title: 2011/472/UE: Decizia Consiliului din 19 iulie 2011 privind lansarea schimbului automat de date în ceea ce privește datele ADN în Portugalia

text:
               27.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 195/71

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 19 iulie 2011
   privind lansarea schimbului automat de date în ceea ce privește datele ADN în Portugalia
   (2011/472/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Decizia 2008/615/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în domeniul combaterii terorismului și a criminalității transfrontaliere (1), în special articolul 2 alineatul (3) și articolul 25,
   având în vedere Decizia 2008/616/JAI a Consiliului din 23 iunie 2008 privind punerea în aplicare a Deciziei 2008/615/JAI (2), în special articolul 20 și capitolul 4 din anexă,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Protocolul privind dispozițiile tranzitorii anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, actele instituțiilor, ale organelor, ale oficiilor sau ale agențiilor Uniunii adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona continuă să producă efecte juridice atât timp cât aceste acte nu vor fi fost abrogate, anulate sau modificate în temeiul tratatelor.

               (2)

               În consecință, se aplică articolul 25 din Decizia 2008/615/JAI și Consiliul trebuie să decidă în unanimitate dacă statele membre au pus în aplicare dispozițiile capitolului 6 din respectiva decizie.

               (3)

               Articolul 20 din Decizia 2008/616/JAI prevede că deciziile menționate la articolul 25 alineatul (2) din Decizia 2008/615/JAI se adoptă în temeiul unui raport de evaluare bazat pe un chestionar. În ceea ce privește schimbul automat de date în conformitate cu capitolul 2 din Decizia 2008/615/JAI, raportul de evaluare se bazează pe o vizită de evaluare și pe un test-pilot.

               (4)

               Portugalia a informat Secretariatul General al Consiliului cu privire la fișierele naționale de date ADN cărora li se aplică articolele 2-6 din Decizia 2008/615/JAI, precum și cu privire la condițiile de căutare automată prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din respectiva decizie, în conformitate cu articolul 36 alineatul (2) din respectiva decizie.

               (5)

               În conformitate cu dispozițiile de la capitolul 4 punctul 1.1 din anexa la Decizia 2008/616/JAI, chestionarul elaborat de grupul de lucru competent al Consiliului se aplică fiecăruia dintre schimburile automate de date și trebuie să fie completat de un stat membru de îndată ce acesta consideră că îndeplinește condițiile pentru schimbul de date din categoria de date corespunzătoare.

               (6)

               Portugalia a completat chestionarul privind protecția datelor și chestionarul referitor la schimbul de date ADN.

               (7)

               Portugalia a derulat cu succes un test-pilot împreună cu Germania.

               (8)

               O vizită de evaluare a fost efectuată în Portugalia, iar echipa de evaluare din Germania a elaborat un raport privind vizita de evaluare și l-a înaintat grupului de lucru competent al Consiliului.

               (9)

               Un raport de evaluare global, care sintetizează rezultatele chestionarului, vizita de evaluare și testul-pilot referitor la schimbul de date ADN, a fost înaintat Consiliului,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În scopul căutării automate și a comparării datelor ADN, Portugalia a pus în aplicare pe deplin dispozițiile generale privind protecția datelor incluse în capitolul 6 din Decizia 2008/615/JAI și poate primi și furniza date cu caracter personal în temeiul articolelor 3 și 4 din respectiva decizie începând cu data intrării în vigoare a prezentei decizii.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 19 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. SAWICKI

      (1)  JO L 210, 6.8.2008, p. 1.

      (2)  JO L 210, 6.8.2008, p. 12.


title: Decizia (UE) 2015/1572 a Consiliului din 18 septembrie 2015 de numire a unui membru austriac și a unui supleant austriac în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               22.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 245/9

         DECIZIA (UE) 2015/1572 A CONSILIULUI
   din 18 septembrie 2015
   de numire a unui membru austriac și a unui supleant austriac în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului austriac,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie, la 5 februarie și la 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului dlui Hans NIESSL.

               (3)

               Un loc de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului dlui Christian ILLEDITS,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numește în calitate de membru în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2020:

               —

               Dl Christian ILLEDITS, Landtagspräsident Burgenland.

         Articolul 2
   Se numește în calitate de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2020:

               —

               Dl Hans NIESSL, Landeshauptmann Burgenland.

         Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 18 septembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. DIESCHBOURG

      (1)  JO L 20, 27.1.2015, p. 42.

      (2)  JO L 31, 7.2.2015, p. 25.

      (3)  JO L 159, 25.6.2015, p. 70.


title: Decizia (UE) 2016/1838 a Consiliului din 13 octombrie 2016 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2016

text:
               18.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 280/30

         DECIZIA (UE) 2016/1838 A CONSILIULUI
   din 13 octombrie 2016
   privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2016
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 148 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă (3),
   întrucât:

               (1)

               Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) dispune că statele membre și Uniunea se angajează să elaboreze o strategie coordonată de ocupare a forței de muncă și, în special, să promoveze o forță de muncă calificată, formată și adaptabilă, precum și piețe ale muncii capabile să reacționeze rapid la evoluția economiei, în vederea realizării obiectivelor enunțate la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană.

               (2)

               Strategia Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii (denumită în continuare „strategia Europa 2020”) propusă de Comisie permite Uniunii să își direcționeze economia către o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, însoțită de un nivel ridicat de ocupare a forței de muncă, de productivitate și de coeziune socială. Cinci obiective principale reprezintă obiective comune care orientează acțiunea statelor membre, ținând seama de pozițiile inițiale relative ale acestora și de circumstanțele naționale, precum și de pozițiile și de circumstanțele Uniunii. La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat Recomandarea (UE) 2015/1184 (4) privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii. În plus, la 5 octombrie 2015, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2015/1848 (5) privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2015 (denumite în continuare „orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă”). Cele două seturi de orientări constituie orientările integrate pentru punerea în aplicare a strategiei Europa 2020 (denumite în continuare „orientările integrate Europa 2020”). Strategia europeană pentru ocuparea forței de muncă are rolul principal în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor privind ocuparea forței de muncă și piața muncii ale strategiei Europa 2020.

               (3)

               Orientările integrate Europa 2020 sunt în concordanță cu concluziile Consiliului European din 17 și 18 martie 2016 și cu Pactul de stabilitate și de creștere. Ele oferă statelor membre îndrumări precise cu privire la definirea programelor lor naționale de reformă și la punerea în aplicare a reformelor, reflectând în același timp interdependența. Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui să reprezinte baza oricăror recomandări specifice fiecărei țări pe care Consiliul le poate adresa statelor membre în temeiul articolului 148 alineatul (4) din TFUE, în paralel cu recomandările specifice fiecărei țări adresate statelor membre în temeiul articolului 121 alineatul (2) din TFUE. Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui, de asemenea, să constituie baza pentru redactarea raportului comun privind ocuparea forței de muncă, trimis anual de Consiliu și de Comisie Consiliului European.

               (4)

               Examinarea programelor naționale de reformă ale statelor membre, cuprinsă în raportul comun privind ocuparea forței de muncă, arată că statele membre ar trebui să depună toate eforturile pentru stimularea cererii de forță de muncă, îmbunătățirea ofertei de forță de muncă, de aptitudini și de competențe, îmbunătățirea funcționării pieței muncii, promovarea incluziunii sociale, combaterea sărăciei și promovarea egalității de șanse.

               (5)

               La momentul punerii în aplicare a orientărilor privind ocuparea forței de muncă, statele membre ar trebui să ia în considerare utilizarea Fondului social european.

               (6)

               Orientările privind ocuparea forței de muncă ar trebui să rămână stabile, astfel încât să se pună accentul pe implementarea lor. Prin urmare, orice actualizare a orientărilor privind ocuparea forței de muncă ar trebui să fie strict limitată. În contextul unei evaluări a evoluției piețelor forței de muncă și a situației sociale de la adoptarea orientărilor privind ocuparea forței de muncă în 2015, nu este necesară o actualizare. Motivele care stau la baza adoptării acestora în 2015 rămân valabile și, prin urmare, orientările respective ar trebui să fie menținute,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, astfel cum sunt conținute în anexa la Decizia (UE) 2015/1848, se mențin pentru anul 2016, iar statele membre le iau în considerare în politicile lor de ocupare a forței de muncă.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 13 octombrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. RICHTER

      (1)  Avizul din 15 septembrie 2016 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO C 264, 20.7.2016, p. 134.

      (3)  Avizul din 16 februarie 2016.

      (4)  Recomandarea (UE) 2015/1184 a Consiliului din 14 iulie 2015 privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (JO L 192, 18.7.2015, p. 27).

