title: Decizia Consiliului din 4 septembrie 1981 privind încheierea Convenției privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica

text:
               11/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               178

         31981D0691

               L 252/26

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 4 septembrie 1981
   privind încheierea Convenției privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica
   (81/691/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 43,
   având în vedere propunerea Comisiei (1),
   având în vedere avizul Parlamentului European (2),
   întrucât echilibrul ecologic fragil al Oceanului Antarctic necesită o reglementare internațională în domeniul administrării și conservării resurselor marine vii din zonă;
   întrucât, în acest scop, a fost elaborată, la conferința diplomatică organizată la Canberra în mai 1980, la care Comunitatea a luat parte, Convenția internațională privind conservarea faunei și florei marine, denumită în continuare „convenția”;
   întrucât convenția va intra în vigoare în a treizecea zi de la data depunerii celui de-al optulea instrument de ratificare; întrucât Comunitatea poate să adere la convenție după intrarea acesteia în vigoare;
   întrucât, este necesară aderarea Comunității la convenție pentru a contribui la conservarea resurselor din regiunea la care se referă Convenția și în care își desfășoară activitatea pescari din cadrul Comunității,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă în numele Comunității Economice Europene Convenția privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica.
   Textul convenției se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului depune instrumentul de aprobare la guvernul Australiei, în conformitate cu articolul XXVIII din convenție (3).
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 4 septembrie 1981.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. WALKER

      (1)  JO C 317, 4.12.1980, p. 4.

      (2)  JO C 101, 4.5.1981, p. 116.

      (3)  Data intrării în vigoare a convenției pentru Comunitate va fi publicată în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia Consiliului din 18 martie 1975 de încheiere a Convenției internaționale privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale și de acceptare a anexei la aceasta privind antrepozitele vamale

text:
Anunţ juridic important

|

31975D0199

Official Journal L 100 , 21/04/1975 P. 0001 - 0001 Finnish special edition: Chapter 2 Volume 2 P. 0036  Greek special edition: Chapter 02 Volume 12 P. 0005  Swedish special edition: Chapter 2 Volume 2 P. 0036  Spanish special edition: Chapter 02 Volume 2 P. 0233  Portuguese special edition Chapter 02 Volume 2 P. 0233  Ediţie specială în limba cehă Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba estonă Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba letonă Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba malteză Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba polonă Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 02 Volume 01 P. 26  - 26

