title: Decizia (UE) 2019/418 a Comisiei din 13 martie 2019 de modificare a Deciziilor (UE) 2017/1214, (UE) 2017/1215, (UE) 2017/1216, (UE) 2017/1217, (UE) 2017/1218 și (UE) 2017/1219 [notificată cu numărul C(2019) 1851] (Text cu relevanță pentru SEE.)

text:
                  15.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 73/188

         DECIZIA (UE) 2019/418 A COMISIEI
         din 13 martie 2019
         de modificare a Deciziilor (UE) 2017/1214, (UE) 2017/1215, (UE) 2017/1216, (UE) 2017/1217, (UE) 2017/1218 și (UE) 2017/1219

               [notificată cu numărul C(2019) 1851]

         (Text cu relevanță pentru SEE)
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (CE) nr. 66/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind eticheta UE ecologică (1), în special articolul 8 alineatul (2),
         după consultarea Comitetului pentru etichetare ecologică al Uniunii Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     În temeiul Regulamentului (CE) nr. 66/2010, eticheta ecologică a UE poate fi acordată produselor care au un impact redus asupra mediului pe durata întregului lor ciclu de viață. Pentru fiecare grup de produse trebuie stabilite criterii specifice de acordare a etichetei ecologice a UE.

                     (2)

                     Deciziile (UE) 2017/1214 (2), (UE) 2017/1215 (3), (UE) 2017/1216 (4), (UE) 2017/1217 (5), (UE) 2017/1218 (6) și (UE) 2017/1219 (7) stabilesc criteriile și cerințele de evaluare și de verificare aferente pentru detergenții pentru spălarea manuală a vaselor, detergenții de uz industrial și instituțional pentru mașinile de spălat vase, detergenții pentru mașini de spălat vase, produsele de curățare pentru suprafețe dure, detergenții de rufe și, respectiv, detergenții de rufe de uz industrial și instituțional.

                     (3)

                     O serie de organisme naționale competente care acordă eticheta ecologică a UE au informat Comisia cu privire la dificultățile întâmpinate în punerea în aplicare a unora dintre criteriile stabilite în deciziile respective. În special, criteriile stabilesc faptul că substanțele prezente ca impurități în unele ingrediente (de exemplu, fosfații) nu trebuie să se regăsească, indiferent de concentrația lor, în produsul detergent final, dar în prezent nu este posibil din punct de vedere tehnic să se elimine impuritățile respective.

                     (4)

                     Deciziile menționate în considerentul 2 au abrogat și au înlocuit deciziile anterioare ale Comisiei în același domeniu. În conformitate cu deciziile anterioare, impuritățile și subprodusele trebuiau să respecte criteriile numai în cazul în care concentrația lor în formula finală era mai mare sau egală cu 0,010 % în greutate. Comisia a efectuat o evaluare și a concluzionat că, la fel ca în deciziile anterioare, ar trebui stabilit un prag al concentrației minime de 0,010 % în greutate în formula finală, atât pentru produsele secundare, cât și pentru impuritățile provenite din materiile prime, în scopul respectării fiecărui criteriu din deciziile menționate în considerentul 2.

                     (5)

                     Decizia (UE) 2017/1217 a abrogat și a înlocuit Decizia 2011/383/UE a Comisiei (8) pentru grupul de produse „detergenți universali și detergenți pentru instalații sanitare”. În Decizia (UE) 2017/1217 a fost prevăzută o perioadă de tranziție de 18 luni, astfel încât producătorii de produse cărora li s-a acordat eticheta ecologică a UE pe baza criteriilor stabilite în Decizia 2011/383/UE să aibă la dispoziție suficient timp pentru a-și adapta produsele în vederea respectării criteriilor revizuite, stabilite în Decizia (UE) 2017/1217. Această perioadă de tranziție a expirat la 26 decembrie 2018. O serie de organisme naționale competente au informat Comisia cu privire la necesitatea de a se prelungi perioada de tranziție cu șase luni, având în vedere volumul ridicat de cereri de reînnoire a contractelor de acordare a etichetei ecologice a UE. Comisia a efectuat o evaluare și a confirmat, în mod excepțional în acest caz, necesitatea prelungirii cu șase luni a perioadei de tranziție.

                     (6)

                     Deciziile (UE) 2017/1218 și (UE) 2017/1219 includ o derogare acordată în temeiul articolului 6 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 66/2010 pentru acidul εftalimido-peroxi-hexanoic (PAP), atunci când această substanță este clasificată ca fiind periculoasă pentru mediul acvatic: pericol acut, categoria 1 (H400) sau ca fiind periculoasă pentru mediul acvatic: pericol cronic, categoria 3 (H412), până la concentrația maximă de 0,6 g/kg de rufe. Această derogare a fost acordată deoarece s-a recunoscut că PAP are o funcție importantă ca agent de albire în detergenții care intră sub incidența deciziilor respective și deoarece această substanță este supusă unui nivel înalt de degradare în cursul procesului de spălare.