      (5)  Decizia (UE) 2015/1848 a Consiliului din 5 octombrie 2015 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2015 (JO L 268, 15.10.2015, p. 28).


title: Decizia Consiliului din 16 decembrie 2002 privind semnarea și încheierea unui acord între Comunitatea Europeană și Republica Turcia privind precursorii și substanțele chimice utilizate frecvent la fabricarea ilicită a stupefiantelor sau a substanțelor psihotrope

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0155

Jurnalul Oficial L 064 , 07/03/2003 p. 0028 - 0029 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 LV.ES capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 MT.ES capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 PL.ES capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 SK.ES capitol 11 volum 46 p. 112  - 113 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 46 p. 112  - 113

		Decizia Consiliuluidin 16 decembrie 2002privind semnarea și încheierea unui acord între Comunitatea Europeană și Republica Turcia privind precursorii și substanțele chimice utilizate frecvent la fabricarea ilicită a stupefiantelor sau a substanțelor psihotrope(2003/155/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) prima teză și articolul 300 alineatul (4),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) La 5 aprilie 2001 Consiliul a autorizat Comisia să negocieze cu Turcia un acord privind precursorii și substanțele chimice utilizate frecvent la fabricarea ilicită a stupefiantelor sau a substanțelor psihotrope, numit în continuare "acordul".(2) Comunitatea ar trebui să întărească controlul asupra transporturilor de precursori către Turcia, dat fiind faptul că aceștia reintră în Comunitate sub formă de heroină sau alte stupefiante ori substanțe psihotrope.(3) Consiliul ar trebui să autorizeze Comisia să aprobe, în consultare cu un comitet special desemnat de Consiliu, modificările în numele Comunității, atunci când acordul prevede că acestea trebuie să fie adoptate de către grupul mixt de urmărire. Cu toate acestea, autorizarea respectivă trebuie să se limiteze la modificarea anexelor acordului în măsura în care modificarea privește substanțele care intră deja sub incidența legislației comunitare cu privire la precursori și substanțe chimice.(4) Acordul trebuie să fie aprobat,DECIDE:Articolul 1Se aprobă, în numele Comunității, acordul dintre Comunitatea Europeană și Republica Turcia privind precursorii și substanțele chimice utilizate frecvent la fabricarea ilicită a stupefiantelor sau a substanțelor psihotrope.Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2(1) Comunitatea este reprezentată, în cadrul grupului mixt de urmărire menționat la articolul 9 din acord, de către Comisie, asistată de reprezentanții statelor membre.(2) Comisia este autorizată să aprobe, în numele Comunității, modificările la anexele acordului adoptate de grupul mixt de urmărire potrivit procedurii prevăzute la articolul 10 din acord.La îndeplinirea acestei sarcini Comisia este asistată de un comitet special desemnat de Consiliu și însărcinat cu stabilirea unei poziții comune.(3) Autorizarea menționată la alineatul (2) se limitează la substanțele care intră deja sub incidența legislației comunitare relevante cu privire la precursori și substanțe chimice.Articolul 3Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoanele împuternicite să semneze acordul.Articolul 4Președintele Consiliului efectuează, în numele Comunității, schimbul de instrumente prevăzut la articolul 12 din acord [1].Articolul 5Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 16 decembrie 2002.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Fischer Boel[1] Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2015/634 a Consiliului din 20 aprilie 2015 de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               23.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 104/16

         DECIZIA (UE) 2015/634 A CONSILIULUI
   din 20 aprilie 2015
   de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 302,
   având în vedere propunerea guvernului belgian,
   având în vedere avizul Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 13 septembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/570/UE, Euratom de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2010-20 septembrie 2015 (1).

               (2)

               La 24 iunie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/411/UE de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European (2).

               (3)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Alessandro GRUMELLI,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Ferdinand WYCKMANS, Algemeen Secretaris Landelijke bediendencentrale – Nationaal Verbond voor Kaderpersoneel Noordergewest (LBC-NVK), se numește în calitate de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2015.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 20 aprilie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. DŪKLAVS

      (1)  JO L 251, 25.9.2010, p. 8.

      (2)  JO L 190, 28.6.2014, p. 82.


title: 2010/621/UE: Decizia Consiliului din 8 octombrie 2010 privind semnarea în numele Uniunii Europene a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere a titularilor de pașapoarte diplomatice, de serviciu sau oficiale

text:
               19.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 273/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 8 octombrie 2010
   privind semnarea în numele Uniunii Europene a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere a titularilor de pașapoarte diplomatice, de serviciu sau oficiale
   (2010/621/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În vederea armonizării politicii lor în materie de vize cu prevederile Regulamentului (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație (1), unele state membre, înainte de aderarea lor la Uniune, au exonerat cetățenii Republicii Federative a Braziliei („Brazilia”) de la obligația de a deține viză, întrucât Brazilia figurează pe lista țărilor terțe ai căror cetățeni sunt exonerați de cerințele în materie de vize.

               (2)

               Din motive constituționale, Brazilia nu poate exonera în mod unilateral statele membre de obligația de a deține vize; este necesară încheierea unui acord de exonerare de obligația de a deține viză, care trebuie ratificat de parlamentul brazilian.

               (3)

               Brazilia a încheiat acorduri bilaterale de exonerare de obligația de a deține vize cu cele mai multe dintre statele membre, înainte de aderarea lor la Uniune sau înainte de instituirea politicii comune în materie de vize. Cu toate acestea, există încă patru state membre cu care nu a fost încheiat un acord bilateral de exonerare de obligația de a deține viză; prin urmare, Brazilia impune încă cetățenilor acestor state membre obligația de a deține vize de scurtă ședere.

               (4)

               Din natura politicii comune privind vizele și competența externă exclusivă a Uniunii în acest domeniu rezultă că numai Uniunea, și nu statele membre în mod individual, poate negocia și încheia un acord de exonerare de obligația de a deține vize.

               (5)

               Având în vedere că Brazilia nu aplică principiul reciprocității față de anumite state membre, Consiliul, prin decizia sa din 18 aprilie 2008, a autorizat Comisia să negocieze un acord între Uniune și Brazilia privind exonerarea de obligația de a deține vize de scurtă ședere, în scopul de a restabili reciprocitatea completă în materie de scutire de vize.

               (6)

               Negocierile privind acordul au fost inițiate la 2 iulie 2008 și s-au încheiat la 19 noiembrie 2009.

               (7)

               Sub rezerva încheierii sale eventuale la o dată ulterioară, Acordul între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere a titularilor de pașapoarte diplomatice, de serviciu sau oficiale, parafat la Bruxelles la 28 aprilie 2010, ar trebui să fie semnat.

               (8)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (2); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (9)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă în numele Uniunii semnarea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere a titularilor de pașapoarte diplomatice, de serviciu sau oficiale („acordul”), sub rezerva încheierii sale (4).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Luxemburg, 8 octombrie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. WATHELET

      (1)  JO L 81, 21.3.2001, p. 1.

      (2)  JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

      (3)  JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

      (4)  Textul acordului va fi publicat împreună cu decizia privind încheierea sa.


title: Decizia (PESC) 2015/157 a Consiliului din 30 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia

text:
               31.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 26/29

         DECIZIA (PESC) 2015/157 A CONSILIULUI
   din 30 ianuarie 2015
   de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 31 ianuarie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/72/PESC (1).

               (2)

               Măsurile restrictive prevăzute în Decizia 2011/72/PESC se aplică până la 31 ianuarie 2015. Pe baza unei reexaminări a deciziei respective, măsurile restrictive ar trebui prelungite până la 31 ianuarie 2016. Mențiunile care se referă la trei persoane ar trebui modificate.

               (3)

               Decizia 2011/72/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2011/72/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 5
               Prezenta decizie se aplică până la 31 ianuarie 2016. Aceasta se reexaminează permanent. Decizia poate fi reînnoită sau modificată, după caz, în situația în care Consiliul consideră că obiectivele acesteia nu au fost îndeplinite.”

               2.

               Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 30 ianuarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Decizia 2011/72/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 28, 2.2.2011, p. 62).

      ANEXĂ
      Mențiunile referitoare la următoarele persoane care figurează în anexa la Decizia 2011/72/PESC se înlocuiesc cu mențiunile de mai jos.

                  Nume

                  Date de identificare

                  Motive

                  3.

                  Moncef Ben Mohamed Ben Rhouma TRABELSI

                  Tunisian, născut la Tunis la data de 4 martie 1944, fiul lui Saida DHERIF, căsătorit cu Yamina SOUIEI, administrator al unei societăți, a domiciliat la adresa 11 rue de France- Radès Ben Arous, titular al CNI nr. 05000799.
                  Decedat la 4 aprilie 2011.

                  Persoană (decedată) ale cărei activități fac obiectul unor anchete judiciare desfășurate de autoritățile tunisiene pentru complicitate la deturnare de fonduri publice de către un funcționar public, complicitate la abuz în serviciu din partea unui funcționar public pentru a procura unei terțe persoane un avantaj nejustificat și pentru a cauza un prejudiciu administrației și complicitate la abuz de influență asupra unui funcționar public în vederea obținerii în mod direct sau indirect a unui avantaj pentru o altă persoană.

                  12.

                  Mohamed Adel Ben Mohamed Ben Rehouma TRABELSI

                  Tunisian, născut la Tunis la data de 26 aprilie 1950, fiul lui Saida DHERIF, căsătorit cu Souad BEN JEMIA, administrator al unei societăți, a domiciliat la adresa 3 rue de la Colombe — Gammarth Supérieur, titular al CNI nr. 00178522.
                  Decedat la 27 ianuarie 2011.

