title: Decizia Consiliului din 10 noiembrie 2009 privind încheierea unui acord sub forma unui Protocol între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte

text:
               14.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 328/20

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 10 noiembrie 2009
   privind încheierea unui acord sub forma unui Protocol între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte
   (2010/771/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               La 24 februarie 2006, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocierile cu partenerii din regiunea mediteraneeană pentru a stabili un mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale.

               (2)

               Comisia a purtat negocierile, consultându-se în același timp cu comitetul instituit în temeiul articolului 133 din tratat și în conformitate cu directivele de negociere adoptate de către Consiliu.

               (3)

               Comisia a finalizat negocierile în vederea încheierii unui acord sub forma unui Protocol între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte (1).

               (4)

               Acordul ar trebui aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Comunității, încheierea acordului sub forma unui Protocol între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte.
   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul sub forma unui protocol, prin care Comunitatea își asumă obligații.

      Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. BORG

      (1)  JO L 143, 30.5.2006, p. 2.
   TRADUCERE
   Declarația comună
   a Uniunii Europene și a Republicii Libaneze
   cu ocazia semnării unui acord sub forma unui Protocol între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte
   Drept consecință a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a înlocuit Comunitatea Europeană, căreia i-a succedat, și de la acea dată Uniunea Europeană exercită toate drepturile și își asumă toate obligațiile Comunității Europene.
   În consecință, trimiterile la „Comunitatea Europeană” din textul acordului menționat anterior, semnat la această dată, trebuie citite, după caz, ca trimiteri la „Uniunea Europeană”.

      Adoptată la Bruxelles, la 11 noiembrie 2010.

         Pentru Uniunea Europeană

         Pentru Republica Libaneză

    ---documentbreak---

               14.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 328/21

         PROTOCOL
   între Comunitatea Europeană și Republica Libaneză de instituire a unui mecanism de soluționare a litigiilor legate de dispozițiile privind schimburile comerciale din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte
   COMUNITATEA EUROPEANĂ,
   denumită în continuare „Comunitatea”,
   pe de o parte, și
   REPUBLICA LIBANEZĂ,
   denumită în continuare „Liban”,
   pe de altă parte,
   AU CONVENIT DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   CAPITOLUL I

      OBIECTIVUL ȘI DOMENIUL DE APLICARE

   Articolul 1
   Obiectivul
   Obiectivul prezentului protocol este de a preveni și de a soluționa orice litigiu de natură comercială între părți, astfel încât să se ajungă, dacă este posibil, la o soluție acceptabilă pentru ambele părți.
   Articolul 2
   Aplicarea protocolului
   Dispozițiile prezentului protocol se aplică în cazul oricărui litigiu privind interpretarea și aplicarea dispozițiilor de la titlul II (cu excepția articolelor 23, 24 și 25) din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul de asociere”), în absența unor dispoziții contrare exprese (1). Articolul 82 din acordul de asociere se aplică litigiilor legate de aplicarea și interpretarea altor dispoziții din acordul respectiv.
   CAPITOLUL II

      CONSULTĂRILE ȘI MEDIEREA

   Articolul 3
   Consultările
   (1)   Părțile încearcă soluționarea oricărui litigiu legat de interpretarea și aplicarea dispozițiilor menționate la articolul 2, prin inițierea de consultări în bună-credință sub auspiciile Consiliului de asociere, cu scopul de a ajunge la o soluție promptă, echitabilă și reciproc agreată.
   (2)   O parte solicită consultări prin intermediul unei cereri scrise adresate celeilalte părți și trimisă în copie Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii, în care se identifică măsurile puse în discuție și dispozițiile din acordul de asociere pe care le consideră aplicabile.
   (3)   Consultările se desfășoară în termen de treizeci de zile de la data primirii cererii și au loc, în absența unui acord contrar între părți, pe teritoriul părții pârâte. Consultările sunt considerate încheiate după șaizeci de zile de la data primirii cererii, cu excepția cazului în care părțile convin să le continue. Consultările, în special toate informațiile prezentate și toate pozițiile adoptate de către părți pe parcursul acestei proceduri, sunt confidențiale și nu aduc atingere drepturilor pe care părțile le-ar putea exercita în cadrul procedurilor ulterioare.
   (4)   Consultările cu privire la chestiuni urgente, inclusiv cele privind mărfurile perisabile sau de sezon, se desfășoară în termen de cincisprezece zile de la data primirii cererii și sunt considerate încheiate după treizeci de zile de la data primirii cererii.
   (5)   În cazul în care partea căreia îi este adresată cererea nu răspunde la cererea de participare la consultări în termen de zece zile lucrătoare de la data primirii acesteia sau în cazul în care consultările nu au loc în termenele prevăzute la alineatul (3) sau, respectiv, (4) sau în cazul în care consultările au fost încheiate fără a se ajunge la o soluție acceptabilă pentru ambele părți, partea reclamantă poate solicita instituirea unui grup special de arbitraj, în conformitate cu articolul 5.
   Articolul 4
   Medierea
   (1)   În cazul în care consultările nu au drept rezultat o soluție acceptabilă pentru ambele părți, părțile pot conveni, de comun acord, să recurgă la un mediator. Toate cererile de mediere trebuie să fie adresate în scris Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii și să indice măsurile care au făcut obiectul consultărilor, precum și mandatul stabilit de comun acord pentru mediere. Fiecare parte se angajează să examineze cu înțelegere toate cererile de mediere.
   (2)   În cazul în care părțile nu cad de acord asupra unui mediator în termen de cinci zile lucrătoare de la data primirii cererii de mediere, președinții Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii sau delegatul acestora selectează, prin tragere la sorți, un mediator dintre persoanele aflate pe listele menționate la articolul 19 și care nu sunt resortisanți ai niciunei părți. Selecția se efectuează în termen de zece zile lucrătoare de la data primirii cererii de mediere. Mediatorul convoacă o reuniune cu părțile, în termen de maximum treizeci de zile de la data la care a fost selectat. Mediatorul primește observațiile fiecărei părți cel mai târziu cu cincisprezece zile înainte de reuniune si poate solicita părților, unor experți sau consilieri tehnici, informații suplimentare, în cazul în care le consideră necesare. Orice informații obținute în acest fel trebuie comunicate fiecăreia dintre părți și fac obiectul observațiilor acestora. Mediatorul comunică un aviz în termen de maximum patruzeci și cinci de zile de la data la care a fost selectat.
   (3)   Avizul mediatorului poate include recomandări privind măsuri în concordanță cu dispozițiile menționate la articolul 2 care să permită soluționarea litigiului. Avizul mediatorului nu are caracter obligatoriu.
   (4)   Părțile pot decide de comun acord să modifice termenele menționate la alineatul (2). De asemenea, mediatorul poate decide să modifice termenele respective la solicitarea oricăreia dintre părți sau din proprie inițiativă, având în vedere dificultățile speciale cu care se confruntă partea în cauză sau complexitatea cazului.
   (5)   Procedurile care implică mediere, în special avizul mediatorului, precum și toate informațiile comunicate și pozițiile adoptate de către părți pe parcursul acestor proceduri, sunt confidențiale și nu aduc atingere drepturilor pe care părțile le-ar putea exercita în cadrul unor proceduri ulterioare.
   (6)   În cazul în care părțile sunt de acord, procedura de mediere poate continua în paralel cu procedura de arbitraj.
   (7)   Înlocuirea unui mediator are loc numai din motivele și în conformitate cu procedurile prezentate detaliat în cadrul regulilor 17-20 din cadrul regulilor de procedură.
   CAPITOLUL III

      PROCEDURILE DE SOLUȚIONARE A LITIGIILOR

      SECȚIUNEA I

         Procedura de arbitraj

   Articolul 5
   Inițierea procedurii de arbitraj
   (1)   În cazul în care părțile nu reușesc să soluționeze litigiul prin consultări, în conformitate cu articolul 3, sau mediere, în conformitate cu articolul 4, partea reclamantă poate solicita instituirea unui grup special de arbitraj.
   (2)   Cererea de instituire a unui grup special de arbitraj este adresată în scris părții pârâte și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii. În cererea sa, partea reclamantă identifică măsura specifică pusă în discuție și explică motivul pentru care această măsură constituie o încălcare a dispozițiilor menționate la articolul 2. Instituirea unui grup special de arbitraj se solicită în termen de maximum optsprezece luni de la data primirii cererii de consultări, fără a aduce atingere drepturilor părții reclamante de a solicita noi consultări în aceeași privință în viitor.
   Articolul 6
   Instituirea grupului special de arbitraj
   (1)   Un grup special de arbitraj este compus din trei arbitri.
   (2)   În termen de zece zile lucrătoare de la data primirii, de către partea pârâtă, a cererii de instituire a unui grup special de arbitraj, părțile se consultă pentru a ajunge la un acord privind componența grupului special de arbitraj.
   (3)   În cazul în care părțile nu reușesc să cadă de acord asupra componenței grupului special de arbitraj în termenul prevăzut la alineatul (2), oricare dintre părți poate cere președinților Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii sau delegatului acestora să-i selecteze pe toți cei trei membri prin tragere la sorți din lista stabilită în temeiul articolului 19, și anume un membru dintre persoanele care figurează pe lista persoanelor propuse de partea reclamantă, un membru dintre persoanele care figurează pe lista persoanelor propuse de partea pârâtă și un membru dintre persoanele care figurează pe lista persoanelor selectate pentru a exercita funcția de președinte. În cazul în care părțile convin asupra unuia sau a doi membri ai grupului special de arbitraj, oricare dintre membrii rămași este selectat prin aceeași procedură.
   (4)   Președinții Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii sau delegatul acestora selectează arbitrii în termen de cinci zile lucrătoare de la data primirii cererii prezentate în temeiul alineatului (3).
   (5)   Data instituirii grupului special de arbitraj este data la care sunt desemnați cei trei arbitri.
   (6)   Înlocuirea arbitrilor are loc numai din motivele și în conformitate cu procedurile prezentate detaliat în cadrul regulilor 17-20 din cadrul regulilor de procedură.
   Articolul 7
   Raportul intermediar al grupului special de arbitraj
   Grupul special de arbitraj adresează părților un raport intermediar prin care stabilește constatările de fapt, aplicabilitatea dispozițiilor relevante și temeiurile oricărei constatări și recomandări formulate, în termen de cel mult o sută douăzeci de zile de la data instituirii grupului special de arbitraj. Oricare dintre părți poate înainta grupului special de arbitraj o cerere scrisă în vederea reexaminării anumitor aspecte ale raportului intermediar în termen de cincisprezece zile de la notificarea acestuia. Constatările hotărârii finale a grupului special de arbitraj includ examinarea argumentelor prezentate în faza de reexaminare intermediară.
   Articolul 8
   Hotărârea grupului special de arbitraj
   (1)   Grupul special de arbitraj comunică hotărârea sa părților și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii în termen de o sută cincizeci de zile de la data instituirii grupului special de arbitraj. Atunci când președintele grupului consideră că termenul nu poate fi respectat, acesta trebuie să comunice în scris acest lucru părților și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii, precizând motivele amânării și data la care grupul special intenționează să își finalizeze activitatea. În niciun caz, hotărârea nu se comunică mai târziu de o sută optzeci de zile de la data instituirii grupului special de arbitraj.
   (2)   În situații de urgență, inclusiv cele care implică bunuri perisabile sau sezoniere, grupul special de arbitraj depune toate eforturile pentru a comunica hotărârea sa în termen de șaptezeci și cinci de zile de la data instituirii sale. În niciun caz, hotărârea nu ar trebui comunicată mai târziu de nouăzeci de zile de la instituirea grupului special. În termen de zece zile de la instituirea sa, grupul special de arbitraj pronunță o hotărâre preliminară care să ateste dacă respectiva situație este sau nu urgentă.
   (3)   Grupul special de arbitraj își suspendă activitatea la cererea ambelor părți, în orice moment, pentru o perioadă convenită de părți care poate fi de maximum douăsprezece luni convenită de părți, și își va relua activitatea la sfârșitul perioadei convenite, la cererea părții reclamante. În cazul în care partea reclamantă nu solicită reluarea activității grupului special de arbitraj înainte de expirarea perioadei de suspendare convenite, procedura se încheie. Suspendarea și încetarea activității grupului special de arbitraj nu aduc atingere drepturilor pe care părțile le-ar putea exercita în cadrul unei alte proceduri cu același obiect.

