title: Decizia (UE) 2019/2107 a Consiliului din 28 noiembrie 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale în legătură cu revizuirea capitolului 9 din anexa 9 (Facilități) la Convenția privind aviația civilă internațională în ceea ce privește standardele și practicile recomandate privind datele din registrul cu numele pasagerilor

text:
                  10.12.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 318/117

         DECIZIA (UE) 2019/2107 A CONSILIULUI
         din 28 noiembrie 2019
         privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale în legătură cu revizuirea capitolului 9 din anexa 9 (Facilități) la Convenția privind aviația civilă internațională în ceea ce privește standardele și practicile recomandate privind datele din registrul cu numele pasagerilor
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 16 alineatul (2) și articolul 87 alineatul (2) litera (a), coroborate cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Convenția privind aviația civilă internațională („Convenția de la Chicago”), care reglementează transportul aerian internațional, a intrat în vigoare la 4 aprilie 1947. Aceasta a instituit Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI).

                     (2)

                     Statele membre ale Uniunii sunt părți contractante la Convenția de la Chicago și state membre ale OACI, iar Uniunea are statut de observator în anumite organisme ale OACI, inclusiv în cadrul Adunării și al altor organisme tehnice.

                     (3)

                     În temeiul articolului 54 litera (l) din Convenția de la Chicago, Consiliul OACI adoptă standarde internaționale și practici recomandate.

                     (4)

                     Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (ONU) a decis, în Rezoluția sa 2396 (2017) din 21 decembrie 2017 [RCSONU 2396 (2017)], că statele membre ale ONU trebuie să dezvolte capabilitățile de colectare, prelucrare și analiză, în contextul standardelor internaționale și practicilor recomandate ale OACI, a datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR), precum și să garanteze că datele PNR sunt utilizate de toate autoritățile lor naționale competente și partajate cu acestea, respectând pe deplin drepturile omului și libertățile fundamentale, în scopul prevenirii, depistării și investigării infracțiunilor teroriste și a călătoriilor conexe.

                     (5)

                     RSCONU 2396 (2017) îndeamnă, de asemenea, OACI să colaboreze cu statele membre ale ONU pentru a stabili un standard pentru colectarea, utilizarea, prelucrarea și protecția datelor PNR.

                     (6)

                     Standardele internaționale și practicile recomandate privind PNR sunt enunțate în părțile A și D ale capitolului 9 din anexa 9 (Facilități) la Convenția de la Chicago. Respectivele standarde internaționale și practici recomandate sunt completate de orientări suplimentare, și anume Documentul 9944 al OACI, care stabilește orientările privind datele PNR.

                     (7)

                     În martie 2019, Comitetul privind transportul aerian (CTA) din cadrul OACI a înființat un grup operativ, format din experți din statele membre ale OACI care participă în Grupul privind facilitarea din cadrul OACI, care să analizeze propunerile de noi standarde internaționale și practici recomandate privind colectarea, utilizarea, prelucrarea și protecția datelor PNR în conformitate cu Rezoluția 2396 (2017) (denumit în continuare „grup operativ”). O serie de state membre ale Uniunii sunt reprezentate în grupul operativ. Comisia participă la grupul operativ în calitate de observator.

                     (8)

                     Cea de a 40-a sesiune a Adunării OACI a avut loc în perioada 24 septembrie-4 octombrie 2019. Rezultatele Adunării OACI vor determina direcția politică a OACI pentru următorii ani, inclusiv cu privire la adoptarea de noi standarde internaționale și practici recomandate privind PNR.

                     (9)

                     La 16 septembrie 2019, Consiliul a aprobat un document de informare privind standarde și principii privind colectarea, utilizarea, prelucrarea și protecția datelor din PNR pentru a fi prezentat în cadrul celei de a 40-a sesiuni a Adunării OACI (denumit în continuare „documentul de informare”). Documentul de informare a fost transmis Adunării OACI de către Finlanda, în numele Uniunii, al statelor membre ale acesteia și al celorlalte state membre ale Conferinței Europene a Aviației Civile.

                     (10)

                     Documentul de informare stabilește poziția Uniunii cu privire la principiile de bază privind conformarea, care ar contribui la asigurarea respectării cerințelor constituționale și de reglementare privind drepturile fundamentale la viață privată și la protecția datelor atunci când sunt prelucrate date PNR în scopul combaterii terorismului și a infracțiunilor grave. OACI a fost invitată să includă astfel de principii în orice standard viitor privind PNR, precum și în orientările (revizuite) privind PNR ale OACI (Documentul nr. 9944).

                     (11)

                     Uniunea a adoptat norme comune privind datele PNR sub forma Directivei (UE) 2016/681 a Parlamentului European și a Consiliului (1), al cărei domeniu de aplicare se suprapune în mod semnificativ cu domeniul care urmează să fie acoperit de standardele internaționale și practicile recomandate preconizate. Directiva (UE) 2016/681 include, în special, un set cuprinzător de norme pentru garantarea drepturilor fundamentale la viață privată și la protecția datelor cu caracter personal, în contextul transferării datelor PNR de către transportatorii aerieni către statele membre în scopul prevenirii, depistării, investigării și urmăririi penale a infracțiunilor de terorism și a infracțiunilor grave.

                     (12)

                     În prezent, sunt în vigoare două acorduri internaționale privind prelucrarea și transferul de date PNR între Uniune și țări terțe, și anume Australia (2) și Statele Unite ale Americii (3). La 26 iulie 2017, Curtea de Justiție a UE a emis un aviz privind acordul preconizat dintre Uniunea Europeană și Canada, semnat la 25 iunie 2014 (4) (denumit în continuare „Avizul 1/15”).

                     (13)

                     Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului OACI, întrucât orice standarde internaționale și practici recomandate viitoare în domeniul datelor PNR, în special modificările aduse capitolului 9 din anexa 9 (Facilități) la Convenția de la Chicago, vor influența în mod decisiv conținutul dreptului Uniunii, și anume Directiva (UE) 2016/681 și acordurile internaționale existente privind datele PNR. În conformitate cu obligația de cooperare loială, statele membre ale Uniunii trebuie să apere această poziție pe parcursul lucrărilor în cadrul OACI pentru elaborarea standardelor internaționale și practicilor recomandate.

                     (14)

                     Poziția Uniunii, astfel cum este prevăzută în anexă, este stabilită în conformitate cu cadrul juridic aplicabil al Uniunii privind protecția datelor și datele PNR, și anume Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului (6) și Directiva (UE) 2016/681, precum și tratatul și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, astfel cum sunt interpretate în jurisprudența relevantă a Curții de Justiție a Uniunii Europene, în special Avizul 1/15.

                     (15)

                     Poziția Uniunii ar trebui să fie exprimată de statele membre ale acesteia care sunt membre ale Consiliului OACI, acționând împreună.

                     (16)

                     Regatul Unit și Irlanda au obligații în temeiul Directivei (UE) 2016/681 și, în consecință, participă la adoptarea prezentei decizii.

                     (17)

                     În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI) cu privire la revizuirea capitolului 9 din anexa 9 (Facilități) la Convenția privind aviația civilă internațională referitor la standardele și practicile recomandate privind datele din registrul cu numele pasagerilor este cea prevăzută în anexa la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale Consiliului OACI, acționând împreună.

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 28 noiembrie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               T. HARAKKA

            (1)  Directiva (UE) 2016/681 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind utilizarea datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR) pentru prevenirea, depistarea, investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor de terorism și a infracțiunilor grave (JO L 119, 4.5.2016, p. 132).

            (2)  JO L 186, 14.7.2012, p. 4.

            (3)  JO L 215, 11.8.2012, p. 5.

            (4)  Avizul 1/15 al Curții (Marea Cameră), 26 iulie 2017, ECLI:EU:C:2017:592.

            (5)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

            (6)  Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (JO L 119, 4.5.2016, p. 89).

            ANEXĂ
            POZIȚIA CARE URMEAZĂ SĂ FIE ADOPTATĂ ÎN NUMELE UNIUNII EUROPENE ÎN CADRUL CONSILIULUI ORGANIZAȚIEI AVIAȚIEI CIVILE INTERNAȚIONALE REFERITOARE LA REVIZUIREA CAPITOLULUI 9 DIN ANEXA 9 (FACILITĂȚI) LA CONVENȚIA PRIVIND AVIAȚIA CIVILĂ INTERNAȚIONALĂ ÎN CEEA CE PRIVEȘTE STANDARDELE ȘI PRACTICILE RECOMANDATE PRIVIND DATELE DIN REGISTRUL CU NUMELE PASAGERILOR
            Principii generale
            În cadrul activităților Organizației Aviației Civile Internaționale (OACI) legate de revizuirea capitolului 9 din anexa 9 (Facilități) la Convenția de la Chicago referitoare la elaborarea de standarde și practici recomandate privind datele din registrul cu numele pasagerilor (PNR), statele membre ale Uniunii, acționând împreună în interesele Uniunii:

                        (a)

                        acționează în conformitate cu obiectivele urmărite de Uniune în cadrul politicii sale privind PNR, în special pentru a asigura securitatea, pentru a proteja viața și siguranța persoanelor, precum și pentru a asigura respectarea deplină a drepturilor fundamentale, în special a drepturilor la viață privată și la protecția datelor cu caracter personal;

                        (b)

                        sporesc conștientizarea în rândul tuturor statelor membre ale OACI cu privire la standardele și principiile Uniunii referitoare la transferul de date PNR, astfel cum rezultă din dreptul relevant al Uniunii și jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene;

                        (c)