                  Persoană (decedată) ale cărei activități fac obiectul unor anchete judiciare desfășurate de autoritățile tunisiene pentru complicitate la deturnare de fonduri publice de către un funcționar public, complicitate la abuz în serviciu din partea unui funcționar public pentru a procura unei terțe persoane un avantaj nejustificat și pentru a cauza un prejudiciu administrației și complicitate la abuz de influență asupra unui funcționar public în vederea obținerii în mod direct sau indirect a unui avantaj pentru o altă persoană.

                  32.

                  Faouzi Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen BEN ALI

                  Tunisian, născut la Hammam-Sousse la data de 13 martie 1947, căsătorit cu Zohra BEN AMMAR, administrator al unei societăți, a domiciliat la adresa rue El Moez — Hammam — Sousse, titular al CNI nr. 02800443.
                  Decedat la 25 februarie 2011.

                  Persoană (decedată) ale cărei activități fac obiectul unor anchete judiciare desfășurate de autoritățile tunisiene pentru complicitate la deturnare de fonduri publice de către un funcționar public, complicitate la abuz în serviciu din partea unui funcționar public pentru a procura unei terțe persoane un avantaj nejustificat și pentru a cauza un prejudiciu administrației și complicitate la abuz de influență asupra unui funcționar public în vederea obținerii în mod direct sau indirect a unui avantaj pentru o altă persoană.


title: 2011/786/UE: Decizia Comisiei din 29 noiembrie 2011 privind cerințele de siguranță care trebuie îndeplinite de standardele europene pentru biciclete, biciclete pentru copii de vârstă mică și portbagaje pentru biciclete în temeiul Directivei 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               2.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 319/106

         DECIZIA COMISIEI
   din 29 noiembrie 2011
   privind cerințele de siguranță care trebuie îndeplinite de standardele europene pentru biciclete, biciclete pentru copii de vârstă mică și portbagaje pentru biciclete în temeiul Directivei 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2011/786/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 decembrie 2001 privind siguranța generală a produselor (1), în special articolul 4 alineatul (1) litera (a),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2001/95/CE prevede ca standardele europene să fie stabilite de organismele europene de standardizare. Aceste standarde ar trebui să garanteze că produsele îndeplinesc cerința generală de siguranță prevăzută de directivă.

               (2)

               În temeiul Directivei 2001/95/CE, se consideră că un produs este sigur atunci când este conform standardelor naționale voluntare care transpun standarde europene, ale căror referințe au fost publicate de Comisie în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (3)

               Articolul 4 din Directiva 2001/95/CE stabilește procedura de elaborare a standardelor europene. În cadrul procedurii respective, Comisia trebuie să determine cerințele de siguranță specifice care ar trebui îndeplinite de standardele europene și, ulterior, să acorde un mandat organismelor europene de standardizare în vederea elaborării standardelor respective.

               (4)

               Comisia urmează să publice referințele standardelor europene adoptate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (5)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2001/95/CE, referințele standardelor europene, care au fost adoptate de organismele europene de standardizare înainte de intrarea în vigoare a directivei menționate anterior, pot fi publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene chiar și în lipsa unui mandat din partea Comisiei, în cazul în care acele standarde asigură respectarea cerinței generale de siguranță stabilite în directiva respectivă.

               (6)

               În Decizia 2006/514/CE (2), Comisia a publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene referințele standardelor europene EN 14764:2005 pentru biciclete de oraș și de drumeție, EN 14766:2005 pentru biciclete de munte, EN 14781:2005 pentru biciclete de curse și EN 14872:2006 pentru portbagaje pentru biciclete.

               (7)

               Cele patru standarde europene vizate de Decizia 2006/514/CE nu sunt susținute de un mandat al Comisiei adoptat în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2001/95/CE.

               (8)

               Comitetul european de standardizare (CEN) a anunțat că standardele europene EN 14764:2005, EN 14766:2005, EN 14781:2005 și EN 14872:2006 vor face obiectul revizuirii. Referințele noilor versiuni ale standardelor respective în urma revizuirii nu pot fi publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene în lipsa unui mandat din partea Comisiei care să prevadă cerințe de siguranță specifice.

               (9)

               Prin urmare, Comisia ar trebui să determine cerințe de siguranță specifice pentru biciclete și portbagaje pentru biciclete în vederea acordării unui mandat organismelor europene de standardizare pentru a elabora standarde europene pe baza cerințelor respective.

               (10)

               Bicicletele pentru copii de vârstă mică care nu sunt considerate jucării în sensul Directivei privind siguranța jucăriilor [Directiva 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3)], dacă nu sunt sigure, pot expune copiii la răniri grave la cap, piept, abdomen sau membre, în special în urma căzăturilor.

               (11)

               Bicicliștii de vârstă mică se rănesc de obicei în timp ce se joacă sau merg pe bicicletă prea repede (4) și sunt cu precădere vulnerabili la căzături, atât din cauză că își dezvoltă capacitățile motorii pe măsură ce cresc, cât și din cauză că sunt în curs de deprindere a abilităților de manevrare a bicicletei, inclusiv abilitatea de a evita obstacole, pietoni sau alți bicicliști. Acești factori, la care se adaugă centrul de gravitate mai ridicat la copii, îngreunează păstrarea echilibrului.

               (12)

               Potrivit bazei de date Injury, 37 % din victimele rănirilor în UE care implică un biciclist au fost copii cu vârsta cuprinsă între 5 și 9 ani (5). Deși o parte semnificativă din aceste accidente este reprezentată de accidentele rutiere, numeroase accidente au loc în timp ce bicicliștii de vârstă mică se joacă, din cauza coliziunii lor cu obiecte sau cu alte persoane sau, pur și simplu, din cauza căderii de pe biciclete. În Regatul Unit s-a estimat că, în fiecare an, peste 2 000 de copii sunt duși la spital în urma unui accident de bicicletă petrecut acasă, și alți 21 000 după accidente în locuri precum parcuri și terenuri de joacă (6).

               (13)

               Standardul european EN 14765:2005 + A1:2008 precizează cerințe de siguranță și metode de încercare pentru bicicletele destinate copiilor de vârstă mică, care sunt excluse din domeniul de aplicare a Directivei privind siguranța jucăriilor (Directiva 2009/48/CE). Totuși, acest standard nu este sprijinit de un mandat al Comisiei.

               (14)

               Prin urmare, este necesar să se stabilească cerințe de siguranță și să se solicite elaborarea de standarde europene în conformitate cu aceste cerințe pentru biciclete pentru copii de vârstă mică, care nu sunt considerate jucării în sensul directivei privind siguranța jucăriilor (Directiva 2009/48/CE).

               (15)

               Odată ce standardele respective devin disponibile și în cazul în care Comisia decide să publice referința lor în Jurnalul Oficial, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2001/95/CE, bicicletele, bicicletele pentru copii de vârstă mică și portbagajele pentru biciclete care sunt conforme cu standardele respective sunt considerate ca îndeplinind condiția generală de siguranță prevăzută în Directiva 2001/95/CE, în ceea ce privește cerințele de siguranță care fac obiectul standardelor în cauză.

               (16)

               Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 15 din Directiva 2001/95/CE și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „bicicletă” înseamnă un vehicul cu două roți care este propulsat numai sau în principal prin energia musculară a biciclistului, cu excepția vehiculelor cu două sau mai multe șei;

               (b)

               „bicicletă pentru copii de vârstă mică” înseamnă o bicicletă cu o înălțime maximă a șeii mai mare de 435 mm și mai mică de 635 mm, destinată bicicliștilor cu o greutate medie de 30 kg;

               (c)

               „bicicletă de oraș și de drumeție” înseamnă o bicicletă cu o înălțime maximă a șeii de cel puțin 635 mm, destinată utilizării pe drumuri publice, inclusiv pe drumuri nepavate;

               (d)

               „bicicletă de munte” înseamnă o bicicletă cu o înălțime maximă a șeii de cel puțin 635 mm, destinată utilizării pe teren accidentat în afara drumurilor, cât și pe drumuri publice. Aceasta este echipată cu un cadru consolidat adecvat și cu alte componente și, în mod obișnuit, cu pneuri cu o secțiune largă și prevăzute cu un profil cu crampoane pronunțate, precum și cu o serie amplă de mecanisme de transmisie;

               (e)

               „bicicletă de curse” înseamnă o bicicletă cu o înălțime maximă a șeii de cel puțin 635 mm, destinată utilizării la viteze mari pe drumuri publice. Aceste biciclete sunt, în general, destinate utilizării pe un carosabil pavat;

               (f)

               „portbagaj pentru biciclete” înseamnă un dispozitiv sau un container, cu excepția remorcilor, care este instalat și atașat permanent deasupra și/sau adiacent roții din spate (portbagaj în spate) sau roții din față (portbagaj în față) a unei biciclete și care este destinat exclusiv transportului bagajelor sau copiilor așezați pe un scaun pentru copii.

         Articolul 2
   Anexa la prezenta decizie prezintă cerințele de siguranță specifice pentru biciclete, biciclete pentru copii de vârstă mică și pentru portbagaje pentru biciclete care trebuie îndeplinite de standardele europene în temeiul articolului 4 din Directiva 2001/95/CE.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 29 noiembrie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 11, 15.1.2002, p. 4.