      SECȚIUNEA II

         Punerea în aplicare a hotărârii

   Articolul 9
   Punerea în aplicare a hotărârii grupului special de arbitraj
   Fiecare parte ia toate măsurile necesare pentru a pune în aplicare hotărârea grupului special de arbitraj, iar părțile depun toate eforturile pentru a conveni asupra unui termen necesar pentru punerea în aplicare a hotărârii.
   Articolul 10
   Termenul rezonabil necesar punerii în aplicare a hotărârii
   (1)   În cel mult treizeci de zile de la primirea de către părți a notificării hotărârii grupului special de arbitraj, partea pârâtă comunică părții reclamante și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii termenul de care are nevoie pentru a pune în aplicare hotărârea („termenul rezonabil”), în cazul în care acest lucru nu este posibil imediat.
   (2)   În cazul unui dezacord între părți cu privire la termenul rezonabil necesar pentru a pune în aplicare hotărârea grupului special de arbitraj, partea reclamantă poate solicita în scris grupului special de arbitraj, în termen de douăzeci de zile de la primirea notificării trimise de partea pârâtă în temeiul alineatului (1), să stabilească durata termenului rezonabil. Această cerere este transmisă, în același timp, celeilalte părți și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii. Grupul special de arbitraj comunică hotărârea sa părților și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii în termen de treizeci de zile de la data depunerii cererii.
   (3)   Termenul rezonabil poate fi prelungit cu acordul comun al părților.
   Articolul 11
   Examinarea măsurilor adoptate în vederea punerii în aplicare a hotărârii grupului special de arbitraj
   (1)   Partea pârâtă aduce la cunoștință celeilalte părți și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii, înainte de încheierea termenului rezonabil, orice măsură adoptată în vederea punerii în aplicare a hotărârii grupului special de arbitraj.
   (2)   În cazul unui dezacord între părți cu privire la existența oricărei măsuri notificate în temeiul alineatului (1) sau la compatibilitatea acestor măsuri cu dispozițiile menționate la articolul 2, partea reclamantă poate cere grupului special de arbitraj să ia o hotărâre în această privință. O astfel de cerere trebuie să identifice măsura specifică pusă în discuție și să explice de ce aceasta este incompatibilă cu dispozițiile menționate la articolul 2. Grupul special de arbitraj comunică hotărârea sa în termen de nouăzeci de zile de la data depunerii cererii. În situații de urgență, inclusiv cele care implică bunuri perisabile sau de sezon, grupul special de arbitraj își pronunță hotărârea în termen de patruzeci și cinci de zile de la data depunerii cererii.
   Articolul 12
   Soluții temporare în cazul în care hotărârea nu este pusă în aplicare
   (1)   În cazul în care partea pârâtă nu notifică nicio măsură adoptată pentru punerea în aplicare a hotărârii grupului special de arbitraj înainte de expirarea termenului rezonabil sau în cazul în care grupul special de arbitraj hotărăște că măsura notificată în temeiul articolului 11 alineatul (1) nu este compatibilă cu obligațiile care îi revin părții respective în temeiul dispozițiilor menționate la articolul 2, partea pârâtă prezintă, în cazul în care partea reclamantă îi solicită acest lucru, o ofertă de compensare temporară.
   (2)   În cazul în care nu se ajunge la un acord în ceea ce privește compensarea respectivă în termen de treizeci de zile de la încheierea termenului rezonabil sau de la notificarea hotărârii grupului special de arbitraj menționate la articolul 11, potrivit căreia măsura adoptată nu este compatibilă cu dispozițiile menționate la articolul 2, partea reclamantă are dreptul, în urma unei notificări adresate celeilalte părți și Subcomitetului pentru comerț, industrie și servicii, să suspende obligațiile care derivă din dispozițiile menționate la articolul 2 la un nivel echivalent cu nivelul de anulare sau de reducere a beneficiilor cauzată de încălcarea respectivă. Partea reclamantă poate pune în aplicare suspendarea la zece zile de la data primirii notificării de către partea pârâtă, cu excepția cazului în care partea pârâtă a solicitat arbitrajul în conformitate cu alineatul (3).
   (3)   În cazul în care partea pârâtă consideră că nivelul suspendării nu este echivalent cu nivelul de anulare sau de reducere a beneficiilor cauzată de încălcarea respectivă, aceasta poate solicita în scris grupului special de arbitraj să ia o hotărâre în această privință. O astfel de cerere trebuie transmisă celeilalte părți și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii înainte de încheierea perioadei de 10 zile lucrătoare menționată la alineatul (2). Grupul special de arbitraj, după solicitarea avizului experților, dacă este cazul, comunică părților și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii hotărârea sa privind nivelul de suspendare a obligațiilor, în termen de treizeci de zile de la data depunerii cererii. Obligațiile nu se suspendă până când grupul special de arbitraj nu și-a comunicat hotărârea, pentru orice suspendare existând obligația de a fi conformă cu hotărârea grupului special de arbitraj.
   (4)   Suspendarea obligațiilor este temporară și se aplică numai până în momentul retragerii sau modificării oricărei măsuri considerate incompatibile cu dispozițiile menționate la articolul 2, astfel încât să se asigure punerea în conformitate a acesteia cu dispozițiile respective, astfel cum se prevede la articolul 13 sau până în momentul în care părțile au căzut de acord privind soluționarea litigiului.
   Articolul 13
   Examinarea măsurilor adoptate în vederea punerii în aplicare a hotărârii după suspendarea obligațiilor
   (1)   Partea pârâtă comunică celeilalte părți și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii orice măsură adoptată pentru a pune în aplicare hotărârea grupului special de arbitraj, precum și solicitarea sa privind încetarea suspendării obligațiilor de către partea reclamantă.
   (2)   În cazul în care părțile nu ajung la un acord în ceea ce privește compatibilitatea măsurilor notificate cu dispozițiile menționate la articolul 2 în termen de treizeci de zile de la data primirii notificării, partea reclamantă solicită în scris grupului special de arbitraj să adopte o hotărâre în această privință. Această cerere este notificată în același timp celeilalte părți și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii. Grupul special de arbitraj comunică hotărârea sa părților și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii în termen de patruzeci și cinci de zile de la data depunerii cererii. În cazul în care grupul special de arbitraj hotărăște că măsura luată pentru a pune în aplicare hotărârea este conformă cu dispozițiile menționate la articolul 2, suspendarea obligațiilor încetează.

