title: Decizia (UE) 2015/1656 a Parlamentului European din 29 aprilie 2015 privind închiderea conturilor Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului pentru exercițiul financiar 2013

text:
               30.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/239

      DECIZIA (UE) 2015/1656 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 29 aprilie 2015
      privind închiderea conturilor Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului pentru exercițiul financiar 2013
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului pentru exercițiul financiar 2013,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului pentru exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile agenției (1),

                  —

                  având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2013 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 17 februarie 2015 privind descărcarea de gestiune a agenției cu privire la execuția bugetului pentru exercițiul financiar 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3),

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (4), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 768/2005 al Consiliului din 26 aprilie 2005 de instituire a Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune în domeniul pescuitului (5), în special articolul 36

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6),

                  —

                  având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7), în special articolul 108,

                  —

                  având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru pescuit (A8-0100/2015),

         1.

            ia act de conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului care sunt prezentate în anexa la raportul Curții de Conturi;

         2.

            aprobă închiderea conturilor Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului pentru exercițiul financiar 2013;

         3.

            încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi, și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

               Președintele

            Martin SCHULZ

               Secretarul general

            Klaus WELLE

         (1)  JO C 442, 10.12.2014, p. 152.

         (2)  A se vedea nota de subsol 1.

         (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (4)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (5)  JO L 128, 21.5.2005, p. 1.

         (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (7)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: Numirea unei membre a Curții de Conturi - dna Rasa Budbergyté Decizia Parlamentului European din 25 martie 2010 referitoare la propunerea de numire a Rasei Budbergyté ca membră a Curții de Conturi (C7-0018/2010 – 2010/0806(NLE))

text:
               7.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               CE 4/66

         Joi, 25 martie 2010Numirea unei membre a Curții de Conturi - dna Rasa Budbergyté
   P7_TA(2010)0075
   Decizia Parlamentului European din 25 martie 2010 referitoare la propunerea de numire a Rasei Budbergyté ca membră a Curții de Conturi (C7-0018/2010 – 2010/0806(NLE))
   2011/C 4 E/14
   (Consultare)

      Parlamentul European,
   având în vedere articolul 286 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în temeiul căruia a fost consultat de către Consiliu (C7-0018/2010),
   având în vedere că, la reuniunea sa din 15 martie 2010, Comisia pentru control bugetar a audiat candidata propusă de Consiliu pentru a fi membră a Curții de Conturi,
   având în vedere articolul 108 din Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0039/2010),

               A.

               întrucât Rasa Budbergyté îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 286 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               1.

               emite un aviz favorabil privind propunerea Consiliului de numire a Rasei Budbergyté ca membră a Curții de Conturi;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului și, spre informare, Curții de Conturi, precum și celorlalte instituții ale Uniunii Europene și instituțiilor de control din statele membre.


title: 2007/775/CE: Decizia Comisiei din 13 noiembrie 2007 de abrogare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare din Republica Populară Chineză, Ungaria, India, Republica Coreea, Mexic, Polonia, Africa de Sud și Ucraina

text:
               30.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 312/44

         DECIZIA COMISIEI
   din 13 noiembrie 2007
   de abrogare a Deciziei 1999/572/CE privind acceptarea angajamentelor oferite în cadrul procedurilor antidumping privind importurile de cabluri din oțel originare din Republica Populară Chineză, Ungaria, India, Republica Coreea, Mexic, Polonia, Africa de Sud și Ucraina
   (2007/775/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1), în special articolele 8 și 9,
   după consultarea Comitetului consultativ,
   întrucât:
   A.   ANCHETE PRECEDENTE ȘI MĂSURI ÎN VIGOARE

               (1)

               În august 1999, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 (2), a impus un drept antidumping definitiv la importurile de cabluri de oțel originare, printre altele, din Africa de Sud.

               (2)

               În noiembrie 2005, în urma unei reexaminări a măsurilor care urmează să expire în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1858/2005 (3), a decis că măsurile antidumping aplicabile în cazul importurilor produsului în cauză originare, printre altele, din Africa de Sud ar trebui menținute.

               (3)

               Comisia, prin Decizia 1999/572/CE din 13 august 1999 (4), a acceptat un angajament de preț din partea unei societăți sud-africane, Scaw Metals Group Haggie Steel Wire Rope (denumită în continuare „Haggie” sau „societatea”).

               (4)

               Prin Decizia 1999/572/CE, Comisia a acceptat, de asemenea, angajamente de preț din partea următoarelor societăți: Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, India; Aceros Camesa SA de CV, Mexic și Joint Stock Company Silur, Ucraina. Comisia a retras acceptarea angajamentului oferit de Joint Stock Company Silur, Ucraina prin Regulamentul (CE) nr. 1678/2003 (5). Măsurile antidumping privind cablurile de oțel originare din Mexic au expirat la 12 august 2004 (6). Comisia a retras acceptarea angajamentului oferit de Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd prin Decizia 2006/38/CE din 22 decembrie 2005.

               (5)

               În consecință, importurile în Comunitate ale produsului în cauză originar din Africa de Sud, fabricat de societate, și ale tipului de produs prevăzut de respectivul angajament (denumit în continuare „produsul prevăzut”) au fost scutite de drepturile antidumping definitive.