      (2)  JO L 200, 22.7.2006, p. 35.

      (3)  JO L 170, 30.6.2009, p. 1.

      (4)  http://www.rospa.com/roadsafety/info/cycling_accidents.pdf

      (5)  Baza de date IDB (Injury Database) 2006-2008.

      (6)  http://www.capt.org.uk/resources/talking-about-cycle-safety

      ANEXĂ
      PARTEA I

         Cerințe de siguranță specifice pentru biciclete

         SECȚIUNEA 1

         Cerințe de siguranță aplicabile tuturor tipurilor de biciclete

      1.   Cerințe generale

      Tote tipurile de biciclete sunt proiectate pentru a fi adaptate abilităților cicliste și stării fizice ale utilizatorului căruia îi sunt destinate. Trebuie să se acorde o atenție deosebită proiectării bicicletelor pentru copii de vârstă mică.
      Nivelul de risc de rănire sau de afectare a sănătății în timpul mersului pe bicicletă este minimul compatibil cu utilizarea rezonabilă și previzibilă a produsului, considerat a fi acceptabil și conform cu un grad ridicat de protecție a sănătății și a siguranței.
      Toate componentele accesibile utilizatorului în timpul utilizării normale sau prevăzute nu cauzează răni fizice.
      Utilizatorii sunt informați cu privire la riscurile și pericolele care pot apărea și cu privire la modul de evitare a acestora (a se vedea secțiunea referitoare la informații privind siguranța produsului).
      Bicicletele sunt echipate cu dispozitive emițătoare de lumină și reflectorizante în partea din față, din spate și în părțile laterale pentru a se asigura buna vizibilitate a bicicletei și a biciclistului. Aceste dispozitive sunt conforme dispozițiilor în vigoare în țara în care produsul este comercializat.
      Fabricantul indică sarcina maximă admisibilă recomandată (cum ar fi greutatea biciclistului și a pasagerilor, a bagajului, a portbagajului etc.) pentru care o bicicletă este proiectată.
      Fabricantul indică dacă o bicicletă este adecvată pentru fixarea unui portbagaj și (sau) a unui scaun pentru copii.
      2.   Proprietăți fizice

         Manevrare

      Bicicleta asamblată în întregime asigură manevrarea stabilă în timpul mersului, frânării, întoarcerii și direcționării. Este posibil să se meargă pe bicicletă cu o singură mână pe ghidon (de exemplu, atunci când se face semn cu mâna), fără ca utilizarea să devină dificilă sau periculoasă pentru biciclist.

         Stabilitate

      Toate componentele unei biciclete se construiesc astfel încât să asigure un nivel de stabilitate compatibil cu utilizarea normală de către utilizatorul căruia îi este destinată.
      Este posibil să se meargă pe bicicletă cu o singură mână pe ghidon (de exemplu, atunci când se face semn cu mâna), fără ca utilizarea să devină dificilă sau periculoasă pentru biciclist. Bicicleta care are un portbagaj încărcat asigură manevrarea stabilă în timpul mersului, frânării, întoarcerii și direcționării.

         Durabilitate/uzură

      Toate componentele unei biciclete sunt sigure pentru utilizatorul în cauză de-a lungul întregii durate de funcționare a produsului. Dacă este cazul, componentele poartă o indicație referitoare la termenele limită de uzură în care trebuie înlocuite pentru a fi pe deplin funcționale.
      Efectul condițiilor meteorologice (de exemplu, ploaie) asupra sistemelor de frânare trebuie redus la minimum.

         Sisteme de frânare

      O bicicletă este echipată cu cel puțin două sisteme independente de frânare. Cel puțin unul dintre acestea acționează pe roata din față și unul pe roata din spate. Sistemele de frânare sunt proiectate pentru a garanta siguranța atât pentru frânarea în condiții de umiditate, cât și pe timp uscat.
      Decizia privind acționarea sistemului de frânare spate cu mâna sau cu piciorul de către biciclist ar trebui să fie conformă cu legislația, cutuma sau preferințele din țara în care este comercializată bicicleta.

         Muchii ascuțite

      Marginile proeminente care ar putea veni în contact cu corpul utilizatorului în timpul mersului normal pe bicicletă sau al manevrării sau întreținerii normale nu sunt ascuțite.

         Blocare

      Bicicletele nu prezintă niciun risc de blocare care poate fi evitat prin proiectare.
      În cazul în care există un risc de blocare în timpul utilizării sau întreținerii normale, acest lucru se menționează în manualul de utilizare/avertizările de pe bicicletă.

         Proeminențe

      Se evită proeminențele oricând acestea prezintă pericol pentru utilizator.
      3.   Proprietăți mecanice

         Mecanisme de pliere

      Mecanismele de pliere sunt funcționale, stabile și sigure împotriva deschiderii neintenționate în timpul utilizării și nu provoacă răni.

         Dispozitive de fixare

      Toate dispozitivele de fixare, șuruburile, spițele și piulițele utilizate la o bicicletă sunt dimensionate cu precizie și sunt fabricate din materiale adecvate pentru a evita rănirile.
      Toate dispozitivele de fixare și șuruburile folosite la o bicicletă la punctele importante din punct de vedere al siguranței sunt fixate pentru a evita slăbirea neintenționată.

         Reglare și controale

      Componentele bicicletelor proiectate să se adapteze mărimii sau formei utilizatorului, cum ar fi șaua sau ghidonul, sunt ușor de manevrat, fără a pune în pericol siguranța utilizatorului. Instrucțiunile indică instrumentul adecvat care trebuie folosit, ținând cont de utilizatorul în cauză. În condiții de utilizare normală, toate componentele de control sunt accesibile cu ușurință și în siguranță. Ele sunt construite și montate astfel încât să permită utilizatorului să păstreze controlul asupra bicicletei. În special, biciclistul trebuie să fie în măsură să frâneze și să schimbe vitezele având cel puțin o mână pe ghidon.
      4.   Proprietăți chimice

      Nicio componentă care vine în contact cu biciclistul nu prezintă un pericol de toxicitate pentru utilizatorul în cauză, cu precădere în ceea ce privește bicicletele pentru copii.
      5.   Metode de încercare

      Standardul prezintă încercări de stabilitate, încercări de performanță pentru evaluarea sarcinilor maxime, a sistemului de angrenaj, de frânare, de direcție, a rezistenței componentelor cadrului, precum și încercări de uzură.
      6.   Informații privind siguranța produsului

      Informațiile privind siguranța produsului sunt redactate în limba (limbile) oficială (oficiale) a (ale) țării în care produsul este vândut.
      Informațiile privind siguranța produsului sunt furnizate pentru toate tipurile de biciclete. Informațiile sunt ușor de citit și de înțeles și cât mai cuprinzătoare posibil, fiind în același timp concise.
      Instrumentele vizuale, cum ar fi pictogramele și ilustrațiile, sunt prezentate în mod vizibil în informațiile privind siguranța produsului.
      Informațiile referitoare la siguranță includ informații privind cumpărarea, instrucțiuni de utilizare, de curățare, de verificare și întreținere, marcaje și avertizări și atrag atenția asupra pericolelor care pot apărea și a precauțiilor care trebuie luate pentru a evita accidentele.
      Informațiile referitoare la siguranță includ instrucțiuni referitoare la modul de poziționare a dispozitivelor reflectorizante și a lanternelor pentru a asigura vizibilitate maximă, conform dispozițiilor în vigoare în țara în care produsul este comercializat.
      Între informațiile referitoare la siguranță furnizate odată cu produsul și utilizarea normală a produsului nu trebuie să existe nicio discrepanță.
      Numărul de cadru este marcat în mod clar și permanent pe cadru, într-un loc ușor vizibil, și include numele și adresa operatorului care a asamblat bicicleta (sau ale reprezentantului său).

         SECȚIUNEA 2

         Cerințe de siguranță suplimentare aplicabile bicicletelor speciale

      Pe lângă cerințele de siguranță din secțiunea 1, cerințe suplimentare se aplică pentru bicicletele incluse în prezenta secțiune, după cum se precizează mai jos.
      1.   Biciclete pentru copii de vârstă mică

      Înălțimea maximă a șeii și limitele medii de greutate se bazează pe date antropometrice (greutatea medie și lungimea medie a picioarelor în funcție de vârstă). Pentru aceste biciclete, se aplică următoarele cerințe:

                  —

                  nu se utilizează niciun tip de dispozitive de eliberare rapidă;

                  —

                  nu sunt echipate cu curele și clipsuri pentru pedale;

                  —

                  forța frânelor din față este limitată pentru a preveni pierderea controlului bicicletei din cauza blocării roților;

                  —

                  montarea sau demontarea stabilizatorilor este posibilă fără desfacerea dispozitivului de fixare a axului roții din spate;

                  —

                  bicicletele pentru copii de vârstă mică nu prezintă vreun risc de blocare în nicio poziție posibilă a șeii;

                  —

                  bicicletele pentru copii de vârstă mică sunt echipate cu cel puțin două sisteme independente de frânare, unul în față și unul în spate.