		19750318Decizia Consiliuluidin 18 martie 1975de încheiere a Convenției internaționale privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale și de acceptare a anexei la aceasta privind antrepozitele vamale(75/199/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,având în vedere recomandarea Comisiei,întrucât Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale, negociată în cadrul Consiliului de Cooperare Vamală, poate contribui în mod eficient la dezvoltarea comerțului internațional;întrucât, în conformitate cu dispozițiile articolului 11 din respectiva convenție, fiecare parte contractantă trebuie să accepte, la încheierea convenției, una dintre anexele la aceasta; întrucât, în acest sens, Comunitatea ar trebui să accepte anexa privind antrepozitele vamale;întrucât, prin urmare, este oportună încheierea respectivei convenții și acceptarea respectivei anexe,DECIDE:Articolul 1Se încheie Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale și se acceptă anexa la aceasta privind antrepozitele vamale, în numele Comunității.Textul convenției și al anexei se anexează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să numească persoanele împuternicite să semneze convenția menționată la articolul 1 și să accepte anexa menționată la același articol, precum și să le confere competențele necesare prin care Comunitatea își asumă obligații.De asemenea, respectivele persoane îl informează pe Secretarul general al Consiliului de Cooperare Vamală cu privire la faptul că, în scopul aplicării respectivei anexe, teritoriile vamale ale statelor membre ale Comunității Economice Europene trebuie considerate teritoriu unic.Adoptată la Bruxelles, 18 martie 1975.Pentru ConsiliuPreședinteleR. Ryan--------------------------------------------------19750318ANEXĂ--------------------------------------------------19750318Convenția internațională pentru simplificarea și armonizarea regimurilor vamalePREAMBULPĂRȚILE CONTRACTANTE la prezenta convenție, elaborată sub auspiciile Consiliului de Cooperare Vamală,CONSTATÂND că diferențele dintre regimurile vamale ale țărilor sunt de natură să împiedice schimburile internaționale,ÎNTRUCÂT este în interesul tuturor țărilor să se favorizeze aceste schimburi și cooperarea internațională;ÎNTRUCÂT simplificarea și armonizarea regimurilor lor vamale pot contribui în mod eficient la dezvoltarea comerțului internațional și a altor forme de schimburi internaționale;ÎNCREDINȚATE că un instrument internațional care să propună dispoziții pe care țările să se angajeze să le aplice de îndată ce au posibilitatea ar permite să se ajungă progresiv la un înalt grad de simplificare și de armonizare a regimurilor vamale, ceea ce constituie unul din obiectivele esențiale ale Consiliului de Cooperare Vamală,CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:CAPITOLUL IDefinițiiArticolul 1Pentru aplicarea prezentei convenții se înțelege:(a) prin "Consiliu": organizația instituită prin Convenția de creare a unui Consiliu de Cooperare Vamală, încheiată la Bruxelles, la data de 15 decembrie 1950;(b) prin "Comitet tehnic permanent": Comitetul tehnic permanent al Consiliului;(c) prin "ratificare": ratificarea propriu-zisă, acceptarea sau aprobarea.CAPITOLUL IIDomeniul de aplicare a Convenției și structura anexelorArticolul 2Fiecare parte contractantă se angajează să promoveze simplificarea și armonizarea regimurilor vamale și, în acest scop, să se conformeze, în condițiile prevăzute în prezenta convenție, normelor și practicilor recomandate care fac obiectul anexelor la prezenta convenție. Cu toate acestea, este la latitudinea oricărei părți contractante să acorde facilități mai mari decât cele pe care le prevede convenția și îi este recomandat să acorde asemenea facilități în măsura posibilului.Articolul 3Dispozițiile din prezenta convenție nu constituie un obstacol în calea aplicării interdicțiilor și restricțiilor care derivă din legislația națională.Articolul 4Fiecare anexă la prezenta convenție se compune în principiu:(a) dintr-o introducere care constituie sinteza diferitelor probleme tratate în anexă;(b) din definiții ale principalilor termeni vamali care sunt utilizați în anexă;(c) din norme, care sunt dispoziții a căror aplicare generală este recunoscută ca fiind necesară pentru a se ajunge la armonizarea regimurilor vamale și la simplificarea acestora;(d) din practici recomandate, care sunt dispoziții recunoscute a constitui un progres către armonizarea și simplificarea regimurilor vamale și a căror aplicare generală, în măsura posibilului, este de dorit;(e) din note destinate să indice unele dintre posibilități care pot fi reținute pentru aplicarea normei sau practicii recomandate corespunzătoare.Articolul 5(1) Se consideră că fiecare parte contractantă care acceptă o anexă acceptă toate normele practice recomandate care figurează în această anexă, cu excepția cazului în care notifică Secretarului General al Consiliului, la momentul acceptării anexei în cauză sau ulterior, norma sau normele și practicile recomandate pentru care formulează rezerve indicând diferențele care există între dispozițiile din legislația sa națională și cele din normele și practicile recomandate în cauză. Orice parte contractantă care a formulat rezerve poate, în orice moment, să le retragă, în totalitate sau în parte, prin notificarea Secretarului General, indicând data de la care aceste rezerve sunt retrase.(2) Fiecare parte contractantă care are obligații decurgând din anexe analizează, cel puțin o dată la trei ani, normele și practicile recomandate care figurează în această anexă și cu privire la care a formulat rezerve, le compară cu dispozițiile din legislația sa națională și notifică Secretarului General al Consiliului rezultatele acestei examinări.CAPITOLUL IIIRolul Consiliului și al Comitetului tehnic permanentArticolul 6(1) Consiliul supraveghează, conform dispozițiilor prezentei convenții, gestionarea și dezvoltarea acesteia. Acesta decide, în special, introducerea în convenție a noilor anexe.(2) În acest scop, Comitetul tehnic permanent exercită, sub autoritatea Consiliului și conform directivelor sale, următoarele funcții:(a) pregătirea noilor anexe și propunerea adoptării lor făcută Consiliului pentru a le introduce în convenție;(b) propunerea către Consiliu a proiectelor de modificare a prezentei convenții sau a anexelor pe care le va considera necesare și, în special, a proiectelor care tind să modifice textul normelor și practicilor recomandate sau să transforme practicile recomandate în norme;(c) acordarea de avize cu privire la problemele care privesc aplicarea convenției;(d) îndeplinirea sarcinilor pe care Consiliul ar putea să i le atribuie cu privire la dispozițiile convenției.Articolul 7În scopul votării în cadrul Consiliului și al Comitetului tehnic permanent, fiecare anexă este considerată a constitui o convenție distinctă.CAPITOLUL IVDispoziții diverseArticolul 8Pentru aplicarea prezentei convenții, anexa sau anexele în vigoare pentru o parte contractantă fac parte integrantă din convenție; pentru această parte contractantă, orice trimitere la convenție se aplică deci și acestei anexe sau acestor anexe.Articolul 9Părțile contractante care formează o uniune vamală sau economică pot notifica Secretarului General al Consiliului că, pentru aplicarea unei anumite anexe la prezenta convenție, teritoriile lor se iau în considerare ca un singur teritoriu. În toate cazurile în care, ca urmare a unei astfel de notificări, există diferențe între dispozițiile din această anexă și cele din legislația aplicabilă pe teritoriile părților contractante, statele interesate formulează, conform articolului 5 din prezenta convenție, o rezervă cu privire la norma sau la practica recomandată în cauză.CAPITOLUL VDispoziții finaleArticolul 10(1) Orice diferend între două sau mai multe părți contractante în ceea ce privește interpretarea sau aplicarea prezentei convenții este soluționat, pe cât posibil, pe calea negocierilor directe între părțile menționate anterior.(2) Orice diferend care nu este soluționat pe calea negocierilor directe este prezentat de către părțile la diferend Comitetului tehnic permanent, care îl analizează și face recomandări în vederea reglementării acestuia.(3) În cazul în care Comitetul tehnic permanent nu poate soluționa acest diferend, îl prezintă Consiliului, care face recomandări conform articolului III litera (e) din Convenția de creare a Consiliului.(4) Părțile la diferend pot conveni anticipat să accepte recomandările Comitetului tehnic permanent sau ale Consiliului.Articolul 11(1) Orice stat membru al Consiliului și orice stat membru al Organizației Națiunilor Unite sau al instituțiilor sale specializate poate deveni parte contractantă la prezenta convenție:(a) prin semnarea acesteia, fără rezerva ratificării;(b) prin depunerea unui instrument de ratificare după ce a semnat convenția sub rezerva ratificării sau(c) prin aderarea la convenție.(2) Prezenta convenție este deschisă până la 30 iunie 1974 la sediul Consiliului din Bruxelles pentru semnare de către statele menționate în alineatul (1) din prezentul articol. După această dată, convenția va fi deschisă pentru aderare.(3) Orice stat nemembru al organizațiilor menționate în alineatul (1) din prezentul articol, căruia îi este adresată o invitație în acest sens de către Secretarul General al Consiliului, la cererea Consiliului, poate deveni parte contractantă la prezenta convenție prin aderarea după intrarea acesteia în vigoare.(4) Fiecare dintre statele menționate în alineatul (1) sau (3) din prezentul articol precizează, la momentul semnării sau ratificării prezentei convenții sau al aderării la aceasta, anexa sau anexele pe care le acceptă, fiind de la sine înțeles că trebuie să accepte cel puțin o anexă. Statul în cauză poate ulterior să notifice Secretarului General al Consiliului că acceptă una sau mai multe alte anexe.(5) Instrumentele de ratificare sau de aderare se depun la Secretarul General al Consiliului.(6) Orice nouă anexă pe care Consiliul decide să o includă în prezenta convenție este comunicată de către Secretarul General al Consiliului părților contractante la prezenta convenție, celorlalte state semnatare, statelor membre ale Consiliului care nu sunt părți contractante la prezenta convenție și Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite. Părțile contractante care acceptă această nouă anexă notifică acest lucru Secretarului General al Consiliului, conform alineatului (4) din prezentul articol.(7) Dispozițiile alineatului (1) din prezentul articol sunt aplicabile și uniunilor vamale și economice menționate în articolul 9 din prezenta convenție, în măsura în care obligațiile care decurg din instrumentele de instituire a acestor uniuni vamale sau economice impun organismelor lor competente să dispună în nume propriu. Aceste organisme nu au, cu toate acestea, drept de vot.Articolul 12(1) Prezenta convenție intră în vigoare la trei luni după ce cinci dintre statele menționate în alineatul (1) din articolul 11 de mai sus au semnat prezenta convenție fără rezerva ratificării sau au depus instrumentul de ratificare sau aderare.(2) Pentru orice stat care semnează prezenta convenție fără rezerva ratificării, care o ratifică sau aderă la ea, după ce cinci state fie au semnat convenția fără rezerva ratificării, fie au depus instrumentul de ratificare sau de aderare, convenția intră în vigoare la trei luni după ce statul în cauză a semnat fără rezerva ratificării sau a depus instrumentul de ratificare sau de aderare.(3) Orice anexă la prezenta convenție intră în vigoare la trei luni după ce cinci părți contractante au acceptat-o.(4) Pentru orice stat care acceptă o anexă după ce cinci state au acceptat-o, anexa în cauză intră în vigoare la trei luni după ce acest stat a notificat acceptarea.Articolul 13(1) Orice stat poate, fie la momentul semnării fără rezerva ratificării, la momentul ratificării sau al aderării, fie ulterior, să notifice Secretarului General al Consiliului că prezenta convenție se aplică la toate sau la unele din teritoriile ale căror relații internaționale sunt responsabilitatea sa. Această notificare își produce efectele după trei luni de la data la care Secretarul General o primește. Totuși, convenția nu poate deveni aplicabilă în teritoriile desemnate în notificare înainte ca aceasta să intre în vigoare pentru statul în cauză.(2) Orice stat care a notificat, conform alineatului (1) din prezentul articol, faptul că prezenta convenție se aplică și unui teritoriu ale căror relații internaționale sunt responsabilitatea sa, poate notifica Secretarului General al Consiliului, în condițiile prevăzute în articolul 14 din prezenta convenție, că acest teritoriu va înceta să aplice convenția.Articolul 14(1) Prezenta convenție se încheie pentru o perioadă nedeterminată. Totuși, orice parte contractantă o poate denunța în orice moment după data intrării sale în vigoare, fixată în articolul 12 din prezenta convenție.(2) Denunțarea este notificată printr-un instrument scris depus la Secretarul General al Consiliului.(3) Denunțarea are efecte după șase luni de la primirea instrumentului de denunțare de către Secretarul General al Consiliului.(4) Dispozițiile alineatelor (2) și (3) din prezentul articol se aplică și anexelor la convenție, orice parte contractantă putând, în orice moment după data intrării lor în vigoare, stabilită la articolul 12, să-și retragă acceptul privind una sau mai multe anexe. Se consideră că partea contractantă care își retrage acceptul cu privire la toate anexele a denunțat convenția.Articolul 15(1) Consiliul poate recomanda amendamente la prezenta convenție. Orice parte contractantă la prezenta convenție este invitată de către Secretarul General al Consiliului să ia parte la discutarea oricărei propuneri menite să modifice prezenta convenție.(2) Textul oricărui amendament astfel recomandat este comunicat de către Secretarul General al Consiliului părților contractante la prezenta convenție, celorlalte state semnatare și statelor membre ale Consiliului care nu sunt părți contractante la prezenta convenție.(3) În termen de șase luni de la data comunicării amendamentului recomandat, orice parte contractantă sau, dacă este vorba de un amendament referitor la o anexă în vigoare, orice parte contractantă care are obligații decurgând din anexe, poate să aducă la cunoștința Secretarului General al Consiliului:(a) fie că are o obiecție față de amendamentul recomandat;(b) fie că, deși a avut intenția să accepte amendamentul recomandat, condițiile necesare acestei acceptări nu sunt încă îndeplinite în țara sa.(4) Atât timp cât o parte contractantă care a adresat comunicarea prevăzută la alineatul (3) litera (b) din prezentul articol nu a notificat acceptul său Secretarului General al Consiliului, aceasta poate, în termen de nouă luni de la expirarea termenului de șase luni prevăzut în alineatul (3) din prezentul articol, să prezinte o obiecție față de amendamentul recomandat.(5) Dacă o obiecție față de amendamentul recomandat a fost formulată în condițiile prevăzute la alineatele (3) și (4) din prezentul articol, amendamentul este considerat ca nefiind acceptat și rămâne fără efect.(6) Dacă nu s-a formulat nici o obiecție în condițiile prevăzute la alineatele (3) și (4) din prezentul articol, amendamentul este acceptat la următoarea dată:(a) atunci când nici o parte contractantă nu a adresat o comunicare în sensul alineatului (3) litera (b) din prezentul articol, la expirarea termenului de șase luni prevăzut la alineatul (3);(b) atunci când una sau mai multe părți contractante au adresat o comunicare în sensul alineatului (3) litera (b) din prezentul articol la cea mai apropiată dintre următoarele două date:(i) data la care toate părțile contractante care au adresat o astfel de comunicare au notificat Secretarului General al Consiliului acceptul lor cu privire la amendamentul recomandat, această dată fiind totuși decalată la expirarea termenului de șase luni prevăzut în alineatul (3) din prezentul articol, dacă toate accepturile au fost notificate anterior acestei expirări;(ii) data expirării termenului de nouă luni prevăzut în alineatul (4) din prezentul articol.