               (6)

               În această privință, trebuie menționat că anumite tipuri de cabluri de oțel produse în prezent de Haggie au fost excluse din domeniul de aplicare al angajamentului. Prin urmare, aceste cabluri de oțel au făcut obiectul dreptului antidumping atunci când au fost puse în liberă circulație în Comunitate.

         B.   ÎNCĂLCAREA ANGAJAMENTULUI
   1.   Obligațiile societății în conformitate cu angajamentul

               (7)

               Angajamentul oferit de societate o obligă pe aceasta, printre altele, să exporte produsul prevăzut în Comunitatea Europeană peste anumite prețuri minime, după cum se prevede în angajament.

               (8)

               Societatea a acceptat, de asemenea, în cadrul angajamentului, ca scutirea de drepturi antidumping care rezultă din angajamentul oferit să fie condiționată de prezentarea unei „facturi de conformitate” serviciilor vamale comunitare. În plus, societatea s-a angajat să nu elibereze astfel de facturi de conformitate în cazul vânzărilor produsului în cauză de tipurile care nu sunt prevăzute în angajament și care fac, prin urmare, obiectul unui drept antidumping. Societatea a recunoscut, de asemenea, că facturile de conformitate emise trebuie să conțină informațiile prezentate inițial în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1796/1999 și, ulterior, în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1858/2005.

               (9)

               De asemenea, termenii angajamentului obligă societatea să prezinte periodic Comisiei, sub forma unui raport trimestrial, informații detaliate privind vânzările sale în privința produsului în cauză către Comunitatea Europeană. Aceste rapoarte trebuie să menționeze produsele prevăzute în angajament care au beneficiat de scutirea de drepturi antidumping, precum și tipurile de cabluri de oțel neprevăzute în angajament și care fac deci obiectul drepturilor antidumping dacă sunt importate în Comunitatea Europeană.

               (10)

               Este evident că rapoartele menționate anterior trebuie să fie, atunci când sunt prezentate, complete, exhaustive și corecte în ceea ce privește toate informațiile incluse și că tranzacțiile trebuie să fie în deplină conformitate cu termenii angajamentului.

               (11)

               Pentru a garanta respectarea angajamentului, societatea s-a angajat, de asemenea, să autorizeze vizite de verificare la sediul său, care să permită controlul acurateței și al veridicității datelor prezentate în rapoartele trimestriale, și să furnizeze toate informațiile considerate necesare de către Comisie.

               (12)

               Trebuie menționat că societatea a primit deja o scrisoare de avertizare din partea serviciilor Comisiei la 28 octombrie 2003 pentru încălcarea angajamentului prin eliberarea de facturi de conformitate pentru produsele neprevăzute în angajament, dar care fac obiectul măsurilor antidumping. În scrisoarea de avertizare se preciza că, ținând cont de circumstanțele particulare în care s-au produs încălcările menționate anterior, nu se avea în vedere retragerea acceptării angajamentului, dar se sublinia, de asemenea, că în eventualitatea oricărei încălcări ulterioare a angajamentului, chiar de natură nesemnificativă, Comisiei îi va fi dificil să mențină acceptarea angajamentului societății.

               (13)

               În această privință, s-a efectuat o vizită de verificare la sediul societății din Africa de Sud, în perioada 5-6 februarie 2007. Vizita de verificare a vizat perioada 1 ianuarie 2004-31 decembrie 2006.

         2.   Rezultatele vizitei de verificare la sediul societății

               (14)

               Vizita de verificare a stabilit că societatea a eliberat, de două ori, facturi de conformitate (cu numerele: 935515 și 935516) pentru produsele care fac obiectul măsurii antidumping, dar care nu sunt prevăzute în angajament. Prin urmare, aceste tranzacții au beneficiat ilegal de scutirea de drepturi antidumping la import.

               (15)

               Vizita de verificare a stabilit că societatea nu a ajustat, o singură dată, prețurile de vânzare unitare în conformitate cu modalitățile de plată. Absența acestei ajustări în ceea ce privește costurile financiare asociate momentului real al plății a dus la un preț de vânzare unitar inferior prețurilor minime aplicabile.

               (16)

               De asemenea, vizita de verificare a stabilit că, de mai multe ori, societatea a emis facturi neconforme cu anexa la Regulamentul (CE) nr. 1858/2005, incluzând formula „Destinat vânzării offshore, a nu se vinde în Uniunea Europeană”.

               (17)

               Examinarea facturilor de conformitate emise în perioada vizată de vizita de verificare a arătat că o tranzacție nu figura în raportul trimestrial al angajamentului prezentat Comisiei. În plus, s-a stabilit, de asemenea, că societatea a declarat tranzacții pentru bunuri care nu erau destinate a fi puse în liberă circulație în Comunitate ca fiind destinate a fi puse în liberă circulație în Comunitate. Vizita de verificare a identificat, de asemenea, mai multe tranzacții declarate ca vânzări, în timp ce bunurile fuseseră, în realitate, puse în liberă circulație în Comunitate. În plus, au fost descoperite diferențe între rapoartele trimestriale ale angajamentului și facturile corespunzătoare.