      SECȚIUNEA III

         Dispoziții comune

   Articolul 14
   Soluția convenită de comun acord
   Părțile pot în orice moment ajunge la un acord privind încheierea unui litigiu în temeiul prezentului protocol. Acestea comunică orice astfel de acord Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii și grupului special de arbitraj. În urma notificării soluției convenite de comun acord, grupul special de arbitraj își încetează lucrările și procedura se încheie.
   Articolul 15
   Regulile de procedură
   (1)   Procedurile de soluționare a litigiilor prevăzute la capitolul III se desfășoară în conformitate cu regulile de procedură anexate la prezentul protocol.
   (2)   Orice reuniune a grupului special de arbitraj este deschisă publicului în conformitate cu regulile de procedură, în absența unui acord contrar între părți.
   Articolul 16
   Informații și consiliere tehnică
   (1)   Din proprie inițiativă sau la cererea unei părți, grupul special de arbitraj poate obține informațiile necesare din orice sursă, inclusiv de la părți, dacă consideră acest lucru necesar în cadrul procedurii sale. În mod special, grupul special de arbitraj are dreptul să solicite opinia pertinentă a unor experți, după caz. Grupul special de arbitraj consultă părțile înainte de alegerea experților respectivi. Grupul special de arbitraj nu este obligat să respecte avizul părților privind experții. Orice informații obținute în acest fel trebuie comunicate fiecăreia dintre părți și fac obiectul observațiilor acestora.
   (2)   Persoanele fizice sau juridice interesate, stabilite în cadrul părților, sunt autorizate să transmită grupului special de arbitraj observații de tip „amicus curiae”, în conformitate cu regulile de procedură. Aceste observații se limitează la aspectele de fapt ale litigiului și nu abordează chestiuni de drept.
   Articolul 17
   Reguli de interpretare
   Orice grup special de arbitraj aplică și interpretează dispozițiile menționate la articolul 2 în conformitate cu normele obișnuite de interpretare a dreptului public internațional și în special în conformitate cu normele stabilite în Convenția de la Viena privind dreptul tratatelor. Hotărârile grupului special de arbitraj nu pot spori sau reduce drepturile și obligațiile prevăzute de dispozițiile menționate la articolul 2.
   Articolul 18
   Hotărârile grupului special de arbitraj
   (1)   Grupul special de arbitraj depune toate eforturile pentru a lua orice hotărâre prin consens. Cu toate acestea, în cazul în care nu se poate ajunge la o hotărâre prin consens, asupra aspectului în discuție se hotărăște prin vot majoritar.
   (2)   Orice hotărâre a grupului special de arbitraj este obligatorie pentru părți și nu creează drepturi sau obligații persoanelor fizice sau juridice. Hotărârea prezintă constatările de fapt, aplicabilitatea dispozițiilor relevante din acordul de asociere și temeiurile acestor constatări și concluzii. Subcomitetul pentru industrie, comerț și servicii face publică în întregime hotărârea grupului special de arbitraj, cu excepția cazului în care hotărăște să nu facă acest lucru, pentru a asigura confidențialitatea informațiilor comerciale confidențiale.
   CAPITOLUL IV

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 19
   Lista arbitrilor
   (1)   Subcomitetul pentru industrie, comerț și servicii stabilește, în termen de cel mult șase luni de la intrarea în vigoare a prezentului protocol, o listă cu cel puțin cincisprezece persoane care doresc și sunt în măsură să fie arbitri. Fiecare parte propune cel puțin cinci persoane pentru a exercita funcția de arbitru. Cele două părți selectează, de asemenea, cel puțin cinci persoane care nu sunt resortisanți ai niciunei părți, pentru a exercita funcția de președinte. Subcomitetul pentru industrie, comerț și servicii se asigură că lista este menținută în permanență la acest nivel.
   (2)   Arbitrii trebuie să dețină cunoștințe de specialitate sau experiență în drept și în comerț internațional. Ei sunt independenți, își exercită funcția în nume propriu, nu acceptă instrucțiuni din partea niciunei organizații și a niciunui guvern, nu au legătură cu guvernul niciunei părți și respectă codul de conduită anexat la prezentul protocol.
   (3)   Subcomitetul pentru industrie, comerț și servicii poate stabili liste suplimentare de cel puțin cincisprezece persoane care dispun de expertiză sectorială în domeniile specifice care fac obiectul acordului de asociere sau care au experiență în mediere. În cazul în care se recurge la procedura de selecție prevăzută la articolul 6 alineatul (2), președinții Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii pot utiliza o listă sectorială cu acordul ambelor părți.
   Articolul 20
   Raportul cu obligațiile din cadrul OMC
   (1)   Recurgerea la dispozițiile prezentului protocol privind soluționarea litigiilor nu aduce atingere niciunei acțiuni desfășurate în cadrul OMC, inclusiv acțiunilor de soluționare a litigiilor.
   (2)   Cu toate acestea, atunci când o parte a inițiat, în legătură cu o anumită măsură, o procedură de soluționare a litigiilor, în temeiul prezentului protocol sau al Acordului OMC, aceasta nu poate iniția o procedură de soluționare a litigiilor cu privire la aceeași măsură înaintea celuilalt for decât după încheierea primei proceduri. În plus, niciuna dintre părți nu poate solicita repararea prejudiciului pentru încălcarea unei obligații identice, prevăzute atât de acordul de asociere, cât și de Acordul OMC, înaintea ambelor foruri. În acest caz, odată ce a fost inițiată procedura de soluționare a litigiului, partea respectivă nu poate pretinde repararea prejudiciului pentru încălcarea obligației identice în temeiul celuilalt acord înaintea celuilalt for, decât în cazul în care, din motive procedurale sau jurisdicționale, forul ales nu se pronunță asupra cererii.
   (3)   În sensul alineatului (2):

               —

               procedurile de soluționare a litigiilor prevăzute de Acordul OMC se consideră a fi inițiate din momentul în care una dintre părți formulează o cerere de instituire a unui grup special, în temeiul articolului 6 din Memorandumul la Acordul OMC privind regulile și procedurile de soluționare a litigiilor și se consideră a fi încheiate atunci când organismul de soluționare a litigiilor adoptă raportul grupului special și, după caz, raportul organismului de apel, în temeiul articolului 16 și al articolului 17 alineatul (14) din memorandum;

               —

               procedurile de soluționare a litigiilor prevăzute de prezentul protocol se consideră a fi inițiate din momentul în care una dintre părți formulează o cerere de instituire a unui grup special de arbitraj în temeiul articolului 5 alineatul (1) și se consideră încheiate atunci când grupul special de arbitraj notifică hotărârea sa părților și Subcomitetului pentru industrie, comerț și servicii, în temeiul articolului 8.

         (4)   Nicio dispoziție din prezentul protocol nu împiedică o parte să pună în aplicare suspendarea obligațiilor sale autorizate de organismul OMC de soluționare a litigiilor. Acordul OMC nu poate fi invocat în scopul de a împiedica o parte să-și suspende obligațiile în temeiul prezentului protocol.
   Articolul 21
   Termenele
   (1)   Toate termenele prevăzute de prezentul protocol, inclusiv termenele în care grupurile speciale de arbitraj își comunică hotărârile, se calculează în zile calendaristice, începând din ziua următoare acțiunii sau faptei la care se referă, în absența unor dispoziții contrare.
   (2)   Orice termen menționat în prezentul protocol poate fi modificat cu acordul comun al părților. Părțile se angajează să acorde o atenție adecvată cererilor de prelungire a oricărui termen din cauza dificultăților pe care le întâmpină oricare dintre părți în ceea ce privește respectarea procedurii prevăzută de prezentul protocol. La cererea unei părți, grupul special de arbitraj poate modifica termenele aplicabile procedurilor, ținând seama de nivelurile diferite de dezvoltare ale părților.
   Articolul 22
   Reexaminarea și modificarea prezentului protocol
   (1)   Consiliul de asociere poate reexamina punerea în aplicare a prezentului protocol și a anexelor la acesta, pentru a lua o hotărâre în ceea ce privește menținerea, modificarea sau abrogarea acestora.
   (2)   Consiliul de asociere poate hotărî să modifice prezentul protocol și anexele la acesta. Orice astfel de modificare poate fi supusă îndeplinirii unor cerințe de drept național aplicabile fiecărei părți.
   Articolul 23
   Intrarea în vigoare
   Prezentul protocol se aprobă de către părți în conformitate cu procedura proprie fiecăreia. Prezentul protocol intră în vigoare în prima zi a celei de-a doua luni de la data la care părțile își comunică reciproc faptul că procedura prevăzută la prezentul articol a fost încheiată.

      Încheiat la Bruxelles, în două exemplare, la 11 noiembrie 2010, în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, italiană, letonă, lituaniană, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și arabă, fiecare dintre aceste texte fiind în egală măsură autentic.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā
         Europos Sajungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Релублика Ливан
         Por la República Libanesa
         Za Libanonskou republiku
         For Den Libanesiske Republik
         Für die Libanesische Republik
         Liibanoni Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Λιβάνου
         For the Republic of Lebanon
         Pour la République libanaise
         Per la Repubblica libanese
         Libānas Republikas vārdā
         Libano Respublikos vardu
         A Libanoni Köztársaság részéről
         Għar-repubblika tal-Libanu
         Voor de Republiek Libanon
         W imieniu Republiki Libańskiej
         Pela República do Líbano
         Pentru Republica Libaneză
         Za Libanonskú republiku
         Za Republiko Libanon
         Libanonin tasavallan puolesta
         För Republiken Libanon

      (1)  Dispozițiile prezentului protocol nu aduc atingere articolului 33 din protocolul privind definiția noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă.
   ANEXE

               ANEXA I

               :

                  REGULILE DE PROCEDURĂ PENTRU ARBITRAJ

               ANEXA II

               :

                  CODUL DE CONDUITĂ PENTRU MEMBRII GRUPURILOR SPECIALE DE ARBITRAJ ȘI PENTRU MEDIATORI


title: Decizia Biroului din 4 mai 2009 referitoare la regulamentul Parlamentului European privind cursurile de limbi străine și de informatică pentru deputați

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/5

      DECIZIA BIROULUI

   din 4 mai 2009
   referitoare la regulamentul Parlamentului European privind cursurile de limbi străine și de informatică pentru deputați
   2009/C 204/03
   BIROUL PARLAMENTULUI EUROPEAN,
   având în vedere Statutul deputaților în Parlamentul European (1) și în special articolele sale 20 și 22,
   având în vedere măsurile de aplicare a Statutului deputaților în Parlamentul European (denumite în continuare „MA”) (2) și în special articolele 44 și 74,
   având în vedere articolul 8 și articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Parlamentului European,
   întrucât Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European (3) și în special articolul 22 și următoarele cu privire la cursurile de limbi străine și de informatică pentru deputați expiră în ziua intrării în vigoare a Statutului deputaților în Parlamentul European și întrucât, prin urmare, trebuie adoptat un nou regulament în această privință,
   DECIDE:
   CAPITOLUL 1