                     (7)

                     În cursul procesului de spălare, PAP se degradează în acid ε-ftalimido hexanoic (PAC). Această substanță este non-peroxidică și ușor biodegradabilă și nu este periculoasă pentru mediu. Deoarece PAP se degradează rapid în PAC și nu ajunge niciodată în apa deversată, este mai indicat să se utilizeze pentru PAP factorii de degradare ai PAC atunci când se calculează volumul critic de diluare al produsului. O abordare similară a fost deja utilizată în Decizia (UE) 2017/1219, în care s-au aplicat norme separate pentru calcularea volumului critic de diluare pentru substanța peroxid de hidrogen, care se degradează în acid peracetic în cursul procesului de spălare. Prin urmare, Decizia (UE) 2017/1219 ar trebui modificată în vederea aplicării de norme separate pentru calcularea volumului critic de diluare pentru PAP utilizând valorile de degradare ale PAC.

                     (8)

                     PAP se utilizează în principal ca agent de albire în detergenții de rufe profesionali cu mai multe componente, dar nu și în detergenții de rufe de uz casnic. Prin urmare, derogarea actuală pentru PAP prevăzută în Decizia (UE) 2017/1218 este inutilă și ar trebui eliminată.

                     (9)

                     Din motive de claritate, în anexa la Decizia (UE) 2017/1218, tabelul 3 ar trebui modificat pentru a se adăuga o coloană în care să se indice clasificarea substanței în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008.

                     (10)

                     Prin urmare, Deciziile (UE) 2017/1214, (UE) 2017/1215, (UE) 2017/1216, (UE) 2017/1217, (UE) 2017/1218 și (UE) 2017/1219 ar trebui modificate în mod corespunzător.

                     (11)

                     Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 66/2010,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            În anexa la Decizia (UE) 2017/1214, în secțiunea intitulată „Evaluare și verificare”, la litera (b) („Praguri de măsurare”), în tabelul 1, nota cu asterisc (*) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(*)

                           «fără limită» înseamnă: indiferent de concentrație (de limita de detecție analitică) pentru toate substanțele componente, cu excepția produselor secundare și a impurităților provenite din materiile prime, care pot fi prezente în formula finală până la o concentrație de 0,010 % în greutate;”.

            Articolul 2
            În anexa la Decizia (UE) 2017/1215, în secțiunea intitulată „Evaluare și verificare”, la litera (b) („Praguri de măsurare”), în tabelul 1, nota cu asterisc (*) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(*)

                           «fără limită» înseamnă: indiferent de concentrație (de limita de detecție analitică) pentru toate substanțele componente, cu excepția produselor secundare și a impurităților provenite din materiile prime, care pot fi prezente în formula finală până la o concentrație de 0,010 % în greutate;”.

            Articolul 3
            În anexa la Decizia (UE) 2017/1216, în secțiunea intitulată „Evaluare și verificare”, la litera (b) („Praguri de măsurare”), în tabelul 1, nota cu asterisc (*) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(*)

                           «fără limită» înseamnă: indiferent de concentrație (de limita de detecție analitică) pentru toate substanțele componente, cu excepția produselor secundare și a impurităților provenite din materiile prime, care pot fi prezente în formula finală până la o concentrație de 0,010 % în greutate;”.

            Articolul 4
            Decizia (UE) 2017/1217 se modifică după cum urmează:

                        (a)

                        La articolul 7, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(3)   Licențele pentru eticheta ecologică a UE acordate în conformitate cu criteriile prevăzute în Decizia 2011/383/UE pot fi utilizate până la 30 iunie 2019.”

                        (b)

                        În anexă, în secțiunea intitulată „Evaluare și verificare”, la litera (b) („Praguri de măsurare”), în tabelul 1, nota cu asterisc (*) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(*)

                                    «fără limită» înseamnă: indiferent de concentrație (de limita de detecție analitică) pentru toate substanțele componente, cu excepția produselor secundare și a impurităților provenite din materiile prime, care pot fi prezente în formula finală până la o concentrație de 0,010 % în greutate;”.

            Articolul 5
            Anexa la Decizia (UE) 2017/1218 se modifică după cum urmează:

                        (a)

                        În secțiunea intitulată „Evaluare și verificare”, la litera (b) („Praguri de măsurare”), în tabelul 1, nota cu asterisc (*) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(*)

                                    «fără limită» înseamnă: indiferent de concentrație (de limita de detecție analitică) pentru toate substanțele componente, cu excepția produselor secundare și a impurităților provenite din materiile prime, care pot fi prezente în formula finală până la o concentrație de 0,010 % în greutate;”.

