title: Decizia (UE) 2016/1983 a Comisiei din 26 mai 2014 privind măsura SA.33063 (2012/C) (ex 2012/NN) referitoare la Trentino NGN s.r.l. ca urmare a retragerii Italiei din cadrul proiectului [notificată cu numărul C(2014) 3159] (Text cu relevanță pentru SEE )

text:
               12.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 305/32

         DECIZIA (UE) 2016/1983 A COMISIEI
   din 26 mai 2014
   privind măsura SA.33063 (2012/C) (ex 2012/NN) referitoare la Trentino NGN s.r.l. ca urmare a retragerii Italiei din cadrul proiectului

         [notificată cu numărul C(2014) 3159]

   (Numai textul în limba italiană este autentic)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
   ca urmare a invitației adresate părților interesate de a-și prezenta observațiile în conformitate cu dispozițiile citate mai sus (1),
   întrucât:
   1.   PROCEDURĂ

               (1)

               La data de 24 mai 2011, Comisia a primit o plângere din partea celor trei principali operatori alternativi de telecomunicații din Italia (Wind, Fastweb și Vodafone). Aceștia au susținut, cu argumente detaliate, că proiectul inițiat de Provincia Autonomă Trento (denumită „PAT” sau „Provincia”) pentru dezvoltarea unei infrastructuri de acces de generație următoare (NGA) pe întregul teritoriu al Provinciei a constituit, de fapt, un ajutor de stat pentru Telecom Italia (denumită „TI”), acordat cu încălcarea normelor de concurență prevăzute în Orientările privind rețelele în bandă largă (2). În special, reclamanții au susținut că PAT nu i-a informat și nici nu i-a consultat în mod corespunzător cu privire la proiectele și la obiectivele sale, că beneficiarul a fost prestabilit și că infrastructura selectată, odată instalată, nu ar fi permis o concurență reală.

               (2)

               În urma unei cereri de informații trimise la 22 iunie 2011, autoritățile italiene au răspuns la 20 iulie 2011, susținând că intenția lor era să respecte principiul investitorului în economia de piață (MEIP), că intervenția lor nu constituia un ajutor de stat și că, prin urmare, nu era necesar ca aceasta să îndeplinească condițiile de compatibilitate prevăzute în Orientările privind rețelele în bandă largă. La 4 noiembrie 2011, după eliminarea informațiilor confidențiale, răspunsul autorităților italiene a fost transmis reclamanților, care au prezentat observații și documente suplimentare la 29 noiembrie, la 7 decembrie și la 16 decembrie 2011. În perioada ianuarie-mai 2012, autoritățile italiene au transmis o serie de informații detaliate. În perioada februarie-mai 2012, reclamanții au furnizat, la rândul lor, informații suplimentare. În cursul acestei perioade, s-au organizat mai multe reuniuni și teleconferințe cu fiecare dintre părțile implicate.

               (3)

               Prin decizia din 25 iulie 2012 (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a informat Italia că, în ceea ce privește proiectul în cauză, a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat. După eliminarea informațiilor confidențiale, decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (3), iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile.

               (4)

               Prin scrisorile din 22 și 23 noiembrie 2012, Comisia a primit observații din partea Italiei cu privire la decizia de inițiere a procedurii. În plus, Comisia a primit observații de la următoarele părți interesate: la 3 decembrie 2012, din partea reprezentanților Telecom Italia și la 7 decembrie 2012, din partea reprezentanților Wind, Fastweb și Vodafone. Prin scrisoarea din 29 ianuarie 2013, Comisia a transmis observațiile menționate anterior, după eliminarea informațiilor confidențiale, autorităților italiene, care au prezentat, la rândul lor, la 5 martie 2013, comentarii cu privire la observațiile părților interesate. În perioada martie-decembrie 2013, au avut loc dezbateri intense și schimburi de opinii susținute cu toate părțile interesate (autoritățile italiene, Telecom Italia, Wind, Fastweb și Vodafone) și au fost organizate o serie de reuniuni și de conferințe cu fiecare dintre acestea.

               (5)

               Prin scrisoarea din 31 ianuarie 2014, autoritățile italiene au informat Comisia cu privire la intenția PAT de a se retrage din proiect. La 14 martie și la 20 martie 2014, autoritățile italiene au furnizat informații suplimentare cu privire la retragerea efectivă a PAT din întreprinderea comună Trentino NGN, în special în ceea ce privește vânzarea acțiunilor PAT în favoarea TI, operațiune efectuată la 28 februarie 2014.

         2.   DESCRIEREA MĂSURII

               (6)

               În septembrie 2010, PAT a elaborat o strategie menită să își atingă obiectivul ce viza conectarea, până în 2018, a întregului său teritoriu prin intermediul unei rețele de fibră optică de bandă ultralargă. Strategia cuprindea două tipuri de acțiuni care urmau să fie desfășurate pe teritoriul Provinciei, și anume o acțiune destinată zonelor cu rentabilitate medie (4) și un alt tip de acțiune destinată zonelor cu rentabilitate scăzută, în timp ce zonele cu rentabilitate ridicată au fost excluse. Pentru zonele cu rentabilitate medie, PAT intenționa să înființeze o nouă societate, denumită Trentino NGN, pe care urma să o deschidă participării partenerilor din sectorul privat. Pentru zonele cu rentabilitate scăzută, PAT intenționa să instituie un ajutor de stat ad-hoc, care ar fi fost elaborat și notificat ulterior, probabil sub supravegherea întreprinderii publice deținute de PAT Trentino Network, o întreprindere diferită de Trentino NGN, care era la acel moment responsabilă de alte intervenții ce intrau sub incidența strategiei generale a PAT în materie de bandă largă.