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 1
   Principii și definiții
   (1)   În conformitate cu articolul 44 alineatul 1 din MA, deputații pot urma cursuri de limbi străine și de informatică organizate de Parlamentul European sau de către un organism abilitat, în condițiile prevăzute de prezentul regulament. Deputații au dreptul la rambursare a cheltuielilor realizate efectiv pentru a urma cursuri de limbi străine și de informatică, în limitele și condițiile prevăzute mai jos.
   (2)   Prin organism abilitat, se înțelege o școală, un institut sau un profesor/îndrumător independent care dispune de calificările cerute de legislația internă aplicabilă cursurilor oferite în vederea predării limbii străine sau a software-ului în forma aleasă de deputat.
   Articolul 2
   Rambursarea taxelor de studiu
   (1)   Rambursarea taxelor de studiu, inclusiv, dacă este cazul, a taxelor de înscriere, nu poate depăși o sumă anuală de 5 000 EUR pentru cursurile de limbi străine și de 1 500 EUR pentru cursurile de informatică. Din aceste două sume, se poate rambursa un maxim de 500 EUR pentru cursuri la distanță sau pentru materialul de autoinstruire.
   (2)   În an electoral sau în cazul în care mandatul unui deputat se încheie în cursul exercițiului bugetar, valorile maxime sunt repartizate pro rata temporis între deputatul al cărui mandat se încheie și deputatul proaspăt ales. Sumele plătite în plus trebuie rambursate sau recuperate.
   Articolul 3
   Modalități de rambursare
   Rambursarea taxelor de studiu, cu excepția cheltuielilor pentru deplasarea profesorului sau comisioane, se face la cererea scrisă a deputatului, însoțită de următoarele documente justificative:

               1.

               factura pentru taxele de studiu, întocmită în forma cuvenită și achitată la valoarea sa integrală, cuprinzând:

                           (a)

                           numele deputatului;

                           (b)

                           numele, adresa și statutul juridic al organismului abilitat;

                           (c)

                           prețul cursului indicând în mod separat taxele de studiu și orice alte taxe;

                           (d)

                           numărul de înregistrare TVA sau, în cazul în care organismul este scutit fie de obligația de înregistrare TVA, fie de plata acesteia, motivul acestei scutiri;

                           (e)

                           în cazul în care legislația aplicabilă prevede acest lucru, numărul de înregistrare la Registrul Comerțului al organismului abilitat.

               2.

               un atestat de prezență eliberat și certificat în mod corespunzător de organismul abilitat, în care să figureze numele deputatului, numărul de ore de curs frecventate, datele și intervalele de timp.

               3.

               un document justificativ care să certifice faptul că organismul este abilitat în sensul articolului 1 alineatul 2 să predea cursuri.

         CAPITOLUL 2

      CURSURI DE LIMBI STRĂINE

   Articolul 4
   Cursuri de limbi străine organizate de Parlamentul European
   Deputații pot frecventa, în clădirile Parlamentului European, la Bruxelles și la Strasbourg, la un preț de 40 EUR pe oră și în limita sumei menționate la articolul 2, unul sau mai multe cursuri de limbi străine, cu profesorii puși la dispoziție de către Parlamentul European și în funcție de calendarul lor de lucru, pentru cele mai folosite cinci limbi de lucru (engleză, franceză, germană, italiană și spaniolă).
   Articolul 5
   Alte cursuri de limbi oficiale
   (1)   Deputații pot să urmeze cursuri pentru a învăța limbile oficiale menționate la articolul 138 din Regulamentul de procedură al Parlamentului, limbile care corespund versiunilor autentice ale tratatelor, precum și limbile oficiale ale țărilor recunoscute în mod oficial ca fiind candidate la aderare.
   (2)   Pentru aceste cursuri, deputații beneficiază de rambursarea taxelor de studiu în limita sumei menționate la articolul 2 și în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 3.
   (3)   Deputații pot să beneficieze, de asemenea, de rambursarea cheltuielilor de deplasare și de ședere, în plus față de suma prevăzută la articolul 2, pentru cursurile frecventate la o școală sau o instituție cu condiția ca:

               (a)

               școala sau instituția să se afle pe teritoriul european (cu excepția locurilor obișnuite de desfășurare a activității Parlamentului European și a regiunilor situate geografic în afara continentului european) și

               (b)

               cursurile să fi fost frecventate într-un alt stat membru decât cel în care au fost aleși sau într-o țară recunoscută în mod oficial drept candidată la aderare și

               (c)

               limba studiată să fie o limbă oficială a acelui stat membru sau a țării candidate la aderare și

               (d)

               aceste cursuri să cuprindă un minimum de douăzeci de ore de predare pe sesiune de curs, cu un minimum de 4 ore a câte 60 de minute sau 5 ore a câte 45-60 de minute pe zi. Sesiunea de cursuri trebuie să cuprindă zile consecutive care pot fi întrerupte de cel mult două zile libere (weekend-ul nu este inclus) în care instituția de predare este închisă.

         (4)   Cheltuielile de deplasare sunt rambursate în temeiul articolelor 13, 15 și mutatis mutandis, 17 din MA pentru cel mult două deplasări dus-întors pe an. Călătoriile cu taximetrul pe o distanță de cel mult 40 km, parcursă la sosirea sau la plecarea de la locul de desfășurare a cursurilor, sunt rambursate pe baza prezentării documentelor justificative, indicând distanța parcursă.
   (5)   Cheltuielile de ședere sunt rambursate pe baza a jumătate din rata de bază a indemnizației de ședere, menționată la articolul 24 alineatul 2 din MA, și pentru cel mult 20 de zile pe an, în cazul în care deputatul dovedește că a trebuit efectiv să suporte cheltuieli de cazare. În acest sens, deputatul trebuie să prezinte factura de cazare, achitată în mod corespunzător.
   (6)   În an electoral, numărul de călătorii dus-întors și numărul de zile de indemnizații se împart pro rata temporis între deputatul al cărui mandat se încheie și deputatul nou-ales.
   (7)   Documentele justificative pentru cheltuielile de deplasare și de ședere trebuie prezentate împreună cu cele privind taxele de studiu.
   Articolul 6
   Cursuri de alte limbi străine
   Deputații pot să urmeze cursuri pentru alte limbi decât cele menționate la articolul 5 alineatul 1, cu condiția ca studiul acestora să aibă un raport direct cu activitatea lor parlamentară oficială și să fie, în prealabil, autorizat de către chestorul responsabil cu formarea profesională. Pentru aceste cursuri, deputații beneficiază doar de rambursarea taxelor de studiu, în limita sumei menționate la articolul 2 și în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 3.
   CAPITOLUL 3

      CURSURI DE INFORMATICĂ

   Articolul 7
   Cursuri organizate de Parlamentul European
   Deputații pot să urmeze cursurile de informatică oferite de către Parlament pentru software-urile pe care acesta le pune la dispoziția deputaților.
   Pentru aceste cursuri, deputații nu beneficiază de nici un fel de rambursare.
   Articolul 8
   Alte cursuri de informatică
   Deputații pot să urmeze, în afara instituției, cursuri de informatică pentru software-urile pe care le utilizează în exercițiul mandatului lor.
   Pentru aceste cursuri, deputații beneficiază doar de rambursarea taxelor de studiu, în limita sumei menționate la articolul 2 și în conformitate cu modalitățile prevăzute la articolul 3 și în condițiile în care prezintă documente detaliate cu privire la programul de cursuri frecventate.
   CAPITOLUL 4

      FORMAREA LA DISTANȚĂ ȘI AUTOINSTRUIREA

   Articolul 9
   Definiție
   Deputații pot să urmeze cursuri de limbă sau de informatică la distanță, inclusiv cursuri prin internet sau să cumpere material de autoinstruire în domeniul limbilor străine sau al informaticii.
   Articolul 10
   Modalități de rambursare
   (1)   Pentru aceste cursuri, deputații beneficiază, în limita sumelor menționate la articolul 2, de rambursarea formării la distanță și/sau a materialului de autoinstruire, cu excepția cheltuielilor de conectare sau de comunicare informatică.
   (2)   Rambursarea se efectuează conform modalităților prevăzute la articolul 3 și cu condiția prezentării:

               (a)

               unei documentații detaliate referitoare la programul de formare ales sau a unei descrieri a materialului de autoinstruire achiziționat;

               (b)

               iar pentru cursurile la distanță și/sau prin internet, a unui atestat de prezență eliberat și certificat în mod corespunzător de organismul abilitat, în care să figureze numele deputatului, numărul de ore de curs frecventate, datele și intervalele de timp.

         CAPITOLUL 5

      DISPOZIȚIE FINALĂ

   Articolul 11
   Intrarea în vigoare
   Prezentul regulament intră în vigoare după publicarea sa în Jurnalul Oficial, în aceeași zi cu Statutul deputaților în Parlamentul European.

      (1)  Decizia Parlamentului European din 28 septembrie 2005 de adoptare a Statutului deputaților în Parlamentul European (2005/684/CE, Euratom) (JO L 262, 7.10.2005, p. 1).

      (2)  Aprobat de Biroul PE la 19 mai 2008 și 9 iunie 2008 (PE 388.087/BUR/GT/REV 13).

      (3)  Doc. PE 113/166/BUR/rev. XXV/01-2209.


               19.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/199

         P7_TA(2013)0249
   Numirea unui membru al Comisiei Europene
   Decizia Parlamentului European din 12 iunie 2013 privind aprobarea numirii lui Neven Mimica în calitate de membru al Comisiei (2013/0806(NLE))
   (2016/C 065/35)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere Actul de aderare a Croației, în special articolul 21 alineatul (1),

               —

               având în vedere propunerea transmisă de guvernul Croației la 25 aprilie 2013 în vederea numirii lui Neven Mimica în calitate de membru al Comisiei,

               —

               având în vedere scrisoarea Consiliului din 2 mai 2013 prin care Consiliul a consultat Parlamentul cu privire la decizia de numire a lui Neven Mimica, de comun acord cu președintele Comisiei, în calitate de membru al Comisiei,

               —

               având în vedere audierea lui Neven Mimica la 4 iunie 2013, condusă de Comisia pentru piața internă și protecția consumatorilor, cu asocierea Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară, precum și declarația de evaluare redactată în urma audierii respective,

               —

               având în vedere articolul 106 şi anexa XVII la Regulamentul său de procedură,

               1.

               aprobă numirea lui Neven Mimica în calitate de membru al Comisiei pentru perioada rămasă din mandatul Comisiei, care se va încheia la 31 octombrie 2014;

               2.

               încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului, Comisiei şi guvernelor și parlamentelor statelor membre și ale Republicii Croația.


title: 2007/787/CE: Decizia Consiliului din 29 noiembrie 2007 privind încheierea Protocolului la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și statul Israel, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
               5.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 317/75

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 29 noiembrie 2007
   privind încheierea Protocolului la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și statul Israel, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană
   (2007/787/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 310 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf a doua teză și articolul 300 alineatul (3) paragraful al doilea,
   având în vedere Actul de aderare din 2005, în special articolul 6 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul conform al Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Protocolul la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și statul Israel, pe de altă parte (2), a fost semnat în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia la Bruxelles, la 31 octombrie 2007.

               (2)

               Protocolul ar trebui aprobat,

         DECIDE:
   Articol unic
   Protocolul la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și statul Israel, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană se aprobă prin prezenta decizie în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia.
   Textul protocolului se atașează la prezenta decizie (3).

      Adoptată la Bruxelles, 29 noiembrie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. LINO

      (1)  Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.

      (2)  JO L 147, 21.6.2000, p. 3.

      (3)  A se vedea pagina 65 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Decizia (UE) 2015/2289 a Consiliului din 3 decembrie 2015 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt instituit în temeiul Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene cu privire la adoptarea orientărilor comune pentru punerea în aplicare a acordului

text:
               9.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 323/11

         DECIZIA (UE) 2015/2289 A CONSILIULUI
   din 3 decembrie 2015
   de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt instituit în temeiul Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene cu privire la adoptarea orientărilor comune pentru punerea în aplicare a acordului
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene (1) (denumit în continuare „acordul”) a intrat în vigoare la 1 decembrie 2014.

               (2)

               Articolul 10 din acord prevede că urmează să fie instituit un Comitet mixt de către părți. În plus, se prevede că Comitetul mixt menționat monitorizează, în special, punerea în aplicare a acordului.

               (3)

               Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (2) a stabilit procedurile și condițiile de eliberare a vizelor de tranzit sau de ședere planificată pe teritoriul statelor membre cu o durată care nu depășește 90 de zile într-un interval de 180 de zile.

               (4)

               Orientările comune sunt necesare pentru a se asigura o punere în aplicare pe deplin armonizată a acordului de către consulatele Republicii Capului Verde și ale statelor membre, precum și pentru clarificarea relației dintre dispozițiile acordului și dispozițiile legislației părților la acord care se aplică în continuare cu privire la aspecte legate de vize care nu sunt reglementate de acord.

               (5)

               Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt cu privire la adoptarea orientărilor comune pentru punerea în aplicare a acordului.

               (6)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (7)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, aceste state membre nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu au obligații în temeiul acesteia și nu fac obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Comitetului mixt, instituit prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene, cu privire la adoptarea unor orientări comune pentru punerea în aplicare a acordului se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 3 decembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. BRAZ

      (1)  JO L 282, 24.10.2013, p. 3.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (JO L 243, 15.9.2009, p. 1).

      PROIECT DE
      DECIZIE NR. 1/2015 A COMITETULUI MIXT INSTITUIT ÎN TEMEIUL ACORDULUI DINTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI REPUBLICA CAPULUI VERDE PRIVIND FACILITAREA ELIBERĂRII VIZELOR DE SCURTĂ ȘEDERE PENTRU CETĂȚENII REPUBLICII CAPULUI VERDE ȘI PENTRU CETĂȚENII UNIUNII EUROPENE
      din …
      cu privire la adoptarea orientărilor comune pentru punerea în aplicare a acordului
      COMITETUL MIXT,
      având în vedere Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene (1) (denumit în continuare „acordul”), în special articolul 10,
      întrucât acordul a intrat în vigoare la 1 decembrie 2014,
      ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Orientările comune pentru punerea în aplicare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene sunt adoptate astfel cum sunt prevăzute în anexa la prezenta decizie.
      Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la …,

               Pentru Uniunea Europeană

               Pentru Republica Capului Verde

         (1)  JO L 282, 24.10.2013, p. 3.

         ANEXĂ

            ORIENTĂRI COMUNE PENTRU PUNEREA ÎN APLICARE A ACORDULUI DINTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI REPUBLICA CAPULUI VERDE PRIVIND FACILITAREA ELIBERĂRII VIZELOR DE SCURTĂ ȘEDERE PENTRU CETĂȚENII REPUBLICII CAPULUI VERDE ȘI PENTRU CETĂȚENII UNIUNII EUROPENE

         Scopul acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene (denumit în continuare„acordul”), care a intrat în vigoare la 1 decembrie 2014, este acela de a facilita, pe bază de reciprocitate, procedurile de eliberare a vizelor pentru o ședere planificată de cel mult 90 de zile într-un interval de 180 de zile pentru cetățenii Republicii Capului Verde (denumită în continuare „Capul Verde”) și pentru cetățenii Uniunii Europene (denumită în continuare „Uniunea”).
         Acordul instituie drepturi și obligații reciproce, obligatorii din punct de vedere juridic, în scopul simplificării procedurilor de eliberare a vizelor pentru cetățenii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii.
         Prezentele orientări, adoptate de Comitetul mixt instituit prin acord (denumit în continuare „Comitetul mixt”), au scopul de a asigura o punere în aplicare corectă și armonizată a acordului de către misiunile diplomatice și oficiile consulare ale Capului Verde și ale statelor membre. Prezentele orientări nu fac parte din acord și, prin urmare, nu sunt obligatorii din punct de vedere juridic. Cu toate acestea, este foarte recomandat ca personalul diplomatic și consular să le urmeze în mod consecvent la punerea în aplicare a dispozițiilor acordului.
         Prezentele orientări sunt concepute ca un document care urmează să fie actualizat, dacă este necesar, pentru a se ține seama de experiența acumulată în punerea în aplicare a acordului.
         I.   ASPECTE GENERALE.
         1.1.   Scopul și domeniul de aplicare

         Articolul 1 din acord prevede:

            „Scopul prezentului acord este de a facilita, pe baza reciprocității, eliberarea vizelor pentru cetățenii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii, pentru o ședere a cărei durată prevăzută nu depășește 90 de zile, într-un interval de 180 de zile.”

         Acordul se aplică tuturor cetățenilor Capului Verde și ai Uniunii care solicită o viză de scurtă ședere, indiferent de țara în care își au reședința.
         Acordul nu se a]plică apatrizilor care dețin un permis de ședere eliberat de Capul Verde sau de statele membre. Acestei categorii de persoane i se aplică normele acquis-ului Uniunii în materie de vize.
         1.2.   Domeniul de aplicare al acordului

         Articolul 2 din acord prevede:

            „(1)   Măsurile menite să faciliteze eliberarea vizelor prevăzute în prezentul acord se aplică cetățenilor Capului Verde și cetățenilor Uniunii numai în măsura în care aceștia nu sunt exonerați de obligația de a deține viză în baza actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale Uniunii, ale statelor membre sau ale Capului Verde, precum și în baza prezentului acord sau a altor acorduri internaționale.
            (2)   Legislația națională a Capului Verde sau a statelor membre sau dreptul Uniunii se aplică în cazul aspectelor care nu se regăsesc în dispozițiile prezentului acord, cum ar fi refuzul de eliberare a unei vize, recunoașterea documentelor de călătorie, dovada mijloacelor de subzistență suficiente, refuzul intrării și măsurile de expulzare.”

         Fără a aduce atingere articolului 8 din acord, acordul nu afectează normele Uniunii și cele naționale existente privind obligațiile în materie de vize și scutirile de viză. De exemplu, articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului (1) permite statelor membre să scutească de viză, printre alte categorii de persoane, echipajele civile ale aeronavelor și navelor.
         Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (2) (denumit în continuare „Codul de vize”) se aplică tuturor aspectelor nereglementate de acord, cum ar fi determinarea statului Schengen responsabil pentru prelucrarea unei cereri de viză, motivarea respingerii unei cereri de viză și dreptul de exercitare a unei căi de atac împotriva unei decizii negative. De asemenea, normele Schengen și dreptul intern continuă să se aplice aspectelor care nu sunt reglementate de acord, cum ar fi recunoașterea documentelor de călătorie, dovada documentelor justificative privind scopul călătoriei și dovada deținerii unor mijloace suficiente de subzistență, timpul de prelucrare a cererilor de viză, nepermiterea intrării pe teritoriul statelor membre și măsurile de expulzare.
         Chiar și atunci când sunt îndeplinite condițiile prevăzute în acord, se poate totuși refuza eliberarea vizei dacă nu sunt îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (3) (denumit în continuare „Codul frontierelor Schengen”), și anume dacă persoana nu este în posesia unui document de călătorie valabil, dacă a fost emisă o semnalare în Sistemul de Informații Schengen, dacă persoana este considerată o amenințare pentru ordinea publică, securitatea internă, etc.
         Alte posibilități de flexibilitate în ceea ce privește eliberarea vizelor, prevăzute de Codul de vize, se aplică în continuare. De exemplu, vizele cu intrări multiple cu o perioadă îndelungată de valabilitate – până la cinci ani – pot fi eliberate pentru alte categorii de persoane decât cele menționate la articolul 4 din acord, în cazul în care condițiile prevăzute în Codul de vize (articolul 24 sunt îndeplinite. La fel, dispozițiile cuprinse în Codul de vize care permit eliminarea sau reducerea taxei de viză vor continua să se aplice [articolul 16 alineatele (5) și (6) din Codul de vize].Dreptul intern al Capului Verde continuă să se aplice în ceea ce privește toate aspectele legate de eliberarea de către Capul Verde a vizelor pentru cetățenii Uniunii, care nu sunt reglementate de acord, precum cele menționate în cele trei alineate de mai sus.
         1.3.   Tipurile de vize care intră în domeniul de aplicare al acordului