         3.   Motive pentru retragerea acceptării angajamentului

               (18)

               Faptul că societatea a emis facturi de conformitate pentru produsul în cauză care nu erau prevăzute în angajament și faptul că aceste tranzacții au beneficiat de o scutire de drepturi antidumping acordată numai pentru produsele prevăzute în angajament constituie încălcări ale angajamentului.

               (19)

               Societatea nu și-a îndeplinit obligația de a respecta prețurile minime la toate vânzările produsului care face obiectul angajamentului.

               (20)

               Eliberarea de facturi neconforme cu anexa la Regulamentul (CE) nr. 1858/2005 pentru vânzările produsului prevăzut poate constitui o sursă de confuzii pentru autoritățile vamale, nepermițându-le acestora să monitorizeze eficient respectarea angajamentul, ceea ce face angajamentul inaplicabil.

               (21)

               Informațiile prezentate la considerentul 17 au dus la concluzia că rapoartele trimestriale ale angajamentului, așa cum au fost acestea prezentate de societate, nu erau complete, exhaustive și corecte în ceea ce privește toate informațiile incluse și, prin urmare, aceste rapoarte nu erau suficient de fiabile pentru a fi utilizate în monitorizarea respectării angajamentului. Nerespectarea cerințelor de raportare constituie, de asemenea, o încălcare a angajamentului.

         4.   Observații în scris și audieri
   (a)   Neînțelegerea angajamentului

               (22)

               Societatea a recunoscut în observația sa scrisă că au apărut erori la emiterea facturilor de conformitate și la pregătirea rapoartelor angajamentului din cauza neînțelegerii dispozițiilor tehnice ale angajamentului, a unei lecturi incorecte a textului și/sau a faptului că societatea nu l-a consultat. În observația sa scrisă și în cursul audierii din data de 26 aprilie 2007 s-a mai precizat că schimbările produse la nivelul conducerii superioare și restructurarea societății au contribuit la neînțelegerea cerințelor complexe ale angajamentului.

               (23)

               Societatea a confirmat, de asemenea, primirea scrisorii de avertizare din partea serviciilor Comisiei în data de 28 octombrie 2003. Cu toate acestea, societatea a susținut că nu a primit un raport de verificare care să evidențieze eroarea produsă. Conform celor susținute de societate, faptul că nu a fost înștiințată cu privire la erorile produse a contribuit, de asemenea, la nemodificarea practicilor sale legate de pregătirea rapoartelor de angajament și la lipsa unei ameliorări în ceea ce privește înțelegerea obligațiilor sale.

               (24)

               Ca răspuns la aceste argumente, trebuie menționat că societatea a primit o scrisoare din partea Comisiei la 18 septembrie 2003 în care erau prezentate în detaliu încălcările constatate. Scrisoarea de avertizare din data de 28 octombrie 2003 nu a reluat în detaliu încălcările comise, ci a făcut trimitere la corespondența anterioară dintre Comisie și societate.

               (25)

               Trebuie, de asemenea, menționat că e posibil ca societatea să fi făcut o confuzie atunci când s-a referit la raportul de verificare. Comisia nu a efectuat o vizită de verificare înainte de a trimite scrisoarea de avertizare la 28 octombrie 2003, întrucât încălcările care au stat la originea acestei scrisori au fost identificare pe baza analizei rapoartelor de angajament. Într-adevăr, Comisia a efectuat o verificare în luna mai 2004, dar, având în vedere că această verificare nu a impus luarea vreunei măsuri ulterioare, nu a fost necesar să se trimită societății nicio scrisoare legată de acest subiect.

               (26)

               Pe lângă acestea, societatea a precizat în cursul audierii că, după încheierea vizitei de verificare, a trecut în revistă întregul său sistem pe baza comentariilor formulate la fața locului în vederea implementării schimbărilor necesare pentru a respecta cerințele angajamentului.

               (27)

               Argumentele prezentate de societate în apărarea sa în ceea ce privește neînțelegerea angajamentului nu modifică opinia Comisiei conform căreia societatea nu și-a respectat obligațiile în cadrul angajamentului. Trebuie, de asemenea, subliniat că societatea a primit deja o scrisoare de avertizare pentru încălcarea angajamentului în trecut și nu a adoptat măsurile necesare pentru a preveni noi încălcări. Neînțelegerea cerințelor angajamentului constituie un risc ridicat pentru asigurarea unei monitorizări suficiente și fiabile a angajamentului.

         (b)   Proporționalitatea

               (28)

               Societatea a recunoscut că a avut loc o încălcare a prețului, o singură dată, pentru că nu a făcut modificările necesare la prețul de vânzare din cauza unei plăți întârziate. Cu toate acestea, societatea a susținut că prețurile de vânzare practicate la toate celelalte tranzacții au respectat cu strictețe prețurile minime de import. În plus, s-a precizat că plata întârziată s-a produs din cauza unor circumstanțe neprevăzute, de vreme ce clientul în cauză plătește în general pentru bunuri înainte ca acestea să-i fie expediate.