(7) Orice amendament considerat ca fiind acceptat intră în vigoare fie după șase luni de la data la care a fost considerat ca fiind acceptat, fie atunci când amendamentul recomandat este însoțit de un termen de intrare în vigoare diferit, la expirarea acestui termen ulterior datei la care a fost considerat ca fiind acceptat.(8) Secretarul General al Consiliului notifică, cât mai repede posibil, părțile contractante la prezenta convenție și celelalte state semnatare cu privire la orice obiecție față de amendamentul recomandat, formulată conform alineatului (3) litera (a) din prezentul articol, precum și orice comunicare adresată conform alineatului (3) litera (b). Acesta aduce ulterior la cunoștința părților contractante și a celorlalte state semnatare, dacă partea sau părțile contractante care au adresat o astfel de comunicare ridică o obiecție împotriva modificării recomandate sau o acceptă.Articolul 16(1) Independent de procedura de modificare prevăzută la articolul 15 din prezenta convenție, orice anexă poate, cu excepția definițiilor pe care le conține, să fie modificată prin decizia Consiliului. Orice parte contractantă la prezenta convenție este invitată de Secretarul General al Consiliului să ia parte la discutarea oricărei propuneri de modificare a unei anexe. Textul oricărei propuneri astfel stabilite este comunicat de către Secretarul General al Consiliului părților contractante la prezenta convenție, celorlalte state semnatare și statelor membre ale Consiliului care nu sunt părți contractante la prezenta convenție.(2) Amendamentele care au făcut obiectul unei decizii conform alineatului (1) din prezentul articol intră în vigoare la șase luni după ce comunicarea a fost făcută de către Secretarul General al Consiliului. Se consideră că fiecare parte contractantă care are obligații decurgând din anexă, care face obiectul unor astfel de amendamente a acceptat aceste amendamente, cu excepția cazului în care aceasta formulează rezerve în condițiile prevăzute în articolul 5 din prezenta convenție.Articolul 17(1) Orice stat care ratifică prezenta convenție sau care aderă la ea este considerat a fi acceptat amendamentele intrate în vigoare la data depunerii instrumentului său de ratificare sau de aderare.(2) Un stat care acceptă o anexă este considerat, cu excepția cazului în care formulează rezerve conform dispozițiilor din articolul 5 din prezenta convenție, că a acceptat amendamentele la această anexă intrate în vigoare la data la care notifică acceptul său Secretarului General al Consiliului.Articolul 18Secretarul General al Consiliului notifică părțile contractante la prezenta convenție, celelalte state semnatare și statele membre ale Consiliului care nu sunt părți contractante la prezenta convenție și Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite cu privire la:(a) semnările, ratificările și aderările menționate în articolul 11 din prezenta convenție;(b) data la care prezenta convenție și fiecare din anexele la ea intră în vigoare conform articolului 12;(c) notificările primite conform articolelor 9 și 13;(d) notificările și comunicările primite conform articolelor 5, 16 și 17;(e) denunțările primite conform articolului 14;(f) amendamentele considerate ca fiind acceptate conform articolului 15, precum și data intrării lor în vigoare;(g) amendamentele la anexele adoptate de Consiliu conform articolului 16, precum și data intrării lor în vigoare.Articolul 19Conform articolului 102 din Carta Națiunilor Unite, prezenta convenție va fi înregistrată la Secretariatul Națiunilor Unite la cererea Secretarului General al Consiliului.Drept pentru care subsemnații, autorizați corespunzător, au semnat prezenta convenție.Încheiată la Kyoto, optsprezece mai o mie nouă sute șaptezeci și trei, în limbile franceză și engleză, cele două texte fiind autentice în egală măsură, într-un singur exemplar care va fi depus pe lângă Secretarul General al Consiliului, care va transmite copii autentificate ale acestuia tuturor statelor menționate în articolul 11 alineatul (1) din prezenta convenție.--------------------------------------------------19750318ANEXĂ PRIVIND ANTREPOZITELE VAMALEINTRODUCEREConform practicilor comerțului internațional, destinația finală a mărfurilor importate nu este cunoscută la momentul importului într-un număr mare de cazuri, ceea ce obligă importatorii să le stocheze pe durate mai mult sau mai puțin lungi.Dacă este vorba de mărfuri care trebuie reexportate, importatorul are interesul să le plaseze sub un regim vamal care permite evitarea plății drepturilor și taxelor de import.În ceea ce privește mărfurile care sunt destinate importului definitiv, importatorul are, de asemenea, interesul să poată întârzia plata drepturilor și taxelor la import până la momentul în care aceste mărfuri ajung efectiv pe piața de consum.Pentru a acorda aceste facilități importatorilor, statele au prevăzut în general regimul de antrepozit vamal în legislația lor națională.Mărfurile importate nu sunt totuși singurele admisibile în antrepozitul vamal.Astfel, anumite state permit ca mărfurile de origine națională sau naționalizate, care sunt pasibile de drepturi sau de taxe interne, sau care le-au suportat, să fie plasate în antrepozit vamal pentru a obține scutirea de sau rambursarea acestor drepturi și taxe.Tot astfel, plasarea în antrepozit vamal a mărfurilor cărora li s-a aplicat deja un alt regim vamal sau care ar putea să beneficieze la momentul exportului de o rambursare a drepturilor și taxelor la import permite autorităților vamale să acorde, după caz, încheierea acestui alt regim vamal sau rambursarea drepturilor și taxelor la import fără a aștepta reexportarea efectivă a mărfurilor.Dispozițiile din prezenta anexă nu se aplică:- stocării mărfurilor în depozit temporar (localuri închise și amplasamente, închise sau nu, agreate de vamă, în care mărfurile sunt stocate în așteptarea vămuirii);- stocării mărfurilor în porto-franco-uri și în zone libere;- prelucrării sau transformării, sub controlul vămii, cu suspendarea drepturilor și taxelor la import, a mărfurilor în locuri aprobate de aceasta (antrepozite pentru perfecționare activă).DEFINIȚIIÎn sensul prezentei anexe, se înțelege:(a) prin "regim de antrepozit vamal": regimul vamal în aplicarea căruia mărfurile importate sunt stocate sub controlul vămii într-un loc desemnat în acest sens (antrepozit vamal) fără plata drepturilor și taxelor la import;(b) prin "drepturi și taxe la import": drepturile vamale și toate celelalte drepturi, taxe și redevențe sau impuneri diverse care sunt percepute la import sau în legătură cu importul de mărfuri, cu excepția redevențelor și impunerilor a căror sumă este limitată la costul aproximativ al serviciilor prestate;(c) prin "control vamal": ansamblul măsurilor luate în vederea asigurării respectării actelor cu putere de lege și normelor administrative pe care vama este însărcinată să le aplice;(d) prin "garanție": ceea ce asigură, pentru îndeplinirea cerințelor vămii, executarea unei obligații față de aceasta. Garanția este numită "globală" atunci când asigură executarea obligațiilor care rezultă din mai multe operațiuni;(e) prin "persoană": atât o persoană fizică, cât și o persoană juridică, cu excepția cazurilor în care contextul specifică altfel.PRINCIPIU1. NormăRegimul antrepozitului vamal este reglementat de dispozițiile din prezenta anexă.CATEGORII DE ANTREPOZITE2. NormăLegislația națională prevede antrepozite vamale deschise pentru toți importatorii (antrepozite vamale publice).NotăConform dispozițiilor din legislația națională, antrepozitele vamale publice pot să fie gestionate fie de autoritățile vamale, fie de alte autorități sau de persoane fizice sau juridice.3. NormăDreptul de a depozita mărfuri importate în antrepozitele vamale publice nu este rezervat doar importatorului, ci îi este recunoscut oricărei alte persoane interesate.4. NormăLegislația națională prevede antrepozite vamale rezervate folosirii exclusive de către anumite persoane stabilite (antrepozite vamale private) atunci când necesitățile speciale comerciale sau industriale justifică acest lucru.ÎNFIINȚAREA ANTREPOZITELOR5. NormăCerințele legate de construirea și amenajarea antrepozitelor vamale, precum și condițiile în care se exercită controlul vamal sunt fixate de autoritățile vamale.NotăPentru exercitarea controlului, autoritățile vamale pot, în special:- să solicite ca antrepozitele vamale să fie închise cu două chei diferite (cea a părții interesate și cea a vămii);- să supravegheze locurile în permanență sau cu intermitență;- să țină contabilitatea mărfurilor depozitate utilizând fie registre speciale, fie declarațiile propriu-zise sau să solicite ținerea unei astfel de contabilități;- să procedeze periodic la recensământul mărfurilor depozitate.GESTIONAREA ANTREPOZITELOR6. NormăLegislația națională desemnează persoana sau persoanele care sunt responsabile de achitarea drepturilor și taxelor la import eventual aplicabile mărfurilor care au fost plasate sub regimul de antrepozit vamal și a căror situație nu a fost reglementată conform cerințelor autorităților vamale.7. NormăAtunci când o garanție este solicitată pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor care rezultă din mai multe operațiuni, autoritățile vamale acceptă o garanție globală.8. Practica recomandatăGaranția ar trebui să fie fixată la o sumă cât mai scăzută posibil, ținând cont de drepturile și taxele la import eventual exigibile.9. Practica recomandatăAutoritățile vamale ar trebui să renunțe la solicitarea unei garanții atunci când antrepozitul face obiectul unei supravegheri corespunzătoare a vămii și, în special, dacă este plasat sub închidere vamală.10. NormăAutoritățile vamale stabilesc condițiile de gestionare a antrepozitelor vamale; dispozițiile care reglementează stocarea mărfurilor în antrepozitele vamale, precum și inventarele și contabilitatea sunt condiționate de acordul autorităților vamale.MĂRFURI CARE POT FI ANTREPOZITATE11. Practica recomandatăAr trebui să fie admise în antrepozitele vamale publice mărfurile importate de orice fel, pasibile de drepturi și taxe la import sau supuse unor restricții sau interdicții, altele decât cele bazate pe considerente de moralitate sau de ordine publică, de securitate publică, de igienă sau de sănătate publică sau pe considerente de ordin veterinar sau fitopatologic sau care se referă la protecția brevetelor, a mărcilor comerciale și a drepturilor de autor și de reproducere, indiferent de cantitate sau de țara de origine, de proveniență sau de destinație.Mărfurile care prezintă un pericol sau care ar putea altera celelalte mărfuri sau care necesită instalații speciale nu ar trebui să fie admise decât în antrepozite vamale special amenajate pentru a le stoca.12. NormăCategoriile de mărfuri admisibile în antrepozitul vamal privat sunt desemnate de autoritățile competente în autorizația care acordă beneficiul acestui regim sau într-o dispoziție corespunzătoare.13. Practica recomandatăMărfurile care, prin exportul lor, beneficiază de rambursarea drepturilor și taxelor la import ar trebui să poată fi stocate în antrepozitul vamal pentru a beneficia imediat de această rambursare, cu condiția ca acestea să fie exportate ulterior.14. Practica recomandatăMărfurile care au fost plasate sub regimul admiterii temporare ar trebui să poată fi plasate în antrepozit vamal, la încheierea acestui regim, în scopul exportării lor ulterioare sau în orice alt scop admis.15. Practica recomandatăAtunci când sunt destinate exportului, mărfurile pasibile de drepturi sau de taxe interne sau care le-au suportat ar trebui să poată fi plasate în antrepozit vamal pentru a obține scutirea sau rambursarea acestor drepturi și taxe interne, cu condiția ca aceste mărfuri să fie exportate ulterior.ANTREPOZITAREA16. NormăLegislația națională stabilește condițiile în care mărfurile care sunt destinate plasării în antrepozit vamal trebuie să fie prezentate la biroul vamal competent și să facă obiectul unei declarații de mărfuri.OPERAȚIUNI AUTORIZATE17. NormăOrice persoană care are dreptul să dispună de mărfurile depozitate este autorizată:(a) să le analizeze;(b) să preleveze probe contra cost, dacă este cazul, a drepturilor și taxelor la import;(c) să efectueze operațiunile necesare pentru conservarea lor.18. NormăMărfurile depozitate trebuie să poată face obiectul manevrărilor obișnuite care vizează îmbunătățirea aspectului sau a calității comerciale sau să le ambaleze pentru transport, cum ar fi împărțirea sau regruparea coletelor, asortarea și clasarea mărfurilor, schimbarea ambalajului.DURATA ANTREPOZITĂRII19. NormăDurata maximă de antrepozitare este fixată în funcție de necesitățile comerciale și nu trebuie să fie mai mică de un an.CESIUNI20. NormăMărfurile antrepozitate trebuie să poată face obiectul cesiunilor.MĂRFURILE AVARIATE, PIERDUTE SAU DISTRUSE21. NormăMărfurile deteriorate în urma unui accident sau a unui caz de forță majoră înainte de ieșirea din antrepozit trebuie să poată fi declarate pentru introducerea pe piața de consum ca și când ar fi fost importate în starea în care se găsesc.22. NormăMărfurile antrepozitate care sunt distruse sau iremediabil pierdute ca urmare a unui accident sau a unui caz de forță majoră nu sunt supuse drepturilor și taxelor la import, cu condiția ca această distrugere sau pierdere să fie stabilită corespunzător conform cerințelor autorităților vamale.Dacă este cazul, deșeurile și resturile care rezultă din distrugere sunt supuse, în caz de introducere pe piața de consum, drepturilor și taxelor la import care ar fi aplicabile acestor deșeuri și resturi dacă ar fi importate în această stare.23. NormăOrice marfă antrepozitată trebuie să poată, la cererea persoanei care are dreptul de a dispune de ea și conform deciziei autorităților vamale, să fie abandonată, total sau parțial, în favoarea Trezoreriei Publice sau distrusă sau tratată în așa fel încât să nu mai aibă valoare comercială, sub controlul vămii. Acest abandon sau această distrugere nu trebuie să antreneze nici un fel de cheltuieli pentru Trezoreria Publică.Deșeurile și resturile care rezultă din distrugere sunt supuse, în caz de introducere pe piața de consum, drepturilor și taxelor la import care ar fi aplicabile acestor deșeuri și resturi dacă ar fi importate în această stare.IEȘIREA DIN ANTREPOZIT24. NormăOrice persoană care are dreptul de a dispune de mărfuri este autorizată să le retragă din antrepozitul vamal în întregime sau în parte pentru a le reexporta, pentru a le introduce pe piața de consum, pentru a le transfera într-un alt antrepozit vamal sau pentru a le atribui orice alt regim vamal, sub rezerva ca acesta să îndeplinească formalitățile și condițiile aplicabile în fiecare dintre aceste cazuri.MĂRFURI INTRODUSE PE PIAȚĂ PENTRU CONSUM25. NormăLegislația națională stabilește momentul ce va fi luat în considerare pentru a determina valoarea și cantitatea mărfurilor care sunt retrase din antrepozitul vamal pentru a fi introduse pe piață pentru consum, precum și nivelurile drepturilor și taxelor la import care le sunt aplicabile.MĂRFURILE NERETRASE DIN ANTREPOZIT26. NormăLegislația națională stabilește procedura care trebuie urmată în cazurile în care mărfurile nu sunt retrase din antrepozitul vamal în termenul prevăzut.27. Practica recomandatăAtunci când mărfurile neretrase din antrepozitul vamal sunt vândute de vamă, încasarea din vânzare, deducerea făcută din drepturile și taxele la import, precum și din toate celelalte cheltuieli sau redevențe asumate ar trebui fie să fie predate titularului dreptului, de îndată ce este posibil, fie să fie ținute la dispoziția acestuia pe o perioadă determinată.INFORMAȚII CU PRIVIRE LA ANTREPOZITE28. NormăAutoritățile vamale fac în așa fel încât orice persoană interesată să-și poată procura, fără dificultate, orice informații utile cu privire la regimul de antrepozit vamal.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2015/1510 a Consiliului din 4 septembrie 2015 de numire a unui membru estonian și a unui supleant estonian în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               10.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 236/8