         Articolul 3 litera (d) din acord definește „viza” drept „o autorizație eliberată sau o decizie luată de un stat membru sau de Capul Verde, care este necesară pentru a intra, în scopul tranzitării sau al unei șederi a cărei durată prevăzută nu depășește 90 de zile în total, pe teritoriul acelui stat membru sau al mai multor state membre sau pe teritoriul Capului Verde;”.
         Facilitățile oferite de acord se aplică atât în cazul vizelor uniforme valabile pentru întregul teritoriu al statelor membre, cât și al vizelor cu valabilitate teritorială limitată. Acestea se aplică și vizelor de scurtă ședere și de tranzit eliberate de Capul Verde cetățenilor Uniunii.
         1.4.   Calcularea duratei de ședere autorizate de o viză

         În conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Codul frontierelor Schengen, noțiunea de„scurtă ședere” înseamnă: „90 de zile în orice perioadă de 180 de zile, ceea ce implică luarea în considerare a ultimei perioade de 180 de zile precedente fiecărei zile de ședere”.
         Data intrării se calculează ca prima zi de ședere pe teritoriul statelor membre, iar data de ieșire se calculează ca ultima zi de ședere pe teritoriul statelor membre. Termenul „orice” presupune aplicarea unei perioade de referință „mobile” de 180 de zile; aceasta înseamnă că trebuie calculată retroactiv fiecare zi de ședere din ultima perioadă de 180 de zile, pentru a se verifica dacă cerința privind durata de ședere de 90 de zile în decursul unei perioade de 180 de zile continuă să fie îndeplinită. Aceasta înseamnă că o absență de pe teritoriul statelor membre pentru o perioadă neîntreruptă de 90 zile permite o nouă ședere de până la 90 de zile.
         Un calculator pentru șederile de scurtă durată, care poate fi folosit pentru a calcula perioada de ședere permisă în temeiul noilor norme, este disponibil online la următoarea adresă: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm.
         Un exemplu de calculare a șederii pe baza noii definiții este următorul:
         O persoană care deține o viză cu intrări multiple valabilă un an (18.4.2014 – 18.4.2015) intră pentru prima dată pe teritoriul unui stat membru la 19.4.2014 pentru o ședere de trei zile. Apoi, aceasta intră din nou la 18.6.2014 pentru o ședere de 86 de zile. Într-un astfel de caz, situația la date specifice ar putea fi următoarea:

                     —

                     la 11.9.2014: în cursul ultimelor 180 de zile (16.3.2014-11.9.2014), persoana în cauză a rămas pe teritoriul statelor membre timp de trei zile (19.4.2014 – 21.4.2014) urmate de alte 86 de zile (18.6.2014 – 11.9.2014) = 89 de zile = nu a depășit durata maximă de ședere autorizată. Persoana poate să mai rămână pe teritoriul statelor membre cel mult 1 zi;

                     —

                     începând de la 16.10.2014: persoana ar putea intra pe teritoriul unui stat membru pentru o ședere de trei zile suplimentare [la 16.10.2014, șederea din 19.4.2014 nu mai este relevantă (se situează în afara perioadei de 180 de zile); la 17.10.2014, șederea din 20.4.2014 nu mai este relevantă (se situează în afara perioadei de 180 de zile) etc.].

                     —

                     începând de la 15.12.2014: persoana ar putea intra pe teritoriul unui stat membru pentru o ședere de 86 de zile suplimentare [la 15.12.2014, șederea din 18.6.2014 nu mai este relevantă (se situează în afara perioadei de 180 de zile); la 16.12.2014, șederea din 19.6.2014 nu mai este relevantă etc.].

               1.5.   Situația în privința statelor membre care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, a statelor membre care nu participă la politica comună a UE în domeniul vizelor și a țărilor asociate.

         Statele membre care au aderat la Uniune în 2004 (Cipru, Estonia, Letonia, Lituania, Malta, Polonia, Republica Cehă, Slovenia, Slovacia și Ungaria), în 2007 (Bulgaria și România) și în 2013 (Croația) au obligații în temeiul acordului din momentul intrării sale în vigoare.
         Bulgaria, Croația, Cipru și România nu aplică încă integral acquis-ul Schengen. Aceste țări vor continua să elibereze vize naționale cu o valabilitate limitată la propriul lor teritoriu național. Când vor pune în aplicare integral acquis-ul Schengen, aceste țări vor continua să aplice acordul.
         Dreptul intern continuă să se aplice în cazul tuturor aspectelor care nu sunt reglementate de acord până la data aplicării integrale a acquis-ului Schengen de către aceste state membre. Începând de la acea dată, normele Schengen și/sau dreptul intern se vor aplica în cazul aspectelor care nu sunt reglementate de acord.
         Bulgaria, Cipru, Croația și România sunt autorizate să recunoască permisele de ședere, vizele de tip „D” și vizele de scurtă ședere eliberate de statele membre Schengen și de țările asociate pentru șederile de scurtă durată pe teritoriul lor.
         În conformitate cu articolul 21 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen (4), toate statele Schengen trebuie să recunoască vizele de lungă ședere și permisele de ședere eliberate de fiecare dintre ele ca fiind valabile pentru șederi de scurtă durată pe teritoriul fiecăreia dintre ele. Statele membre Schengen acceptă permisele de ședere, vizele de tip „D” și vizele de scurtă ședere ale țărilor asociate Schengen pentru intrarea și șederea de scurtă durată și viceversa.
         Acordul nu se aplică Regatului Unit, Irlandei și Danemarcei, însă cuprinde declarații comune cu privire la oportunitatea încheierii unor acorduri bilaterale privind facilitarea eliberării vizelor între Capul Verde și aceste state membre.
         Deși sunt asociate spațiului Schengen, Islanda, Norvegia, Elveția și Liechtenstein nu au obligații în temeiul acordului. Acordul conține însă o declarație comună cu privire la oportunitatea încheierii, fără întârziere, a unor acorduri bilaterale privind facilitarea eliberării vizelor între Capul Verde și aceste țări Schengen.
         1.6.   Acordul și alte acorduri bilaterale

         Articolul 11 din acord prevede:

            „De la intrarea sa în vigoare, prezentul acord prevalează în fața dispozițiilor oricăror convenții sau acorduri bilaterale sau multilaterale încheiate între statele membre și Capul Verde, în măsura în care aceste dispoziții se referă la aceleași aspecte ca și prezentul acord.”

         De la data intrării în vigoare a acordului, dispozițiile acordurilor bilaterale în vigoare dintre statele membre și Capul Verde cu privire la aspectele care fac obiectul acordului încetează să se mai aplice. În conformitate cu dreptul Uniunii, statele membre trebuie să ia măsurile necesare pentru a elimina incompatibilitățile dintre acordurile lor bilaterale și acord.
         În cazul în care un stat membru a încheiat un acord sau o înțelegere bilaterală cu Capul Verde cu privire la aspecte care nu sunt reglementate de acord, această exonerare va continua să se aplice și după intrarea în vigoare a acordului.
         II.   DISPOZIȚII SPECIFICE
         2.1.   Norme care se aplică tuturor solicitanților de viză

         Se reamintește faptul că facilitarea menționată mai jos referitoare la călătoriile în cazul în care documentele sunt pierdute sau furate și prelungirea vizelor în circumstanțe excepționale se aplică tuturor titularilor de viză din Capul Verde și din statele membre.
         2.1.1.   Prelungirea vizei în circumstanțe excepționale

         Articolul 7 din acord prevede:

            „Cetățenilor Capului Verde și cetățenilor Uniunii care, din motive de forță majoră, nu au posibilitatea de a părăsi teritoriul statelor membre sau, respectiv, al Capului Verde la data indicată pe viză li se prelungește viza cu titlu gratuit, în conformitate cu legislația aplicată de către statul-gazdă pentru perioada necesară întoarcerii lor în statul în care își au reședința.”

         În ceea ce privește posibilitatea de a prelungi durata de valabilitate a vizelor în cazuri de forță majoră (de exemplu în cazul spitalizării din cauza unui accident), dacă titularul vizei nu are posibilitatea de a părăsi teritoriul statului membru până la data menționată pe viză, se aplică articolul 33 alineatul (1) din Codul de vize în măsura în care sunt compatibile cu acordul (de exemplu, viza prelungită va rămâne o viză uniformă, permițând intrarea pe teritoriul tuturor statelor membre Schengen pentru care viza era valabilă la data eliberării). În conformitate cu acordul, prelungirea vizei în caz de forță majoră se efectuează gratuit.
         2.2.   Norme care se aplică anumitor categorii de solicitanți de viză.

         2.2.1.   Eliberarea vizelor cu intrări multiple.

         În cazul în care solicitantul de viză trebuie să călătorească în mod frecvent sau regulat pe teritoriul Capului Verde sau pe teritoriul statelor membre, se eliberează vize de scurtă ședere pentru mai multe vizite, cu condiția ca durata totală a acestor vizite să nu depășească 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile.
         Articolul 4 alineatul (1) din acord prevede:

            „(1)   Misiunile diplomatice și oficiile consulare ale statelor membre și ale Capului Verde eliberează vize cu intrări multiple cu un termen de valabilitate de cinci ani pentru următoarele categorii de cetățeni:

                        (a)

                        membrii guvernelor și parlamentelor naționale și regionale, membrii curților constituționale și ai curților supreme, precum și membrii Curții de Conturi, cu condiția ca, în exercitarea funcțiilor lor, aceste persoane să nu fie exonerate de obligația de a deține viză, în temeiul prezentului acord;

                        (b)

                        membrii permanenți ai delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale adresate Capului Verde, statelor membre sau Uniunii participă la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb, precum și la evenimente care au loc pe teritoriul statelor membre sau al Capului Verde la inițiativa unor organizații interguvernamentale;

                        (c)

                        oamenii de afaceri și reprezentanții organizațiilor de afaceri care călătoresc în mod regulat în statele membre sau în Capul Verde;

                        (d)

                        soții/soțiile, copiii (inclusiv copiii adoptați), care nu au împlinit încă vârsta de 21 de ani sau cei aflați în întreținere, precum și rudele care vizitează:

                                    —

                                    cetățeni ai Capului Verde aflați în situație de ședere legală pe teritoriul unui stat membru sau cetățeni ai Uniunii aflați în situație de ședere legală în Capul Verde; sau

                                    —

                                    cetățeni ai Uniunii care locuiesc în statul membru a cărui naționalitate o dețin sau cetățeni capverdieni care locuiesc în Capul Verde.