                        promovează dezvoltarea unor soluții multilaterale, care respectă drepturile fundamentale în ceea ce privește transferul de date PNR de către companiile aeriene către autoritățile de aplicare a legii, în interesul asigurării securității juridice și al respectării drepturilor fundamentale, precum și în vederea eficientizării obligațiilor impuse transportatorilor aerieni;

                        (d)

                        promovează schimbul de date PNR și schimbul rezultatelor prelucrării datelor respective între statele membre ale OACI, în cazul în care se consideră necesar pentru prevenirea, depistarea, investigarea sau urmărirea penală a infracțiunilor teroriste sau a infracțiunilor grave, respectând pe deplin drepturile și libertățile fundamentale;

                        (e)

                        sprijină în continuare elaborarea de către OACI a unor standarde pentru colectarea, utilizarea, prelucrarea și protecția datelor PNR, în concordanță cu RCSONU 2396 (2017);

                        (f)

                        continuă să sprijine dezvoltarea, în toate statele membre ale OACI, a capabilităților de colectare, prelucrare și analiză, în contextul evoluției standardelor internaționale și a practicilor recomandate ale OACI, a datelor PNR, precum și să se asigure că datele PNR sunt utilizate de toate autoritățile naționale competente ale statelor membre ale OACI și sunt partajate cu acestea, respectând pe deplin drepturile omului și libertățile fundamentale, în scopul prevenirii, depistării și investigării infracțiunilor teroriste și a călătoriilor conexe, astfel cum se prevede în RCSONU 2396 (2017);

                        (g)

                        utilizează ca informații contextuale documentul de informare referitor la standarde și principii privind colectarea, utilizarea, prelucrarea și protecția datelor PNR (Documentul A40-WP/530), prezentat în cadrul celei de a 40-a sesiuni a Adunării OACI de către Finlanda în numele Uniunii Europene, al statelor membre ale acesteia și al celorlalte state membre ale Conferinței Europene a Aviației Civile;

                        (h)

                        promovează dezvoltarea unui mediu în care transportul aerian internațional să se poată dezvolta pe o piață deschisă, liberalizată și globală și în care să își poată continua creșterea fără a compromite securitatea, asigurând în același timp introducerea unor garanții relevante.

                  Orientări
            Statele membre ale Uniunii, acționând împreună în interesele Uniunii, susțin includerea următoarelor standarde și principii în orice standarde internaționale și practici recomandate viitoare ale OACI cu privire la datele PNR:

                        1.

                        Referitor la modalitățile de transmitere a datelor PNR:

                                    (a)

                                    Metoda de transmitere: pentru a proteja datele cu caracter personal conținute în sistemele transportatorilor aerieni și pentru a asigura că acestea rămân sub controlul sistemelor respective, datele ar trebui să fie transmise utilizând exclusiv sistemul de tip „push”.

                                    (b)

                                    Protocoale de transmisie: utilizarea unor protocoale standard adecvate, sigure și deschise ca parte a protocoalelor de referință acceptate la nivel internațional pentru transmiterea de date PNR ar trebui încurajată pentru a spori treptat adoptarea acestora și înlocuirea, în cele din urmă, a standardelor proprii.

                                    (c)

                                    Frecvența transmiterii: frecvența și calendarul transmiterii de date PNR nu ar trebui să creeze o sarcină nerezonabilă pentru transportatorii aerieni și ar trebui să se limiteze la ceea ce este strict necesar în scopul aplicării legii și al asigurării securității frontierelor, pentru a combate terorismul și infracțiunile grave.

                                    (d)

                                    Lipsa obligației transportatorilor aerieni de a colecta date suplimentare: transportatorilor aerieni nu ar trebui să li se solicite să colecteze date PNR suplimentare, comparativ cu ceea ce colectează deja, sau să colecteze anumite tipuri de date, ci numai să transmită ceea ce au colectat deja ca parte a activităților lor.

                        2.

                        Referitor la modalitățile de prelucrare a PNR:

                                    (a)

                                    Calendarul transmiterii și prelucrării: sub rezerva garanțiilor adecvate privind protecția vieții private a persoanelor în cauză, datele PNR pot fi puse la dispoziție cu mult timp în avans, înainte de sosirea sau plecarea unui zbor, oferind, astfel, autorităților mai mult timp pentru prelucrarea și analizarea datelor și, eventual, pentru luarea de măsuri.

                                    (b)

                                    Comparație cu criteriile și bazele de date prestabilite: autoritățile ar trebui să prelucreze datele PNR folosind criterii bazate pe probe și baze de date relevante pentru combaterea terorismului și a infracțiunilor grave.

                        3.

                        Referitor la protecția datelor cu caracter personal:

                                    (a)

                                    Legitimitatea, echitatea și transparența prelucrării: trebuie să existe o bază legală pentru prelucrarea datelor cu caracter personal, pentru ca cetățenii să devină conștienți de riscurile, garanțiile și drepturile legate de prelucrarea datelor lor cu caracter personal și de modul în care pot să își exercite drepturile în legătură cu prelucrarea.

                                    (b)

                                    Limitarea scopului: scopul pentru care datele PNR pot fi utilizate de autorități ar trebui să fie clar stabilit și nu ar trebui să depășească ceea ce este necesar având în vedere obiectivele vizate, în special obiectivele în materie de aplicare a legii și de asigurare a securității frontierelor care constau în combaterea terorismului și a infracțiunilor grave.

                                    (c)

                                    Domeniul de aplicare al datelor PNR: elementele datelor PNR care urmează să fie transferate de companiile aeriene ar trebui să fie clar identificate și enumerate în mod exhaustiv. Lista acestor elemente ar trebui să fie standardizată pentru a se asigura faptul că se păstrează doar minimul necesar, împiedicându-se în același timp prelucrarea datelor sensibile, inclusiv a datelor care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice sau convingerile religioase ori filosofice, apartenența la un sindicat, starea de sănătate, viața sexuală sau orientarea sexuală a unei persoane.

                                    (d)

                                    Utilizarea datelor PNR: prelucrarea ulterioară a datelor PNR ar trebui limitată la scopurile transferului inițial, pe baza unor criterii obiective și cu respectarea unor condiții de fond și procedurale în concordanță cu cerințele aplicabile transferurilor de date cu caracter personal.

                                    (e)

                                    Prelucrarea automată a datelor PNR: prelucrarea automată ar trebui să se bazeze pe criterii obiective, nediscriminatorii și fiabile prestabilite și nu ar trebui să fie utilizată ca bază unică pentru nicio decizie cu efecte juridice negative sau care afectează grav o persoană.

                                    (f)

                                    Păstrarea datelor: perioada de păstrare a datelor PNR ar trebui să fie limitată și nu ar trebui să depășească perioada necesară pentru atingerea obiectivului inițial vizat. Ștergerea datelor ar trebui asigurată în conformitate cu cerințele juridice din țara de proveniență. La sfârșitul perioadei de păstrare, datele PNR ar trebui șterse sau anonimizate.

                                    (g)

                                    Divulgarea datelor PNR în fața autorităților autorizate: divulgarea ulterioară a datelor PNR către alte autorități guvernamentale din cadrul aceluiași stat sau către alte state membre ale OACI de la caz la caz poate avea loc numai dacă autoritatea căreia îi sunt destinate exercită funcții legate de combaterea terorismului sau a infracțiunilor transnaționale grave și asigură același nivel de protecție ca cel garantat de autoritatea care face divulgarea.

                                    (h)

                                    Securitatea datelor: trebuie luate măsurile adecvate pentru protejarea securității, a confidențialității și a integrității datelor PNR.

                                    (i)

                                    Transparență și notificare: sub rezerva restricțiilor necesare și proporționale, cetățenii ar trebui notificați cu privire la prelucrarea datelor lor PNR și ar trebui informați cu privire la drepturile lor și căile de atac de care dispun.

                                    (j)

                                    Acces, rectificare și ștergere: sub rezerva restricțiilor necesare și proporționale, cetățenii ar trebui să aibă dreptul de a obține accesul la datele lor PNR și dreptul la rectificarea acestora.

                                    (k)

                                    Căi de atac: cetățenii ar trebui să aibă dreptul la căi de atac administrative și judiciare eficace în cazul în care consideră că drepturile lor la viață privată și la protecția datelor au fost încălcate.

                                    (l)

                                    Supraveghere și răspundere: autoritățile care utilizează date PNR ar trebui să răspundă în fața unei autorități publice independente și să fie supravegheate de o astfel de autoritate, care să dispună de competențe eficace de investigare și aplicare a legii și care să fie în măsură să își execute atribuțiile independent de orice influență, îndeosebi din partea autorităților de aplicare a legii.

                        4.

                        Referitor la partajarea informațiilor din PNR între autoritățile de aplicare a legii:

                                    (a)

                                    Promovarea partajării de informații: schimburile de la caz la caz de date PNR între autoritățile de aplicare a legii din diferite state membre ale OACI ar trebui promovate pentru a îmbunătăți cooperarea internațională în materie de prevenire, depistare, investigare și urmărire penală a infracțiunilor teroriste și a infracțiunilor grave.