               (7)

               În lunile următoare au avut loc contacte între PAT și mai mulți operatori privați, iar la 8 februarie 2011, PAT a semnat un memorandum de înțelegere cu TI pentru înființarea întreprinderii comune Trentino NGN (denumită în continuare „Trentino NGN”), în vederea dezvoltării unei infrastructuri FTTH în zonele cu rentabilitate medie. Pe baza acestui acord inițial, PAT s-a angajat să plătească o contribuție financiară de până la 60 de milioane EUR la capitalul întreprinderii Trentino NGN, în timp ce TI urma să participe doar cu contribuții în natură, inclusiv: 1) infrastructura sa pasivă (canale de cablu și stâlpi), pusă la dispoziție imediat, precum și 2) dezactivarea rețelei existente de cupru după lansarea rețelei FTTH. În același an, alți doi acționari privați minori au semnat memorandumul de înțelegere – o instituție financiară, Finanziaria Trentina, și un mic furnizor de servicii de internet, McLink, fiecare urmând să facă o contribuție financiară minoră.

               (8)

               În decembrie 2011 a fost finalizat planul de afaceri, iar Analysys Mason a întocmit, la cererea PAT, un raport de verificare prealabilă. În același timp, au fost stabilite definitiv drepturile și obligațiile respective ale acționarilor și au fost definite cu mai multă precizie contribuțiile în natură din partea TI către Trentino NGN. În urma discuțiilor cu Comisia și a finalizării unui raport de expertiză întocmit de Analysys Mason asupra proiectului, au fost aduse alte modificări la acordurile dintre acționari. În martie 2012, Reconta Ernst & Young a elaborat raportul de expertiză privind prima contribuție în natură a TI, ceea ce a antrenat modificări suplimentare.

               (9)

               PAT a înființat societatea Trentino NGN prin forțe proprii, cu un aport de capital minim de mai puțin de 100 000 EUR. Societatea ar fi trebuit să ajungă la structura sa finală de capital prin majorarea capitalului propriu, ceea ce urma să se înfăptuiască după încheierea unor acorduri cu acționarii privați. Conform planurilor, capitalul propriu al societății Trentino NGN ar fi trebuit să fie majorat după cum urmează: PAT ar fi contribuit cu un aport de 50 de milioane EUR, ceea ce corespunde unei proporții de 52,2 %, Finanziaria Trentina cu un aport de 5 milioane EUR (reprezentând 5,2 %), McLink cu un aport de 1,5 milioane EUR (reprezentând 1,56 %) (5), în timp ce TI ar fi pus la dispoziție, pe întregul teritoriu al Provinciei, prin drepturi irevocabile de utilizare (IRU), infrastructura sa pasivă (canale de cablu și stâlpi), care ar fi fost utilizată pentru construirea noii rețele (prima contribuție). Inițial, prima contribuție a TI a fost estimată la 39,8 milioane EUR, însă dat fiind că raportul Ernst & Young referitor la valoarea acestei contribuții a indicat o sumă ușor mai redusă, și anume 39,3 milioane EUR, acordul a fost actualizat în consecință (estimarea finală era de: 39,448 milioane EUR).

               (10)

               La 18 mai 2012 a fost înființată întreprinderea comună Trentino NGN și toate părțile au efectuat primele contribuții. PAT a vărsat doar o parte a contribuției financiare prevăzute, și anume 14,845 milioane EUR în loc de 50 de milioane EUR. În mod similar, Finanziaria Trentina a contribuit cu doar 1,250 milioane EUR din cele 5 milioane EUR, iar McLink a plătit 0,375 milioane EUR, în locul celor 1,5 milioane EUR prevăzute. TI a acordat drepturile irevocabile de utilizare aferente infrastructurii sale pasive, estimate la 39,448 milioane EUR. Structura acționariatului generată a fost următoarea: PAT 52,16 %; Telecom Italia 41,07 %; Mc-Link 1,56 %; Finanziaria Trentina 5,21 %. În perioada 18 mai 2012-28 februarie 2014, situația acționariatului societății Trentino NGN a fost următoarea:

                           Acționarul

                           Cota din capital (%)

                           Capital subscris (în EUR)

                           Capital vărsat (în EUR)

                           PAT

                           52,16

                           50 095 000

                           14 845 000

                           Telecom Italia

                           41,07

                           39 448 000

                           39 448 000

                           McLink

                           1,56

                           1 500 000

                           375 000

                           Finanziaria Trentina

                           5,21

                           5 000 000

                           1 250 000

                              Total

                              100,00

                              96 043 000

                              55 918 000

               (11)

               Potrivit acordului dintre acționari, se prevedea ca în termen de 3 ani de la prima contribuție sau după activarea a cel puțin 16 % din noile conexiuni, TI și PAT să poată decide să efectueze „a doua contribuție” aferentă TI, și anume transferul către Trentino NGN în ceea ce privește: 1. proprietatea (în comparație cu drepturile irevocabile de utilizare, care au fost deja atribuite) infrastructurii pasive existente în zonele cu rentabilitate medie identificate de Trentino NGN; și 2. proprietatea rețelei de cupru, care ar fi trebuit să fie dezactivată pentru a finaliza migrarea tuturor clienților la noua rețea de fibră optică. Valoarea contribuției a fost estimată inițial la 520 EUR pentru fiecare linie de cupru activă, atât în ceea ce privește liniile TI cu amănuntul, cât și în ceea ce privește liniile destinate operatorilor care au acces necondiționat la bucla locală. La această valoare au fost adăugate 2 milioane EUR corespunzând conversiei în proprietate a drepturilor irevocabile de utilizare aferente canalelor de cablu și stâlpilor (și anume, prima contribuție). În această a doua fază, grație celei de a doua contribuții, TI ar fi obținut cota majoritară și controlul asupra societății Trentino NGN, dacă se dovedea necesar prin intermediul unui nou aport de capital.

