 6 alineatul (3) și articolul 7 din Regulamentul de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A6-0269/2009),

               1.

               hotărăște să apere imunitatea și privilegiile lui Umberto Bossi;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente, autorităților în cauză ale Republicii Italiene.

      (1)  Cauza 101/63, Wagner/Fohrmann și Krier, Rec. 1964, p. 383, cauza 149/85, Wybot/Faure și alții, Rec. 1986, p. 2391 și cauzele conexe C-200/07 și C-201/07 Marra/De Gregorio și Clemente, care nu au fost încă incluse în Rapoartele Curții Europene.