                        (b)

                        La criteriul 5 („Substanțe excluse și limitate”), la litera (b) punctul (ii), tabelul 3 („Substanțe care fac obiectul derogării”) se înlocuiește cu tabelul care figurează în anexa la prezenta decizie.

            Articolul 6
            Anexa la Decizia (UE) 2017/1219 se modifică după cum urmează:

                        (a)

                        La criteriul 1 („Toxicitatea pentru organismele acvatice”), ultimul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                        „Ca urmare a degradării anumitor substanțe în cursul procesului de spălare, se aplică norme separate pentru următoarele substanțe:

                                    —

                                    peroxidul de hidrogen (H2O2) – a nu se include în calculul VCD;

                                    —

                                    acidul peracetic – a se include în calcul ca «acid acetic»;

                                    —

                                    acidul ε-ftalimido-peroxi-hexanoic (PAP) – a se include în calcul ca acid ε-ftalimido hexanoic (PAC).

                              Valorile care se utilizează în calculul VCD [
                              cronic
                           ] pentru acidul ε-ftalimido hexanoic (PAC) sunt următoarele:

                                    FD (i) = 0,05

                                    FT cronic(i) = 0,256 mg/l

                                    Aerob = R

                                    Anaerob = O;”.

                        (b)

                        În secțiunea intitulată „Evaluare și verificare”, la litera (b) („Praguri de măsurare”), în tabelul 1, nota cu asterisc (*) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(*)

                                    «fără limită» înseamnă: indiferent de concentrație (de limita de detecție analitică) pentru toate substanțele componente, cu excepția produselor secundare și a impurităților provenite din materiile prime, care pot fi prezente în formula finală până la o concentrație de 0,010 % în greutate;”.

            Articolul 7
            Prezenta decizie se adresează statelor membre.

            Adoptată la Bruxelles, 13 martie 2019.

                  Pentru Comisie

               Karmenu VELLA

                  Membru al Comisiei

            (1)  JO L 27, 30.1.2010, p. 1.

            (2)  Decizia (UE) 2017/1214 a Comisiei din 23 iunie 2017 de stabilire a criteriilor de acordare a etichetei ecologice a UE pentru detergenții pentru spălarea manuală a vaselor (JO L 180, 12.7.2017, p. 1).

            (3)  Decizia (UE) 2017/1215 a Comisiei din 23 iunie 2017 de stabilire a criteriilor de acordare a etichetei ecologice a UE pentru detergenții de uz industrial și instituțional pentru mașinile de spălat vase (JO L 180, 12.7.2017, p. 16).

            (4)  Decizia (UE) 2017/1216 a Comisiei din 23 iunie 2017 de stabilire a criteriilor de acordare a etichetei ecologice a UE privind detergenții pentru mașini de spălat vase (JO L 180, 12.7.2017, p. 31).

            (5)  Decizia (UE) 2017/1217 a Comisiei din 23 iunie 2017 de stabilire a criteriilor de acordare a etichetei ecologice a UE pentru produsele de curățare pentru suprafețe dure (JO L 180, 12.7.2017, p. 45).

            (6)  Decizia (UE) 2017/1218 a Comisiei din 23 iunie 2017 de stabilire a criteriilor de acordare a etichetei ecologice a UE pentru detergenții de rufe (JO L 180, 12.7.2017, p. 63).

            (7)  Decizia (UE) 2017/1219 a Comisiei din 23 iunie 2017 de stabilire a criteriilor de acordare a etichetei ecologice a UE pentru detergenții de rufe de uz industrial și instituțional (JO L 180, 12.7.2017, p. 79).

            (8)  Decizia 2011/383/UE a Comisiei din 28 iunie 2011 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru detergenții universali și detergenții pentru instalații sanitare (JO L 169, 29.6.2011, p. 52).

            ANEXĂ

                        Substanță

                        Clasificare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1272/2008

                        Frază de pericol

                        Agenți tensioactivi

                        Periculos pentru mediul acvatic – pericol acut, categoria 1

                        H400: Foarte toxic pentru organismele acvatice

                        Periculos pentru mediul acvatic – pericol cronic, categoria 3

                        H412: Nociv pentru organismele acvatice, cu efecte pe termen lung

                        Subtilizină

                        Periculos pentru mediul acvatic – pericol acut, categoria 1

                        H400: Foarte toxic pentru organismele acvatice

                        Periculos pentru mediul acvatic – pericol cronic, categoria 2

                        H411: Toxic pentru organismele acvatice, cu efecte pe termen lung

                        Enzime (1)

                        Sensibilizarea pielii, categoria de pericol 1, 1A, 1B

                        H317: Poate provoca o reacție alergică a pielii

                        Sensibilizarea căilor respiratorii, categoria de pericol 1, 1A, 1B

                        H334: Poate provoca simptome de alergie sau de astm sau dificultăți de respirație în caz de inhalare

                        NTA sub formă de impuritate în MGDA și GLDA (2)

                        Carcinogenicitate, categoria de pericol 2

                        H351: Susceptibil de a provoca apariția cancerului

               (1)

                        (*2)

                        Inclusiv stabilizatori și alte substanțe auxiliare din preparate.