                                    (b)

                                    Securitatea schimbului de informații: partajarea informațiilor ar trebui să aibă loc prin intermediul canalelor adecvate, asigurând securitatea corespunzătoare a datelor, și ar trebui să respecte pe deplin cadrele juridice internaționale și naționale pentru protecția datelor cu caracter personal.


title: Decizia (PESC) 2019/2108 a Consiliului din 9 decembrie 2019 în sprijinul întăririi siguranței și securității biologice în America Latină, în concordanță cu punerea în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite cu privire la neproliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora

text:
                  10.12.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 318/123

         DECIZIA (PESC) 2019/2108 A CONSILIULUI
         din 9 decembrie 2019
         în sprijinul întăririi siguranței și securității biologice în America Latină, în concordanță cu punerea în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite cu privire la neproliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28 alineatul (1) și articolul 31 alineatul (1),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, al cărei capitol III cuprinde o listă a măsurilor destinate combaterii acestei proliferări. Astfel de măsuri trebuie să fie adoptate atât în Uniune, cât și în țări terțe.

                     (2)

                     Uniunea pune în aplicare în mod activ respectiva strategie și se asigură că măsurile enumerate în capitolul III al acesteia produc efecte, în special prin furnizarea unor resurse financiare în sprijinul proiectelor specifice desfășurate de instituții multilaterale, prin acordarea de asistență tehnică și expertiză statelor cu privire la o gamă largă de măsuri în materie de neproliferare și prin promovarea rolului Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU).

                     (3)

                     La 28 aprilie 2004, CSONU a adoptat Rezoluția 1540 (2004) [denumită în continuare „RCSONU 1540 (2004)”], care a reprezentat primul instrument internațional care a abordat, în mod integrat și global, armele de distrugere în masă, vectorii acestora și materialele conexe. RCSONU 1540 (2004) a stabilit obligații pentru toate statele, iar respectivele obligații au scopul de a împiedica și de a descuraja actorii nestatali să obțină acces la astfel de arme și materiale conexe. CSONU a mai decis ca toate statele să adopte și să pună în aplicare măsuri eficace în vederea instituirii de controale interne menite să prevină proliferarea armelor nucleare, chimice și biologice, precum și a vectorilor acestora, inclusiv prin instituirea de controale adecvate asupra materialelor conexe.

                     (4)

                     La 11 mai 2017, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2017/809 (1) în sprijinul punerii în aplicare a RCSONU 1540 (2004). Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a activităților menționate în cadrul Deciziei (PESC) 2017/809 este încredințată Biroului pentru probleme de dezarmare al ONU (UNODA), în cooperare cu organizațiile internaționale regionale relevante, în special cu Organizația Statelor Americane (OAS).

                     (5)

                     În Agenda sa pentru dezarmare, intitulată „Asigurarea viitorului nostru comun”, care a fost prezentată la 24 mai 2018, Secretarul General al ONU a subliniat că „trebuie să continuăm consolidarea instituțiilor noastre pentru a preveni orice utilizare a armelor biologice, inclusiv prin consolidarea punerii în aplicare a Convenției privind armele biologice, și pentru a ne asigura că putem mobiliza o reacție adecvată în cazul în care prevenția nu a avut succes” și că este necesar „să contribuim la dezvoltarea unui cadru care să asigure un răspuns internațional coordonat în ceea ce privește utilizarea armelor biologice”.

                     (6)

                     La 21 ianuarie 2019, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2019/97 (2) în sprijinul Convenției privind armele biologice și toxice („BTWC”) în cadrul Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă.

                     (7)

                     OAS a pregătit două propuneri de proiecte în vederea consolidării siguranței și a securității biologice globale în America Latină.

                     (8)

                     Secretariatului OAS/Comitetului interamerican împotriva terorismului („CICTE”) ar trebui să i se încredințeze administrarea și gestionarea proiectelor care urmează să fie desfășurate în temeiul prezentei decizii.

                     (9)

                     Secretariatul OAS/CICTE ar trebui să asigure o cooperare eficientă cu organizațiile și organismele internaționale relevante, cum ar fi Unitatea de sprijin pentru punerea în aplicare a BTWC, Comitetul CSONU constituit în temeiul RCSONU 1540 (2004), Organizația Mondială pentru Sănătatea Animalelor (OIE) și Parteneriatul global împotriva proliferării armelor și a materialelor de distrugere în masă. Secretariatul OAS/CICTE ar trebui, de asemenea, să asigure complementaritatea și sinergia proiectelor întreprinse pe baza acestei decizii cu proiecte relevante finalizate și aflate în derulare, cu activități în America Latină care sunt sprijinite individual de state membre ale UE, precum și cu alte programe sponsorizate de Uniune în acest domeniu, inclusiv Instrumentul care contribuie la stabilitate și pace și centrele de excelență ale UE pentru diminuarea riscurilor chimice, biologice, radiologice și nucleare,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1

               (1)   În scopul promovării păcii și securității și a unui multilateralism eficace la nivel global și regional, Uniunea urmărește următoarele obiective:

                           —

                           ameliorarea cadrului legislativ și normativ referitor la biosiguranță și biosecuritate în țările beneficiare, prin adoptarea și asigurarea respectării legislației eficace adecvate care să interzică oricărui actor nestatal să producă, să dobândească, să dețină, să dezvolte, să transporte, să transfere sau să folosească arme biologice și vectori ai acestora, mai ales în scopuri de terorism;

                           —

                           sporirea biosiguranței și a biosecurității în țările beneficiare prin sporirea gradului de conștientizare în sectoarele relevante, inclusiv prin punerea în aplicare a unor măsuri interne eficiente pentru a preveni proliferarea armelor biologice și a vectorilor acestora.

               (2)   Pentru realizarea obiectivelor menționate la alineatul (1), Uniunea întreprinde următoarele proiecte:

                           —

                           asistență tehnică și legislativă pentru consolidarea reglementărilor privind biosiguranța și biosecuritatea și asigurarea armonizării acestor reglementări cu standardele internaționale, precum și promovarea și consolidarea cooperării regionale;

                           —

                           campanii de sensibilizare, educație și formare în domeniul biosiguranței și al biosecurității.

            Articolul 2

               (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („Înaltul Reprezentant”) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.

               (2)   Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2) este asigurată de secretariatul OAS/CICTE. Acesta își îndeplinește respectiva atribuție sub controlul Înaltului Reprezentant. În acest scop, Înaltul Reprezentant încheie acordurile necesare cu secretariatul OAS/CICTE.

               (3)   O descriere detaliată a proiectelor este prevăzută în anexa la prezenta decizie.

            Articolul 3

               (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 2 738 708,98 EUR.

               (2)   Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.

               (3)   Comisia supraveghează gestionarea corespunzătoare a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, aceasta încheie un acord de finanțare cu secretariatul OAS/CICTE. Respectivul acord prevede obligația secretariatului OAS/CICTE de a asigura vizibilitatea contribuției Uniunii, proporțional cu importanța contribuției respective.

               (4)   Comisia depune eforturile necesare pentru a încheia acordul de finanțare menționat la alineatul (3) cât mai curând posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți care intervin în cursul acestui proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.

            Articolul 4
            Înaltul Reprezentant raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii și face acest lucru pe baza rapoartelor periodice pregătite de secretariatul OAS/CICTE. Aceste rapoarte stau la baza evaluării efectuate de Consiliu. Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2).

            Articolul 5

               (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               (2)   Prezenta decizie expiră după 36 de luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3) sau, dacă în această perioadă nu a fost încheiat niciun acord de finanțare, după șase luni de la data adoptării sale.

            Adoptată la Bruxelles, 9 decembrie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  Decizia (PESC) 2017/809 a Consiliului din 11 mai 2017 în sprijinul punerii în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite cu privire la neproliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora (JO L 121, 12.5.2017, p. 39).

            (2)  Decizia (PESC) 2019/97 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 în sprijinul Convenției privind armele biologice și toxice în cadrul Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 19, 22.1.2019, p. 11).