               (29)

               Ca răspuns la aceste argumente, trebuie subliniat faptul că, în conformitate cu angajamentul, societatea s-a angajat să garanteze că prețul net de vânzare pentru toate vânzările care fac obiectul angajamentului este egal sau superior prețurilor minime de import stabilite în angajament.

               (30)

               De asemenea, în ceea ce privește aspectul proporționalității, regulamentul de bază nu conține nicio cerință directă sau indirectă care să specifice că încălcarea angajamentului trebuie să se refere la un procent minim al vânzărilor sau al prețului minim de import.

               (31)

               Această abordare a fost confirmată, de asemenea, de jurisprudența Tribunalului de Primă Instanță care a hotărât că orice încălcare a unui angajament este suficientă pentru a justifica retragerea acceptării angajamentului (7).

               (32)

               În consecință, argumentele prezentate de societate privind proporționalitatea nu schimbă punctul de vedere al Comisiei, conform căruia angajamentul a fost încălcat și acceptarea angajamentului trebuie retrasă.

         (c)   Buna-credință a societății

               (33)

               Societatea a susținut că, în momentul înaintării rapoartelor periodice către Comisie, a considerat că acestea din urmă erau complete, exhaustive și corecte în ceea ce privește toate informațiile incluse.

               (34)

               Societatea nu a încercat în niciun moment să declare informații eronate sau să eludeze informații solicitate.

               (35)

               De asemenea, societatea a insistat atât în observația sa scrisă, cât și în cursul audierii asupra faptului că nu a avut niciun profit de pe urma încălcărilor angajamentului, cu excepția a două cazuri, și că erorile constatate nu fuseseră comise ca rezultat al unei strategii de eludare.

               (36)

               În ceea ce privește considerentele de mai sus, trebuie menționat că nu s-a considerat că societatea a încercat să profite de pe urma nerespectării cerințelor angajamentului sau să împiedice monitorizarea. Cu toate acestea, repetarea erorilor face monitorizarea angajamentului inaplicabilă.

         C.   ABROGAREA DECIZIEI 1999/572/CE

               (37)

               Având în vedere cele menționate anterior, se impune retragerea acceptării angajamentului și abrogarea Deciziei 1999/572/CE a Comisiei. În consecință, se impune aplicarea dreptului antidumping definitiv instituit prin articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1858/2005,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Decizia 1999/572/CE se abrogă.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptat la Bruxelles, 13 noiembrie 2007.

            Pentru Comisie

         Peter MANDELSON

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).

      (2)  JO L 217, 17.8.1999, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1674/2003 (JO L 238, 25.9.2003, p. 1).

      (3)  JO L 299, 16.11.2005, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 121/2006 (JO L 22, 26.1.2006, p. 1).

      (4)  JO L 217, 17.8.1999, p. 63. Decizie modificată ultima dată prin Decizia 2006/38/CE (JO L 22, 26.1.2006, p. 54).

      (5)  JO L 238, 25.9.2003, p. 13.

      (6)  JO C 203, 11.8.2004, p. 4.

      (7)  A se vedea, în acest context, cauza T-51/96 Miwon/Consiliu (Rec. 2000, p. II-1841), punctul 52; cauza T-340/99 Arne Mathisen AS/Consiliu (Rec. 2002, p. II-2905), punctul 80.


title: Decizia Consiliului din 4 octombrie 2004 privind liniile directoare ale politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre

text:
               05/Volumul 07

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               130

         32004D0740

               L 326/45

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 4 octombrie 2004
   privind liniile directoare ale politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre
   (2004/740/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 128 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   după consultarea Comitetului Economic și Social European,
   având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   întrucât:

               (1)

               Strategia europeană pentru ocuparea forței de muncă are un rol preponderent în punerea în aplicare a obiectivelor strategiei de la Lisabona privind ocuparea forței de muncă și piața muncii. În 2003, reforma strategiei europene pentru ocuparea forței de muncă a pus accentul pe o orientare pe termen mediu și pe importanța punerii în aplicare a tuturor politicilor recomandate în cadrul liniilor directoare pentru ocuparea forței de muncă.

               (2)

               Liniile directoare pentru ocuparea forței de muncă trebuie să facă obiectul unei revizuiri complete doar o dată la trei ani, actualizarea în cursul anilor intermediari trebuind să fie strict limitată. Grupul operativ la nivel european însărcinat cu ocuparea forței de muncă a pledat mai degrabă pentru recomandări mai energice și o utilizare mai eficientă a procesului de examinare de către omologi decât în favoarea unei noi modificări a liniilor directoare.