               (2)

                        (*3)

                        În concentrații mai mici de 0,2 % în materia primă, atât timp cât concentrația totală în produsul finit este mai mică de 0,10 %.


title: Decizia (UE) 2019/477 a Consiliului din 12 martie 2019 privind încheierea unui protocol la Acordul euro-mediteraneean de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Hașemit al Iordaniei, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
                  25.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 82/2

         DECIZIA (UE) 2019/477 A CONSILIULUI
         din 12 martie 2019
         privind încheierea unui protocol la Acordul euro-mediteraneean de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Hașemit al Iordaniei, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (i),
         având în vedere Actul de aderare din 2005 și în special articolul 6 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
         întrucât:

                     (1)

                     Protocolul la Acordul euro-mediteraneean de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Hașemit al Iordaniei, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană (denumit în continuare „protocolul”), a fost semnat în numele Comunității Europene și al statelor sale membre la 30 noiembrie 2009, sub rezerva încheierii sale.

                     (2)

                     În conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din protocol, protocolul a fost aplicat cu titlu provizoriu de la 1 ianuarie 2007.

                     (3)

                     Ca o consecință a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a înlocuit Comunitatea Europeană și a succedat acesteia.

                     (4)

                     Protocolul ar trebui să fie aprobat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Protocolul la Acordul euro-mediteraneean de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Hașemit al Iordaniei, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană (2), se aprobă în numele Uniunii Europene și al statelor sale membre.

            Articolul 2
            Președintele Consiliului procedează la notificările prevăzute la articolul 7 din protocol în numele Uniunii (3) și transmite următoarea declarație Regatului Hașemit al Iordaniei:

               „Ca o consecință a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a înlocuit Comunitatea Europeană și a succedat acesteia, și exercită începând cu data respectivă toate drepturile Comunității Europene și preia toate obligațiile acesteia. Prin urmare, trimiterile la «Comunitatea Europeană» sau la «Comunitate» în textul protocolului se citesc, după caz, ca trimiteri la «Uniunea Europeană».”

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Articolul 4
            Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 12 martie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Aprobarea din 18 ianuarie 2011 (JO C 136E, 11.5.2012, p. 105).

            (2)  JO L 40, 13.2.2010, p. 64.

            (3)  Data intrării în vigoare a protocolului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia (PESC) 2019/539 a Consiliului din 1 aprilie 2019 de modificare a Deciziei (PESC) 2015/1333 a Consiliului privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia

text:
                  2.4.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 93/15

         DECIZIA (PESC) 2019/539 A CONSILIULUI
         din 1 aprilie 2019
         de modificare a Deciziei (PESC) 2015/1333 a Consiliului privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 31 iulie 2015, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2015/1333 (1) privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia.

                     (2)

                     La 28 septembrie 2018, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2018/1465 (2).

                     (3)

                     Având în vedere instabilitatea permanentă și gravitatea situației din Libia, Consiliul a decis ca măsurile restrictive referitoare la trei persoane să fie prelungite pentru o perioadă suplimentară de șase luni.

                     (4)

                     Prin urmare, Decizia (PESC) 2015/1333 ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            La articolul 17 din Decizia (PESC) 2015/1333, alineatele (3) și (4) se înlocuiesc cu următorul text:

                  „(3)   Măsurile menționate la articolul 8 alineatul (2) se aplică în ceea ce privește rubricile 14, 15 și 16 din anexa II până la 2 octombrie 2019.

                  (4)   Măsurile menționate la articolul 9 alineatul (2) se aplică în ceea ce privește rubricile 19, 20 și 21 din anexa IV până la 2 octombrie 2019.”

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 1 aprilie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. CIAMBA

            (1)  Decizia (PESC) 2015/1333 a Consiliului din 31 iulie 2015 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia și de abrogare a Deciziei 2011/137/PESC (JO L 206, 1.8.2015, p. 34).

            (2)  Decizia (PESC) 2018/1465 a Consiliului din 28 septembrie 2018 de modificare a Deciziei (PESC) 2015/1333 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (JO L 245, 1.10.2018, p. 16).


title: Decizia (UE) 2019/867 a Consiliului din 14 mai 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR) și de abrogare a Deciziei din 24 iunie 2014 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul CCAMLR

text:
                  28.5.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 140/72

         DECIZIA (UE) 2019/867 A CONSILIULUI
         din 14 mai 2019
         privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comisiei pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR) și de abrogare a Deciziei din 24 iunie 2014 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul CCAMLR
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Prin Decizia 81/691/CEE a Consiliului (1), Uniunea a încheiat Convenția privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica (2) (denumită în continuare „Convenția CAMLR”), care a intrat în vigoare la 7 aprilie 1982 și a instituit Comisia pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR). Belgia, Spania, Franța, Germania, Italia, Polonia, Suedia și Regatul Unit sunt, de asemenea, părți contractante la Convenția CAMLR. Grecia, Țările de Jos și Finlanda sunt părți contractante la Convenția CAMLR, dar nu și membri ai CCAMLR.