            2.   Biciclete de munte

      Toate componentele de siguranță ale bicicletelor de munte sunt proiectate pentru a rezista la toate forțele care sunt mai mari în timpul utilizării normale decât în cazul altor tipuri de biciclete (cum ar fi vibrații și lovituri cauzate de drumuri accidentate, forțe superioare asupra componentelor angrenajului, direcției și asupra frânelor), precum și la amortizarea frânelor.
      3.   Biciclete de curse

      Toate componentele de siguranță ale bicicletelor de curse sunt proiectate pentru a rezista la toate forțele care sunt mai mari în timpul utilizării normale decât în cazul altor tipuri de biciclete (cum ar fi viteză superioară, forță superioară asupra componentelor angrenajului, direcției și asupra frânelor).
      PARTEA II

         Cerințe de siguranță specifice pentru portbagaje pentru biciclete

      1.   Cerințe generale

      Cerințele specifice și metodele de încercare pentru portbagaje pentru biciclete garantează siguranța utilizatorului și a copilului, atunci când acesta este transportat pe bicicletă. Produsul satisface condițiile încercărilor de evaluare a stabilității și durabilității sale, precum și a rezistenței la uzură și la temperatură.
      2.   Clasificare

      Portbagajele se împart în clase în funcție de capacitatea sarcinii, potrivit utilizării prevăzute și locului de pe bicicletă în care se fixează portbagajul.
      3.   Dimensiune

      Portbagajele destinate transportului scaunelor pentru copii au o dimensiune adecvată pentru acest tip de utilizare.
      4.   Stabilitate

      Toate componentele unui portbagaj sunt asamblate astfel încât asigură suficientă stabilitate pentru utilizarea normală de către utilizatorii în cauză.
      Componentele portbagajului sunt asamblate și fixate strâns cu ajutorul dispozitivelor de fixare furnizate sau indicate de fabricant și în conformitate cu instrucțiunile acestuia.
      Toate dispozitivele de fixare sunt dimensionate cu precizie.
      Efectele condițiilor meteorologice asupra nivelului de siguranță a portbagajului trebuie reduse la minimum.
      5.   Muchii ascuțite

      Marginile proeminente care, în timpul mersului normal pe bicicletă sau al manevrării și întreținerii normale, pot veni în contact cu corpul biciclistului sau al copilului transportat nu prezintă risc de rănire. Capetele arcurilor sunt rotunjite sau echipate cu capace de protecție.
      6.   Proeminențe

      În vederea prevenirii sau minimizării riscului pentru utilizator sau pentru copilul transportat, fie se evită proeminențele, fie se proiectează în mod corespunzător.
      7.   Vizibilitate

      Produsul este proiectat de așa manieră încât să garanteze că bicicleta este vizibilă când este utilizată în întuneric sau în condiții de vizibilitate redusă.
      8.   Informații privind siguranța produsului

      Indiferent dacă portbagajul este vândut separat ca accesoriu sau deja instalat pe bicicletă, produsul include cel puțin următoarele informații pentru consumatori:

                  (a)

                  modul și locul în care portbagajul se instalează pe bicicletă;

                  (b)

                  capacitatea maximă de încărcare a portbagajului și avertizarea privind interzicerea depășirii acestei capacități sunt marcate permanent pe produs;

                  (c)

                  dacă portbagajul este adecvat pentru atașarea unui scaun pentru copii;

                  (d)

                  avertizare potrivit căreia bagajul poate fi transportat în siguranță numai pe portbagaj;

                  (e)

                  avertizare împotriva modificării portbagajului;

                  (f)

                  avertizare potrivit căreia dispozitivele de fixare trebuie fixate și verificate frecvent;

                  (g)

                  avertizare potrivit căreia bicicleta se poate comporta diferit (în special în ceea ce privește direcția și frânarea) atunci când portbagajul este încărcat;

                  (h)

                  avertizare potrivit căreia trebuie să se asigure că bagajul sau scaunul pentru copii instalat pe portbagaj este fixat în mod sigur, în conformitate cu instrucțiunile fabricantului și că nu există curele neatașate care ar putea să fie prinse într-una dintre roți;

                  (i)

                  instrucțiuni referitoare la modalitatea de poziționare a dispozitivelor reflectorizante și a lanternelor pentru asigurarea vizibilității în orice moment, cu precădere atunci când, de exemplu, bagajul este situat pe portbagaj;

                  (j)

                  informațiile referitore la numele și adresa fabricantului, a importatorului sau a reprezentantului, la marca de comerț, la model și la numărul sau referința lotului de producție sunt prezentate în mod vizibil, lizibil și permanent pe dispozitiv;

                  (k)

                  informații referitoare la tipul de biciclete cărora le sunt destinate portbagajele, cu excepția cazului în care produsul este vândut ca făcând parte din bicicletă și este deja atașat la aceasta.


title: Decizia Consiliului din 27 octombrie 2003 privind încheierea unui Acord între Comunitatea Europeană și Federația Rusă de modificare a Acordului din 9 iulie 2002 între Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Guvernul Federației Ruse privind comerțul cu anumite produse siderurgice

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0042

Jurnalul Oficial L 009 , 15/01/2004 p. 0021 - 0021 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 LV.ES capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 MT.ES capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 PL.ES capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 SK.ES capitol 11 volum 49 p. 7  - 7 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 49 p. 7  - 7

		20031027Decizia Consiliuluidin 27 octombrie 2003privind încheierea unui Acord între Comunitatea Europeană și Federația Rusă de modificare a Acordului din 9 iulie 2002 între Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului și Guvernul Federației Ruse privind comerțul cu anumite produse siderurgice(2004/42/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf și cu articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) La data de 1 decembrie 1997 a intrat în vigoare Acordul de parteneriat și cooperare prin care se instituie un parteneriat între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Federația Rusă, pe de altă parte [1].(2) Articolul 21 din Acordul de parteneriat și cooperare prevede că schimburile de produse din Comunitatea Europeană a Cărbunelui și Oțelului (denumită în continuare "CECO") sunt reglementate de dispozițiile titlului III, cu excepția articolului 15, și dispozițiile unui acord.(3) La data de 9 iulie 2002, CECO și Federația Rusă au încheiat un Acord privind comerțul cu anumite produse siderurgice [2], aprobat în numele CECO prin Decizia 2002/603/CECO a Comisiei [3].(4) Tratatul CECO a expirat la data de 23 iulie 2002. Părțile au convenit, în temeiul articolului 10 alineatul (2) din acordul menționat anterior, că acest acord va fi prelungit și că toate drepturile și obligațiile create vor fi menținute după data expirării.(5) Părțile au inițiat consultări, în conformitate cu procesul-verbal agreat nr. 2 din acordul menționat anterior și au concluzionat că grupele de produse SA5 și SA6 trebuiau incluse numărului de produse care intră sub incidența acordului, fiind supuse limitelor cantitative corespunzătoare,DECIDE:Articolul 1(1) Se aprobă, în numele Comunității, Acordul din 9 iulie 2002 între Comunitatea Europeană și Guvernul Federației Ruse de modificare a Acordului între CECO și Guvernul Federației Ruse privind comerțul cu anumite produse siderurgice.(2) Textul acestui acord este anexat la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoanele abilitate să semneze acordul prevăzut la articolul 1.Adoptată la Luxemburg, 27 octombrie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleA. Matteoli[1] JO L 327, 28.11.1997, p. 3.[2] JO L 195, 24.7.2002, p. 55.[3] JO L 195, 24.7.2002, p. 54.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 24 iulie 2006 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Protocolului împotriva traficului ilegal de migranți pe cale terestră, a aerului și pe mare, adițional la Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate, în ceea ce privește dispozițiile protocolului, în măsura în care acestea intră în sfera de aplicare a articolelor 179 și 181a din Tratatul de instituire a Comunității Europene