               (3)

               Concluziile obținute de grupul operativ la nivel european în privința ocupării forței de muncă și examinarea planurilor de acțiune naționale pentru ocuparea forței de muncă în statele membre, cuprinse în raportul comun privind ocuparea forței de muncă 2003-2004, arată că statele membre și partenerii sociali ar trebui să îmbunătățească în primul rând capacitatea de adaptare a lucrătorilor și întreprinderilor la evoluția contextului economic și la nevoile pieței muncii, să stimuleze cât mai multe persoane să intre și să rămână pe piața muncii și să facă din muncă o veritabilă opțiune pentru toți, inclusiv prin facilitarea accesului tinerilor șomeri la un prim loc de muncă și prin încurajarea lucrătorilor mai în vârstă să rămână pe piața muncii, să investească mai mult și mai eficient în capitalul uman și în educație și în formare pe tot parcursul vieții, precum și în cercetare și dezvoltare, inclusiv în platformele de excelență, și să asigure aplicarea efectivă a reformelor printr-o mai bună administrare, străduindu-se în special să îmbunătățească participarea democratică, să-i convingă pe cetățeni de necesitatea reformelor și să consolideze legăturile între finanțarea de către Uniunea Europeană, în special de către Fondul Social European, și aplicarea liniilor directoare europene privind ocuparea forței de muncă. Aceste priorități se înscriu pe deplin în logica liniilor directoare prezente și pot fi urmărite în acest cadru.

               (4)

               Liniile directoare privind ocuparea forței de muncă se aplică noilor state membre din momentul aderării.

               (5)

               În afară de liniile directoare privind ocuparea forței de muncă, statele membre ar trebui să pună în aplicare pe deplin marile orientări ale politicilor economice și să vegheze pentru ca acțiunea acestora să fie perfect coerentă cu păstrarea unor finanțe publice sănătoase și stabilitatea macroeconomică,

         DECIDE:
   Articol unic
   Liniile directoare ale politicilor de ocupare a forței de muncă în statele membre, astfel cum sunt definite în anexa la Decizia 2003/578/CE a Consiliului din 22 iulie 2003 privind liniile directoare ale politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), se mențin și sunt luate în considerare de către statele membre în politicile lor de ocupare a forței de muncă.

      Adoptată la Luxemburg, 4 octombrie 2004.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. J. DE GEUS

      (1)  Aviz adoptat la 22 aprilie 2004 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Aviz adoptat la 29 septembrie 2004 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  JO L 197, 5.8.2003, p. 13.


title: Decizia Consiliului din 24 ianuarie 1994 privind încheierea unui Acord între Comunitatea Economică Europeană și Australia privind comerțul cu vin

text:
               03/Volumul 14

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               220

         31994D0184

               L 086/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 24 ianuarie 1994
   privind încheierea unui Acord între Comunitatea Economică Europeană și Australia privind comerțul cu vin
   (94/184/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 113,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât încheierea acordului negociat între Comunitatea Europeană și Australia privind comerțul cu vin va facilita și va promova comerțul cu vin între părțile contractante; întrucât, în consecință, este de dorit să se aprobe acordul menționat;
   întrucât, pentru a se facilita punerea în aplicare a anumitor dispoziții ale acordului, Comisia ar trebui să fie autorizată să efectueze adaptările tehnice necesare în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 83 din Regulamentul (CEE) nr. 822/87 al Consiliului din 16 martie 1987 privind organizarea comună a pieței vitivinicole (1);
   întrucât, având în vedere faptul că dispozițiile acordului sunt legate în mod direct de măsurile prevăzute de politica agricolă comună, în special de reglementările comunitare vitivinicole, acordul menționat trebuie încheiat la nivel comunitar,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul dintre Comunitatea Europeană și Australia privind comerțul cu vin, precum și protocolul și schimburile de scrisori anexate la acesta se aprobă în numele Comunității Europene.
   Textul actelor menționate la primul paragraf se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită să semneze acordul prin care Comunitatea își asumă obligații și să depună instrumentul de aprobare de către Comunitate.
   Președintele Consiliului face notificarea prevăzută la articolul 28 alineatul (1) din acord.
   Articolul 3
   În sensul articolului 17 alineatul (2) din acord, Comisia este autorizată să încheie actele necesare de modificare a acordului, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 83 din Regulamentul (CEE) nr. 822/87.
   Articolul 4
   Comisia, asistată de reprezentanții statelor membre, reprezintă Comunitatea în cadrul comitetului mixt instituit de articolul 18 din acord.
   Articolul 5
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 24 ianuarie 1994.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. MORAITIS

      (1)  JO L 84, 27.3.1987, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 1566/93 (JO L 154, 25.6.1993, p. 39).


title: 2011/15/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 20 decembrie 2010 privind deschiderea unor conturi pentru procesarea plăților în legătură cu împrumuturile acordate de EFSF statelor membre a căror monedă este euro (BCE/2010/31)

text:
               14.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 10/7

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 20 decembrie 2010
   privind deschiderea unor conturi pentru procesarea plăților în legătură cu împrumuturile acordate de EFSF statelor membre a căror monedă este euro
   (BCE/2010/31)
   (2011/15/UE)
   COMITETUL EXECUTIV AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 17 și 21,
   întrucât:

               (1)

               Conform articolului 17 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”), pentru a-și desfășura operațiunile, Banca Centrală Europeană (BCE) poate deschide conturi pentru instituțiile de credit, pentru organismele publice și pentru alți participanți pe piață.

               (2)

               Conform articolelor 21.1 și 21.2 din Statutul SEBC, BCE poate acționa în calitate de agent fiscal pentru instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii, administrațiile centrale, autoritățile regionale sau locale, celelalte autorități publice și celelalte organisme sau întreprinderi publice din statele membre.