                     (2)

                     În conformitate cu articolul IX.1 din Convenția CAMLR, CCAMLR este responsabilă de adoptarea măsurilor de conservare în cadrul reuniunilor sale anuale destinate să asigure conservarea faunei și florei marine din Antarctica, inclusiv utilizarea rațională a acestora. Aceste măsuri ar putea deveni obligatorii pentru Uniune.

                     (3)

                     Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) prevede că Uniunea garantează faptul că activitățile de pescuit și de acvacultură asigură condiții de mediu sustenabile pe termen lung și sunt gestionate de o manieră consecventă cu obiectivele de a realiza beneficii economice, sociale și de ocupare a forței de muncă și de a contribui la disponibilitatea aprovizionării cu alimente. De asemenea, regulamentul prevede că Uniunea aplică o abordare precaută a gestionării pescuitului și are ca obiectiv garantarea faptului că exploatarea resurselor biologice marine duce la refacerea și menținerea populațiilor de specii recoltate peste nivelurile care permit obținerea producției maxime sustenabile. Acesta prevede, de asemenea, ca Uniunea să ia măsuri de gestionare și de conservare pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, să susțină dezvoltarea cunoștințelor științifice și a elaborării de avize științifice, să elimine treptat aruncarea capturilor înapoi în mare și să promoveze metode de pescuit care contribuie la un pescuit mai selectiv și la evitarea și reducerea, pe cât posibil, a capturilor nedorite, precum și la pescuitul cu impact scăzut asupra ecosistemului marin și a resurselor piscicole. În plus, Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 prevede în mod expres că obiectivele și principiile respective urmează să fie aplicate de Uniune în cadrul relațiilor sale externe din domeniul pescuitului.

                     (4)

                     După cum s-a afirmat în Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre” și în concluziile Consiliului referitoare la comunicarea comună respectivă, promovarea măsurilor de susținere și de sporire a eficacității organizațiilor regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) și, după caz, îmbunătățirea guvernanței acestora sunt esențiale pentru acțiunea Uniunii în cadrul acestor foruri.

                     (5)

                     Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor intitulată „O strategie europeană pentru materialele plastice într-o economie circulară” se referă la măsuri specifice de reducere a poluării cu materiale plastice și a poluării marine, precum și a pierderii sau abandonării echipamentelor de pescuit pe mare.

                     (6)

                     Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor CCAMLR pentru perioada 2019-2023, întrucât măsurile de conservare ale CCAMLR vor fi obligatorii pentru Uniune și vor avea vocația de a fi de natură să influențeze în mod decisiv conținutul dreptului Uniunii, și anume Regulamentele (CE) nr. 1035/2001 (4), (CE) nr. 600/2004 (5), (CE) nr. 601/2004 (6), (CE) nr. 1005/2008 (7) și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului (8) și Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului (9).

                     (7)

                     Poziția respectivă ar trebui să cuprindă aspecte care intră în sfera de competență partajată a Uniunii numai în măsura în care afectează normele comune ale Uniunii. În conformitate cu hotărârea Curții de Justiție în cauzele conexate C-626/15 și C-659/16 (10), Uniunea ar trebui doar să sprijine instituirea zonelor marine protejate (ZMP) în cadrul zonei CCAMLR împreună cu statele membre ale acesteia. Prezenta decizie nu ar trebui să afecteze repartizarea competențelor între Uniune și statele membre ale acesteia.

                     (8)

                     În prezent, poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor CCAMLR este stabilită prin Decizia Consiliului din 24 iunie 2014 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul CCAMLR. Este oportun ca decizia respectivă să fie abrogată și înlocuită cu o nouă decizie care să cuprindă perioada 2019-2023.

                     (9)

                     Având în vedere caracterul dinamic al resurselor piscicole în zona Convenției CAMLR și, prin urmare, necesitatea ca poziția Uniunii să țină seama de noile evoluții, inclusiv de noile informații științifice și de alte informații relevante prezentate înainte sau în timpul reuniunilor CCAMLR, ar trebui stabilite proceduri, în conformitate cu principiul cooperării loiale dintre instituțiile Uniunii prevăzut la articolul 13 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, pentru precizarea anuală a poziției Uniunii pentru perioada 2019-2023,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul reuniunilor Comisiei pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR) este stabilită în anexa I. Poziția respectivă cuprinde aspecte care intră în sfera de competența partajată a Uniunii numai în măsura în care acestea afectează normele comune ale Uniunii.