                  Cu toate acestea, în cazul în care necesitatea sau intenția de a călători în mod frecvent sau regulat este vădit limitată la o perioadă mai scurtă, valabilitatea vizei cu intrări multiple se va limita la această durată, în special în cazul în care:

                        —

                        mandatul, în ceea ce privește persoanele menționate la litera (a);

                        —

                        durata deținerii calității de membru permanent al unei delegații oficiale, în ceea ce privește persoanele menționate la litera (b);

                        —

                        durata deținerii calității de oameni de afaceri sau de reprezentanți ai organizațiilor de afaceri, în ceea ce privește persoanele menționate la litera (c); sau

                        —

                        durata permisului de ședere pentru cetățenii capverdieni care locuiesc pe teritoriul unui stat membru și pentru cetățenii Uniunii care locuiesc în Capul Verde, în ceea ce privește persoanele menționate la litera (d),

                  este mai mic(ă) de cinci ani.”

         Ținând seama de statutul profesional al acestor categorii de persoane sau de gradul de rudenie cu un cetățean al Capului Verde sau al Uniunii care se află în situație de ședere legală pe teritoriul Capului Verde sau al statelor membre, precum și în ceea ce privește rudele cetățenilor Uniunii care locuiesc în statul membru ai cărui cetățeni sunt, sau rudele cetățenilor Capului Verde care locuiesc în Capul Verde, este justificat să li se acorde o viză cu intrări multiple cu o validitate de cinci ani sau limitată la durata mandatului sau la durata șederii lor legale, în cazul în care durata este mai mică de cinci ani.
         În ceea ce privește persoanele care intră sub incidența articolului 4 alineatul (1) litera (a), ar trebui să se furnizeze o confirmare a statutului lor profesional și a duratei mandatului acestora.
         Această dispoziție nu se aplică persoanelor care intră sub incidența articolului 4 alineatul (1) litera (a) dacă acestea sunt exonerate de obligația de a deține viză în temeiul acordului, și anume dacă sunt titulari de pașapoarte diplomatice sau de pașapoarte de serviciu.
         Persoanele care intră sub incidența articolului 4 alineatul (1) litera (b) trebuie să prezinte o dovadă privind statutul permanent de membru al delegației și necesitatea de a participa în mod regulat la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb.
         Persoanele care intră sub incidența articolului 4 alineatul (1) litera (c) trebuie să prezinte o confirmare a statutului lor profesional și a duratei activităților acestora.
         Persoanele care intră sub incidența articolului 4 alineatul (1) litera (d) trebuie să prezinte dovada șederii legale a persoanei care face invitația.
         În cazurile în care necesitatea sau intenția de a călători în mod frecvent sau regulat este vădit limitată la o perioadă mai scurtă, valabilitatea vizei cu intrări multiple se va limita la această perioadă.
         Articolul 4 alineatul (2) din acord prevede:

            „(2)   Misiunile diplomatice și oficiile consulare ale statelor membre și ale Capului Verde eliberează vize cu intrări multiple cu un termen de valabilitate de un an pentru următoarele categorii de cetățeni, cu condiția ca, pe parcursul anului care precedă cererea, aceste persoane să fi obținut cel puțin o viză și să o fi utilizat în conformitate cu legislația privind intrarea și șederea pe teritoriul statului vizitat:

                        (a)

                        reprezentanții organizațiilor societății civile care efectuează în mod regulat călătorii în statele membre sau în Capul Verde în scopul formării educaționale sau al participării la seminare și conferințe, inclusiv în cadrul programelor de schimb;

                        (b)

                        membrii profesiilor liberale care participă la expoziții și saloane, conferințe, simpozioane, seminare internaționale sau la alte evenimente similare și care efectuează în mod regulat călătorii în statele membre sau în Capul Verde;

                        (c)

                        persoanele care participă la activități științifice, culturale și artistice, inclusiv la programe de schimb între universități sau de alt tip, și care efectuează în mod regulat călătorii în statele membre sau în Capul Verde;

                        (d)

                        participanții la evenimente sportive internaționale și persoanele care îi însoțesc, în scop profesional;

                        (e)

                        jurnaliștii și persoanele acreditate care îi însoțesc, în scop profesional;

                        (f)

                        elevii, studenții (inclusiv absolvenții de studii universitare și postuniversitare) și profesorii însoțitori care întreprind călătorii de studii sau de formare educațională, inclusiv în cadrul programelor de schimb sau al activităților educaționale conexe;

                        (g)

                        reprezentanții comunităților religioase recunoscute în Capul Verde sau în statele membre, care efectuează în mod regulat călătorii în statele membre sau în Capul Verde;

                        (h)

                        persoanele care călătoresc în mod regulat din motive medicale;

                        (i)

                        participanții la programe oficiale de schimb organizate de orașe înfrățite sau de autorități municipale;

                        (j)

                        membrii delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale adresate Capului Verde, statelor membre sau Uniunii, participă în mod regulat la reuniuni, consultări, negocieri sau programe de schimb, precum și la evenimente care au loc pe teritoriul statelor membre sau al Capului Verde la inițiativa unor organizații interguvernamentale.

                  Cu toate acestea, în cazul în care necesitatea sau intenția de a călători în mod frecvent sau regulat este vădit limitată la o perioadă mai scurtă, valabilitatea vizei cu intrări multiple se va limita la această perioadă.”.

         În principiu, categoriilor de solicitanți de vize menționate anterior li se vor elibera vize cu intrări multiple valabile timp de un an, cu condiția ca în anul precedent (12 luni) solicitantul de viză să fi obținut cel puțin o viză și să o fi utilizat în conformitate cu legislația statului (statelor) vizitat(e) privind intrarea și șederea (de exemplu, persoana să nu fi depășit perioada legală de ședere) și dacă există motive pentru a solicita o viză cu intrări multiple.
         În cazurile în care nu se justifică eliberarea unei vize valabile timp de un an (de exemplu, dacă durata programului de schimb este mai mică de un an sau dacă persoana nu are nevoie să călătorească pentru un an complet), durata de valabilitate a vizei va fi mai mică de un an, cu condiția ca celelalte cerințe pentru eliberarea vizei să fie îndeplinite.
         Articolul 4 alineatele (3) și (4) din acord prevede:

            „(3)   Misiunile diplomatice și oficiile consulare ale statelor membre și ale Capului Verde eliberează vize cu intrări multiple cu un termen de valabilitate de cel puțin doi ani și de cel mult cinci ani pentru categoriile de cetățeni menționate la alineatul (2) din prezentul articol, cu condiția ca, pe parcursul celor doi ani care precedă cererea, aceste persoane să fi utilizat viza cu intrări multiple acordată pentru o perioadă de un an, în conformitate cu legislația privind intrarea și șederea pe teritoriul statului-gazdă.
            Cu toate acestea, în cazul în care necesitatea sau intenția de a călători în mod frecvent sau regulat este vădit limitată la o perioadă mai scurtă, valabilitatea vizei cu intrări multiple se va limita la această perioadă.
            (4)   Durata totală a șederii pe teritoriul statelor membre sau al Capului Verde a persoanelor menționate la alineatele (1)-(3) din prezentul articol nu depășește 90 de zile, într-un interval de 180 de zile.”

         Categoriilor de solicitanți de vize menționate la articolul 4 alineatul (2) li se vor elibera vize cu intrări multiple valabile între doi și cinci ani, cu condiția ca în ultimii doi ani (24 de luni) acestea să fi utilizat vizele cu intrări multiple valabile cel puțin un an în conformitate cu legislația statului (statelor) vizitat(e) privind intrarea și șederea pe teritoriul respectiv, și ca motivele pentru a solicita o viză cu intrări multiple să fie în continuare valabile. Trebuie remarcat faptul că o viză cu o valabilitate de la doi la cinci ani se eliberează numai dacă solicitantului de viză i s-au eliberat două vize valabile timp de un an (și nu mai puțin) în cursul celor doi ani precedenți și dacă solicitantul a utilizat aceste vize în conformitate cu legislația statului (statelor) vizitat(e) privind intrarea și șederea pe teritoriul respectiv. Misiunile diplomatice și oficiile consulare hotărăsc, pe baza evaluării fiecărei cereri de viză, perioada de valabilitate a acestor vize, (de la doi la cinci ani).
         Nu există nicio obligație de a elibera o viză cu intrări multiple dacă solicitantul nu a utilizat o viză eliberată anterior.
         2.2.2.   Taxa de prelucrare a vizelor.

         Articolul 5 alineatul (1) din acord prevede:

            „(1)   Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (2), statele membre sau Capul Verde nu percep taxe de viză de la următoarele categorii de persoane:

                        (a)

                        membrii delegațiilor oficiale care, ca urmare a unei invitații oficiale adresate Capului Verde, statelor membre sau Uniunii, participă la reuniuni, consultări, negocieri sau programe oficiale de schimb, precum și la evenimente organizate la inițiativa unor organizații interguvernamentale pe teritoriul unui stat membru sau al Capului Verde;

                        (b)

                        copiii sub 12 ani; (5)

                        (c)

                        elevii, studenții, absolvenții care urmează cursuri universitare și postuniversitare și profesorii însoțitori care întreprind călătorii de studii sau de formare educațională;

                        (d)

                        cercetătorii care călătoresc în scopul desfășurării unei activități de cercetare științifică;

                        (e)

                        participanții în vârstă de cel mult 25 de ani la seminare, conferințe, evenimente sportive, culturale sau educaționale, organizate de organizații nonprofit.”

         Categoriile de persoane menționate mai sus sunt scutite integral de taxă.
         Articolul 16 alineatul (6) și articolul 16 alineatul (7) primul paragraf din Codul de vize prevăd:

            „(6)   În cazuri particulare, se poate renunța la perceperea taxei de viză sau valoarea acesteia poate fi redusă dacă acest lucru contribuie la promovarea unor interese de ordin cultural sau sportiv, precum și a unor interese din domeniul politicii externe, al politicii de dezvoltare și alte domenii de interes public vital sau din motive umanitare.
            (7)   Taxa de viză se încasează în euro, în moneda națională a țării terțe sau în moneda utilizată în mod curent în țara terță în care este depusă cererea și nu este rambursabilă, cu excepția cazurilor menționate la articolele 18 alineatul (2) și 19 alineatul (3)” (de exemplu în cazurile în care o cerere este inadmisibilă sau în care consulatul nu este competent).