         DECIZIA (UE) 2015/1510 A CONSILIULUI
   din 4 septembrie 2015
   de numire a unui membru estonian și a unui supleant estonian în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului estonian,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie, la 5 februarie și la 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a decesului doamnei Urve ERIKSON.

               (3)

               Un loc de supleant va deveni vacant ca urmare a numirii domnului Mart VÕRKLAEV în calitate de membru în cadrul Comitetului Regiunilor,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numește în calitate de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2020:

               —

               domnul Mart VÕRKLAEV, Member of Rae Municipal Council.

         Articolul 2
   Se numește în calitate de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2020:

               —

               domnul Juri GOTMANS, Mayor of Haanja Municipality.

         Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 4 septembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. ASSELBORN

      (1)  JO L 20, 27.1.2015, p. 42.

      (2)  JO L 31, 7.2.2015, p. 25.

      (3)  JO L 159, 25.6.2015, p. 70.


title: 2012/734/: Decizia Consiliului din 25 iunie 2012 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului de instituire a unei asocieri între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și America Centrală, pe de altă parte, precum și aplicarea provizorie a părții IV din acord referitoare la comerț

text:
               15.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 346/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 25 iunie 2012
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului de instituire a unei asocieri între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și America Centrală, pe de altă parte, precum și aplicarea provizorie a părții IV din acord referitoare la comerț
   (2012/734/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217 coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 23 aprilie 2007, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze, în numele Uniunii Europene și a statelor membre ale acesteia, un acord de asociere cu America Centrală. La 10 martie 2010, directivele de negociere au fost modificate pentru a include Panama în procesul de negociere.

               (2)

               Negocierile au fost încheiate cu ocazia reuniunii la nivel înalt UE-America Latină și zona Caraibilor, desfășurată la Madrid în cursul lunii mai 2010, iar la 22 martie 2011 a fost parafat Acordul de instituire a unei asocieri între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și America Centrală, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”).

               (3)

               Articolul 353 alineatul (4) din acord prevede aplicarea provizorie a părții IV din acord, referitoare la comerț.

               (4)

               Acordul ar trebui să fie semnat în numele Uniunii Europene, iar partea IV din acord ar trebui să se aplice în mod provizoriu, în așteptarea finalizării procedurilor de încheiere a acordului.

               (5)

               Acordul nu aduce atingere drepturilor investitorilor din statele membre de a beneficia de orice regim mai favorabil prevăzut de orice acord privind investițiile la care este parte un stat membru și o republică semnatară din cadrul Americii Centrale.

               (6)

               Aplicarea provizorie a părții IV din acord nu aduce atingere repartizării competențelor între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia în conformitate cu tratatele.

               (7)

               În temeiul articolului 218 alineatul (7) din tratat, îi revine Consiliului competența să autorizeze Comisia să aprobe modificările listei de indicații geografice recomandate Comitetului de asociere de către Subcomitetul pentru proprietatea intelectuală, în vederea aprobării de către Consiliul de asociere în temeiul articolului 247 și al articolului 274 alineatul (2) litera (a) din acord.

               (8)

               Ar trebui să fie prevăzute procedurile necesare pentru protecția indicațiilor geografice în conformitate cu acordul.

               (9)

               În temeiul articolului 356 din acord, ar trebui să se precizeze că acordul nu se interpretează drept un acord care conferă drepturi sau impune obligații care pot fi invocate direct în fața instanțelor judecătorești ale Uniunii sau ale statelor membre.