            Articolul 2
            Precizarea anuală a poziției pe care Uniunea urmează să o adopte în cadrul reuniunilor CCAMLR se realizează în conformitate cu anexa II.

            Articolul 3
            Poziția Uniunii stabilită în anexa I este evaluată și, după caz, revizuită de către Consiliu la propunerea Comisiei cel târziu pentru reuniunea anuală a CCAMLR din 2024.

            Articolul 4
            Decizia Consiliului din 24 iunie 2014 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comisiei pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR) se abrogă.

            Articolul 5
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 14 mai 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               P. DAEA

            (1)  Decizia 81/691/CEE a Consiliului din 4 septembrie 1981 privind încheierea Convenției privind conservarea faunei și florei marine din Antarctica (JO L 252, 5.9.1981, p. 26).

            (2)  JO L 252, 5.9.1981, p. 27.

            (3)  Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

            (4)  Regulamentul (CE) nr. 1035/2001 al Consiliului din 22 mai 2001 de stabilire a unui sistem de documentare a capturilor pentru speciile Dissostichus (JO L 145, 31.5.2001, p. 1).

            (5)  Regulamentul (CE) nr. 600/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de stabilire a anumitor măsuri tehnice aplicabile activităților de pescuit în zona vizată de Convenția privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii (JO L 97, 1.4.2004, p. 1).

            (6)  Regulamentul (CE) nr. 601/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 de stabilire a unor măsuri de control aplicabile activităților de pescuit în zona care face obiectul Convenției privind conservarea resurselor marine vii ale Antarcticii și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 3943/90, (CE) nr. 66/98 și (CE) nr. 1721/1999 (JO L 97, 1.4.2004, p. 16).

            (7)  Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului din 29 septembrie 2008 de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (JO L 286, 29.10.2008, p. 1).

            (8)  Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem de control al Uniunii pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 847/96, (CE) nr. 2371/2002, (CE) nr. 811/2004, (CE) nr. 768/2005, (CE) nr. 2115/2005, (CE) nr. 2166/2005, (CE) nr. 388/2006, (CE) nr. 509/2007, (CE) nr. 676/2007, (CE) nr. 1098/2007, (CE) nr. 1300/2008, (CE) nr. 1342/2008 și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1627/94 și (CE) nr. 1966/2006 (JO L 343, 22.12.2009, p. 1).

            (9)  Regulamentul (UE) 2017/2403 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 privind gestionarea sustenabilă a flotelor de pescuit externe și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1006/2008 al Consiliului (JO L 347, 28.12.2017, p. 81).

            (10)  ECLI:EU:C:2018:925.

            ANEXA I

               Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comisiei pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica (CCAMLR)

            1.   PRINCIPII
            În cadrul CCAMLR, Uniunea:

                        (a)

                        acționează în conformitate cu obiectivele și principiile urmărite de Uniune în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), în special prin intermediul abordării precaute și al obiectivelor privind producția maximă durabilă menționate la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, pentru a promova implementarea unei abordări ecosistemice a gestionării pescuitului, pentru a evita și reduce, în măsura posibilului, capturile nedorite și pentru a elimina treptat practica aruncării înapoi în mare a capturilor, precum și pentru a reduce la minimum impactul activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine și a habitatelor lor, precum și prin promovarea în Uniune a unui pescuit competitiv și viabil din punct de vedere economic, pentru a garanta un nivel de trai decent persoanelor care depind de activitățile de pescuit, ținând seama de interesul consumatorilor;

                        (b)

                        depune eforturi în vederea unei implicări corespunzătoare a părților interesate în faza de pregătire a măsurilor CCAMLR și se asigură că măsurile adoptate în cadrul CCAMLR sunt în conformitate cu convenția CAMLR;

                        (c)

                        garantează că măsurile adoptate în cadrul CCAMLR respectă legislația internațională și, în special, prevederile Convenției ONU din 1982 asupra dreptului mării, ale Acordului ONU din 1995 în legătură cu conservarea și gestionarea populațiilor transzonale și a stocurilor de pești mari migratori, ale Acordului din 1993 privind promovarea respectării măsurilor internaționale de conservare și gestionare de către navele de pescuit în marea liberă și ale Acordului Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură din 2009 privind măsurile de competența statului portului;

                        (d)

                        promovează poziții coerente cu cele adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) din aceeași zonă;

                        (e)

                        urmărește consecvența și crearea de sinergii cu politica urmărită de Uniune în cadrul relațiilor bilaterale cu țări terțe în domeniul pescuitului și asigură coerența cu celelalte politici ale sale, în special în materie de relații externe, mediu, ocuparea forței de muncă, comerț, dezvoltare, cercetare și inovare;

                        (f)

                        garantează respectarea angajamentelor internaționale ale Uniunii;