               (3)

               Conform articolului 1 alineatul (2) din Decizia BCE/2007/7 din 24 iulie 2007 privind termenii și condițiile TARGET2-ECB (1), BCE poate accepta drept clienți bănci centrale.

               (4)

               Este menționat Acordul-cadru privind EFSF dintre statele membre a căror monedă este euro și European Financial Stability Facility, Société Anonyme (EFSF) o societate pe acțiuni înregistrată în Luxemburg și ai cărei acționari sunt statele membre a căror monedă este euro. Acordul-cadru privind EFSF a intrat în vigoare și a devenit obligatoriu la 4 august 2010.

               (5)

               În temeiul acordului-cadru privind EFSF și în conformitate cu statutul său, EFSF urmează să asigure finanțare sub forma unor convenții de împrumut (denumite în continuare „convenții de împrumut”) pentru statele membre a căror monedă este euro în cazul în care aceste state membre se confruntă cu dificultăți financiare și au încheiat un memorandum de înțelegere cu Comisia Europeană care cuprinde anumite condiții în ceea ce privește politicile.

               (6)

               Articolul 3 alineatul (5) din acordul-cadru privind EFSF prevede că transferarea sumelor acordate cu titlu de împrumut de EFSF unui stat membru a cărui monedă este euro va fi efectuată prin intermediul conturilor EFSF și ale statului membru împrumutat respectiv care au fost deschise la BCE în scopul convenției de împrumut. Decizia BCE/2010/15 din 21 septembrie 2010 privind administrarea creditelor acordate de EFSF statelor membre a căror monedă este euro (2) cuprinde dispozițiile privind deschiderea unui cont de numerar în numele EFSF la BCE pentru punerea în aplicare a convențiilor de împrumut.

               (7)

               Rambursarea în cadrul convențiilor de împrumut se face prin conturi de numerar deschise la BCE în numele băncii centrale naționale (BCN) a statului membru împrumutat relevant.

               (8)

               Este necesară adoptarea unor dispoziții privind conturile de numerar ce urmează a fi deschise la BCE în numele BCN a statului membru împrumutat relevant în vederea punerii în aplicare a convențiilor de împrumut,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Deschiderea conturilor de numerar
   La cererea BCN a unui stat membru împrumutat, BCE poate deschide conturi de numerar în numele BCN respective pentru procesarea plăților în legătură cu o convenție de împrumut (denumit în continuare „contul de numerar al BCN”).
   Articolul 2
   Acceptarea plăților efectuate pe conturile de numerar
   Un cont de numerar al BCN este utilizat numai pentru procesarea plăților în legătură cu o convenție de împrumut.
   Articolul 3
   Acceptarea de instrucțiuni
   În ceea ce privește contul de numerar al unei BCN, BCE acceptă instrucțiuni doar din partea BCN deținătoare a contului.
   Articolul 4
   Soldul conturilor de numerar
   Nicio sumă de bani nu rămâne înscrisă vreodată în debitul contului de numerar al BCN. Prin urmare, din astfel de conturi nu sunt efectuate plăți care să depășească sumele înscrise în creditul acestor conturi.
   Articolul 5
   Remunerare
   BCE plătește pentru soldul rămas overnight în creditul contului de numerar al BCN o dobândă egală cu rata aplicabilă stabilită de BCE pentru facilitatea de depozit conform convenției efectiv/360.
   Articolul 6
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 20 decembrie 2010.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  JO L 237, 8.9.2007, p. 71.

      (2)  JO L 253, 28.9.2010, p. 58.


title: Decizia Consiliului din 29 iunie 2000 privind semnarea, în numele Comunității Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind comerțul cu produse textile și confecții și aplicarea sa provizorie

text:
Anunţ juridic important

|

32000D0464

Jurnalul Oficial L 190 , 27/07/2000 p. 0001 - 0001 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 LV.ES capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 MT.ES capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 PL.ES capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 SK.ES capitol 11 volum 34 p. 58  - 58 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 34 p. 58  - 58

		20000629Decizia Consiliuluidin 29 iunie 2000privind semnarea, în numele Comunității Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind comerțul cu produse textile și confecții și aplicarea sa provizorie(2000/464/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Comisia a negociat cu Republica Socialistă Vietnam, în numele Comunității Europene, un acord sub forma unui schimb de scrisori de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Republica Socialistă Vietnam privind comerțul cu produse textile și confecții, denumit în continuare acord sub forma unui schimb de scrisori.(2) Acordul sub forma unui schimb de scrisori care a fost parafat la 31 martie 2000 trebuie semnat în numele Comunității.(3) Este recomandabil ca acordul sub forma unui schimb de scrisori să se aplice în mod provizoriu începând cu 1 iulie 2000 până la finalizarea procedurilor relevante pentru încheierea sa formală, sub rezerva reciprocității,DECIDE:Articolul 1Semnarea acordului sub forma unui schimb de scrisori se aprobă în numele Comunității, sub rezerva deciziei Consiliului privind încheierea acordului respectiv.Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul sub forma unui schimb de scrisori în numele Comunității, sub rezerva încheierii acestuia.Articolul 3Sub rezerva reciprocității, acordul sub forma unui schimb de scrisori se aplică provizoriu începând cu 1 iulie 2000 până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării.Adoptată la Luxemburg, 29 iunie 2000.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Arcanjo--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2015/268 a Consiliului din 17 decembrie 2014 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, referitor la un Acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind principiile generale de participare a Republicii Libaneze la programele Uniunii

text:
               20.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 47/1