            ANEXĂ
            PROIECTE ÎN SPRIJINUL ÎNTĂRIRII SIGURANȚEI ȘI SECURITĂȚII BIOLOGICE ÎN AMERICA LATINĂ, ÎN CONCORDANȚĂ CU PUNEREA ÎN APLICARE A REZOLUȚIEI 1540 (2004) A CONSILIULUI DE SECURITATE AL ORGANIZAȚIEI NAȚIUNILOR UNITE CU PRIVIRE LA NEPROLIFERAREA ARMELOR DE DISTRUGERE ÎN MASĂ ȘI A VECTORILOR ACESTORA
            1.   Introducere și obiective
            1.1.   Introducere
            Convenția privind armele biologice (BWC) a intrat în vigoare în 1975 și a fost ratificată de toate țările, cu excepția unei singure țări (Haiti) din America Latină și zona Caraibilor. Cu toate acestea, după mai mult de patruzeci de ani, multe dintre aceste țări nu dispun de cadrul juridic și de reglementare național necesar pentru punerea în aplicare deplină a BWC. Această convenție stabilește, printre altele, anumite standarde de biosiguranță pentru reducerea amenințărilor bacteriologice și a altor amenințări biologice care pot dăuna vieții pe pământ.
            În efortul de a face să avanseze eforturile de combatere a unor astfel de amenințări, în 2004 Consiliul de Securitate al ONU a adoptat Rezoluția 1540 [denumită în continuare „RCSONU 1540 (2004)”]. Rezoluția menționată impune tuturor statelor să adopte și să pună în aplicare măsuri eficace în vederea instituirii de controale interne menite să prevină proliferarea armelor nucleare, chimice sau biologice, precum și a vectorilor acestora. În cadrul punctului 3a din dispozitivul RCSONU 1540 (2004), astfel de măsuri includ stabilirea de controale adecvate asupra materialelor conexe și, în acest scop, elaborarea și menținerea unor măsuri eficace corespunzătoare care să permită trasarea și securizarea unor astfel de elemente în etapa de producție, utilizare, depozitare sau transport.
            La fiecare cinci ani, Comitetul 1540 efectuează o analiză cuprinzătoare a eforturilor depuse de statele membre pentru a pune în aplicare obligațiile care le revin în temeiul RCSONU 1540 (2004). În documentul final al Evaluării globale din 2016 sunt trase câteva concluzii importante. În primul rând, documentul observă că, deși statele au făcut unele progrese în ceea ce privește securizarea și protejarea materialelor sensibile, persistă anumite lacune în aceste domenii. În al doilea rând, Comitetul a luat act de faptul că eforturile de trasare și de securizare a materialelor conexe armelor biologice sunt în urmă față de eforturile de securizare a materialelor conexe armelor nucleare și chimice. În al treilea rând, Comitetul a observat că, din 2011, nu s-au înregistrat progrese în ceea ce privește punerea în aplicare de către state a măsurilor prevăzute în RCSONU 1540 (2004). În consecință, Comitetul a concluzionat că statele ar trebui să acționeze urgent pentru a adopta măsuri de trasare și securizare a materialelor conexe armelor biologice.
            Un incident care implică introducerea și răspândirea potențială a unui agent biologic patogen, fie de către un actor care are intenția de a face rău unei populații țintă, fie prin mijloace naturale, are potențialul de a cauza un prejudiciu uman, economic și politic semnificativ în regiunea OAS. Având în vedere această potențială amenințare, OAS a încercat să crească nivelul de conștientizare și de capacitate în materie de biosiguranță și biosecuritate în America. Din 2009, de exemplu, Comitetul interamerican împotriva terorismului („OAS/CICTE”), prin intermediul secretariatului său (denumit în continuare „secretariatul”), a condus mai multe exerciții naționale de gestionare a crizelor în caz de incidente biologice la nivel național cu scopul de a sensibiliza opinia publică cu privire la amenințările în materie de biosecuritate și de a aduce laolaltă funcționari și reprezentanți ai agențiilor și organizațiilor pentru a învăța cum să își coordoneze răspunsurile la un incident biologic. În plus, o serie de state membre ale OAS au solicitat în mod expres asistența secretariatului pentru elaborarea sau actualizarea planurilor lor naționale de răspuns în cazul urgențelor de natură biologică.
            Deși aceste eforturi și alte eforturi de îmbunătățire a nivelului de pregătire și a capacității de reacție la incidente biologice au avut rezultate importante, persistă totuși o lipsă de angajament și de investiții în biosiguranță și biosecuritate în rândul multor state membre ale OAS. Acest lucru se reflectă în lipsa infrastructurii, a capacității și a cadrelor juridice necesare pentru a detecta și a răspunde în mod eficace la un incident biologic. Numărul mare și disproporționat al deceselor din America de la izbucnirea, în 2009, a epidemiei mondiale de H1N1 evidențiază vulnerabilitățile de mai sus și subliniază necesitatea de a se pune un accent mai mare pe biosiguranță și biosecuritate. Se consideră, de exemplu, că în America și-au pierdut viața de la gripa porcină H1N1 din 2009 mai multe persoane decât în restul lumii.
            Lipsa de angajament din partea guvernelor din regiune privind biosiguranța și biosecuritatea rezultă dintr-o combinație de factori, printre care se numără: o informare insuficientă a factorilor de decizie cu privire la amenințarea și la costurile potențiale ale unui incident biologic de mari dimensiuni; prioritățile în materie de securitate care concurează pentru resursele limitate disponibile la nivel național și provocările inerente dezvoltării unei capacități integrate de pregătire și de reacție în caz de incidente biologice la nivel național. Aceste provocări evidențiază necesitatea unui răspuns coordonat în cazul unor incidente biologice în regiunea OAS. Un astfel de răspuns ar trebui să implice mai mulți actori de la nivel național și local, printre care ministere (sănătate, agricultură, securitate, justiție, apărare, informații, transport, afaceri externe, comerț internațional, economie, știință și tehnologie etc.), comunitatea de aplicare a legii și alte entități de primă intervenție, entități din sectorul privat (în special industria și mediul academic) și societatea civilă.
            1.2.   Obiective
            Prin intermediul acestui proiect cu o durată de trei ani, CICTE urmărește să îmbunătățească biosiguranța și biosecuritatea în țările beneficiare, în conformitate cu RCSONU 1540 (2004), în special prin stabilirea și aplicarea unor măsuri eficace de prevenire a proliferării armelor biologice și a vectorilor acestora.
            Asistența tehnică și cooperarea cu statele membre care sprijină obiectivul general al proiectului se vor baza pe următoarele obiective principale:

                        —

                        consolidarea standardelor de biosiguranță și de biosecuritate în țările beneficiare;

                        —

                        consolidarea cadrelor juridice și de reglementare privind biosiguranța și biosecuritatea și armonizarea acestora cu standardele internaționale existente;

                        —

                        consolidarea colaborării și a cooperării, în special prin intermediul exercițiilor de evaluare inter
                           pares în baza RCSONU 1540 (2004);

                        —

                        facilitarea formării continue privind biosiguranța și biosecuritatea.

                  2.   Selectarea agenției de punere în aplicare și coordonarea cu alte inițiative relevante de finanțare
            2.1.   Agenția de punere în aplicare – Organizația Statelor Americane (OAS)
            OSA sprijină în mod activ eforturile statelor membre în domeniul neproliferării în America începând din 2005. În 2010, secretariatul CICTE a primit un mandat specific de a dezvolta un program care să contribuie la punerea în aplicare a RCSONU 1540 (2004). În consecință, s-a format un parteneriat strategic între Biroul pentru probleme de dezarmare al ONU (UNODA), Grupul de experți al Comitetului 1540 și secretariatul OAS/CICTE pentru a pune în aplicare un proiect-pilot de asistență tehnică și de consolidare a capacităților în America în vederea facilitării eforturilor depuse de statele membre de a pune în aplicare diferitele domenii vizate de RCSONU 1540 (2004).
            Unul dintre principalele obiective ale OSA/CICTE a fost acela de a colabora cu țări ale căror guverne sunt implicate pe deplin în protejarea fizică și trasarea materialelor de apărare chimică, biologică, radiologică și nucleară („CBRN”), ca parte a eforturilor statelor respective în materie de neproliferare. Un alt obiectiv a fost acela de a ajuta statele beneficiare să pună în aplicare RCSONU 1540 (2004) prin identificarea nevoilor și a provocărilor specifice, pentru a furniza în mod adaptat asistență legislativă și activități specializate de consolidare a capacităților, menite să consolideze cadrul preventiv al statelor membre împotriva utilizării materialelor CBRN de către actori nestatali.
            Cadrul regional oferit de OAS prezintă un avantaj comparativ datorită caracterului transnațional al amenințărilor, care implică în mod necesar cooperarea între țările învecinate pentru a răspunde acestor provocări. Abordarea regională a CICTE cu privire la aceste aspecte va asigura coerența, astfel încât eforturile să nu fie dublate și să se obțină maximul de eficiență. În această privință, OAS ca principală organizație regională în America se află într-o poziție unică în această emisferă pentru a-și demonstra eficacitatea datorată rețelei sale existente de puncte de contact naționale și prezenței sale extinse în întreaga regiune și capacității sale de a lucra pe teren cu țările beneficiare propuse.
            La nivel mai general, OAS/CICTE a lucrat în strânsă colaborare cu guvernele din numeroase state membre ale OAS și a obținut rezultate importante în domeniul biosiguranței și biosecurității. De exemplu, OAS/CICTE a sprijinit statele membre în diverse moduri, cum ar fi:

                        —

                        elaborarea planurilor naționale de acțiune privind RCSONU 1540 (2004); consolidarea cadrelor juridice și de reglementare;

                        —

                        consolidarea capacității de prevenire și combatere a traficului și a contrabandei cu materiale nucleare, radiologice, chimice și biologice;

                        —

                        promovarea schimbului de practici eficiente prin utilizarea metodologiei evaluării inter
                           pares; și

                        —

                        facilitarea coordonării la nivel politic pentru a identifica domeniile de cooperare la nivel regional și subregional.