               (12)

               În sfârșit, potrivit acordului dintre acționari, după 3 ani sau după atingerea obiectivului privind activarea și conectarea a 43 % din linii, TI ar fi dispus de dreptul de a exercita o opțiune de cumpărare în raport cu PAT și cu McLink în vederea dobândirii acțiunilor societății Trentino NGN deținute de acestea. În schimbul conferirii acestui drept în favoarea TI și dacă acest drept ar fi fost exercitat, TI ar fi plătit PAT 6,5 milioane EUR în două tranșe, jumătate din sumă în termen de un an, iar cealaltă jumătate în termen de doi ani. Prețul de achiziție al acțiunilor ar fi fost egal cu valoarea contribuției majorată cu 7,75 % pe an, fără dividendele distribuite (6). Ceilalți doi acționari, McLink și Finanziaria Trentina, ar fi putut să exercite o opțiune de vânzare, care le-ar fi permis să decidă să vândă către TI acțiunile pe care le dețineau în societatea Trentino NGN la un preț corespunzător valorii contribuțiilor lor majorate cu 5,5 % și, respectiv, cu 7 % pe an.

               (13)

               În plus, prin intermediul unor acorduri specifice între acționari, TI a fost desemnată ca furnizor al societății Trentino NGN pentru construcția, gestionarea și funcționarea rețelei. Rețeaua care urma să fie dezvoltată era așa-numita rețea de tip punct-la-multipunct. Nu se prevedea un acces necondiționat, și nici obligații de acces. Structura aleasă prevedea doar dezvoltarea a trei rețele GPON paralele (7), dintre care două ar fi fost disponibile pentru a face obiectul unor eventuale concesiuni în favoarea altor operatori.

         3.   DESCHIDEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

               (14)

               Comisia a inițiat procedura oficială de investigare întrucât avea îndoieli serioase cu privire la faptul că măsura ar fi putut fi considerată conformă cu principiul investitorului în economia de piață și pentru a verifica dacă, în cazul în care s-ar fi dovedit că măsura conținea elemente de ajutor de stat, aceasta ar putea fi considerată compatibilă cu piața internă.

               (15)

               În decizia de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îngrijorarea cu privire la faptul că intervenția PAT în proiectul Trentino NGN conținea mai multe aspecte care ridicau îndoieli cu privire la conformitatea proiectului cu principiul investitorului în economia de piață și la faptul că intervenția PAT era într-adevăr echivalentă (pari passu) cu cea a partenerilor privați. Aceste îndoieli vizau, printre altele:

                           —

                           calendarul proiectului (îndoieli referitoare la faptul că PAT ar fi acționat încă de la început ca un investitor în economia de piață, însuflețit nu de obiective de politică publică, ci de considerente economice și de rentabilitate; Comisia a avut impresia că PAT ar fi conceput proiectul pe baza unor motive de interes public și că l-ar fi elaborat ulterior sub forma unei întreprinderi comune cu operatorul tradițional TI, încercând să facă astfel încât proiectul să devină compatibil cu principiul investitorului în economia de piață doar ex post, prin introducerea unor modificări, inclusiv în urma unor discuții purtate cu Comisia, și păstrând totodată neschimbată structura inițiativei);

                           —

                           participarea entităților private (contribuții neglijabile din partea societăților McLink și Finanziaria Trentina și o contribuție semnificativă din partea TI, eșalonată însă în timp);

                           —

                           coexistența investițiilor (intervenția imediată a PAT, contribuția TI eșalonată în timp și supusă anumitor evenimente/procese decizionale specifice);

                           —

                           echivalența termenilor și a condițiilor (îndoieli cu privire la faptul că condițiile în care PAT ar fi investit în întreprinderea comună ar fi fost aceleași cu cele ale partenerilor privați și, mai precis, ale TI; Comisia a constatat o serie de discrepanțe în ceea ce privește: calendarul și condiționalitatea contribuțiilor TI, precum și posibilitatea ca TI să achiziționeze acțiunile PAT și să obțină controlul integral asupra societății Trentino NGN prin opțiunea de cumpărare);

                           —

                           îndoieli privind prima contribuție a TI (8) (îndoieli cu privire la valoarea contribuției inițiale a TI, care părea să fi fost calculată pe baza unor rapoarte, ipoteze, previziuni și analize financiare prezentate de părți, care nu au făcut obiectul verificării de către experți externi; îndoieli cu privire la faptul că un investitor privat ar fi acceptat o participare substanțială la capitalul întreprinderii comune în schimbul accesului la un activ care face obiectul unei reglementări, care ar fi putut fi obținut printr-un contract la prețuri reglementate; îndoieli referitoare la faptul că un investitor în economia de piață ar fi acceptat ca închirierea unei infrastructuri, pe care ulterior ar fi urmat să o achiziționeze, să fie considerată ca o participare la capitalul propriu; îndoieli referitoare la faptul că un investitor în economia de piață ar fi cumpărat infrastructuri care nu erau necesare, întrucât drepturile irevocabile de utilizare s-ar fi aplicat canalelor de cablu și stâlpilor TI de pe întregul teritoriu al Provinciei și nu doar din zonele în care societatea Trentino NGN și-ar fi dezvoltat propria rețea);

                           —

                           îndoieli referitoare la cea de a doua contribuție a TI (9) (îndoieli cu privire la viitoarea evaluare a celei de a doua contribuții a TI, care, la momentul respectiv, a fost bazată pe o metodologie negociată fără consultarea unor experți; îndoieli referitoare la faptul că evaluarea preliminară a conversiei în proprietate a drepturilor irevocabile de utilizare ar respecta condițiile de piață, în special că s-ar fi putut evita suprapuneri între evaluarea primei contribuții (închiriere) și a celei de a doua contribuții (proprietate), întrucât drepturile conferite aveau, în esență, același obiect; îndoieli cu privire la caracterul adecvat al metodologiei de evaluare a transferului de proprietate în cazul tuturor componentelor rețelei de cupru (10), având în vedere costurile ridicate de întreținere aferente acesteia, faptul că aceasta ar fi fost dezactivată de îndată ce rețeaua de fibră optică ar fi devenit operațională, precum și existența unor alternative posibile la metodologia propusă).