                        (g)

                        respectă concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului (1);

                        (h)

                        urmărește să creeze condiții de concurență echitabile pentru flota din Uniune în zona Convenției CAMLR, pe baza acelorași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul dreptului Uniunii, și să promoveze punerea în aplicare uniformă a respectivelor principii și standarde;

                        (i)

                        respectă concluziile Consiliului (2) privind Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene intitulată „Guvernanța internațională a oceanelor: o agendă pentru viitorul oceanelor noastre” (3) și promovează măsuri de sprijin și îmbunătățire a eficacității CCAMRL și, dacă este cazul, a guvernanței și a performanței acesteia (în special în ceea ce privește știința, conformitatea, transparența și procesul decizional), ca o contribuție la gestionarea durabilă a oceanelor în toate dimensiunile sale;

                        (j)

                        sprijină în mod activ, împreună cu statele membre, crearea unei rețele reprezentative de zone marine protejate în Oceanul Antarctic, inclusiv prin înaintarea către CCAMLR, de către Uniune și statele sale membre, a unor propuneri specifice de zone marine protejate;

                        (k)

                        promovează coordonarea între ORGP și convențiile maritime regionale și cooperarea cu organizațiile mondiale, după caz, în limitele mandatului lor, dacă acest lucru este adecvat;

                        (l)

                        promovează mecanisme de cooperare între ORGP care nu se ocupă cu pescuitul de ton, similare cu așa-numitul proces Kobe pentru ORGP care se ocupă cu pescuitul de ton.

                  2.   ORIENTĂRI
            Uniunea depune eforturi, după caz, pentru a sprijini adoptarea de către CCAMLR a următoarelor acțiuni:

                        (a)

                        măsuri de conservare și gestionare a resurselor piscicole din zona Convenției CAMLR pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, inclusiv capturi totale admisibile (TAC) și cote, sau măsuri de reglementare a efortului de pescuit pentru resursele biologice marine vii reglementate de CCAMLR, care să ducă la obținerea sau menținerea ratei de exploatare pentru producția maximă durabilă cel târziu până în 2020. Dacă este necesar, respectivele măsuri de conservare și gestionare includ măsuri specifice pentru stocurile care sunt afectate de pescuitul excesiv în vederea menținerii efortului de pescuit în conformitate cu posibilitățile de pescuit disponibile;

                        (b)

                        măsuri de prevenire, descurajare și eliminare a activităților de pescuit ilegale, nedeclarate și nereglementate (INN) în zona Convenției CAMLR, inclusiv introducerea navelor pe lista INN, schimburi ulterioare de informații cu ORGP, liste încrucișate cu alte ORGP și acțiuni specifice împotriva navelor fără naționalitate;

                        (c)

                        măsuri pentru a consolida colectarea de date științifice în domeniul pescuitului și a promova o mai bună cooperare între industrie și oamenii de știință;

                        (d)

                        măsuri de monitorizare, de control și de supraveghere în zona Convenției CAMLR, pentru a asigura eficiența controalelor și respectarea măsurilor adoptate în cadrul CCAMLR, inclusiv consolidarea măsurilor de control asupra activităților de transbordare a resurselor gestionate de CCAMLR și revizuirea sistemului de documentare a capturilor (SDC) al CCAMLR pentru pește dințos pentru a aborda eventualele lacune în comerțul cu aceste specii și pentru a promova contactele cu ORGP din vecinătate în scopul cooperării cu SDC al CCAMLR;

                        (e)

                        măsuri de reducere la minimum a impactului negativ al activităților de pescuit asupra biodiversității marine și asupra ecosistemelor marine și a habitatelor acestora, inclusiv măsuri de reducere a poluării marine și de prevenire a evacuării de materiale plastice în mare și de reducere a impactului materialelor plastice prezente în mare asupra biodiversității și ecosistemelor marine, măsuri de protecție a ecosistemelor marine vulnerabile în zona Convenției CAMLR în conformitate cu Orientările internaționale ale FAO privind gestionarea pescuitului de adâncime în marea liberă, precum și măsuri de evitare și de reducere pe cât posibil a capturilor nedorite, în special în ceea ce privește speciile marine vulnerabile, și de eliminare treptată a practicii de aruncare înapoi în mare a capturilor;

                        (f)

                        măsuri de reducere a impactului uneltelor de pescuit abandonate, pierdute sau aruncate în alt mod în ocean și de facilitare a identificării și recuperării acestor unelte;

                        (g)

                        măsuri care vizează interzicerea activităților de pescuit desfășurate exclusiv în scopul recoltării înotătoarelor de rechin și care să prevadă ca toți rechinii să fie debarcați cu toate înotătoarele atașate în mod natural;

                        (h)

                        recomandări, dacă este cazul și în măsura în care acest lucru este permis de documentele constitutive relevante, care să încurajeze punerea în aplicare a Convenției Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind munca în domeniul pescuitului;

                        (i)

                        abordări comune cu alte ORGP, dacă este cazul, în special cu cele implicate în gestionarea pescuitului în aceeași regiune;

                        (j)

                        măsuri tehnice suplimentare pe baza avizelor organismelor subsidiare și ale grupurilor de lucru ale CCAMLR;

                        (k)

                        crearea, împreună cu statele membre, a unor zone marine protejate, pe baza celor mai bune avize științifice disponibile, în vederea conservării faunei și florei marine din Antarctica și a biodiversității marine, precum și în vederea protejării ecosistemelor și caracteristicilor de mediu vulnerabile.