               (10)

               Prevederile acordului care intră sub incidența părții a treia titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene sunt obligatorii pentru Regatul Unit și Irlanda ca părți contractante distincte, și nu ca membre ale Uniunii Europene, cu excepția cazului în care Uniunea Europeană împreună cu Regatul Unit și/sau Irlanda au notificat în comun părții America Centrală faptul că Regatului Unit sau Irlandei le revin obligații ca membre ale Uniunii Europene în conformitate cu Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (11)

               Dacă Regatul Unit și Irlanda încetează de a mai avea obligații ca membre ale Uniunii Europene în conformitate cu articolul 4a din Protocolul (nr. 21), Uniunea Europeană și Regatul Unit și/sau Irlanda notifică în comun, de îndată, părții America Centrală modificarea poziției lor. În acest caz, acestora continuă să le revină obligații în temeiul prevederilor din acord în mod distinct. Dispoziții similare se aplică în ce privește Danemarca în conformitate cu Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei anexat la tratatele menționate,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie, se autorizează semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului de instituire a unei asocieri între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și America Centrală, pe de altă parte, sub rezerva încheierii acordului menționat.
   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prin prezenta decizie, Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Uniunea Europeană aplică în mod provizoriu partea IV din acord în conformitate cu articolul 353 alineatul (4) din acord, până la finalizarea procedurilor privind încheierea acestuia. Articolul 271 nu se aplică în mod provizoriu.
   În vederea stabilirii datei de aplicare provizorie, Consiliul stabilește data la care se transmite republicilor din cadrul părții America Centrală notificarea menționată la articolul 353 alineatul (4) din acord. Respectiva notificare include o trimitere la dispoziția care nu se aplică în mod provizoriu.
   Data de la care partea IV din acord se aplică în mod provizoriu se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.
   Articolul 4
   În sensul articolului 247 din acord, modificările aduse acordului prin decizii ale Consiliului de asociere, astfel cum sunt propuse de Subcomitetul pentru proprietatea intelectuală în ceea ce privește indicațiile geografice, sunt aprobate de Comisie în numele Uniunii Europene. Dacă părțile interesate nu pot ajunge la un acord în urma obiecțiilor referitoare la o indicație geografică, Comisia adoptă o poziție în baza procedurii prevăzute la articolul 15 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (1).
   Articolul 5
   (1)   O denumire protejată în conformitate cu anexa XVIII (Indicații geografice protejate) la acord poate fi folosită de orice operator care comercializează produse agricole, produse alimentare, vinuri, vinuri aromatizate sau băuturi spirtoase care sunt conforme cu specificațiile corespunzătoare.
   (2)   Statele membre și instituțiile Uniunii Europene asigură respectarea protecției prevăzute la articolul 246 din acord, inclusiv la cererea unei părți interesate.
   Articolul 6
   Dispoziția aplicabilă în scopul adoptării nomelor de punere în aplicare necesare pentru aplicarea normelor prevăzute în apendicele 2A la anexa II (Definiția noțiunii de „produse originare” și metodele de cooperare administrativă) și în apendicele 2 la anexa I (Eliminarea taxelor vamale) la acord este articolul 247a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (2).
   Articolul 7
   Acordul nu poate fi interpretat drept un acord care conferă drepturi sau impune obligații care pot fi invocate direct în fața instanțelor judecătorești ale Uniunii sau ale statelor membre.
   Articolul 8
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 93, 31.3.2006, p. 12.

      (2)  JO L 302, 19.10.1992, p. 1.


title: 2012/71/UE: Decizia Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind poziția pe care trebuie să o adopte Uniunea Europeană în cadrul Comitetului special UE-Chile pentru cooperare vamală și reguli de origine în legătură cu anexa III la Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, în ceea ce privește definirea conceptului de produse originare și metodele de cooperare administrativă

text:
               8.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 35/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 23 ianuarie 2012
   privind poziția pe care trebuie să o adopte Uniunea Europeană în cadrul Comitetului special UE-Chile pentru cooperare vamală și reguli de origine în legătură cu anexa III la Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, în ceea ce privește definirea conceptului de produse originare și metodele de cooperare administrativă
   (2012/71/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Regulile preferențiale de origine sunt esențiale pentru buna funcționare a acordurilor comerciale dintre Uniunea Europeană și partenerii săi comerciali, printre care se numără și Chile. Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul de asociere”) a fost semnat la 18 noiembrie 2002.

               (2)

               Anexa III la acordul de asociere definește conceptul de „produse originare” și stabilește metodele de cooperare administrativă. Acordul a intrat în vigoare la 1 februarie 2003.

               (3)

               Notele explicative la anexa III care pun la dispoziția autorităților vamale orientări clare privind aplicarea practică a anexei respective, sunt în vigoare de la 1 ianuarie 2004.

               (4)

               Acordul de asociere prevede, între altele, la articolul 58, eliminarea taxelor vamale pentru produsele care provin de pe teritoriul unei părți și se exportă pe teritoriul altei părți, făcând trimitere la regulile de origine stabilite în anexa III la acordul respectiv. Anexa menționată se referă, la articolul 36 alineatul (2), la „teritoriul vamal al Comunității”.

               (5)

               Poziția pe care trebuie să o adopte Uniunea în cadrul Comitetului special UE-Chile pentru cooperare vamală și reguli de origine ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția pe care trebuie să o adopte Uniunea Europeană în cadrul Comitetului special UE-Chile pentru cooperare vamală și reguli de origine în legătură cu anexa III la Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, în ceea ce privește definirea conceptului de produse originare și metodele de cooperare administrativă, se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului special UE-Chile atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 23 ianuarie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. GJERSKOV

      (1)  JO L 352, 30.12.2002, p. 3.

      DECIZIA NR. …/201_ A COMITETULUI SPECIAL UE-CHILE PENTRU COOPERARE VAMALĂ ȘI REGULI DE ORIGINE
      din
      referitoare la anexa III la Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, în ceea ce privește definirea conceptului de produse originare și metodele de cooperare administrativă
      COMITETUL SPECIAL,
      având în vedere Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul de asociere”), semnat la 18 noiembrie 2002, în special termenul „teritoriul vamal al Comunității” din articolul 36 alineatul (2) din anexa III la acord privind definirea conceptului de produse originare și metodele de cooperare administrativă,
      întrucât:

                  (1)

                  Anexa III la acordul de asociere stabilește regulile de origine pentru produsele care provin de pe teritoriile părților la acordul menționat.

                  (2)

                  Anexa III la acordul de asociere se referă, în textul său, la termenul „Comunitate”.

                  (3)

                  În sensul anexei III la acordul de asociere, este oportună definirea termenilor „Comunitate” și „teritoriul vamal al Comunității” pentru a se garanta aplicarea teritorială corectă a anexei respective printr-o notă explicativă la aceasta,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      În sensul articolului 36 alineatul (2) din anexa III la acordul de asociere, termenul „teritoriul vamal al Comunității” cuprinde teritoriul vamal al Comunității Europene (în prezent Uniunea Europeană), astfel cum este indicat la articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (2), fără a aduce atingere vreunei modificări sau abrogări viitoare a legislației în vigoare.
      Prezenta notă explicativă la anexa III nu aduce atingere titlului VII privind Ceuta și Melilla din respectiva anexă.
      Articolul 2
      În sensul anexei III la acordul de asociere, termenul „Comunitate” înseamnă teritoriul vamal al Comunității Europene (în prezent Uniunea Europeană), astfel cum este menționat la articolul 1 din prezenta decizie.
      Articolul 3
      Prezenta decizie intră în vigoare la șaizeci de zile de la data la care ultima parte a notificat îndeplinirea cerințelor interne cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii.

         Adoptată la …,

               Pentru Comitetul special

               Președintele

         (1)  JO L 352, 30.12.2002, p. 3.

         (2)  JO L 302, 19.10.1992, p. 1.


title: Decizia (UE) 2015/1352 a Comisiei din 30 iulie 2015 privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din legislația agricolă sectorială [notificată cu numărul C(2015) 5124]

text:
               5.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 208/33

         DECIZIA (UE) 2015/1352 A COMISIEI
   din 30 iulie 2015
   privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din legislația agricolă sectorială

         [notificată cu numărul C(2015) 5124]

   (Numai textul în limba engleză este autentic)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (1), în special articolul 108,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 108 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 prevede că statele membre care nu au adoptat moneda euro și care iau decizia de a plăti în euro, nu în moneda națională, cheltuielile care decurg din legislația agricolă sectorială trebuie să ia măsuri pentru a se asigura că folosirea monedei euro nu oferă un avantaj sistematic față de utilizarea monedei naționale.

               (2)

               Decizia 2005/443/CE a Comisiei (2) a aprobat anterior astfel de măsuri comunicate de Regatul Unit.

               (3)

               La 13 aprilie 2015, Regatul Unit a notificat Comisiei intenția sa de a plăti cheltuielile aferente anumitor scheme în euro, nu în lire sterline, și a definit măsurile care urmează să fie aplicate în conformitate cu articolul 108 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, pentru a se asigura că folosirea monedei euro nu oferă un avantaj sistematic față de utilizarea lirei sterline.

               (4)

               Măsurile planificate de Regatul Unit pot fi rezumate după cum urmează:

                           —

                           operatorii pot fi plătiți în euro cu sumele prevăzute în legislația Uniunii;

                           —

                           operatorii suportă integral riscul aferent cursului de schimb care rezultă din conversia ulterioară în lire sterline;

                           —

                           operatorii trebuie să își asume un angajament permanent pentru o perioadă de cel puțin un an;

                           —

                           referitor la plata de bază și la alte plăți directe, astfel cum sunt menționate în Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), operatorii trebuie să opteze pentru plata în euro în momentul în care prezintă cererea menționată la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 al Comisiei (4);

                           —

                           în ceea ce privește măsurile de piață, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5) și cu Regulamentul (UE) nr. 1370/2013 al Consiliului (6), operatorii trebuie să fie aprobați cu cel puțin trei luni înainte de a fi plătiți în euro; de asemenea, pentru a se retrage din acord, trebuie transmis un preaviz cu trei luni înainte; noi plăți în euro sunt apoi posibile numai după o perioadă de așteptare de un an.