                           —

                           îndoieli cu privire la planul de afaceri și la nivelurile de risc aferente părților (îndoieli generate de diferențele semnificative dintre riscurile suportate de către autoritatea publică și cele suportate de investitorii privați, de natura și de momentele diferite în care au avut loc contribuțiile părților și de diferențele în materie de drepturi și obligații ale părților – în urma unei prime analize, riscuri reduse și costuri de oportunitate reduse pentru TI, riscuri scăzute pentru activitățile existente, dat fiind că TI ar fi menținut controlul asupra rețelei de cupru, chiar după ce va fi conferit-o întreprinderii comune - deoarece ar fi dobândit totodată un anumit grad de control asupra întreprinderii comune – și dobândirea controlului integral și internalizarea profitului prin exercitarea opțiunii de cumpărare în cazul în care întreprinderea comună s-ar fi dovedit rentabilă; în timp ce PAT părea să acționeze mai degrabă ca un investitor financiar care investește într-un proiect de modernizare a infrastructurii, în speranța obținerii, în cel mai bun caz, a unui profit de 7,75 % și 6,5 milioane EUR dacă ar fi fost exercitată opțiunea de vânzare (11); îndoieli referitoare la faptul că calculele prezentate în planul de afaceri nu ar fi fost exacte, date fiind ipotezele prea optimiste privind cererea din partea utilizatorilor finali și veniturile provenite de la operatorii alternativi care ar fi activat toate liniile GPON disponibile (12); alte tipuri de riscuri cuprindeau: TI ar fi putut decide să amâne dezactivarea liniei de cupru, întrucât nu exista nicio obligație contractuală în această privință, ceea ce ar fi putut genera întârzieri în atingerea pragului de rentabilitate pentru Trentino NGN; incertitudini cu privire la resursele financiare totale necesare pentru finalizarea dezvoltării rețelei, cuantificate la 150 de milioane EUR);

                           —

                           alte preocupări (îndoieli referitoare la alegerea TI fără organizarea unei licitații publice, precum și la remunerarea acestei societăți în calitate de furnizor de servicii către Trentino NGN; îndoieli referitoare la poziția duală a TI, care ar fi participat atât în calitate de acționar, cât și de furnizor).

         4.   DECIZIA PAT DE A SE RETRAGE DIN CADRUL PROIECTULUI

               (16)

               La 31 ianuarie 2014, autoritățile italiene au informat Comisia că PAT a decis să se retragă din proiectul Trentino NGN și să nu îl continue, în acord cu toate celelalte părți, și anume TI, Mc-Link și Finanziaria Trentina.

               (17)

               La 14 martie 2014, autoritățile italiene au informat Comisia că PAT a vândut TI participația sa la societatea Trentino NGN, pentru o sumă de 15 852 435 EUR, corespunzând contribuției financiare parțiale a PAT către Trentino NGN, în valoare de 14,845 milioane EUR, majorată cu dobânda compusă de 3,75 %. Potrivit autorităților italiene, Trentino NGN este, în prezent, controlată de TI, în timp ce Finanziaria Trentina și McLink continuă să fie acționari minoritari.

               (18)

               Autoritățile italiene au precizat că, deși Trentino NGN a fost înființată la 18 mai 2012, cu contribuții parțiale la capitalul său, la 20 august 2012 (după decizia de inițiere a procedurii din partea Comisiei), PAT și celelalte părți din cadrul societății Trentino NGN au modificat acordul dintre acționari și toate activitățile societății Trentino NGN au fost suspendate până la încheierea procedurii oficiale de investigare inițiate de Comisie. Prin urmare, plata integrală a contribuțiilor financiare a fost suspendată (au fost efectuate numai plăți parțiale) pentru toate părțile interesate. Și etapele ulterioare prevăzute în acordul dintre acționari au fost suspendate. Trentino NGN nu a demarat niciodată instalarea rețelei sale FTTH planificate (și nici a altor tipuri de rețea).

               (19)

               Activitățile societății Trentino NGN s-au limitat exclusiv la furnizarea către părți terțe a accesului la drepturile irevocabile de utilizare a infrastructurii, în conformitate cu obligațiile legale. În ceea ce privește acest ultim aspect, autoritățile italiene au precizat că, întrucât TI este în continuare supusă unor obligații legale de acces față de ceilalți operatori, după ce aceasta a transferat, în luna mai 2012, drepturile irevocabile de utilizare a infrastructurii pasive către Trentino NGN, unii operatori au solicitat accesul la acea infrastructură pasivă, care le-a fost acordat. Prin urmare, TI a efectuat o serie de plăți către Trentino NGN drept contravaloare pentru achiziționarea de către Trentino NGN a accesului la infrastructura pasivă în vederea satisfacerii cererilor de acces formulate de ceilalți operatori. Valoarea acestor plăți este mai mică de 15 000 EUR și reprezintă totalul veniturilor realizate de Trentino NGN de la data înființării sale.

               (20)

               Autoritățile italiene au menționat, de asemenea, că PAT nu a plătit și nu va plăti vreo penalizare pentru retragerea din proiectul Trentino NGN. Acordul încheiat între acționari la 16 decembrie 2011 și modificările sale ulterioare conțin dispoziții în materie de reziliere care permit PAT să se retragă din cadrul societății Trentino NGN fără nicio penalizare, chiar și în cazul în care proiectul nu ar fi fost realizat nici măcar în parte.