               (1)  7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

               (2)  7348/1/17 REV 1 din 24.3.2017.

               (3)  JOIN(2016) 49 final din 10.11.2016.

            ANEXA II

               Precizarea anuală a poziției care urmează să fie adoptată de Uniune la reuniunea anuală a Comisiei pentru conservarea faunei și florei marine din Antarctica

            Înainte de fiecare reuniune anuală a CCAMLR, când organismul în cauză este convocat să adopte decizii cu efecte juridice asupra Uniunii, se iau măsurile necesare astfel încât poziția care urmează a fi exprimată în numele Uniunii să țină cont de cele mai recente informații științifice și de alte informații relevante transmise Comisiei, în conformitate cu principiile și orientările stabilite în anexa I.
            În acest sens și pe baza informațiilor menționate, Comisia transmite Consiliului, cu suficient timp înainte de fiecare reuniune anuală a CCAMLR, un document scris care prezintă în detaliu propunerea de precizare a poziției Uniunii, în vederea dezbaterii și a adoptării detaliilor referitoare la poziția care urmează să fie exprimată în numele Uniunii.
            În cazul în care, în cadrul unei reuniuni a CCAMLR, nu se poate ajunge la un acord, inclusiv la fața locului, astfel încât poziția Uniunii să ia în considerare noile elemente, se sesizează Consiliul sau grupurile sale de pregătire cu privire la chestiunea respectivă.


title: Comisia administrativă pentru coordonarea sistemelor de securitate socială – Decizia nr. F3 din 19 decembrie 2018 privind interpretarea articolului 68 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 referitor la metoda de calculare a suplimentului reprezentând diferența (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția.)

text:
               26.6.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/2

      COMISIA ADMINISTRATIVĂ PENTRU COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ
      DECIZIA NR. F3
      din 19 decembrie 2018
      privind interpretarea articolului 68 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 referitor la metoda de calculare a suplimentului reprezentând diferența
      (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția)
      (2019/C 215/02)
      COMISIA ADMINISTRATIVĂ PENTRU COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ,
      având în vedere articolul 72 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1) în cadrul căruia Comisia administrativă are responsabilitatea de a trata toate chestiunile administrative și de interpretare care decurg din dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 883/2004 și ale Regulamentului (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (2),
      având în vedere articolul 68 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004,
      având în vedere articolul 60 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009,
      întrucât:

                  (1)

                  Articolul 68 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 prevede că, în cazul cumulului de drepturi la prestații familiale în temeiul legislației mai multor state membre, prestațiile familiale se acordă în conformitate cu legislația desemnată ca având prioritate în conformitate cu alineatul (1). Drepturile la prestații familiale acordate în temeiul altei sau altor legislații conflictuale se suspendă până la cuantumul prevăzut de prima legislație și se acordă, după caz, sub forma unui supliment reprezentând diferența, pentru partea care depășește acest cuantum.

                  (2)

                  Pentru a facilita aplicarea uniformă a Regulamentului (CE) nr. 883/2004, Comisia administrativă este, prin urmare, de acord că ar trebui stabilită o procedură uniformă de punere în aplicare a respectivului articol în ceea ce privește comparația dintre cuantumurile prevăzute de cele două sau mai multe legislații în cauză și în ceea ce privește determinarea eventualului supliment reprezentând diferența care urmează să fie plătit de instituția în cauză.
                  Acționând în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004,

            DECIDE:

                  1.

                  Instituția statului membru a cărui legislație nu a fost desemnată ca având prioritate în conformitate cu articolul 68 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 face comparația, pentru fiecare membru al familiei, între cuantumul prestațiilor familiale prevăzute de legislația desemnată ca având prioritate și cuantumul prestațiilor familiale prevăzute de legislația pe care o aplică.

                  2.

                  După efectuarea comparației pentru fiecare membru al familiei, instituția în cauză plătește un supliment reprezentând diferența, egal cu diferența dintre cele două cuantumuri.

                  3.

                  Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Aceasta intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării.

               Președintele Comisiei administrative

            Bernhard SPIEGEL

         (1)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

         (2)  JO L 284, 30.10.2009, p. 1.