               (5)

               Respectivele măsuri sunt în conformitate cu obiectivul stabilit prin Regulamentul (UE) nr. 1306/2013, mai precis acela de a împiedica apariția unui avantaj sistematic rezultat din folosirea monedei euro în locul monedei naționale. Prin urmare, ele ar trebui aprobate.

               (6)

               Din acest motiv, Decizia 2005/443/CE ar trebui să fie abrogată și înlocuită cu prezenta decizie,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă măsurile comunicate de Regatul Unit la 13 aprilie 2015 privind plata în euro a cheltuielilor care decurg din legislația agricolă sectorială enumerate în anexă și, după caz, din orice acte delegate sau de punere în aplicare adoptate în temeiul instrumentelor respective.
   Articolul 2
   Decizia 2005/443/CE se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se adresează Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

      Adoptată la Bruxelles, 30 iulie 2015.

            Pentru Comisie

         Phil HOGAN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 549.

      (2)  Decizia 2005/443/CE a Comisiei din 14 iunie 2005 privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din instrumentele juridice privind politica agricolă comună (JO L 153, 16.6.2005, p. 33).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 608).

      (4)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 809/2014 al Comisiei din 17 iulie 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește sistemul integrat de administrare și control, măsurile de dezvoltare rurală și ecocondiționalitatea (JO L 227, 31.7.2014, p. 69).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 671).

      (6)  Regulamentul (UE) nr. 1370/2013 al Consiliului din 16 decembrie 2013 privind măsuri pentru stabilirea anumitor ajutoare și restituții în legătură cu organizarea comună a piețelor produselor agricole (JO L 346, 20.12.2013, p. 12).

      ANEXĂ

         MĂSURI EXPRIMATE ȘI PLĂTIBILE ÎN EURO

                  Schemă

                  Regulament

                  Schemele de plăți directe

                  Regulamentul (UE) nr. 1307/2013

                  Achiziționare carne de vită

                  Regulamentul (UE) nr. 1308/2013
                  Regulamentul (UE) nr. 1370/2013

                  Achiziționare cereale

                  Achiziționare unt

                  Achiziționare lapte praf degresat

                  Ajutor pentru depozitarea privată a cărnii de vită

                  Ajutor pentru depozitarea privată a untului

                  Ajutor pentru depozitarea privată a brânzeturilor

                  Ajutor pentru depozitarea privată a fibrelor de in

                  Ajutor pentru depozitarea privată a uleiului de măsline

                  Ajutor pentru depozitarea privată a cărnii de porc

                  Ajutor pentru depozitarea privată a cărnii de oaie și de capră

                  Ajutor pentru depozitarea privată a laptelui praf degresat

                  Ajutor pentru depozitarea privată a zahărului alb

                  Ajutor pentru distribuirea de lapte și produse lactate către copii

                  Restituiri la export

                  Restituiri la export pentru produsele agricole prelucrate și mărfurile care nu sunt menționate în anexa I la TFUE

                  Regulamentul (UE) nr. 510/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (1)

                  Regulamentul (UE) nr. 1370/2013

         (1)  JO L 150, 20.5.2014, p. 1.


title: 2008/836/: Decizia reprezentanților guvernelor statelor membre din 29 octombrie 2008 privind regimul documentelor operațiilor UE civile de gestionare a crizelor și ale operațiilor militare ale UE

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 299/34

      DECIZIA REPREZENTANȚILOR GUVERNELOR STATELOR MEMBRE

   din 29 octombrie 2008
   privind regimul documentelor operațiilor UE civile de gestionare a crizelor și ale operațiilor militare ale UE
   (2008/836)
   REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE,
   întrucât:

               (1)

               În măsura în care nu sunt deținute de o instituție, documentele misiunilor civile de gestionare a crizelor și ale operațiilor militare ale Uniunii Europene nu intră sub incidența legislației comunitare referitoare la arhivele istorice și accesul public la documente.

               (2)

               Deoarece aceste documente se referă la domenii de activitate ale Uniunii Europene, este oportun ca astfel de documente să fie arhivate de Secretariatul General al Consiliului Uniunii Europene („SGC”). Respectivele documente ar trebui să fie de acum înainte considerate documente deținute de Consiliu și ar trebui să intre sub incidența Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1) și a Regulamentului (CEE, Euratom) nr. 354/83 din 1 februarie 1983 privind deschiderea către public a arhivelor istorice ale Comunității Economice Europene și ale Comunității Europene a Energiei Atomice (2),

         DECID:
   Articolul 1
   (1)   În vederea aplicării Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 și a Regulamentului (CEE, Euratom) nr. 354/83, documentele aparținând misiunilor civile de gestionare a crizelor și operațiilor militare încheiate, în curs de desfășurare și viitoare, derulate sub auspiciile Consiliului se arhivează, la încheierea misiunilor și a operațiilor, de către SGC și sunt considerate de la momentul respectiv drept documente deținute de Consiliu.
   (2)   Documentele menționate la alineatul (1) nu includ documentele referitoare la aspecte privind personalul, contractele cu terțe părți și documentația aferentă sau documente efemere.
   (3)   SGC se asigură că documentele clasificate de statele membre sau de alte autorități sunt protejate în conformitate cu regulamentul de securitate al Consiliului adoptat prin Decizia 2001/264/CE a Consiliului (3).
   (4)   Statele membre sprijină SGC în vederea obținerii de copii ale documentelor menționate la alineatul (1).
   (5)   Documentele menționate la alineatul (1) se păstrează într-un loc specific în cadrul arhivelor. Personalul care gestionează aceste documente urmează cursuri cu privire la documentele care țin de politica europeană de securitate și apărare și cu privire la gestionarea informațiilor clasificate în acest context.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 29 octombrie 2008.

            Președintele

         P. SELLAL

      (1)  JO L 145, 31.5.2001, p. 43.

      (2)  JO L 43, 15.2.1983, p. 1.

      (3)  JO L 101, 11.4.2001, p. 1.


title: Decizia (UE) 2015/146 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Islanda, pe de altă parte, cu privire la participarea Islandei la îndeplinirea în comun a angajamentelor Uniunii Europene, ale statelor membre ale acesteia și ale Islandei pentru cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice

text:
               31.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 26/1

         DECIZIA (UE) 2015/146 A CONSILIULUI
   din 26 ianuarie 2015
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Islanda, pe de altă parte, cu privire la participarea Islandei la îndeplinirea în comun a angajamentelor Uniunii Europene, ale statelor membre ale acesteia și ale Islandei pentru cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul de la Kyoto la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice („Protocolul de la Kyoto”) a intrat în vigoare la 16 februarie 2005 și conține angajamente cu caracter juridic obligatoriu privind reducerea emisiilor pentru prima perioadă de angajament, între 2008 și 2012, pentru părțile enumerate în anexa B. Uniunea a aprobat Protocolul de la Kyoto prin Decizia 2002/358/CE a Consiliului (1). Uniunea și statele sale membre au ratificat Protocolul de la Kyoto și au convenit să își îndeplinească în comun angajamentele asumate pentru prima perioadă de angajament. Islanda a ratificat Protocolul de la Kyoto la 23 mai 2002.

               (2)

               Consiliul, la reuniunea sa din 15 decembrie 2009, a salutat cererea Islandei de a-și îndeplini angajamentele în cadrul celei de a doua perioade de angajament în comun cu Uniunea și statele sale membre și a invitat Comisia să prezinte o recomandare de deschidere a negocierilor necesare cu privire la un acord cu Islanda care să fie în conformitate cu principiile și criteriile prevăzute în pachetul energie și schimbări climatice al Uniunii.

               (3)

               La Conferința privind schimbările climatice de la Doha din decembrie 2012, toate părțile la Protocolul de la Kyoto au convenit asupra Amendamentului de la Doha care stabilește o a doua perioadă de angajament a Protocolului de la Kyoto (care începe la 1 ianuarie 2013 și se încheie la 31 decembrie 2020). Amendamentul de la Doha aduce modificări la anexa B la Protocolul de la Kyoto, stabilind angajamente suplimentare obligatorii din punct de vedere juridic privind reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră care revin părților enumerate în respectiva anexă pentru cea de a doua perioadă de angajament și modifică și elaborează dispoziții suplimentare privind punerea în aplicare a angajamentelor care revin părților în cea de a doua perioadă de angajament.

               (4)

               Obiectivele pentru Uniune, statele sale membre și Islanda sunt înscrise în Amendamentul de la Doha, precizându-se, într-o notă de subsol, că aceste obiective se bazează pe interpretarea că vor fi îndeplinite în comun, în conformitate cu articolul 4 din Protocolul de la Kyoto. Uniunea, statele sale membre și Islanda au emis, de asemenea, o declarație comună cu ocazia adoptării Amendamentului de la Doha din 8 decembrie 2012, în care își exprimă intenția de a-și îndeplini în comun angajamentele pentru cea de a doua perioadă de angajament. Declarația a fost convenită în timpul unei reuniuni ad-hoc a miniștrilor UE la Doha și a fost aprobată de Consiliu la 17 decembrie 2012.

               (5)

               În aceeași declarație, Uniunea, statele sale membre și Islanda au declarat, de asemenea, în concordanță cu articolul 4 alineatul (1) din Protocolul de la Kyoto, care le permite părților să își îndeplinească în comun angajamentele asumate în temeiul articolului 3 din Protocolul de la Kyoto, că articolul 3 alineatul (7b) din Protocolul de la Kyoto va fi aplicat cantității atribuite comune în temeiul acordului privind îndeplinirea în comun a angajamentelor de către Uniune, statele sale membre, Croația și Islanda și nu va fi aplicat statelor membre, Croației și Islandei în mod individual.