         5.   EVALUARE

               (21)

               Cu toate că Italia a întreprins unele acțiuni pregătitoare în vederea punerii în aplicare a proiectului Trentino NGN, în special prin intermediul diverselor acorduri și acte care au condus la instituirea întreprinderii comune și al plății parțiale a contribuției financiare efectuate de către PAT (alături de contribuțiile financiare parțiale ale celorlalte părți interesate și de contribuția în natură a TI), proiectul nu a depășit acest stadiu.

               (22)

               În ceea ce privește plata parțială efectuată de PAT la capitalul societății Trentino NGN, autoritățile italiene au precizat că Trentino NGN a depus toate sumele primite cu titlu de contribuții financiare din partea acționarilor săi (și anume, contribuțiile financiare din partea PAT, Mc-Link și Finanziaria Trentina, fără costurile și taxele aferente) într-un cont bancar pentru care a primit dobândă la o rată de 2,71 % în 2012, 1,509 % până la 1 februarie 2013 și 1,524 % după 1 februarie 2013. Plățile parțiale (inclusiv cele efectuate de PAT) au rămas inactive în contul bancar al societății Trentino NGN. Potrivit autorităților italiene, la 28 februarie 2014, PAT și-a recuperat contribuția sa financiară parțială, majorată cu dobânda compusă la o rată de 3,75 %. Autoritățile italiene au precizat că dobânda compusă de 3,75 % este rezultatul unei înțelegeri negociate între părți și că aceasta reprezintă aproximativ dublul ratei de profit aferente bonurilor de trezorerie italiene cu o scadență de 2-3 ani, fiind similară cu rata de profit a bonurilor cu o scadență de 10 ani.

               (23)

               Plata parțială a contribuției financiare efectuate de PAT către societatea Trentino NGN presupune un transfer de resurse de stat. Cu toate acestea, pe baza informațiilor disponibile, din moment ce derularea proiectului Trentino NGN a fost suspendată, începând de la 20 august 2012, PAT retrăgându-se efectiv din proiect la 28 februarie 2014 și recuperându-și integral contribuția sa inițială, inclusiv dobânzile rezonabile, Comisia poate concluziona că plata parțială în discuție nu a conferit un avantaj economic societății Trentino NGN sau acționarilor săi.

               (24)

               În ceea ce privește activitatea minimă desfășurată de Trentino NGN, și anume tranzacțiile referitoare la vânzarea drepturilor irevocabile de utilizare (a se vedea considerentul 19), s-a constatat că activitățile respective au fost desfășurate în vederea respectării obligațiilor legale care au continuat să îi revină TI și nu par să fi generat un avantaj economic pentru Trentino NGN sau pentru acționarii acesteia, inclusiv pentru TI. În aceste condiții, tranzacțiile respective nu pun sub semnul întrebării evaluarea de mai sus.

               (25)

               Prin prisma acestor considerații, Comisia concluzionează că proiectul nu a fost pus în aplicare, astfel încât, ca urmare a retragerii PAT din proiectul Trentino NGN, prezenta procedură de investigare este lipsită de obiect.

         6.   CONCLUZII

               (26)

               În lumina celor de mai sus, Comisia a decis să închidă procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat, întrucât prezenta procedură este lipsită de obiect, ca urmare a retragerii autorităților italiene (PAT) din proiectul Trentino NGN.

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Ca urmare a retragerii autorităților italiene din proiectul Trentino NGN, prezenta procedură este lipsită de obiect. Prin urmare, Comisia a decis să închidă procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Republicii Italiene.

      Adoptată la Bruxelles, 26 mai 2014.

            Pentru Comisie

         Joaquín ALMUNIA

            Vicepreședinte

      (1)  JO C 323, 24.10.2012, p. 6.

      (2)  Comunicarea Comisiei – Orientări comunitare pentru aplicarea normelor privind ajutorul de stat în cazul dezvoltării rapide a rețelelor în bandă largă (JO C 235, 30.9.2009, p. 7), revizuite în 2013: Orientări ale UE pentru aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul dezvoltării rapide a rețelelor de comunicații în bandă largă (JO C 25, 26.1.2013, p. 1).

      (3)  A se vedea nota de subsol 1.

      (4)  Zonele de intervenție identificate au fost localitățile în care costurile aferente instalării infrastructurii de tip fibră până acasă (fibre-to-home - FTTH) s-ar fi situat la aproximativ 1 000 EUR per gospodărie. În practică, acest lucru viza 42 de localități și 150 000 de gospodării, reprezentând 60 % din populația Provinciei.

      (5)  Decizia de inițiere a procedurii arăta că McLink ar fi avut un aport de 1 milion EUR, ceea ce corespunde unui procent de 1,6 %; cu toate acestea, în cursul procedurii de investigare, autoritățile italiene au precizat că suma corectă a fost de 1,5 milioane EUR, ceea ce reprezintă un procent de 1,56 %.

      (6)  Aceste cifre sunt rezultatul celei de a treia modificări aduse acordului acționarilor, semnată la 11 mai 2012. Acordurile inițiale prevedeau o contribuție de 4,7 milioane EUR și o rată anuală de 7,5 %.

      (7)  Un tip de tehnologie care permite furnizarea de servicii de internet de tip punct-la-multipunct. Operatorii din sector care erau interesați să furnizeze servicii ar fi trebuit să activeze întreaga rețea, prin utilizarea tehnologiei GPON.

      (8)  Prima contribuție constă în transferul drepturilor irevocabile de utilizare.

      (9)  Cea de a doua contribuție este alcătuită din două părți: 1) conversia în proprietate a drepturilor irevocabile de utilizare (ceea ce a făcut obiectul primei contribuții) în ceea ce privește spațiul din interiorul canalelor de cablu ale TI numai în zonele cu rentabilitate medie din Provincie (și anume, zonele de activitate ale Trentino NGN) și 2) transferul de proprietate a tuturor componentelor rețelei de cupru, cu scopul de a dezactiva această rețea după migrarea tuturor clienților la noua rețea de fibră optică.