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0616

Jurnalul Oficial L 262 , 22/09/2006 p. 0024 - 0033

		Decizia Consiliuluidin 24 iulie 2006privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Protocolului împotriva traficului ilegal de migranți pe cale terestră, a aerului și pe mare, adițional la Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate, în ceea ce privește dispozițiile protocolului, în măsura în care acestea intră în sfera de aplicare a articolelor 179 și 181a din Tratatul de instituire a Comunității Europene(2006/616/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 179 și 181a, coroborate cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],întrucât:(1) Elementele protocolului care țin de competența comunitară au fost negociate de Comisie, cu aprobarea Consiliului, în numele Comunității.(2) Consiliul a însărcinat Comisia să negocieze aderarea Comunității la acordul internațional în cauză.(3) Negocierile s-au încheiat cu succes și instrumentul rezultat a fost semnat de Comunitate la 12 decembrie 2000, în conformitate cu Decizia 2001/87/CE a Consiliului din 8 decembrie 2000 [2].(4) Unele state membre sunt părți la protocol, în timp ce în alte state membre procesul de ratificare este în curs.(5) Încheierea convenției a fost aprobată în numele Comunității prin Decizia 2004/579/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 [3], condiție necesară pentru Comunitate ca să poată deveni parte la protocol, în temeiul articolului 37 alineatul (2) din convenție.(6) S-au îndeplinit și celelalte condiții care permit Comunității să depună instrumentul de aprobare prevăzut la articolul 36 alineatul (3) din convenție și la articolul 21 alineatul (3) din protocol.(7) În măsura în care dispozițiile protocolului intră în sfera de aplicare a articolelor 179 și 181a din tratat, încheierea protocolului ar trebui aprobată în numele Comunității.(8) În măsura în care dispozițiile protocolului intră în sfera de aplicare a părții a treia titlul IV din tratat, încheierea protocolului, în numele Comunității, ar trebui aprobată printr-o decizie separată a Consiliului [4].(9) La depunerea instrumentului de aprobare, Comunitatea ar trebui, de asemenea, să depună o declarație privind sfera competenței sale cu privire la problemele reglementate de protocol, în temeiul articolului 21 alineatul (3) din protocolul împotriva traficului de migranți,DECIDE:Articolul 1Protocolul împotriva traficului ilegal de migranți pe cale terestră, a aerului și pe mare, adițional la Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate, al cărui text figurează la anexa I, se aprobă în numele Comunității Europene.Instrumentul de confirmare oficială al Comunității Europene cuprinde o declarație de competență al cărei text figurează la anexa II, în conformitate cu articolul 21 alineatul (3) din protocol.Articolul 2Prezenta decizie se aplică în măsura în care dispozițiile protocolului intră în sfera de aplicare a articolelor 179 și 181a din tratat.Articolul 3Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana abilitată să depună instrumentul de confirmare oficială care angajează Comunitatea.Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 24 iulie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleK. Rajamäki[1] Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.[2] JO L 30, 1.2.2001, p. 44.[3] JO L 261, 6.8.2004, p. 69.[4] JO L 262, 22.9.2006, p. 34.--------------------------------------------------ANEXA IProtocolagainst the Smuggling of Migrants by Land, Sea and Air, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised CrimePREAMBLETHE STATES PARTIES TO THIS PROTOCOL,DECLARING that effective action to prevent and combat the smuggling of migrants by land, sea and air requires a comprehensive international approach, including cooperation, the exchange of information and other appropriate measures, including socio-economic measures, at the national, regional and international levels,RECALLING General Assembly resolution 54/212 of 22 December 1999, in which the Assembly urged Member States and the United Nations system to strengthen international cooperation in the area of international migration and development in order to address the root causes of migration, especially those related to poverty, and to maximize the benefits of international migration to those concerned, and encouraged, where relevant, interregional, regional and subregional mechanisms to continue to address the question of migration and development,CONVINCED of the need to provide migrants with humane treatment and full protection of their rights,TAKING INTO ACCOUNT the fact that, despite work undertaken in other international forums, there is no universal instrument that addresses all aspects of smuggling of migrants and other related issues,CONCERNED at the significant increase in the activities of organised criminal groups in smuggling of migrants and other related criminal activities set forth in this Protocol, which bring great harm to the States concerned,ALSO CONCERNED that the smuggling of migrants can endanger the lives or security of the migrants involved,RECALLING General Assembly resolution 53/111 of 9 December 1998, in which the Assembly decided to establish an open-ended intergovernmental ad hoc committee for the purpose of elaborating a comprehensive international convention against transnational organised crime and of discussing the elaboration of, inter alia, an international instrument addressing illegal trafficking in and transporting of migrants, including by sea,CONVINCED that supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime with an international instrument against the smuggling of migrants by land, sea and air will be useful in preventing and combating that crime,HAVE AGREED AS FOLLOWS:I. GENERAL PROVISIONSArticle 1Relation with the United Nations Convention against Transnational Organised Crime1. This Protocol supplements the United Nations Convention against Transnational Organised Crime. It shall be interpreted together with the Convention.2. The provisions of the Convention shall apply, mutatis mutandis, to this Protocol unless otherwise provided herein.3. The offences established in accordance with Article 6 of this Protocol shall be regarded as offences established in accordance with the Convention.Article 2Statement of purposeThe purpose of this Protocol is to prevent and combat the smuggling of migrants, as well as to promote cooperation among States Parties to that end, while protecting the rights of smuggled migrants.Article 3Use of termsFor the purposes of this Protocol:(a) "smuggling of migrants" shall mean the procurement, in order to obtain, directly or indirectly, a financial or other material benefit, of the illegal entry of a person into a State Party of which the person is not a national or a permanent resident;(b) "illegal entry" shall mean crossing borders without complying with the necessary requirements for legal entry into the receiving State;(c) "fraudulent travel or identity document" shall mean any travel or identity document:(i) that has been falsely made or altered in some material way by anyone other than a person or agency lawfully authorised to make or issue the travel or identity document on behalf of a State; or(ii) that has been improperly issued or obtained through misrepresentation, corruption or duress or in any other unlawful manner; or(iii) that is being used by a person other than the rightful holder;(d) "vessel" shall mean any type of water craft, including non-displacement craft and seaplanes, used or capable of being used as a means of transportation on water, except a warship, naval auxiliary or other vessel owned or operated by a Government and used, for the time being, only on government non-commercial service.Article 4Scope of applicationThis Protocol shall apply, except as otherwise stated herein, to the prevention, investigation and prosecution of the offences established in accordance with Article 6 of this Protocol, where the offences are transnational in nature and involve an organised criminal group, as well as to the protection of the rights of persons who have been the object of such offences.Article 5Criminal liability of migrantsMigrants shall not become liable to criminal prosecution under this Protocol for the fact of having been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol.Article 6Criminalisation1. Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences, when committed intentionally and in order to obtain, directly or indirectly, a financial or other material benefit:(a) the smuggling of migrants;(b) when committed for the purpose of enabling the smuggling of migrants:(i) producing a fraudulent travel or identity document;(ii) procuring, providing or possessing such a document;(c) enabling a person who is not a national or a permanent resident to remain in the State concerned without complying with the necessary requirements for legally remaining in the State by the means mentioned in subparagraph (b) of this paragraph or any other illegal means.2. Each State Party shall also adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences:(a) subject to the basic concepts of its legal system, attempting to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article;(b) participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 (a), (b) (i) or (c) of this article and, subject to the basic concepts of its legal system, participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 (b) (ii) of this article;(c) organising or directing other persons to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article.3. Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as aggravating circumstances to the offences established in accordance with paragraph 1 (a), (b) (i) and (c) of this article and, subject to the basic concepts of its legal system, to the offences established in accordance with paragraph 2 (b) and (c) of this article, circumstances:(a) that endanger, or are likely to endanger, the lives or safety of the migrants concerned; or(b) that entail inhuman or degrading treatment, including for exploitation, of such migrants.4. Nothing in this Protocol shall prevent a State Party from taking measures against a person whose conduct constitutes an offence under its domestic law.II. SMUGGLING OF MIGRANTS BY SEAArticle 7CooperationStates Parties shall cooperate to the fullest extent possible to prevent and suppress the smuggling of migrants by sea, in accordance with the international law of the sea.Article 8Measures against the smuggling of migrants by sea1. A State Party that has reasonable grounds to suspect that a vessel that is flying its flag or claiming its registry, that is without nationality or that, though flying a foreign flag or refusing to show a flag, is in reality of the nationality of the State Party concerned is engaged in the smuggling of migrants by sea may request the assistance of other States Parties in suppressing the use of the vessel for that purpose. The States Parties so requested shall render such assistance to the extent possible within their means.2. A State Party that has reasonable grounds to suspect that a vessel exercising freedom of navigation in accordance with international law and flying the flag or displaying the marks of registry of another State Party is engaged in the smuggling of migrants by sea may so notify the flag State, request confirmation of registry and, if confirmed, request authorisation from the flag State to take appropriate measures with regard to that vessel. The flag State may authorise the requesting State, inter alia:(a) to board the vessel;(b) to search the vessel; and(c) if evidence is found that the vessel is engaged in the smuggling of migrants by sea, to take appropriate measures with respect to the vessel and persons and cargo on board, as authorised by the flag State.3. A State Party that has taken any measure in accordance with paragraph 2 of this article shall promptly inform the flag State concerned of the results of that measure.4. A State Party shall respond expeditiously to a request from another State Party to determine whether a vessel that is claiming its registry or flying its flag is entitled to do so and to a request for authorisation made in accordance with paragraph 2 of this article.5. A flag State may, consistent with Article 7 of this Protocol, subject its authorisation to conditions to be agreed by it and the requesting State, including conditions relating to responsibility and the extent of effective measures to be taken. A State Party shall take no additional measures without the express authorisation of the flag State, except those necessary to relieve imminent danger to the lives of persons or those which derive from relevant bilateral or multilateral agreements.6. Each State Party shall designate an authority or, where necessary, authorities to receive and respond to requests for assistance, for confirmation of registry or of the right of a vessel to fly its flag and for authorisation to take appropriate measures. Such designation shall be notified through the Secretary-General to all other States Parties within one month of the designation.7. A State Party that has reasonable grounds to suspect that a vessel is engaged in the smuggling of migrants by sea and is without nationality or may be assimilated to a vessel without nationality may board and search the vessel. If evidence confirming the suspicion is found, that State Party shall take appropriate measures in accordance with relevant domestic and international law.Article 9Safeguard clauses1. Where a State Party takes measures against a vessel in accordance with Article 8 of this Protocol, it shall:(a) ensure the safety and humane treatment of the persons on board;(b) take due account of the need not to endanger the security of the vessel or its cargo;(c) take due account of the need not to prejudice the commercial or legal interests of the flag State or any other interested State;(d) ensure, within available means, that any measure taken with regard to the vessel is environmentally sound.2. Where the grounds for measures taken pursuant to Article 8 of this Protocol prove to be unfounded, the vessel shall be compensated for any loss or damage that may have been sustained, provided that the vessel has not committed any act justifying the measures taken.3. Any measure taken, adopted or implemented in accordance with this chapter shall take due account of the need not to interfere with or to affect:(a) the rights and obligations and the exercise of jurisdiction of coastal States in accordance with the international law of the sea; or(b) the authority of the flag State to exercise jurisdiction and control in administrative, technical and social matters involving the vessel.4. Any measure taken at sea pursuant to this chapter shall be carried out only by warships or military aircraft, or by other ships or aircraft clearly marked and identifiable as being on government service and authorised to that effect.III. PREVENTION, COOPERATION AND OTHER MEASURESArticle 10Information1. Without prejudice to articles 27 and 28 of the Convention, States Parties, in particular those with common borders or located on routes along which migrants are smuggled, shall, for the purpose of achieving the objectives of this Protocol, exchange among themselves, consistent with their respective domestic legal and administrative systems, relevant information on matters such as:(a) embarkation and destination points, as well as routes, carriers and means of transportation, known to be or suspected of being used by an organised criminal group engaged in conduct set forth in Article 6 of this Protocol;(b) the identity and methods of organisations or organised criminal groups known to be or suspected of being engaged in conduct set forth in Article 6 of this Protocol;(c) the authenticity and proper form of travel documents issued by a State Party and the theft or related misuse of blank travel or identity documents;(d) means and methods of concealment and transportation of persons, the unlawful alteration, reproduction or acquisition or other misuse of travel or identity documents used in conduct set forth in Article 6 of this Protocol and ways of detecting them;(e) legislative experiences and practices and measures to prevent and combat the conduct set forth in Article 6 of this Protocol; and(f) scientific and technological information useful to law enforcement, so as to enhance each other's ability to prevent, detect and investigate the conduct set forth in Article 6 of this Protocol and to prosecute those involved.2. A State Party that receives information shall comply with any request by the State Party that transmitted the information that places restrictions on its use.Article 11Border measures1. Without prejudice to international commitments in relation to the free movement of people, States Parties shall strengthen, to the extent possible, such border controls as may be necessary to prevent and detect the smuggling of migrants.2. Each State Party shall adopt legislative or other appropriate measures to prevent, to the extent possible, means of transport operated by commercial carriers from being used in the commission of the offence established in accordance with Article 6, paragraph 1 (a), of this Protocol.3. Where appropriate, and without prejudice to applicable international conventions, such measures shall include establishing the obligation of commercial carriers, including any transportation company or the owner or operator of any means of transport, to ascertain that all passengers are in possession of the travel documents required for entry into the receiving State.4. Each State Party shall take the necessary measures, in accordance with its domestic law, to provide for sanctions in cases of violation of the obligation set forth in paragraph 3 of this article.5. Each State Party shall consider taking measures that permit, in accordance with its domestic law, the denial of entry or revocation of visas of persons implicated in the commission of offences established in accordance with this Protocol.6. Without prejudice to Article 27 of the Convention, States Parties shall consider strengthening cooperation among border control agencies by, inter alia, establishing and maintaining direct channels of communication.Article 12Security and control of documentsEach State Party shall take such measures as may be necessary, within available means:(a) to ensure that travel or identity