               (6)

               Articolul 4 alineatul (1) din Protocolul de la Kyoto impune părților care convin să își îndeplinească în comun angajamentele în temeiul articolului 3 din Protocolul de la Kyoto să stabilească în acord nivelul de emisii respective alocate fiecăreia dintre părțile la acordul respectiv. Conform articolului 4 alineatul (2) din Protocolul de la Kyoto, părțile la un acord privind îndeplinirea în comun a angajamentelor au obligația de a notifica secretariatului Protocolului de la Kyoto condițiile acordului respectiv la data depunerii instrumentelor lor de ratificare sau de aprobare.

               (7)

               La 17 decembrie 2013, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocierile pe marginea unui acord privind îndeplinirea în comun a angajamentelor între Uniune, statele sale membre și Islanda.

               (8)

               Comisia a negociat, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Islanda, pe de altă parte, referitor la participarea Islandei la îndeplinirea în comun a angajamentelor asumate de Uniunea Europeană, de statele sale membre și de Islanda în cea de a doua perioadă de angajament a Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice („acordul”).

               (10)

               Pentru a se asigura că obligațiile Islandei în îndeplinirea în comun a angajamentelor sunt stabilite și aplicate în mod nediscriminatoriu, tratând Islanda și statele membre în mod similar, nivelul emisiilor pentru Islanda a fost stabilit într-un mod consecvent atât cu angajamentul cuantificat privind reducerea emisiilor, înscris în coloana a treia din anexa B la Protocolul de la Kyoto, astfel cum a fost modificat prin Amendamentul de la Doha, cât și cu legislația Uniunii, inclusiv pachetul energie și schimbări climatice din 2009 și principiile și criteriile care stau la baza obiectivelor din legislația respectivă.

               (11)

               Acordul ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Islanda, pe de altă parte, cu privire la participarea Islandei la îndeplinirea în comun a angajamentelor Uniunii Europene, ale statelor membre ale acesteia și ale Islandei pentru cea de a doua perioadă de angajament din cadrul Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice se autorizează sub rezerva încheierii acordului respectiv (2).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în a ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 26 ianuarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. DŪKLAVS

      (1)  Decizia 2002/358/CE a Consiliului din 25 aprilie 2002 privind aprobarea, în numele Comunității Europene, a Protocolului de la Kyoto la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice și îndeplinirea în comun a angajamentelor care decurg din acesta (JO L 130, 15.5.2002, p. 1).

      (2)  Textul acordului se va publica împreună cu decizia privind încheierea acestuia.


title: Decizia 2011/752/PESC a Consiliului din 24 noiembrie 2011 de modificare a Acțiunii comune 2008/124/PESC privind misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo, EULEX KOSOVO

text:
               25.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 310/10

         DECIZIA 2011/752/PESC A CONSILIULUI
   din 24 noiembrie 2011
   de modificare a Acțiunii comune 2008/124/PESC privind misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo (1), EULEX KOSOVO
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 4 februarie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/124/PESC (2).

               (2)

               La 9 iunie 2009, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2009/445/PESC (3), care a modificat Acțiunea comună 2008/124/PESC prin majorarea valorii de referință financiare destinate acoperirii cheltuielilor misiunii Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo („EULEX KOSOVO”) până la expirarea Acțiunii comune 2008/124/PESC.

               (3)

               La 8 iunie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/322/PESC (4), care a modificat Acțiunea comună 2008/322/PESC și a prelungit aplicarea acesteia pentru o perioadă de doi ani, până la 14 iunie 2012.

               (4)

               Actuala valoare de referință financiară acoperă perioada care se încheie la 14 decembrie 2011. Acțiunea comună 2008/124/PESC ar trebui modificată pentru a asigura o nouă valoare de referință financiară pentru perioada cuprinsă între 15 decembrie 2011 și 14 iunie 2012.

               (5)

               EULEX KOSOVO se va derula într-un context care s-ar putea degrada și care ar putea împiedica atingerea obiectivelor politicii externe și de securitate comune prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Articolul 16 alineatul (1) din Acțiunea comună 2008/124/PESC se înlocuiește cu următorul text:

      „(1)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EULEX KOSOVO până la 14 octombrie 2010 este de 265 000 000 EUR.
      Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EULEX KOSOVO de la 15 octombrie 2010 până la 14 decembrie 2011 este de 165 000 000 EUR.
      Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EULEX KOSOVO de la 15 decembrie 2011 până la 14 iunie 2012 este de 72 800 000 EUR.”

   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 noiembrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         W. PAWLAK

      (1)  În temeiul Rezoluției 1244 (1999) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite.

      (2)  JO L 42, 16.2.2008, p. 92.

      (3)  JO L 148, 11.6.2009, p. 33.

      (4)  JO L 145, 11.6.2010, p. 13.


title: Decizia Consiliului din 20 octombrie 1993 privind încheierea acordului de cooperare pentru protecția coastelor și apelor Atlanticului de Nord-Est împotriva poluării

text:
Anunţ juridic important

|

31993D0550

Official Journal L 267 , 28/10/1993 P. 0020 - 0021 Ediţie specială în limba cehă Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba estonă Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba letonă Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba malteză Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba polonă Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 11 Volume 19 P. 25  - 26

		19931020Decizia Consiliuluidin 20 octombrie 1993privind încheierea acordului de cooperare pentru protecția coastelor și apelor Atlanticului de Nord-Est împotriva poluării(93/550/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 130s,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Parlamentului European [2],având în vedere avizul Comitetului Economic și Social [3],întrucât primele două programe de acțiune ale Comunităților Europene în domeniul mediului [4] subliniază importanța luptei împotriva poluării mărilor în general pentru Comunitate și prevăd în special măsuri comunitare destinate să combată poluarea datorată transportului și navigației; întrucât aceste programe precizează că protecția apelor mării reprezintă o sarcină prioritară în vederea menținerii echilibrelor ecologice vitale;întrucât al treilea program de acțiune al Comunităților Europene în domeniul mediului [5] insistă asupra faptului că, în caz de accidente, autoritățile statelor membre interesate trebuie să poată interveni rapid, în mod coordonat și cu mijloace suficiente;întrucât al patrulea program de acțiune al Comunităților Europene în domeniul mediului [6] confirmă faptul că lupta împotriva poluării cauzate de deversarea de hidrocarburi rămâne o prioritate valabilă și că problema poluării marine devine efectiv din ce în ce mai acută; întrucât acest program recunoaște necesitatea acordării unei atenții speciale celorlalte substanțe periculoase transportate pe mare, în plus față de petrol;întrucât al cincilea program de acțiune al Comunităților Europene în domeniul mediului [7] indică, pe de o parte, necesitatea ameliorării stării generale a pregătirii și a capacității de intervenție în caz de catastrofe naturale și tehnologice și, pe de altă parte, subliniază necesitatea ameliorării mijloacelor de intervenție având în vedere creșterea riscurilor, prezente în special în cazul transporturilor periculoase, ceea ce se materializează prin necesitatea ameliorării și perfecționării în continuare a procedurilor de asistență reciprocă;întrucât Comisia a participat, în numele Comunității, la negocierile privind elaborarea unui acord internațional de cooperare pentru protecția coastelor și apelor Atlanticului de Nord-Est împotriva poluării accidentale;întrucât, ca urmare a acestor negocieri, Acordul de cooperare pentru protecția coastelor și apelor Atlanticului de Nord-Est împotriva poluării a fost adoptat la Lisabona, la 17 octombrie 1990, și semnat în numele Comunității;întrucât acest acord umple o lacună în ceea ce privește Atlanticul de Nord-Est, în ceea ce privește măsurile internaționale privind poluarea marină accidentală, Marea Baltică, Marea Nordului și Marea Mediterană fiind deja protejate prin convenții multilaterale de cooperare în caz de poluare marină accidentală;întrucât este de dorit ca acest acord să fie aprobat de către Comunitate pentru a contribui, alături de statele membre, la realizarea obiectivelor sale, ținând seama în special de Decizia 86/85/CEE a Consiliului din 6 martie 1986 de instituire a unui sistem comunitar de informare pentru controlul și reducerea poluării cauzate de deversarea în mare sau în apele interioare principale de hidrocarburi și alte substanțe periculoase [8],DECIDE:Articolul 1Acordul de cooperare pentru protecția coastelor și apelor Atlanticului de Nord-Est împotriva poluării, adoptat la Lisabona la 17 octombrie 1990, se aprobă în numele Comunității Economice Europene.Textul acordului se anexează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității Economice Europene, la depunerea instrumentului de aprobare pe lângă guvernul Portugaliei, în conformitate cu articolul 24 alineatul (2) din acord.Adoptată la Luxemburg, 20 octombrie 1993.Pentru ConsiliuPreședinteleA. Bourgeois[1] JO C 56, 26.2.1993, p. 13.[2] JO C 176, 28.6.1993, p. 211.[3] JO C 201, 26.7.1993, p. 48.[4] JO C 112, 20.12.1973, p. 1, șiJO C 139, 13.6.1977, p. 1.[5] JO C 46, 17.2.1983, p. 9.[6] JO C 328, 7.12.1987, p. 23.[7] JO C 138, 17.5.1993, p. 33.[8] JO L 77, 22.3.1986, p. 33. Decizie modificată de Decizia 88/346/CEE (JO L 158, 25.6.1988, p. 32).--------------------------------------------------


title: Decizia (PESC) 2015/487 a Consiliului din 20 martie 2015 de modificare a Deciziei 2011/173/PESC privind măsuri restrictive având în vedere situația din Bosnia și Herțegovina

text:
               21.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 77/17

         DECIZIA (PESC) 2015/487 A CONSILIULUI
   din 20 martie 2015
   de modificare a Deciziei 2011/173/PESC privind măsuri restrictive având în vedere situația din Bosnia și Herțegovina
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 21 martie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/173/PESC (1).