      (10)  La momentul respectiv, metoda utilizată pentru a stabili o astfel de valoare s-a bazat pe valoarea medie teoretică aferentă înlocuirii rețelei, care derivă din modelul BU-LRIC utilizat de AGCOM (Autorità per le garanzie nelle comunicazioni - Autoritatea italiană pentru garanția comunicațiilor) pentru a stabili tarifele aferente accesului necondiționat la bucla locală, o valoare considerată a fi valoarea medie pe întregul teritoriu național, și nu calculată în mod specific pentru teritoriul Provinciei.

      (11)  În calculele inițiale ale PAT, rentabilitatea maximă a capitalului propriu a fost stabilită la 10,5 %.

      (12)  Proiectul viza dezvoltarea a 3 rețele GPON paralele, două dintre acestea depășind cerințele Trentino NGN și fiind destinate, în teorie, închirierii de către operatori alternativi.


title: 2012/550/UE, Euratom: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2012 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare aferent exercițiului financiar 2010

text:
               17.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 286/92

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2012
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare aferent exercițiului financiar 2010
   (2012/550/UE, Euratom)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010 (1),

               —

               având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 [COM(2011) 473 – C7-0256/2011] (2),

               —

               având în vedere conturile anuale ale Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare pentru exercițiul financiar 2010,

               —

               având în vedere Raportul Comisiei privind acțiunile întreprinse în urma descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar 2009 [COM(2011) 736] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc raportul în cauză [SEC(2011) 1350 și SEC(2011) 1351],

               —

               având în vedere Raportul anual al Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2010 [COM(2011) 643] și documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește raportul în cauză [SEC(2011) 1189],

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare pentru exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsul agenției (3),

               —

               având în vedere Declarația de asigurare (4) privind fiabilitatea conturilor și conformitatea operațiunilor subiacente cu legile și reglementările în vigoare întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2010 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune a agențiilor executive în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2010 (06084/2012 – C7-0052/2012) și având în vedere că Regatul Unit, Țările de Jos și Suedia au refuzat, pentru prima dată, să recomande ca descărcarea de gestiune să fie acordată,

               —

               având în vedere articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și articolul 106a din Tratatul Euratom,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 55, 145, 146 și 147,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini în gestionarea programelor comunitare (6), în special articolul 14 alineatul (3),

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1653/2004 al Comisiei din 21 septembrie 2004 de stabilire a Regulamentului financiar tip pentru agențiile executive, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 58/2003 al Consiliului de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini în gestionarea programelor comunitare (7), în special articolul 66 primul și al doilea paragraf,

               —

               având în vedere Decizia 2008/37/CE a Comisiei din 14 decembrie 2007 de instituire a Agenției executive a Consiliului European pentru Cercetare pentru gestionarea programului comunitar specific Idei în domeniul cercetării de frontieră, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 58/2003 al Consiliului (8),

               —

               având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0098/2012),

               A.

               întrucât, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia execută bugetul și gestionează programe, iar în temeiul articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia face acest lucru în cooperare cu statele membre pe propria răspundere, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare,

               1.

               acordă directorului Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului agenției aferent exercițiului financiar 2010;

               2.

               își prezintă observațiile în rezoluția care face parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie, împreună cu Decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia și cu rezoluția care face parte integrantă din aceste decizii directorului Agenției Executive a Consiliului European pentru Cercetare, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 64, 12.3.2010.

      (2)  JO C 332, 14.11.2011, p. 1.

      (3)  JO C 366, 15.12.2011, p. 69.

      (4)  JO C 332, 14.11.2011, p. 134.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  JO L 11, 16.1.2003, p. 1.

      (7)  JO L 297, 22.9.2004, p. 6.

      (8)  JO L 9, 12.1.2008, p. 15.


title: Decizia Comisiei din 2 mai 2005 privind măsurile necesare în cazul unei bariere în calea comerțului constând în practici comerciale menținute de Brazilia, care afectează comerțul cu anvelope reșapate [notificată cu numărul C(2005) 1302]

text:
Anunţ juridic important

|

32005D0388

Jurnalul Oficial L 128 , 21/05/2005 p. 0071 - 0072 Jurnalul Oficial L 272 , 18/10/2005 p. 0305 - 0306