documents issued by it are of such quality that they cannot easily be misused and cannot readily be falsified or unlawfully altered, replicated or issued; and(b) to ensure the integrity and security of travel or identity documents issued by or on behalf of the State Party and to prevent their unlawful creation, issuance and use.Article 13Legitimacy and validity of documentsAt the request of another State Party, a State Party shall, in accordance with its domestic law, verify within a reasonable time the legitimacy and validity of travel or identity documents issued or purported to have been issued in its name and suspected of being used for purposes of conduct set forth in Article 6 of this Protocol.Article 14Training and technical cooperation1. States Parties shall provide or strengthen specialised training for immigration and other relevant officials in preventing the conduct set forth in Article 6 of this Protocol and in the humane treatment of migrants who have been the object of such conduct, while respecting their rights as set forth in this Protocol.2. States Parties shall cooperate with each other and with competent international organisations, non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society as appropriate to ensure that there is adequate personnel training in their territories to prevent, combat and eradicate the conduct set forth in Article 6 of this Protocol and to protect the rights of migrants who have been the object of such conduct. Such training shall include:(a) improving the security and quality of travel documents;(b) recognizing and detecting fraudulent travel or identity documents;(c) Gathering criminal intelligence, relating in particular to the identification of organised criminal groups known to be or suspected of being engaged in conduct set forth in Article 6 of this Protocol, the methods used to transport smuggled migrants, the misuse of travel or identity documents for purposes of conduct set forth in Article 6 and the means of concealment used in the smuggling of migrants;(d) improving procedures for detecting smuggled persons at conventional and non-conventional points of entry and exit; and(e) the humane treatment of migrants and the protection of their rights as set forth in this Protocol.3. States Parties with relevant expertise shall consider providing technical assistance to States that are frequently countries of origin or transit for persons who have been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol. States Parties shall make every effort to provide the necessary resources, such as vehicles, computer systems and document readers, to combat the conduct set forth in Article 6.Article 15Other prevention measures1. Each State Party shall take measures to ensure that it provides or strengthens information programmes to increase public awareness of the fact that the conduct set forth in Article 6 of this Protocol is a criminal activity frequently perpetrated by organised criminal groups for profit and that it poses serious risks to the migrants concerned.2. In accordance with Article 31 of the Convention, States Parties shall cooperate in the field of public information for the purpose of preventing potential migrants from falling victim to organised criminal groups.3. Each State Party shall promote or strengthen, as appropriate, development programmes and cooperation at the national, regional and international levels, taking into account the socio-economic realities of migration and paying special attention to economically and socially depressed areas, in order to combat the root socio-economic causes of the smuggling of migrants, such as poverty and underdevelopment.Article 16Protection and assistance measures1. In implementing this Protocol, each State Party shall take, consistent with its obligations under international law, all appropriate measures, including legislation if necessary, to preserve and protect the rights of persons who have been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol as accorded under applicable international law, in particular the right to life and the right not to be subjected to torture or other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment.2. Each State Party shall take appropriate measures to afford migrants appropriate protection against violence that may be inflicted upon them, whether by individuals or groups, by reason of being the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol.3. Each State Party shall afford appropriate assistance to migrants whose lives or safety are endangered by reason of being the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol.4. In applying the provisions of this article, States Parties shall take into account the special needs of women and children.5. In the case of the detention of a person who has been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol, each State Party shall comply with its obligations under the Vienna Convention on Consular Relations [1], where applicable, including that of informing the person concerned without delay about the provisions concerning notification to and communication with consular officers.Article 17Agreements and arrangementsStates Parties shall consider the conclusion of bilateral or regional agreements or operational arrangements or understandings aimed at:(a) establishing the most appropriate and effective measures to prevent and combat the conduct set forth in Article 6 of this Protocol; or(b) enhancing the provisions of this Protocol among themselves.Article 18Return of smuggled migrants1. Each State Party agrees to facilitate and accept, without undue or unreasonable delay, the return of a person who has been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol and who is its national or who has the right of permanent residence in its territory at the time of return.2. Each State Party shall consider the possibility of facilitating and accepting the return of a person who has been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol and who had the right of permanent residence in its territory at the time of entry into the receiving State in accordance with its domestic law.3. At the request of the receiving State Party, a requested State Party shall, without undue or unreasonable delay, verify whether a person who has been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol is its national or has the right of permanent residence in its territory.4. In order to facilitate the return of a person who has been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol and is without proper documentation, the State Party of which that person is a national or in which he or she has the right of permanent residence shall agree to issue, at the request of the receiving State Party, such travel documents or other authorisation as may be necessary to enable the person to travel to and re-enter its territory.5. Each State Party involved with the return of a person who has been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol shall take all appropriate measures to carry out the return in an orderly manner and with due regard for the safety and dignity of the person.6. States Parties may cooperate with relevant international organisations in the implementation of this article.7. This article shall be without prejudice to any right afforded to persons who have been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol by any domestic law of the receiving State Party.8. This article shall not affect the obligations entered into under any other applicable treaty, bilateral or multilateral, or any other applicable operational agreement or arrangement that governs, in whole or in part, the return of persons who have been the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol.IV. FINAL PROVISIONSArticle 19Saving clause1. Nothing in this Protocol shall affect the other rights, obligations and responsibilities of States and individuals under international law, including international humanitarian law and international human rights law and, in particular, where applicable, the 1951 Convention and the 1967 Protocol relating to the Status of Refugees and the principle of non-refoulement as contained therein.2. The measures set forth in this Protocol shall be interpreted and applied in a way that is not discriminatory to persons on the ground that they are the object of conduct set forth in Article 6 of this Protocol. The interpretation and application of those measures shall be consistent with internationally recognised principles of non-discrimination.Article 20Settlement of disputes1. States Parties shall endeavour to settle disputes concerning the interpretation or application of this Protocol through negotiation.2. Any dispute between two or more States Parties concerning the interpretation or application of this Protocol that cannot be settled through negotiation within a reasonable time shall, at the request of one of those States Parties, be submitted to arbitration. If, six months after the date of the request for arbitration, those States Parties are unable to agree on the organisation of the arbitration, any one of those States Parties may refer the dispute to the International Court of Justice by request in accordance with the Statute of the Court.3. Each State Party may, at the time of signature, ratification, acceptance or approval of or accession to this Protocol, declare that it does not consider itself bound by paragraph 2 of this article. The other States Parties shall not be bound by paragraph 2 of this article with respect to any State Party that has made such a reservation.4. Any State Party that has made a reservation in accordance with paragraph 3 of this article may at any time withdraw that reservation by notification to the Secretary-General of the United Nations.Article 21Signature, ratification, acceptance, approval and accession1. This Protocol shall be open to all States for signature from 12 to 15 December 2000 in Palermo, Italy, and thereafter at United Nations Headquarters in New York until 12 December 2002.2. This Protocol shall also be open for signature by regional economic integration organisations provided that at least one member State of such organisation has signed this Protocol in accordance with paragraph 1 of this article.3. This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. A regional economic integration organisation may deposit its instrument of ratification, acceptance or approval if at least one of its Member States has done likewise. In that instrument of ratification, acceptance or approval, such organisation shall declare the extent of its competence with respect to the matters governed by this Protocol. Such organisation shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.4. This Protocol is open for accession by any State or any regional economic integration organisation of which at least one Member State is a Party to this Protocol. Instruments of accession shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. At the time of its accession, a regional economic integration organisation shall declare the extent of its competence with respect to matters governed by this Protocol. Such organisation shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.Article 22Entry into force1. This Protocol shall enter into force on the 90th day after the date of deposit of the 40th instrument of ratification, acceptance, approval or accession, except that it shall not enter into force before the entry into force of the Convention. For the purpose of this paragraph, any instrument deposited by a regional economic integration organisation shall not be counted as additional to those deposited by member States of such organisation.2. For each State or regional economic integration organisation ratifying, accepting, approving or acceding to this Protocol after the deposit of the 40th instrument of such action, this Protocol shall enter into force on the 30th day after the date of deposit by such State or organisation of the relevant instrument or on the date this Protocol enters into force pursuant to paragraph 1 of this article, whichever is the later.Article 23Amendment1. After the expiry of five years from the entry into force of this Protocol, a State Party to the Protocol may propose an amendment and file it with the Secretary-General of the United Nations, who shall thereupon communicate the proposed amendment to the States Parties and to the Conference of the Parties to the Convention for the purpose of considering and deciding on the proposal. The States Parties to this Protocol meeting at the Conference of the Parties shall make every effort to achieve consensus on each amendment. If all efforts at consensus have been exhausted and no agreement has been reached, the amendment shall, as a last resort, require for its adoption a two-thirds majority vote of the States Parties to this Protocol present and voting at the meeting of the Conference of the Parties.2. Regional economic integration organisations, in matters within their competence, shall exercise their right to vote under this article with a number of votes equal to the number of their Member States that are Parties to this Protocol. Such organisations shall not exercise their right to vote if their member States exercise theirs and vice versa.3. An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article is subject to ratification, acceptance or approval by States Parties.4. An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article shall enter into force in respect of a State Party 90 days after the date of the deposit with the Secretary-General of the United Nations of an instrument of ratification, acceptance or approval of such amendment.5. When an amendment enters into force, it shall be binding on those States Parties which have expressed their consent to be bound by it. Other States Parties shall still be bound by the provisions of this Protocol and any earlier amendments that they have ratified, accepted or approved.Article 24Denunciation1. A State Party may denounce this Protocol by written notification to the Secretary-General of the United Nations. Such denunciation shall become effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General.2. A regional economic integration organisation shall cease to be a Party to this Protocol when all of its member States have denounced it.Article 25Depositary and languages1. The Secretary-General of the United Nations is designated depositary of this Protocol.2. The original of this Protocol, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations.IN WITNESS WHEREOF, the undersigned plenipotentiaries, being duly authorised thereto by their respective Governments, have signed this Protocol.[1] Ibid., vol. 596, Nos 8638 to 8640.--------------------------------------------------ANEXA IIDeclarație privind competența Comunității Europene cu privire la chestiunile reglementate de Protocolul împotriva traficului ilegal de migranți pe cale terestră, a aerului și pe mare, adițional la Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizateArticolul 21 alineatul (3) din protocol prevede că instrumentul de aderare al unei organizații regionale de integrare economică include o declarație care precizează chestiunile reglementate de protocol, pentru care competența a fost transferată organizației de către statele sale membre părți la protocol.Protocolul împotriva traficului ilegal de migranți pe cale terestră, a aerului și pe mare se aplică, în ceea ce privește competențele transferate Comunității Europene, teritoriilor în care Tratatul de instituire a Comunității Europene se aplică și în condițiile menționate în tratatul menționat anterior, în special la articolul 299 și în protocoalele care sunt anexate la acesta.Prezenta declarație nu aduce atingere poziției Regatului Unit și a Irlandei în temeiul Protocolului de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene și al Protocolului privind poziția Regatului Unit și a Irlandei anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene.Prezenta declarație nu aduce atingere nici poziției Danemarcei în temeiul Protocolului privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene.În conformitate cu articolul 299, prezenta declarație nu se aplică nici teritoriilor statelor membre în care tratatul menționat anterior nu se aplică și nu aduce atingere măsurilor sau pozițiilor care ar putea fi adoptate în temeiul protocolului de statele membre în cauză în numele și în interesul acestor teritorii. În temeiul dispoziției menționate anterior, prezenta declarație precizează competențele transferate de statele membre Comunității în conformitate cu tratatele privind chestiunile reglementate de protocol. Sfera de aplicare și exercitarea acestor competențe comunitare sunt, prin natura lor, chemate să evolueze continuu, ținând seama de faptul că norme și reglementări în materie au continuat să fie adoptate de Comunitate și prezenta declarație va fi completată și modificată de Comunitate, după caz, în conformitate cu articolul 21 alineatul (3) din protocol.Comunitatea subliniază că este competentă pentru a lua măsuri privind trecerea frontierelor externe ale statelor membre, stabilind normele și modalitățile de control al persoanelor la aceste frontiere și normele privind vizele pentru șederile prevăzute cu o durată de cel mult trei luni. Sunt de competența sa, de asemenea, măsurile ce țin de politica de imigrare, privind condițiile de intrare și de ședere și măsurile de luptă împotriva imigrației clandestine și șederii ilegale, inclusiv repatrierea persoanelor aflate în situație de ședere ilegală. De asemenea, aceasta poate adopta măsuri pentru a asigura o cooperare între serviciile competente ale administrațiilor statelor membre, precum și între aceste servicii și Comisie, în domeniile menționate anterior. În aceste domenii, Comunitatea adoptă norme și reglementări și, în consecință, numai ea poate iniția acțiuni externe cu statele terțe sau organizațiile internaționale competente.În afară de aceasta, politicile Comunității în domeniul cooperării pentru dezvoltare completează politicile duse de statele membre și cuprind dispoziții care urmăresc prevenirea și combaterea traficului de migranți.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2016/814 a Consiliului din 13 mai 2016 de numire a unui supleant, propus de Republica Austria, în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               24.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 133/8