                  2.2.   Coordonarea cu alte inițiative de finanțare relevante
            Ca practică generală, OAS/CICTE își coordonează activitățile cu alte agenții și organizații care primesc fonduri atât de la aceleași guverne și organisme internaționale donatoare, cât și de la diferite astfel de guverne și organisme. În cazul organizațiilor care primesc sprijin din partea Uniunii Europene pentru activități legate de activitățile propuse în cadrul acestui proiect, Biroul pentru probleme de dezarmare al ONU (UNODA), Comitetul 1540 și grupul său de experți și Unitatea de sprijin pentru punerea în aplicare a Convenției privind armele biologice (BWC-ISU) sunt direct relevante pentru proiect și este demn de remarcat faptul că OAS/CICTE colaborează deja îndeaproape cu acestea. Coordonarea cu aceste organisme va fi efectuată de către echipa de conducere existentă la sediul OAS, pentru a se asigura faptul că toate eforturile sunt complementare și pentru a se evita duplicarea, iar activitățile din cadrul proiectului vor fi aliniate la obligațiile în temeiul RCSONU 1540 (2004) și al BWC.
            În această privință, OAS/CICTE consideră că proiectul este în mod clar în conformitate cu Decizia Consiliului European din 2019 în sprijinul punerii în aplicare a Convenției privind armele biologice în afara Uniunii Europene (denumită în continuare „decizia”). Proiectul propus ar veni în sprijinul deciziei, contribuind la reducerea amenințării în ceea ce privește proliferarea armelor biologice și toxice în regiune. În acest sens, proiectul ar ține seama de evoluțiile rapide din domeniul științelor vieții, pentru a se asigura că cadrele juridice și de reglementare ale guvernelor vizând combaterea unor astfel de amenințări îndeplinesc standardele internaționale actuale. Prin urmare, proiectul ar contribui la asigurarea faptului că statele membre ale OAS sunt bine pregătite pentru a răspunde rapid la orice amenințări care ar putea apărea.
            În ceea ce privește elaborarea de politici, OAS/CICTE va continua să lucreze în acest domeniu prin intermediul sesiunilor sale periodice și al Comitetului pentru securitatea emisferei din cadrul Consiliului permanent al OAS.
            Obiectivul principal al prezentei propuneri este de a îmbunătăți biosiguranța și biosecuritatea în țările beneficiare prin creșterea gradului de conștientizare și consolidarea capacității în rândul sectoarelor relevante, în conformitate cu RCSONU 1540 (2004), inclusiv aplicarea unor măsuri interne eficiente pentru a preveni proliferarea armelor biologice și a vectorilor acestora. Aceste eforturi vor viza oamenii de știință din domeniul biosiguranței și biosecurității în sectorul public și privat, precum și factorii de decizie și legiuitorii. Activitățile includ cursuri de formare pentru oamenii de știință din domeniul științelor vieții din țările beneficiare, precum și dezvoltarea unui curs de formare online pentru a ajunge la un număr și mai mare de beneficiari din regiune. OAS/CICTE vor desfășura aceste activități în coordonare cu partenerii noștri strategici și, astfel cum se menționează în secțiunea Metodologie, pentru formare și sarcini foarte specializate, OAS poate, de asemenea, să încheie contracte de sprijin pe termen scurt (experți, formatori și cercetători) și va colabora cu partenerii săi în aceste domenii (inclusiv pentru BWC-ISU, UNODA, OIE și Uniunea Europeană) și cu mediul academic pentru a se asigura că personalul îndeplinește toate cerințele tehnice, inclusiv, acolo unde este posibil, pe baza listelor de experți ținute de respectivele organizații.
            3.   Descrierea proiectului
            3.1.   Descriere
            Propunerea noastră urmărește să îmbunătățească biosiguranța și biosecuritatea în țările beneficiare, în conformitate cu RCSONU 1540 (2004), și să sporească în continuare capacitatea statelor beneficiare de a anticipa și de a răspunde în mod eficace la un incident de mare amploare care implică un agent biologic, fie că este cauzat de om, fie că are loc în mod natural. Proiectul ar contribui, de asemenea, la îmbunătățirea cooperării și a schimbului de informații dintre agenții și la nivel internațional între statele membre ale OAS, în ceea ce privește pregătirea pentru incidentele biologice și răspunsul la acestea. În plus, proiectul urmărește să remedieze lacunele legislative care există în prezent în unele dintre țările vizate și să completeze eforturile de punere în aplicare a BWC.
            Proiectul va reuni până la opt autorități naționale ale statelor membre ale OAS, reprezentanți adecvați ai sectorului privat și ai societății civile și experți internaționali calificați, pentru a explora măsurile care pot fi luate pentru a asigura îmbunătățirea capacităților de biosiguranță și biosecuritate în statele respective și, în general, în regiunea OAS. Proiectul va utiliza o abordare pe două niveluri, care include atât activități naționale, cât și activități subregionale. Proiectul va căuta să valorifice experiența anterioară a secretariatului cu privire la aceste probleme în America, împreună cu rețeaua sa bine stabilită de contacte și parteneri (în special în sectorul public). Eforturile la nivel național se vor axa pe cooperarea cu fiecare stat membru al OAS în vederea consolidării capacităților naționale, a elaborării de legislație și de reglementări și a elaborării unor planuri de acțiune specifice fiecărei țări pentru consolidarea capacităților operaționale.
            La nivel regional, activitățile de consolidare a capacităților se vor axa pe promovarea schimbului de informații și de bune practici, precum și pe definirea parametrilor structurali, de fond și de funcționare din perspectiva unei abordări regionale.
            În plus, proiectul va încerca să valorifice un proces de evaluare inter pares care a fost dezvoltat în ultimii ani, în temeiul căruia statele convin în mod voluntar să coopereze pentru a evalua reciproc punctele lor forte și punctele lor slabe în punerea în aplicare a obligațiilor din RCSONU 1540 (2004) și pentru a identifica practici eficace și domenii pentru continuarea cooperării bilaterale. În urma recentelor exerciții de evaluare inter pares în temeiul RCSONU 1540 (2004) încheiate cu succes între Chile și Columbia (2017), între Republica Dominicană și Panama (2019) și, cel mai recent, între Paraguay și Uruguay (2019), propunem să se ofere asistență suplimentară specifică și activități de cooperare specifice pentru aceste trei seturi de țări. În acest sens, am dori să urmărim îndeaproape legăturile bilaterale strânse create între aceste state în cursul procesului de evaluare inter pares și am dori să promovăm în continuare angajamentul demonstrat de aceste țări față de continuarea cooperării în temeiul RCSONU 1540 (2004)în plus față de exercițiile inițiale de evaluare inter
               pares. De asemenea, am dori să propunem promovarea unor exerciții suplimentare de evaluare inter
               pares în regiune, cu un accent puternic pe biosiguranță și biosecuritate pentru țările care nu au întreprins încă astfel de exerciții, cum ar fi Mexicul și, eventual, alți parteneri din regiune. În cele din urmă, am încerca să reexaminăm procesele de evaluare inter
               pares existente pentru a promova și a consolida cooperarea continuă dintre țări, pentru a promova cele mai bune practici și pentru a promova practica de publicare a documentelor tehnice (pe lângă rapoartele finale prezentate de state) pentru a reflecta progresele înregistrate în aceste forumuri.
            3.2.   Metodologie
            3.2.1.   Structura organizatorică
            Acest proiect va fi pus în aplicare de către OAS/CICTE, în coordonare cu statele membre ale OAS și cu sprijinul acestora. Echipa din partea OAS/CICTE de gestionare a proiectului va fi alcătuită din trei membri ai personalului și un asistent pentru sprijin administrativ/financiar, lucrând la sediul OAS din Washington DC, în coordonare cu personal contractual extern, în funcție de activitățile specifice care urmează să fie executate, sub supravegherea generală și îndrumarea secretarului executiv al CICTE.
            Personalul contractual extern va include un specialist juridic care va executa partea de asistență legislativă a proiectului. Pentru formarea și sarcinile foarte specializate, OAS poate, de asemenea, să încheie contracte de sprijin pe termen scurt (experți, formatori și cercetători) de pe listele de experți ale altor organizații tehnice partenere, inclusiv Unitatea de sprijin pentru punerea în aplicare ISU-BWC, UNODA, OIE și Uniunea Europeană.
            Inițial, echipa din partea OAS/CICTE de gestionare a programului se va coordona în mod direct cu autoritățile naționale ale statelor membre care au solicitat anterior sprijin în ceea ce privește RCSONU 1540 (2004). În mai multe cazuri, OAS a încheiat acorduri de cooperare pentru a acorda asistență statelor membre în ceea ce privește punerea în aplicare a RCSONU 1540 (2004), care vor constitui baza asistenței tehnice.
            3.2.2.   Abordarea tehnică
            Cererile de asistență legislativă și tehnică pentru consolidarea reglementărilor privind biosiguranța și biosecuritatea vor necesita o evaluare inițială și o analiză a legislației și a reglementărilor existente, care vor fi efectuate de un specialist juridic în coordonare cu echipa de gestionare a proiectului și cu autoritățile relevante din țările beneficiare prin intermediul misiunilor de asistență legislativă și tehnică, pentru a identifica lacunele și prioritățile specifice fiecărei țări. În baza acestei evaluări, măsurile specifice legate de îmbunătățirile legislative și de reglementare în domeniul biosiguranței și biosecurității care necesită o punere în aplicare prioritară și care vor fi sprijinite în mod direct prin acest proiect, ar putea include:

                        —

                        analiza legislației și a reglementărilor existente în țările beneficiare în vederea identificării unor lacune specifice;

                        —

                        elaborarea și adoptarea unei liste de control al exporturilor;

                        —

                        elaborarea și adoptarea unui plan de acțiune național pentru a răspunde amenințărilor biologice;

                        —

                        elaborarea unor orientări naționale pentru protecția împotriva difuzării accidentale sau deliberate a agenților biologici și pentru depozitarea și transportul adecvate și în condiții de siguranță a acestora, inclusiv securitatea lor internă.

                  Activitățile de promovare și consolidare a cooperării regionale includ:

                        —

                        dezvoltarea activităților ulterioare de consolidare a capacităților și de cooperare pentru țările din regiune care au desfășurat exerciții de evaluare inter
                           pares legate de punerea în aplicare a RCSONU 1540 (2004);

                        —

                        exerciții suplimentare de evaluare inter
                           pares, cu un accent puternic pe biosiguranță și biosecuritate;

                        —

                        elaborarea și publicarea de documente tehnice privind activitățile legate de evaluarea inter
                           pares.