               (2)

               Pe baza reexaminării Deciziei 2011/173/PESC, măsurile restrictive ar trebui prelungite până la 31 martie 2016.

               (3)

               Decizia 2011/173/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   La articolul 6 din Decizia 2011/173/PESC, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

      „Prezenta decizie se aplică până la 31 martie 2016.”

   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 20 martie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Decizia 2011/173/PESC a Consiliului din 21 martie 2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Bosnia și Herțegovina (JO L 76, 22.3.2011, p. 68).


title: Decizia Consiliului din 22 decembrie 2003 privind încheierea unui Acord sub formă de schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Statul Israel referitor la măsurile de liberalizare reciproce și înlocuirea Protocoalelor 1 și 2 la Acordul de asociere CE-Israel

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0917

Jurnalul Oficial L 346 , 31/12/2003 p. 0065 - 0066 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 LV.ES capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 MT.ES capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 PL.ES capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 SK.ES capitol 11 volum 48 p. 267  - 268 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 48 p. 267  - 268

		20031222Decizia Consiliuluidin 22 decembrie 2003privind încheierea unui Acord sub formă de schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Statul Israel referitor la măsurile de liberalizare reciproce și înlocuirea Protocoalelor 1 și 2 la Acordul de asociere CE-Israel(2003/917/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Articolul 11 din Acordul euro-mediteranean de stabilire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre, pe de o parte, și statul Israel, pe de altă parte [1] (denumit în continuare "Acord de asociere"), în vigoare de la 1 iunie 2000, prevede că Israel și Comunitatea instituie în mod progresiv o mai mare liberalizare a schimburilor de produse agricole în interesul ambelor părți. Acesta prevede ca, începând cu 1 ianuarie 2000, Comunitatea și Israel să examineze situația în vederea determinării măsurilor ce vor fi aplicate de Comunitate și de Israel începând cu 1 ianuarie 2001 în conformitate cu acest obiectiv.(2) Comisia a negociat, în numele Comunității, un acord sub formă de schimb de scrisori, în vederea înlocuirii protocoalelor 1 și 2 la Acordul de asociere.(3) Trebuie aprobat acordul parafat la 4 iulie 2003.(4) Trebuie adoptate măsurile necesare punerii în aplicare a prezentei decizii, în conformitate cu Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a modalităților de exercitare a competențelor de executare conferite Comisiei [2],DECIDE:Articolul 1Acordul sub formă de schimb de scrisori dintre Comunitatea Europeană și statul Israel referitor la măsurile de liberalizare reciproce și înlocuirea protocoalelor 1 și 2 la Acordul de asociere dintre Comunitățile Europene și statele membre, pe de o parte, și Statul Israel, pe de altă parte se aprobă în numele Comunității.Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Comisia adoptă măsurile de executare necesare pentru protocoalele 1 și 2, potrivit procedurii menționate la articolul 3.Articolul 3(1) Comisia este asistată de Comitetul de gestionare a zahărului (denumit în continuare "comitet") instituit prin articolul 42 din Regulamentul (CE) nr. 1260/2001 al Consiliului din 19 iunie 2001 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului [3] sau, după caz, de comitetele instituite prin dispoziții corespunzătoare din alte regulamente privind organizarea comună a pieței sau de Comitetul pentru Codul Vamal instituit prin articolul 248a din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de stabilire a Codului Vamal Comunitar [4].(2) În cazul în care se face trimitere la prezentul paragraf, se aplică articolele 4 și 7 din Decizia 1999/468/CE.Perioada prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Decizia 1999/468/CE este stabilită la o lună.(3) Comitetul adoptă regulamentul său de ordine interioară.Articolul 4Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită să semneze acordul prin care Comunitatea își asumă obligații.Articolul 5Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 22 decembrie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleA. Matteoli[1] JO L 147, 21.6.2000, p. 3.[2] JO L 184, 17.7.1999, p. 23.[3] JO L 178, 30.6.2001, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 680/2002 al Comisiei (JO L 104, 20.4.2002, p. 26).[4] JO L 302, 19.10.1992, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 311, 12.12.2000, p. 17).--------------------------------------------------


title: 2014/822/UE: Decizia Parlamentului European din 23 octombrie 2014 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Oficiului Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice aferent exercițiului financiar 2012

text:
               21.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 334/88

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 23 octombrie 2014
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Oficiului Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice aferent exercițiului financiar 2012

      (2014/822/UE)

   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale ale Oficiului Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice pentru exercițiul financiar 2012,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Oficiului Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice pentru exercițiul financiar 2012, însoțit de răspunsurile Oficiului (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 18 februarie 2014 (05849/2014 — C7-0054/2014),

               —

               având în vedere decizia sa din data de 3 aprilie 2014 (2) de amânare a deciziei de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar 2012, precum și rezoluția care o însoțește,

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (4), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1211/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2009 de instituire a Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice (OAREC) și a Oficiului (5), în special articolul 13,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere al doilea raport al Comisiei pentru control bugetar (A8-0011/2014),

               1.

               acordă Comitetului de gestionare al Oficiului Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Oficiului aferent exercițiului financiar 2012;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția, ca parte integrantă a acesteia, Comitetului de gestionare al Oficiului Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 365, 13.12.2013, p. 9.

      (2)  JO L 266, 5.9.2014, p. 353.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (4)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (5)  JO L 337, 18.12.2009, p. 1.

      (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (7)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: 2011/28/UE: Decizia Consiliului din 12 iulie 2010 privind încheierea unui protocol la Acordul de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Moldova, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Moldova privind principiile generale de participare a Republicii Moldova la programele Uniunii

text:
               19.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 14/5

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2010
   privind încheierea unui protocol la Acordul de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Moldova, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Moldova privind principiile generale de participare a Republicii Moldova la programele Uniunii
   (2011/28/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 114, 168, 169, 172, 173 alineatul (3), 188 și 192, coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (a), alineatul (7) și alineatul (8) al doilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Moldova, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Moldova privind principiile generale de participare a Republicii Moldova la programele Uniunii (1) (denumit în continuare „protocolul”) a fost semnat în numele Uniunii la 30 septembrie 2010.

               (2)

               Protocolul ar trebui încheiat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare de instituire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Moldova, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Moldova privind principiile generale de participare a Republicii Moldova la programele Uniunii.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 10 din protocol.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. LARUELLE

      (1)  A se vedea pagina 2 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Decizia 2009/820/PESC a Consiliului din 23 octombrie 2009 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului privind extrădarea între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii și a Acordului privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 291/40

      DECIZIA 2009/820/PESC A CONSILIULUI

   din 23 octombrie 2009
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului privind extrădarea între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii și a Acordului privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 24 și articolul 38,
   întrucât:

               (1)

               În urma autorizării de către Consiliu, la 26 aprilie 2002, a Președinției, asistată de Comisie, să înceapă negocierile cu Statele Unite ale Americii, au fost negociate cu Statele Unite ale Americii două acorduri de cooperare internațională în materie penală, unul privind extrădarea și unul privind asistența judiciară reciprocă.

               (2)

               În conformitate cu Decizia 2003/516/CE a Consiliului din 6 iunie 2003 (1), Acordul privind extrădarea între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii (2) și Acordul privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii (3) au fost semnate, în numele Uniunii Europene, la 25 iunie 2003.

               (3)

               Acordurile ar trebui aprobate.

               (4)

               Acordurile prevăd la articolul 3 alineatul (2) schimbul de instrumente în formă scrisă între Statele Unite și statele membre ale Uniunii privind aplicarea tratatelor bilaterale. Articolul 3 alineatul (3) din Acordul privind asistența judiciară reciprocă prevede o obligație similară pentru statele membre care nu au încheiat un tratat bilateral de asistență judiciară reciprocă cu Statele Unite. Schimbul de astfel de instrumente în formă scrisă a avut loc între toate statele membre și Statele Unite ale Americii.

               (5)

               La 19 februarie 2009, Secretariatul General al Consiliului a notificat Statelor Unite ale Americii desemnările în temeiul articolului 2 alineatul (3) și al articolului 10 alineatul (2) din Acordul privind extrădarea și în temeiul articolului 4 alineatul (3) și al articolului 8 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind asistența judiciară reciprocă, precum și limitările invocate în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Acordul privind asistența judiciară reciprocă,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii Europene, Acordul privind extrădarea între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii și Acordul privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită, în numele Uniunii Europene, să procedeze la schimbul instrumentelor de aprobare prevăzute la articolul 22 din Acordul privind extrădarea între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii și la articolul 18 din Acordul privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii, pentru a exprima consimțământul Uniunii Europene de a-și asuma obligații.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 23 octombrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. BILLSTRÖM

      (1)  JO L 181, 19.7.2003, p. 25.

      (2)  JO L 181, 19.7.2003, p. 27.

      (3)  JO L 181, 19.7.2003, p. 34.