         DECIZIA (UE) 2016/814 A CONSILIULUI
   din 13 mai 2016
   de numire a unui supleant, propus de Republica Austria, în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului austriac,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie 2015, 5 februarie 2015 și 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

               (2)

               Un loc de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului doamnei Elisabeth VITOUCH,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Este numită în calitatea de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 25 ianuarie 2020:

               —

               Mag. Muna DUZDAR, Abgeordnete zum Wiener Landtag und Mitglied des Gemeinderats der Stadt Wien.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 13 mai 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E.M.J. PLOUMEN

      (1)  Decizia (UE) 2015/116 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 20, 27.1.2015, p. 42).

      (2)  Decizia (UE) 2015/190 a Consiliului din 5 februarie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 31, 7.2.2015, p. 25).

      (3)  Decizia (UE) 2015/994 a Consiliului din 23 iunie 2015 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2015-25 ianuarie 2020 (JO L 159, 25.6.2015, p. 70).


title: Decizia (UE) 2015/484 a Consiliului din 17 martie 2015 de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               21.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 77/11

         DECIZIA (UE) 2015/484 A CONSILIULUI
   din 17 martie 2015
   de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 302,
   având în vedere propunerea guvernului belgian,
   având în vedere avizul Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 13 septembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/570/UE, Euratom de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2010-20 septembrie 2015 (1).

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Tony VANDEPUTTE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Rudi THOMAES, Administrateur délégué honoraire de la Fédération des Entreprises de Belgique (FEB), se numește în calitate de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2015.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 17 martie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  JO L 251, 25.9.2010, p. 8.