                  În ceea ce privește componenta privind sensibilizarea, educarea și formarea în domeniul biosiguranței și biosecurității a acestei propuneri, care se va desfășura în paralel cu componenta de asistență tehnică și legislativă și de cooperare regională, se va organiza câte un curs de formare în fiecare dintre țările beneficiare. Aceste cursuri de formare vor fi coordonate de echipa de gestionare din partea OAS/CICTE și vor fi conduse de experți internaționali. Aceste cursuri vor servi la consolidarea capacităților și vor institui un grup de formatori din rândul diferitelor instituții științifice din țările beneficiare, care vor putea să difuzeze cunoștințele privind principiile de biosiguranță și biosecuritate, cele mai bune practici de laborator, tehnicile și metodele de gestionare a riscurilor biologice în laboratoare și în institutele de cercetare.
            OAS/CICTE va colabora cu mediul academic și cu cercetătorii pentru a dezvolta un curs online, contribuind la îmbunătățirea resurselor actuale pentru o mai bună diseminare a cunoștințelor și a sensibilizării cu privire la biosiguranță, biosecuritate și bioetică în rândul cadrelor universitare, al cadrelor didactice, al studenților și al cercetătorilor din domeniul științelor vieții, precum și al altor părți interesate relevante.
            În plus, pe durata misiunilor de asistență tehnică și legislativă și a activităților regionale și subregionale incluse în propunere, se vor organiza acțiuni de informare și de sensibilizare cu privire la biosiguranță, biosecuritate, RCSONU 1540 (2004) și punerea în aplicare a BWC în rândul factorilor de decizie, al parlamentarilor și al industriei.
            3.2.3.   Perspectiva de gen
            Prin programul său pentru RCSONU 1540 (2004), OAS/CICTE joacă un rol important în sprijinirea statelor membre în vederea consolidării capacității în vederea punerii în aplicare a RCSONU 1540 (2004) și a combaterii proliferării, precum și în vederea promovării egalității de gen. Toate aceste rezultate contribuie la realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU și completează eforturile statelor membre ale OAS de a pune în aplicare instrumentele relevante din domeniile regimului mondial de dezarmare și neproliferare.
            OAS/CICTE va asigura egalitatea de gen în cadrul procesului de angajare pentru a sprijini țările beneficiare ale proiectului și va încuraja țările beneficiare să implice în mod semnificativ femeile în toate etapele proiectului. Se face întotdeauna un efort deosebit pentru a integra o perspectivă de gen și pentru a plasa femeile în centrul temelor aflate în discuție.
            3.2.4.   Coordonarea externă
            Pe lângă coordonarea și colaborarea cu autoritățile naționale din întreaga regiune, OAS își va coordona eforturile și va colabora cu alte instituții și organizații pe parcursul executării proiectului. Entitățile enumerate mai jos s-ar putea afla în situația de a oferi sprijin cu privire la chestiuni specifice și de a promova inițiativa în regiune:

                        —

                        Biroul pentru probleme de dezarmare al ONU (UNODA), inclusiv Unitatea de sprijin pentru punerea în aplicare a Convenției privind armele biologice;

                        —

                        Comitetul Consiliului de Securitate instituit în temeiul RCSONU 1540 (2004) și grupul său de experți;

                        —

                        Organizația Mondială pentru Sănătatea Animalelor (OIE);

                        —

                        Organizația Mondială a Sănătății (OMS), inclusiv Organizația Panamericană a Sănătății (OPS);

                        —

                        organizații ale societății civile, universități și organizații din sectorul privat ale căror obiective sunt în conformitate cu obiectivele prezentei propuneri, inclusiv Sandia National Laboratory; Subcomisión de Bioseguridad y Bioscustodia de la Asociación Argentina de Microbiología; James Martin Center CNS; Asociación Latinoamericana de Biocontención y Biocustodia.

                  3.3.   Obiectivele și activitățile proiectului
            Obiectivul 1: Consolidarea standardelor de biosiguranță și de biosecuritate în țările beneficiare.
            Activități de sprijin

                        —

                        Activitatea 1.1: Efectuarea unei misiuni de asistență tehnică pentru fiecare țară cu agențiile implicate în domeniul biosiguranței și biosecurității pentru a evalua nevoile și a elabora un raport de evaluare.

                        —

                        Activitatea 1.2: Pe baza nevoilor și a resurselor, facilitarea formării într-unul sau în ambele domenii de mai jos: adoptarea unei liste de control al exporturilor sau adoptarea unui plan de acțiune național pentru a răspunde amenințărilor biologice. Furnizarea unui raport de evaluare.

                        —

                        Activitatea 1.3: Elaborarea unor orientări naționale pentru protecția împotriva difuzării accidentale sau deliberate a agenților biologici, precum și a unor orientări naționale pentru depozitarea și transportul adecvate și în condiții de siguranță a acestora, inclusiv securitatea lor internă.

                  Rezultate preconizate

                        —

                        Raport de evaluare întocmit cu recomandări pentru fiecare țară și agenție.

                        —

                        Crearea unei liste de control al exporturilor în funcție de nevoile țărilor.

                        —

                        Furnizarea unui raport de evaluare pe țări privind planurile naționale de acțiune privind răspunsul la amenințările biologice, evenimentele accidentale, depozitarea și transportul în condiții de siguranță și orientările în acest sens.

                  Obiectivul 2: Consolidarea cadrelor juridice și de reglementare privind biosiguranța și biosecuritatea și armonizarea acestora cu standardele internaționale existente
            Activități de sprijin

                        —

                        Activitatea 2.1: Revizuirea cadrelor legislative și de reglementare existente în fiecare țară beneficiară pentru a identifica lacunele și domeniile prioritare de necesitate.

                        —

                        Activitatea 2.2: Furnizarea de asistență legislativă în funcție de necesități, inclusiv elaborarea de acte legislative și de reglementări pentru punerea în aplicare a listelor de control al exporturilor și/sau a planurilor de acțiune naționale.

                        —

                        Activitatea 2.3: Compilarea și publicarea de documente cu orientări privind cele mai bune practici, tehnici și metode de gestionare a riscurilor biologice în laboratoare și institute de cercetare și diseminarea acestora în vederea promovării bunelor practici în rândul părților interesate relevante.

                  Rezultate preconizate

                        —

                        Cel puțin o misiune de asistență legislativă pe țară pentru a oferi sprijin la lista de control al exporturilor și/sau la elaborarea planurilor de acțiune naționale și/sau a proiectelor de legislație/reglementărilor relevante.

                        —

                        Publicarea celor mai bune practici de laborator, cu diferite componente: studii, tehnici și metode diferite.

                  Obiectivul 3: Consolidarea colaborării și a cooperării în special prin intermediul exercițiilor de evaluare inter
               pares în baza RCSONU 1540 (2004)
            Activități de sprijin

                        —

                        Activitatea 3.1: Facilitarea a maximum trei noi exerciții de evaluare inter pares, cu un accent puternic pe biosiguranță și biosecuritate.

                        —

                        Activitatea 3.2: Organizarea a trei seminare bilaterale în continuarea exercițiilor de evaluare inter pares desfășurate deja în regiune cu privire la punerea în aplicare a RCSONU 1540 (2004).

                        —

                        Activitatea 3.3: Elaborarea și publicarea de documente tehnice privind activitățile legate de evaluarea inter
                           pares.

                        —

                        Activitatea 3.4: Organizarea unei conferințe regionale privind biosiguranța și biosecuritatea, printre altele, pentru a spori coordonarea și a promova schimbul de informații.

                        —

                        Activitatea 3.5: Organizarea unei conferințe regionale privind stadiul punerii în aplicare a RCSONU 1540 (2004) în America.

                  Rezultate preconizate

                        —

                        Facilitarea exercițiilor de evaluare inter pares pentru șase țări beneficiare.

                        —

                        Elaborarea și publicarea unui raport de monitorizare a evaluării inter
                           pares pentru Chile/Columbia, Republica Dominicană/Panama și Paraguay/Uruguay.

                        —

                        Intensificarea coordonării între agențiile care au legătură cu biosecuritatea sau biosiguranța în țările beneficiare.

                  Obiectivul 4: Facilitarea formării continue privind biosiguranța și biosecuritatea.
            Activități de sprijin

                        —

                        Activitatea 4.1: Instituirea unei rețele de formatori de biosiguranță și de biosecuritate în fiecare țară beneficiară.

                        —

                        Activitatea 4.2: Conceperea și dezvoltarea unui modul de formare pentru oamenii de știință, pentru a reduce riscul unei posibile utilizări necorespunzătoare a materialelor și echipamentelor în timpul cercetărilor lor.

                        —

                        Activitatea 4.3: Coordonarea cu institutele naționale de formare relevante pentru a încuraja includerea în programele academice a unor module și/sau materiale legate de biosiguranță și de biosecuritate, inclusiv de punerea în aplicare a RCSONU 1540 (2004) și a BWC.

                        —

                        Activitatea 4.4: Organizarea și desfășurarea a maxim opt sesiuni de formare privind biosiguranța și biosecuritatea (câte una pentru fiecare țară beneficiară).

                  Rezultate preconizate

                        —

                        Crearea în fiecare țară a unei rețele de formatori și specialiști în domeniul biosecurității și al biosiguranței.

                        —

                        Crearea unor cursuri online deschise și organizarea a șase cursuri.

                        —

                        Formarea în țările beneficiare a unor oameni de știință din cadrul agențiilor în legătură cu biosecuritatea și biosiguranța.