		20050502Decizia Comisieidin 2 mai 2005privind măsurile necesare în cazul unei bariere în calea comerțului constând în practici comerciale menținute de Brazilia, care afectează comerțul cu anvelope reșapate[notificată cu numărul C(2005) 1302](2005/388/CE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 3286/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 privind adoptarea procedurilor comunitare în domeniul politicii comerciale comune în vederea asigurării exercitării de către Comunitate a drepturilor care îi sunt conferite de normele comerțului internațional, în special de cele instituite sub egida Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) [1], în special articolul 12 alineatul (1) și articolul 13 alineatul (2),întrucât:(1) La 5 noiembrie 2003, Comisia a primit o plângere depusă în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 3286/94 (denumit în continuare "regulament privind barierele în calea comerțului") din partea Bureau international permanent des associations de vendeurs et rechapeurs de pneumatiques ("Bipaver").(2) Această plângere se referea la presupuse practici comerciale braziliene care împiedicau importul de anvelope reșapate în Brazilia [2]. În această plângere se afirma, în special, că aceste practici contraveneau articolelor III și XI din Acordul General pentru Tarife și Comerț 1994 ("GATT 1994"). Pe această bază, reclamantul cerea Comisiei să ia măsurile necesare.(3) Plângerea conținea elemente de probă suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri comunitare de examinare în temeiul articolului 8 alineatul (1) din regulamentul privind barierele în calea comerțului. În consecință, după consultarea statelor membre prin intermediul comitetului consultativ, Comisia a deschis o procedură de examinare în 7 ianuarie 2004 [3].(4) În urma deschiderii acestei proceduri, Comisia a efectuat o anchetă. Aceasta se referea la o pretinsă interdicție de import și la pretinse sancțiuni financiare în legătură cu importul de anvelopele reșapate.(5) În cadrul anchetei, a fost examinată legislația braziliană privind interzicerea importului și impunerea unor sancțiuni financiare; de asemenea, s-a ținut seama de avizele exprimate de diferitele ministere federale braziliene și asociații profesionale braziliene.(6) Ancheta a concluzionat că măsurile braziliene studiate contravin mai multor dispoziții ale GATT 1994, în special articolelor I:1, III:4, XI:1 și XIII:1 și că nu se justifică prin articolul XX din GATT 1994, nici prin clauza de abilitare sau prin alte instrumente aplicabile de drept internațional. Deoarece acordul OMC interzice practicile incriminate, există dovada unei bariere în calea comerțului, în sensul articolului 2 alineatul (1) din regulamentul privind barierele în calea comerțului.(7) Ancheta a arătat că Brazilia era o piață importantă pentru fabricanții europeni de anvelope reșapate înainte să fie introdusă interdicția de import, la 25 septembrie 2000. Între 1995 și 2000, exporturile către Brazilia de anvelope reșapate destinate autoturismelor au crescut în medie cu 58 % înainte să scadă, pentru prima dată în decurs de șase ani, cu 32 % în 2001, adică imediat după adoptarea interdicției.(8) Dacă exporturile au continuat după interzicerea importurilor, pe baza licențelor de import aflate încă în circulație sau în urma recursurilor depuse de anumiți importatori în fața tribunalelor braziliene, este evident că piața s-a închis progresiv pentru exportatorii europeni. Drept urmare, un mare număr de exportatori comunitari au reușit să găsească piețe noi, dar nu au fost în măsură să compenseze pierderea pieței braziliene, de unde provenea o mare parte a veniturilor lor din export. Nu toți au reușit să intre pe piețe noi sau să creeze noi linii de anvelope reșapate pentru vehicule specializate (4x4, mașini sport etc.) și, în consecință, interzicerea importurilor, alături de alți factori (plata tardivă efectuată de importatorul brazilian, fluctuațiile ratei de schimb), au determinat redresarea judiciară a anumitor producători comunitari.(9) Elementele de probă disponibile indică, în mod clar, faptul că industria comunitară a suferit și continuă să sufere în urma efectelor comerciale defavorabile, în sensul articolului 2 alineatul (4) din regulamentul privind barierele în calea comerțului.(10) Datele privind exporturile și răspunsurile la chestionarul trimis de către Comisie producătorilor și exportatorilor europeni de anvelope reșapate susțin afirmațiile industriei comunitare, conform cărora Brazilia reprezenta o piață importantă pentru export înainte de adoptarea interdicției de import și că aceștia anticipaseră că vor vinde un volum anual de 3 milioane de unități până la sfârșitul anului 2002. Elementele de probă obținute confirmă, de asemenea, afirmația conform căreia, de trei ani, aceștia suportă efectele comerciale defavorabile ce rezultă din interdicția de import aplicată de către Brazilia. În anumite cazuri, societățile care nu au putut găsi noi piețe de export au dat faliment.(11) Pe baza mențiunilor anterioare, se poate concluziona că este în interesul Comunității, în temeiul articolului 12 alineatul (1) din regulamentul privind barierele în calea comerțului, să se ia măsuri, în cadrul OMC, pentru a obține o eliminare rapidă a interdicției de import aplicate de către Brazilia anvelopelor reșapate, ce constituie o încălcare a normelor fundamentale ale OMC și o barieră în calea comerțului în temeiul articolului 2 alineatul (1) din regulamentul privind barierele în calea comerțului.(12) Asigurarea respectării obligațiilor de către partenerii OMC este de o importanță majoră pentru Comunitate, care are aceleași obligații. Astfel, pentru buna funcționare a sistemului comercial multilateral, incompatibilitatea cu normele OMC trebuie să fie abordată în acest cadru.(13) Încercările de soluționare a acestui dezacord cu ocazia numeroaselor reuniuni organizate împreună cu autoritățile braziliene de la adoptarea interdicției și în cursul prezentei anchete s-au lovit de lipsa de voință a autorităților braziliene de a ajunge la o soluție reciproc acceptabilă. În măsura în care este improbabil ca Brazilia să își schimbe poziția, se consideră necesară deschiderea unei proceduri în cadrul înțelegerii OMC privind soluționarea litigiilor.(14) Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin regulamentul privind barierele în calea comerțului,DECIDE:Articolul 1Adoptarea de către guvernul brazilian a unei interdicții de import de anvelope reșapate, însoțită de penalitățile financiare aferente, este incompatibilă cu obligațiile Braziliei în temeiul Acordului de la Marrakech privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), în special dispozițiile Acordului General pentru Tarife și Comerț 1994, și constituie o barieră în calea comerțului în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 3286/94.Articolul 2Comunitatea va iniția o acțiune împotriva Braziliei în conformitate cu înțelegerea privind soluționarea litigiilor și cu alte dispoziții aplicabile ale OMC pentru a obține eliminarea acestei bariere din calea comerțului.Adoptată la Bruxelles, 2 mai 2005.Pentru ComisiePeter MandelsonMembru al Comisiei[1] JO L 349, 31.12.1994, p. 71. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 356/95 (JO L 41, 23.2.1995, p. 3).[2] Procedura se referă la anvelopele reșapate încadrate la codurile NC 401211, 401212, 401213 și 401219. Anvelopele reșapate sunt anvelope produse prin eliminarea părții uzate și prin recondiționarea sa cu o nouă bandă de rulare.[3] JO C 3, 7.1.2004, p. 2.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2016/1518 a Parlamentului European din 28 aprilie 2016 privind închiderea conturilor Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2014

text:
               14.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 246/243