         DECIZIA (UE) 2015/268 A CONSILIULUI
   din 17 decembrie 2014
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, referitor la un Acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind principiile generale de participare a Republicii Libaneze la programele Uniunii
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 212 coroborat cu articolul 218 alineatele (5) și (7),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 18 iunie 2007, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze un protocol la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte (1), referitor la un Acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind principiile generale de participare a Republicii Libaneze la programele Uniunii (denumit în continuare „protocolul”).

               (2)

               Negocierile s-au încheiat.

               (3)

               Obiectivul protocolului îl constituie stabilirea normelor financiare și tehnice care să permită Republicii Libaneze participarea la anumite programe ale Uniunii. Cadrul orizontal instituit prin protocol stabilește principiile pentru cooperarea economică, financiară și tehnică și îi permite Republicii Libaneze să beneficieze, în temeiul anumitor programe ale Uniunii, de asistență, în special financiară, din partea Uniunii. Cadrul menționat se aplică numai acelor programe ale Uniunii ale căror acte juridice constitutive relevante prevăd posibilitatea participării Republicii Libaneze. Prin urmare, semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a protocolului nu presupune exercitarea, în cadrul diferitelor politici sectoriale urmărite prin programe, a competențelor care sunt exercitate la instituirea programelor.

               (4)

               Protocolul ar trebui semnat în numele Uniunii și ar trebui să se aplice cu titlu provizoriu până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea acestuia,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se autorizează semnarea, în numele Uniunii, a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, referitor la un Acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind principiile generale de participare a Republicii Libaneze la programele Uniunii, sub rezerva încheierii protocolului menționat.
   Textul protocolului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze protocolul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   De la data semnării sale și până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa, protocolul se aplică cu titlu provizoriu. (2)

   Articolul 4
   Comisia este împuternicită să stabilească, în numele Uniunii, clauzele și condițiile specifice aplicabile participării Libanului la fiecare program al Uniunii în parte, inclusiv contribuția financiară datorată. Comisia informează cu privire la acestea grupul de lucru competent al Consiliului.
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. L. GALLETTI

      (1)  JO L 143, 30.5.2006, p. 2.

      (2)  Data semnării protocolului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene prin grija Secretariatului General al Consiliului.


title: Decizia (PESC) 2016/1136 a Consiliului din 12 iulie 2016 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2015/2430/PESC

text:
               13.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 188/21

         DECIZIA (PESC) 2016/1136 A CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2015/2430/PESC
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 27 decembrie 2001, Consiliul a adoptat Poziția comună 2001/931/PESC (1).

               (2)

               La 21 decembrie 2015, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2015/2430 (2) de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC (denumită în continuare „lista”).

               (3)

               În conformitate cu articolul 1 alineatul (6) din Poziția comună 2001/931/PESC, este necesar să se revizuiască periodic numele persoanelor și denumirile grupurilor și entităților care figurează pe listă pentru a asigura existența motivelor menținerii acestora pe listă.

               (4)

               Prezenta decizie exprimă rezultatul revizuirii efectuate de Consiliu în ceea ce privește persoanele, grupurile și entitățile cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC.

               (5)

               Consiliul a verificat că autorități competente astfel cum se menționează la articolul 1 alineatul (4) din Poziția comună 2001/931/PESC au adoptat decizii referitoare la toate persoanele, grupurile și entitățile care figurează pe listă în sensul că au fost implicate în acte teroriste în sensul articolului 1 alineatele (2) și (3) din Poziția comună 2001/931/PESC. Consiliul a ajuns la concluzia că persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC ar trebui să li se aplice în continuare măsurile restrictive specifice prevăzute în aceasta.

               (6)

               Lista ar trebui să fie actualizată în mod corespunzător, iar Decizia (PESC) 2015/2430 ar trebui să fie abrogată,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC este prevăzută în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Decizia (PESC) 2015/2430 se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Poziția comună 2001/931/PESC a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului (JO L 344, 28.12.2001, p. 93).

      (2)  Decizia (PESC) 2015/2430 a Consiliului din 21 decembrie 2015 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților care fac obiectul articolelor 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei (PESC) 2015/1334 (JO L 334, 22.12.2015, p. 18).

      ANEXĂ

         LISTA PERSOANELOR, GRUPURILOR ȘI ENTITĂȚILOR MENȚIONATE LA ARTICOLUL 1

      I.   PERSOANE

                  1.

                  ABDOLLAHI Hamed (alias Mustafa Abdullahi), născut la 11 august 1960 în Iran. Pașaport: D9004878.

                  2.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, născut la Al Ihsa (Arabia Saudită), cetățean saudit.

                  3.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, născut la 16 octombrie 1966 la Tarut (Arabia Saudită), cetățean saudit.