                  4.   Beneficiari
            Beneficiarii direcți ai obiectivelor 1-4 sunt instituțiile și autoritățile naționale responsabile de biosiguranță și biosecuritate din fiecare țară beneficiară (maxim opt state în funcție de fondurile primite: Argentina, Chile, Columbia, Republica Dominicană, Mexic, Panama, Paraguay și Uruguay). Odată cu crearea cursului online și includerea acestor subiecte în programa universitară, se va ajunge la o gamă și mai largă de beneficiari.
            5.   Vizibilitatea Uniunii Europene
            OAS/CICTE se va asigura că toate activitățile proiectului recunosc Uniunea pentru sprijinul său financiar acordat proiectului prin mijloace multiple. Comunicatele de presă, mesajele de pe platformele de comunicare socială și interviurile cu presa de știri pentru manifestările cu vizibilitate ridicată vor evidenția sprijinul Uniunii. Toate echipamentele, materialele tipărite sau software-ul donate țărilor beneficiare vor purta etichete menționând finanțarea de către Uniune. Personalul proiectului va purta logoul și/sau drapelul UE pe toate șepcile, căștile, salopetele sau uniformele de lucru, ca metodă clară de branding. Sprijinul Uniunii va fi făcut public și vizibil pe paginile de internet ale OAS și în publicațiile legate de proiect și de programele sprijinite.
            6.   Durata
            Calendarul avut în vedere pentru executarea proiectului este de 36 de luni.
            7.   Cadrul general
            Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a proiectului va fi realizată de către OAS/CICTE prin intermediul programului său existent în baza RCSONU 1540 (2004).
            8.   Parteneri
            OAS/CICTE va implementa proiectul în parteneriat cu autoritățile naționale din țările beneficiare, în colaborare cu partenerii strategici.
            9.   Raportare
            Rapoartele privind progresele înregistrate și situația financiară vor fi prezentate trimestrial pentru a permite o monitorizare și o evaluare adecvate și la timp, iar OAS/CICTE va menține o comunicare strânsă cu donatorul.


title: Decizia (PESC) 2019/2109 a Consiliului din 9 decembrie 2019 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo

text:
                  10.12.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 318/134

         DECIZIA (PESC) 2019/2109 A CONSILIULUI
         din 9 decembrie 2019
         de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 20 decembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/788/PESC (1) privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (RDC).

                     (2)

                     La 12 decembrie 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/2231 (2), care modifică Decizia 2010/788/PESC, ca reacție la obstrucționarea procesului electoral și la încălcările aferente ale drepturilor omului din RDC. Decizia (PESC) 2016/2231 a introdus, printre altele, măsuri restrictive autonome la articolul 3 alineatul (2) din Decizia (PESC) 2010/788/PESC.

                     (3)

                     Pe baza unei revizuiri a măsurilor menționate la articolul 3 alineatul (2) din Decizia 2010/788/PESC, măsurile restrictive ar trebui reînnoite până la 12 decembrie 2020, iar două persoane ar trebui eliminate de pe lista din anexa II la Decizia 2010/788/PESC.

                     (4)

                     Expunerile de motive referitoare la anumite persoane incluse pe lista din anexa II ar trebui modificate.

                     (5)

                     În plus, la Decizia 2010/788/PESC ar trebui să se adauge o dispoziție care să specifice că Consiliul și Înaltul Reprezentant pot prelucra date cu caracter personal în vederea îndeplinirii atribuțiilor care le revin în temeiul respectivei decizii.

                     (6)

                     Prin urmare, Decizia 2010/788/PESC ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Decizia 2010/788/PESC se modifică după cum urmează:

                        1.

                        Se introduce următorul articol:

                           „Articolul 8a

                              (1)   Consiliul și Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „Înaltul Reprezentant”) pot prelucra date cu caracter personal în vederea îndeplinirii sarcinilor care le revin în temeiul prezentei decizii, în special:

                                          (a)

                                          în ceea ce privește Consiliul, pentru pregătirea și efectuarea modificărilor la anexele I și II;

                                          (b)

                                          în ceea ce privește Înaltul Reprezentant, pentru pregătirea modificărilor la anexele I și II.

                              (2)   Consiliul și Înaltul Reprezentant pot prelucra, dacă este cazul, datele relevante referitoare la infracțiunile comise de persoanele fizice incluse pe listă, la condamnările penale ale respectivelor persoane sau la măsurile de securitate privind respectivele persoane, numai în măsura în care o astfel de prelucrare este necesară pentru întocmirea anexelor I și II.

                              (3)   În înțelesul prezentei decizii, Consiliul și Înaltul Reprezentant sunt desemnați drept „operatori” în sensul articolului 3 punctul 8 din Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului (*1), pentru a se asigura faptul că persoanele fizice în cauză își pot exercita drepturile în temeiul Regulamentului (UE) 2018/1725.

                           (*1)  Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO L 295, 21.11.2018, p. 39).”"

                        2.

                        La articolul 9, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(2)   Măsurile menționate la articolul 3 alineatul (2) se aplică până la 12 decembrie 2020. Acestea se reînnoiesc sau se modifică, după caz, în cazul în care Consiliul consideră că obiectivele deciziei nu au fost îndeplinite.”

                        3.

                        Lista prevăzută în anexa II la Decizia 2010/788/PESC se înlocuiește cu lista din anexa la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 9 decembrie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  Decizia 2010/788/PESC a Consiliului din 20 decembrie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo și de abrogare a Poziției comune 2008/369/PESC (JO L 336, 21.12.2010, p. 30).

            (2)  Decizia (PESC) 2016/2231 a Consiliului din 12 decembrie 2016 de modificare a Deciziei 2010/788/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Republicii Democratice Congo (JO L 336 I, 12.12.2016, p. 7).

            ANEXĂ

                     „ANEXA II
                     LISTA PERSOANELOR ȘI A ENTITĂȚILOR MENȚIONATE LA ARTICOLUL 3 ALINEATUL (2)
                     A.   Persoane

                                 Nume

                                 Informații de identificare

                                 Motivele desemnării

                                 Data desemnării

                                 1.

                                 Ilunga Kampete

                                    alias Gaston Hughes Ilunga Kampete; alias Hugues Raston Ilunga Kampete.
                                 Data nașterii: 24.11.1964.
                                 Locul nașterii: Lubumbashi (RDC).
                                 Carte de identitate militară nr.: 1‐64-86-22311-29.
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Adresă: 69, avenue Nyangwile, Kinsuka Mimosas, Kinshasa/Ngaliema, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitate de comandant al Gărzii Republicane (GR), Ilunga Kampete a fost responsabil de unitățile GR desfășurate pe teren și implicate în utilizarea disproporționată a forței și reprimarea violentă în septembrie 2016, la Kinshasa.
                                 Datorită rolului său continuu de șef al GR, este responsabil pentru reprimarea și încălcările drepturilor omului comise de agenți ai GR, cum ar fi reprimarea violentă a unei manifestații a opoziției la Lubumbashi, în decembrie 2018.
                                 Ilunga Kampete a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 12.12.2016

                                 2.

                                 Gabriel Amisi Kumba

                                    alias Gabriel Amisi Nkumba; «Tango Fort»; «Tango Four».
                                 Data nașterii: 28.5.1964.
                                 Locul nașterii: Malela (RDC).
                                 Carte de identitate militară nr.: 1‐64-87-77512-30.
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Adresă: 22, avenue Mbenseke, Ma Campagne, Kinshasa/Ngaliema, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 Fost comandant al primei zone de apărare a armatei congoleze (FARDC) ale cărei forțe au participat la utilizarea disproporționată a forței și reprimarea violentă în septembrie 2016, la Kinshasa.
                                 Din iulie 2018, Gabriel Amisi Kumba este șef-adjunct al Statului-Major al forțelor armate congoleze (FARDC), responsabil cu operațiunile și serviciile de informații. Având în vedere rolul său, este responsabil pentru încălcările recente ale drepturilor omului comise de FARDC.
                                 Gabriel Amisi Kumba a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 12.12.2016

                                 3.

                                 Ferdinand Ilunga Luyoyo

                                 Data nașterii: 8.3.1973.
                                 Locul nașterii: Lubumbashi (RDC).
                                 Pașaport nr.: OB0260335 (valabil de la 15.4.2011 până la 14.4.2016).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Adresă: 2, avenue des Orangers, Kinshasa/Gombe, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitate de comandant al unității de intervenție în timpul demonstrațiilor Légion Nationale d'Intervention a Poliției Naționale Congoleze (PNC), Ferdinand Ilunga Luyoyo a fost responsabil pentru utilizarea disproporționată a forței și reprimarea violentă în septembrie 2016, la Kinshasa.
                                 Din iulie 2017, Ferdinand Ilunga Luyoyo este comandant al unității PNC responsabile cu protecția instituțiilor și a funcționarilor de rang înalt. Având în vedere rolul său, este responsabil pentru încălcările recente ale drepturilor omului comise de PNC.
                                 Ferdinand Ilunga Luyoyo a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 12.12.2016

                                 4.

                                 Célestin Kanyama

                                    alias Kanyama Tshisiku Celestin; Kanyama Celestin Cishiku Antoine; Kanyama Cishiku Bilolo Célestin;
                                 Esprit de mort.
                                 Data nașterii: 4.10.1960.
                                 Locul nașterii: Kananga (RDC).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Pașaport nr.: OB0637580 (valabil de la 20.5.2014 până la 19.5.2019).
                                 I s-a acordat viza Schengen cu nr. 011518403, eliberată la 2.7.2016.
                                 Adresă: 56, avenue Usika, Kinshasa/Gombe, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitate de comisar al Poliției Naționale Congoleze (PNC), Célestin Kanyama a fost responsabil pentru utilizarea disproporționată a forței și reprimarea violentă în septembrie 2016, la Kinshasa.
                                 În iulie 2017, Célestin Kanyama a fost numit director general al școlilor de formare ale Poliției Naționale. Având în vedere rolul său de înalt funcționar al PNC, este responsabil pentru încălcările recente ale drepturilor omului comise de PNC. Un exemplu în acest sens este intimidarea și privarea de libertate a unor jurnaliști de către agenți de poliție în octombrie 2018, după publicarea unei serii de articole privind însușirea ilegală a rațiilor cadeților din poliție și rolul pe care generalul Kanyama l-a jucat în aceste evenimente.
                                 Célestin Kanyama a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 12.12.2016

                                 5.