         DECIZIA (UE) 2016/1518 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 28 aprilie 2016
   privind închiderea conturilor Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2014
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2014,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2014, însoțit de răspunsul agenției (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2014 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2016 privind descărcarea de gestiune a Agenției în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2014 (05584/2016 – C8-0066/2016),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 401/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind Agenția Europeană de Mediu și Rețeaua europeană de informare și observare a mediului (4), în special articolul 13,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară (A8-0100/2016),

               1.

               ia act de conturile anuale finale ale Agenției Europene de Mediu care sunt prezentate în anexa la raportul Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor Agenției Europene de Mediu pentru exercițiul financiar 2014;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Agenției Europene de Mediu, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 409, 9.12.2015, p. 143.

      (2)  A se vedea nota de subsol 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 126, 21.5.2009, p. 13.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: Decizia Parlamentului European din 5 mai 2010 referitoare la descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea IX – Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/104

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 5 mai 2010
   referitoare la descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea IX – Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor
   (2010/505/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008 (1),
   având în vedere conturile anuale finale ale Comunităților Europene pentru exercițiul financiar 2008 – volumul I (C7-0180/2009) (2),
   având în vedere raportul anual al Autorității Europene pentru Protecția Datelor, prezentat autorității care acordă descărcarea de gestiune, referitor la auditurile interne efectuate în 2008,
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2008, însoțit de răspunsurile instituțiilor verificate (3),
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 248 din Tratatul CE (4),
   având în vedere articolul 272 alineatul (10) și articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, precum și articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0098/2010),

               1.

               acordă Autorității Europene pentru Protecția Datelor descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului aferent exercițiului financiar 2008;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi, Ombudsmanului European și Autorității Europene pentru Protecția Datelor și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 71, 14.3.2008.

      (2)  JO C 273, 13.11.2009, p. 1.

      (3)  JO C 269, 10.11.2009, p. 1.

      (4)  JO C 273, 13.11.2009, p. 122.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/105

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 5 mai 2010
   conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea IX – Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008 (1),
   având în vedere conturile anuale finale ale Comunităților Europene pentru exercițiul financiar 2008 – volumul I (C7-0180/2009) (2),
   având în vedere raportul anual al Autorității Europene pentru Protecția Datelor, prezentat autorității care acordă descărcarea de gestiune, referitor la auditurile interne efectuate în 2008,
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2008, însoțit de răspunsurile instituțiilor verificate (3),
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 248 din Tratatul CE (4),
   având în vedere articolul 272 alineatul (10) și articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, precum și articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0098/2010),

               1.

               constată că, în 2008, Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) a dispus de credite de angajament în valoare totală de 5,3 milioane EUR [2007: 5 milioane EUR (6)], cu o rată de utilizare de 86,14 %, sub rata medie a celorlalte instituții (95,67 %);

               2.

               ia act de creșterea continuă a numărului de posturi permanente alocate AEPD, de la 29 în 2007, la 33 în 2008 (2006: 24 de posturi); salută faptul că toate posturile sunt ocupate și ia act de creșterea controlată și extinderea limitată a sarcinilor și a personalului, cu garantarea unei integrări și a unei formări profesionale adecvate pentru noii funcționari; constată totuși că cheltuielile de la articolul bugetar „Alte categorii de personal” demonstrează o rată de utilizare sub rata medie (51,98 %);

               3.

               constată faptul că Curtea de Conturi a indicat în raportul său anual că în urma auditului efectuat în această instituție nu s-a formulat nicio observație semnificativă;

               4.

               salută consolidarea gestiunii resurselor umane și financiare, precum și ameliorarea funcționalității și eficienței funcțiilor de control intern realizate în 2008; așteaptă cu interes viitoarele evoluții în ceea ce privește resursele financiare și umane, precum și procedurile interne de lucru, care au fost menționate de AEPD printre principalele sale obiective pentru 2009;

               5.

               reamintește că gestionarea administrativă a tuturor misiunilor AEPD este asigurată de Oficiul de Plăți al Comisiei (în temeiul Acordului de cooperare administrativă dintre secretariatele generale ale Comisiei, Parlamentului și Consiliului, semnat împreună cu AEPD la 7 decembrie 2006 pentru o perioadă de încă trei ani, cu efect de la 16 ianuarie 2007);

               6.

               reamintește că evaluarea efectuată de Serviciul de Audit Intern al AEDP (și anume auditorul intern al Comisiei, în temeiul Acordului de cooperare administrativă) a evidențiat funcționalitatea și eficiența sistemului de control intern și capacitatea sa de a furniza asigurări rezonabile cu privire la realizarea obiectivelor AEDP și așteaptă concluziile auditului de urmărire subsecventă; salută faptul că raportul intern privind controalele interne a evidențiat o rată de aplicare de 80 % a recomandărilor interne;

               7.

               salută publicarea anuală a declarațiilor de interese financiare ale membrilor aleși ai instituției (reprezentantul AEPD și adjunctul acestuia), care conțin informații relevante cu privire la posturile sau activitățile remunerate și activitățile profesionale declarabile;

               8.

               solicită AEPD să includă în următorul său raport de activitate (exercițiul financiar 2009) un capitol care să prezinte în detaliu măsurile luate în cursul exercițiului pentru a da curs deciziilor anterioare ale Parlamentului privind descărcarea de gestiune.

      (1)  JO L 71, 14.3.2008.

      (2)  JO C 273, 13.11.2009, p. 1.

      (3)  JO C 269, 10.11.2009, p. 1.

      (4)  JO C 273, 13.11.2009, p. 122.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  2006: 4,1 milioane EUR.