                  4.

                  ARBABSIAR Manssor (alias Mansour Arbabsiar), născut la 6 sau 15 martie 1955 în Iran. Cetățean iranian și cetățean al Statelor Unite ale Americii. Pașaport: C2002515 (iranian); Pașaport: 477845448 (american). Carte de identitate națională nr.: 07442833, data expirării 15 martie 2016 (permis de conducere SUA).

                  5.

                  BOUYERI, Mohammed (alias Abu ZUBAIR, alias SOBIAR, alias Abu ZOUBAIR), născut la 8 martie 1978 la Amsterdam (Țările de Jos) – membru al „Hofstadgroep”.

                  6.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (alias GARBAYA, Ahmed, alias SA-ID, alias SALWWAN, Samir), născut în 1963 în Liban, cetățean libanez.

                  7.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (alias ALI Salem, alias BIN KHALID Fahd Bin Adballah, alias HENIN Ashraf Refaat Nabith, alias WADOOD Khalid Adbul), născut la 14 aprilie 1965 sau la 1 martie 1964 în Pakistan, pașaport nr. 488555.

                  8.

                  SHAHLAI Abdul Reza (alias Abdol Reza Shala'i, alias Abd-al Reza Shalai, alias Abdorreza Shahlai, alias Abdolreza Shahla'i, alias Abdul-Reza Shahlaee, alias Hajj Yusef, alias Haji Yusif, alias Hajji Yasir, alias Hajji Yusif, alias Yusuf Abu-al-Karkh), născut aproximativ în 1957 în Iran. Adrese: 1. Kermanshah, Iran; 2. Baza militară Mehran, provincia Ilam, Iran.

                  9.

                  SHAKURI Ali Gholam, născut aproximativ în 1965 la Teheran, Iran.

                  10.

                  SOLEIMANI Qasem (alias Ghasem Soleymani, alias Qasmi Sulayman, alias Qasem Soleymani, alias Qasem Solaimani, alias Qasem Salimani, alias Qasem Solemani, alias Qasem Sulaimani, alias Qasem Sulemani), născut la 11 martie 1957 în Iran. Cetățean iranian. Pașaport: 008827 (pașaport diplomatic iranian), eliberat în 1999. Titlu: general-maior.

            II.   GRUPURI ȘI ENTITĂȚI

                  1.

                  „Organizația Abu Nidal” — „OAN” (alias „Consiliul Revoluționar Fatah”, alias „Brigăzile Revoluționare Arabe”, alias „Septembrie Negru”, alias „Organizația Revoluționară a Musulmanilor Socialiști”).

                  2.

                  „Brigada Martirilor Al-Aqsa”.

                  3.

                  „Al-Aqsa e.V.”

                  4.

                  „Babbar Khalsa”.

                  5.

                  „Partidul Comunist din Filipine”, inclusiv „Noua Armată Populară” – „NAP”, Filipine.

                  6.

                  „Gama'a al-Islamiyya” (alias „Al-Gama'a al-Islamiyya”) („Grupul Islamic” – „GI”).

                  7.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” – „IBDA-C” („Marele Front de Est Islamic al Războinicilor”).

                  8.

                  „Hamas”, inclusiv „Hamas-Izz al-Din al-Qassem”.

                  9.

                  „Hizballah Military Wing” („aripa militară a Hezbollahului”) [alias „Hezbollah Military Wing”, alias „Hizbullah Military Wing”, alias „Hizbollah Military Wing”, alias „Hezballah Military Wing”, alias „Hisbollah Military Wing”, alias „Hizbu'llah Military Wing”, alias „Hizb Allah Military Wing”, alias „Jihad Council” („Consiliul Jihadului”) (și toate unitățile subordonate acesteia, inclusiv Organizația pentru Securitate Externă)].

                  10.

                  „Hizbul Mujahideen” – „HM”.

                  11.

                  „Hofstadgroep”.

                  12.

                  „Forța Khalistan Zindabad” – „KZF”.

                  13.

                  „Partidul Muncitoresc din Kurdistan” – „PKK” (alias „KADEK”, „KONGRA-GEL”).

                  14.

                  „Tigrii Eliberării din Tamil Eelam” – „LTTE”.

                  15.

                  „Ejército de Liberación Nacional” („Armata de Eliberare Națională”).

                  16.

                  „Jihadul Islamic Palestinian” – „JIP”.

                  17.

                  „Frontul Popular pentru Eliberarea Palestinei” – „FPEP”.

                  18.

                  „Frontul Popular pentru Eliberarea Palestinei – Comandamentul General” (alias „FPEP – Comandamentul General”).

                  19.

                  „Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia” – „FARC” („Forțele Armate Revoluționare din Columbia”).

                  20.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi” – „DHKP-C” (alias „Devrimci Sol”) („Stânga Revoluționară”), (alias „Dev Sol”) („Armata/Frontul/Partidul de Eliberare Revoluționară Populară”).

                  21.

                  „Sendero Luminoso” – „CL” („Calea Luminoasă”).

                  22.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan” – „TAK” (alias „Șoimii Eliberării din Kurdistan”, alias „Vulturii Eliberării din Kurdistan”).