                                 John Numbi

                                    alias John Numbi Banza Tambo; John Numbi Banza Ntambo; Tambo Numbi.
                                 Data nașterii: 16.8.1962.
                                 Locul nașterii: Jadotville-Likasi-Kolwezi (RDC).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Adresă: 5, avenue Oranger, Kinshasa/Gombe, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 Din iulie 2018, John Numbi este inspector general al forțelor armate congoleze (FARDC). Având în vedere rolul său, este responsabil pentru încălcările recente ale drepturilor omului comise de FARDC, cum ar fi actele de violență disproporționată comise în perioada iunie‐iulie 2019 de către trupele FARDC aflate sub directa sa autoritate împotriva unor persoane care desfășurau activități miniere ilegale.
                                 John Numbi a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 12.12.2016

                                 6.

                                 Delphin Kahimbi

                                    alias Delphin Kahimbi Kasagwe; Delphin Kayimbi Demba Kasangwe; Delphin Kahimbi Kasangwe; Delphin Kahimbi Demba Kasangwe; Delphin Kasagwe Kahimbi.
                                 Data nașterii: 15.1.1969 (sau: 15.7.1969).
                                 Locul nașterii: Kiniezire/Goma (RDC).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Pașaport diplomatic nr.: DB0006669 (valabil de la 13.11.2013 până la 12.11.2018).
                                 Adresă: 1, 14eme rue, Quartier Industriel, Linete, Kinshasa, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 Din iulie 2018, Delphin Kahimbi este asistent al șefului Statului-Major General în cadrul Statului-Major al FARDC, responsabil cu serviciile de informații. Având în vedere rolul său, este responsabil pentru încălcările recente ale drepturilor omului comise de FARDC.
                                 Delphin Kahimbi a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 12.12.2016

                                 7.

                                 Evariste Boshab

                                    alias Evariste Boshab Mabub Ma Bileng.
                                 Data nașterii: 12.1.1956.
                                 Locul nașterii: Tete Kalamba (RDC).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Pașaport diplomatic nr.: DP0000003 (valabil de la: 21.12.2015 – expiră la: 20.12.2020).
                                 Viza Schengen a expirat la data de 5.1.2017.
                                 Adresă: 3, avenue du Rail, Kinshasa/Gombe, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitatea sa de viceprim-ministru și ministru de interne și al securității din decembrie 2014 până în decembrie 2016, Evariste Boshab a fost însărcinat în mod oficial cu serviciile de poliție și de securitate, precum și cu coordonarea activităților guvernatorilor de provincii. În această calitate, a fost responsabil pentru arestările unor activiști și unor membri ai opoziției, precum și pentru utilizarea disproporționată a forței, inclusiv în perioada septembrie 2016-decembrie 2016 ca reacție la demonstrațiile din Kinshasa, care a dus la rănirea sau uciderea unui număr ridicat de civili de către serviciile de securitate.
                                 Evariste Boshab a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.
                                 De asemenea, Evariste Boshab a jucat un rol în exploatarea și agravarea crizei din regiunea Kasai, unde își menține o poziție de influență, în special din martie 2019, când a devenit senator al regiunii Kasai.

                                 29.5.2017

                                 8.

                                 Alex Kande Mupompa

                                    alias Alexandre Kande Mupomba; Kande-Mupompa.
                                 Data nașterii: 23.9.1950.
                                 Locul nașterii: Kananga (RDC).
                                 Cetățenia: RDC și belgiană.
                                 Pașaport RDC nr.: OP0024910 (valabil de la: 21.3.2016 – expiră la: 20.3.2021).
                                 Adrese: Messidorlaan 217/25, 1180 Uccle, Belgia
                                 1, avenue Bumba, Kinshasa/Ngaliema, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitate de guvernator al provinciei Kasai Central până în octombrie 2017, Alex Kande Mupompa a fost responsabil pentru utilizarea disproporționată a forței, pentru actele de reprimar violentă și pentru execuțiile extrajudiciare comise de forțele de securitate și de PNC în provincia Kasai Central începând din august 2016, inclusiv pentru ucideri pe teritoriul Dibaya în februarie 2017.
                                 Alex Kande Mupompa a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.
                                 De asemenea, Alex Kande Mupompa a jucat un rol în exploatarea și agravarea crizei din regiunea Kasai, pentru care a fost reprezentant până în octombrie 2019 și în care își menține o poziție de influență prin intermediul Congrès des alliés pour l’action au Congo (CAAC), care face parte din guvernul provinciei Kasai.

                                 29.5.2017

                                 9.

                                 Jean-Claude Kazembe Musonda

                                 Data nașterii: 17.5.1963.
                                 Locul nașterii: Kashobwe (RDC).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Adresă: 7891, avenue Lubembe, Quartier Lido, Lubumbashi, Haut‐Katanga, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitate de guvernator al provinciei Haut-Katanga până în aprilie 2017, Jean-Claude Kazembe Musonda a fost responsabil pentru utilizarea disproporționată a forței și pentru actele de reprimare violentă comise de forțele de securitate și de PNC în provincia Haut-Katanga, inclusiv în perioada 15-31 decembrie 2016, când 12 civili au fost uciși și 64 au fost răniți ca urmare a utilizării forței letale de către forțele de securitate, inclusiv de agenți ai PNC, ca reacție la protestele din Lubumbashi.
                                 Jean-Claude Kazembe Musonda a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.
                                 Jean-Claude Kazembe Musonda este liderul partidului CONAKAT, care face parte din coaliția fostului președinte Joseph Kabila.

                                 29.5.2017

                                 10.

                                 Éric Ruhorimbere

                                    alias Eric Ruhorimbere Ruhanga; Tango Two; Tango Deux.
                                 Data nașterii: 16.7.1969.
                                 Locul nașterii: Minembwe (RDC).
                                 Carte de identitate militară nr.: 1‐69-09-51400-64.
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Pașaport RDC nr. OB0814241.
                                 Adresă: Mbujimayi, Kasai Province, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitatea de comandant adjunct al celei de a 21-a regiuni militare în perioada septembrie 2014-iulie 2018, Éric Ruhorimbere a fost responsabil pentru utilizarea disproporționată a forței și pentru execuțiile extrajudiciare comise de către forțele FARDC, în special împotriva miliției Nsapu și a femeilor și copiilor.
                                 Din iulie 2018, Éric Ruhorimbere este comandantul sectorului operațional Nord Equateur. Având în vedere rolul său, este responsabil pentru încălcările recente ale drepturilor omului comise de FARDC.
                                 Éric Ruhorimbere a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.

                                 29.5.2017

                                 11.

                                 Emmanuel Ramazani Shadari

                                    alias Emmanuel Ramazani Shadari Mulanda; Shadary.
                                 Data nașterii: 29.11.1960.
                                 Locul nașterii: Kasongo (RDC).
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Adresă: 28, avenue Ntela, Mont Ngafula, Kinshasa, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitatea de viceprim-ministru și ministru de interne și al securității până în februarie 2018, Ramazani Shadari a răspuns în mod oficial de serviciile de poliție și de securitate, precum și de coordonarea activităților guvernatorilor de provincii. În această calitate, a fost responsabil pentru arestările unor activiști și membri ai opoziției, precum și pentru utilizarea disproporționată a forței, de exemplu pentru actele de violență împotriva membrilor mișcării Bundu Dia Kongo (BDK) în provincia Kongo Central, pentru actele de reprimare de la Kinshasa din perioada ianuarie-februarie 2017, precum și pentru utilizarea disproporționată a forței și actele de reprimare violentă din provincia Kasai.
                                 În această calitate, Ramazani Shadari a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.
                                 Din februarie 2018, Ramazani Shadari este secretar permanent al Parti du peuple pour la reconstruction et le développement (PPRD), principalul partid din coaliția fostului președinte Joseph Kabila.

                                 29.5.2017

                                 12.

                                 Kalev Mutondo

                                    alias Kalev Katanga Mutondo, Kalev Motono, Kalev Mutundo, Kalev Mutoid, Kalev Mutombo, Kalev Mutond, Kalev Mutondo Katanga, Kalev Mutund.
                                 Data nașterii: 3.3.1957.
                                 Cetățenia: RDC.
                                 Pașaport nr.: DB0004470 (eliberat la: 8.6.2012 – expiră la: 7.6.2017).
                                 Adresă: 24, avenue Ma Campagne, Kinshasa, RDC.
                                 Sexul: masculin

                                 În calitatea sa de șef al Serviciului Național de Informații (ANR) până în februarie 2019, Kalev Mutondo a fost implicat în arestarea și detenția arbitrară și în aplicarea de rele tratamente membrilor opoziției, activiștilor din rândul societății civile și altor persoane, fiind, de asemenea, responsabil pentru aceste fapte.
                                 Kalev Mutondo a fost, prin urmare, implicat în planificarea, conducerea sau comiterea de acte care constituie încălcări grave ale drepturilor omului sau abuzuri grave împotriva drepturilor omului în RDC.
                                 În mai 2019, acesta a semnat o declarație de loialitate trecută și viitoare față de Joseph Kabila și rămâne colaboratorul apropiat al acestuia în materie de securitate.

                                 29.5.2017

                           B.   Entități
                     […]

               ”.