         Solicitanților de viză din Capul Verde, în conformitate cu articolul 16 alineatul (8) din Codul de vize, și cetățenilor Uniunii, în conformitate cu Decretul-lege nr. 27/2007 al Capului Verde, „li se eliberează o chitanță pentru taxa de viză achitată”.
         Articolul 5 alineatul (2) din acord prevede:

            „2.   Atunci când statele membre sau Capul Verde cooperează cu un prestator extern de servicii, se poate percepe o taxă pentru servicii. Taxa pentru prestarea serviciilor este proporțională cu costurile suportate de prestatorul extern de servicii în îndeplinirea sarcinilor sale și nu depășește 30 EUR. Capul Verde, statul membru sau statele membre în cauză menține (mențin) posibilitatea pentru toți solicitanții de a depune cererile direct la consulatele acestuia (acestora).”

         Categoriile de persoane scutite de plata taxei de viză ar putea totuși plăti o taxă pentru servicii în cazul în care un stat membru cooperează cu un prestator extern de servicii.
         În prezent, niciun stat membru nu are acorduri de externalizare cu prestatori externi de servicii din Capul Verde.
         2.2.3.   Titularii de pașapoarte diplomatice și de serviciu

         Articolul 8 din acord prevede:

            „1.   Cetățenii Capului Verde sau ai statelor membre, care sunt titulari de pașapoarte diplomatice sau de serviciu valabile, pot intra, ieși sau tranzita fără viză teritoriul statelor membre sau al Capului Verde.
            2.   Cetățenii vizați la alineatul (1) din prezentul articol pot rămâne pe teritoriul statelor membre sau al Capului Verde pentru o perioadă de cel mult 90 de zile, într-un interval de 180 de zile.”

         Procedurile de detașare a diplomaților în statele membre nu sunt reglementate de acord. Se aplică procedura de acreditare obișnuită.
         Într-o declarație comună anexată la acord, părțile convin că oricare dintre ele poate invoca suspendarea parțială a acordului și, în special, a articolului 8, în cazul în care punerea sa în aplicare determină abuzuri ale celeilalte părți sau o amenințare la adresa siguranței publice. Suspendarea parțială a acordului trebuie să aibă loc în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 12 alineatul (5).
         În cazul suspendării punerii în aplicare a articolului 8, cele două părți vor iniția consultări în cadrul comitetului mixt, în vederea rezolvării problemelor care au condus la suspendare.
         Ca o prioritate, cele două părți au fost de acord să își asume angajamentul de a asigura un nivel ridicat de securitate pentru pașapoartele diplomatice și de serviciu, în special prin integrarea elementelor de identificare biometrică. În ceea ce privește Uniunea, această securitate va fi asigurată în conformitate cu cerințele stabilite în Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului (6).
         III.   COOPERAREA PRIVIND SECURITATEA DOCUMENTELOR
         Într-o declarație comună anexată acordului, părțile convin că impactul nivelului de securitate al documentelor de călătorie respective asupra funcționării acordului ar trebui să fie evaluat de Comitetul mixt. În acest scop, părțile s-au angajat să se informeze reciproc, cu regularitate, cu privire la măsurile luate pentru a se evita proliferarea documentelor de călătorie, dezvoltând aspectele tehnice ale securității documentelor de călătorie, precum și cele referitoare la procesul de personalizare a eliberării documentelor de călătorie.
         IV.   STATISTICI
         Pentru a permite Comitetului mixt să monitorizeze în mod eficace punerea în aplicare a acordului, misiunile diplomatice și oficiile consulare ale Capului Verde și ale statelor membre trebuie să transmită Comisiei, o dată la șase luni, statistici care să se refere, în măsura posibilului, și să precizeze pentru fiecare lună:

                     —

                     numărul de vize cu intrări multiple eliberate;

                     —

                     durata de valabilitate a vizelor cu intrări multiple eliberate;

                     —

                     numărul de vize eliberate fără taxe diferitelor categorii de persoane care fac obiectul acordului.

            (1)  Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație ( JO L 81, 21.3.2001, p. 1).

            (2)  Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (JO L 243, 15.9.2009, p. 1).

            (3)  Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1).

            (4)  JO L 239, 22.9.2000, p. 19

            (5)
         N.B. Pentru a beneficia de scutirea de taxă pentru această categorie de persoane, solicitanții de viză trebuie să prezinte o dovadă a vârstei.

            (6)  Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre (JO L 385, 29.12.2004, p. 1).


title: 2008/436/CE: Decizia Consiliului din 9 iunie 2008 de numire și înlocuire a unor membri ai Consiliului de administrație al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale

text:
               12.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 153/36

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 9 iunie 2008
   de numire și înlocuire a unor membri ai Consiliului de administrație al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale
   (2008/436/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 337/75 al Consiliului din 10 februarie 1975 privind înființarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (1), în special articolul 4,
   având în vedere lista de nominalizări înaintată Consiliului de către Comisie cu privire la reprezentanții lucrătorilor,
   întrucât:

               (1)

               Prin decizia sa din 18 septembrie 2006 (2), Consiliul a numit membrii Consiliului de administrație ai Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru perioada 18 septembrie 2006-17 septembrie 2009.

               (2)

               S-a eliberat un loc în cadrul Consiliului de administrație al Centrului, din categoria reprezentanților lucrătorilor, prin demisia dlui Gregor MIKLIC,

         DECIDE:
   Articol unic
   Se numește următoarea persoană ca membru al Consiliului de administrație al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru restul mandatului, care se încheie la 17 septembrie 2009:

               I.

                  REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR LUCRĂTORILOR

                           SLOVENIA

                           domnul Marjan URBANČ
                           Asociația sindicatelor libere din Slovenia

      Adoptată la Luxemburg, 9 iunie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. COTMAN

      (1)  JO L 39, 13.2.1975, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2051/2004 (JO L 355, 1.12.2004, p. 1).

      (2)  JO C 240, 5.10.2006, p. 1.


title: 2007/38/CE: Decizia Consiliului din 22 ianuarie 2007 de numire a trei membri și a cinci supleanți danezi în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               24.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 17/20

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 22 ianuarie 2007
   de numire a trei membri și a cinci supleanți danezi în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2007/38/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 263,
   având în vedere propunerea Guvernului danez,
   întrucât:

               (1)

               La data de 24 ianuarie 2006, Consiliul a adoptat Decizia 2006/116/CE (1) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2006-25 ianuarie 2010.

               (2)

               Ca urmare a demisiei domnilor Johannes FLENSTED-JENSEN și Lars ABEL și a doamnei Vibeke STORM RASMUSSEN, devin vacante trei posturi de membri în cadrul Comitetului Regiunilor. Ca urmare a demisiei domnilor Kristian EBBENSGAARD, Søren ERIKSEN și Jan BOYE și a doamnei Bente NIELSEN, devin vacante patru posturi de supleanți în cadrul Comitetului Regiunilor. Aceste demisii intră în vigoare la 1 ianuarie 2007. Ca urmare a numirii doamnei Mona HEIBERG ca membru, devine vacant un post de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Sunt numiți în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2010:

               (a)

               în calitate de membri:

                           —

                           domnul Henrik Ringbæk MADSEN, Regionsrådsmedlem, înlocuindu-l pe domnul Vibeke STORM RASMUSSEN;

                           —

                           domnul Karsten Uno PETERSEN, Regionsrådsmedlem, înlocuindu-l pe domnul Johannes FLENSTED-JENSEN;

                           —

                           doamna Mona HEIBERG, Borgerrepræsentant, Københavns Kommune, înlocuindu-l pe domnul Lars ABEL;

               (b)

               în calitate de supleanți:

                           —

                           doamna Lykke DEBOIS, Regionsrådsmedlem, înlocuindu-l pe domnul Kristian EBBENSGAARD;

                           —

                           domnul Bent LARSEN, Regionsrådsmedlem, înlocuindu-l pe domnul Søren ERIKSEN;

                           —

                           doamna Tove LARSEN, Formand for sammenlægningsudvalget, Aabenraa Kommune, înlocuind-o pe doamna Bente NIELSEN;

                           —

                           domnul Erik NIELSEN, Borgmester, Rødovre Kommune, înlocuindu-l pe domnul Jan BOYE;

                           —

                           domnul Søren SALLING, Regionsrådsmedlem, înlocuind-o pe doamna Mona HEIBERG.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2007.

      Adoptată la Bruxelles, 22 ianuarie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  JO L 56, 25.2.2006, p. 75.


title: 2011/655/: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 27 septembrie 2011 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea EGF/2010/028 NL/Overijssel diviziunea 18 prezentată de Țările de Jos)

text:
               7.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 263/12

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 27 septembrie 2011
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea EGF/2010/028 NL/Overijssel diviziunea 18 prezentată de Țările de Jos)
   (2011/655/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor disponibilizați ca urmare a modificărilor majore din structura comerțului mondial, cauzate de globalizare și pentru a-i ajuta să se reintegreze pe piața forței de muncă.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse începând cu 1 mai 2009 pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor disponibilizați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 milioane EUR.

               (4)

               La 20 decembrie 2010, Țările de Jos au prezentat o cerere de mobilizare a FEG în legătură cu disponibilizările din nouă întreprinderi care desfășoară activități încadrate în diviziunea 18 din NACE Rev. 2 („Tipărirea și reproducerea înregistrărilor pe suporți”) din regiunea NUTS II Overijssel (NL21) din Țările de Jos; cererea a fost completată cu informații suplimentare transmise până la 7 martie 2011. Cererea îndeplinește condițiile pentru stabilirea contribuțiilor financiare prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. Prin urmare, Comisia propune mobilizarea sumei de 718 140 EUR.

               (5)

               Prin urmare, FEG trebuie mobilizat pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Țările de Jos,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru alocarea sumei de 718 140 EUR sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 27 septembrie 2011.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.