title: 2011/550/UE, Euratom: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia

text:
               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/31

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia
   (2011/550/UE, Euratom)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009 (1),
   având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009 [SEC(2010) 963 – C7-0211/2010] (2),
   având în vedere Raportul Comisiei privind acțiunile întreprinse în urma descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar 2008 [COM(2010) 650] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc raportul în cauză [SEC(2010) 1437 și SEC(2010) 1438],
   având în vedere Comunicarea Comisiei din 2 iunie 2010 intitulată „Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2009” [COM(2010) 281],
   având în vedere Raportul anual al Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2009 [COM(2010) 447] și documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește raportul în cauză [SEC(2010) 994],
   având în vedere raportul Comisiei intitulat „Răspunsurile statelor membre la Raportul anual pe 2009 al Curții de Conturi” [COM(2011) 104],
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (4),
   având în vedere Comunicarea Comisiei din 26 mai 2010 intitulată „Mai multe controale sau mai puține controale? Găsirea echilibrului just între costurile administrative ale controlului și riscul de eroare” [COM(2010) 261] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc comunicarea în cauză [SEC(2010) 640 și SEC(2010) 641],
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale școlilor europene pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile școlilor,
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2009 (05891/2011 – C7-0053/2011),
   având în vedere articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și articolele 179a și 180b din Tratatul Euratom,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), astfel cum a fost modificat prin Regulamentele (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (6) și (CE) nr. 1525/2007 (7) ale Consiliului, în special articolele 55, 145, 146 și 147,
   având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0134/2011),

               A.

               întrucât, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia execută bugetul și gestionează programe, iar în temeiul articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia face acest lucru în cooperare cu statele membre pe propria răspundere, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare,

               1.

               acordă Comisiei descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009;

               2.

               își prezintă observațiile în rezoluția care face parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive, și în rezoluția sa din 10 mai 2011 referitoare la rapoartele speciale ale Curții de Conturi în contextul descărcării de gestiune a Comisiei pentru exercițiul financiar 2009 (8);

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluțiile Parlamentului, care fac parte integrantă din aceasta, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 69, 13.3.2009.

      (2)  JO C 308, 12.11.2010, p. 1.

      (3)  JO C 303, 9.11.2010, p. 1.

      (4)  JO C 308, 12.11.2010, p. 129.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  JO L 390, 30.12.2006, p. 1.

      (7)  JO L 343, 27.12.2007, p. 9.

      (8)  Texte adoptate, P7_TA(2011)0195 (a se vedea pagina 63 din prezentul Jurnal Oficial).
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/33

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   conținând observațiile ce fac parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009 (1),
   având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009 [SEC(2010) 963 – C7-0211/2010] (2),
   având în vedere Raportul Comisiei privind acțiunile întreprinse în urma descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar 2008 [COM(2010) 650] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc raportul în cauză [SEC(2010) 1437 și SEC(2010) 1438],
   având în vedere Comunicarea Comisiei din 2 iunie 2010 intitulată „Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2009” [COM(2010) 281],
   având în vedere Raportul anual al Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2009 [COM(2010) 447] și documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește raportul în cauză [SEC(2010) 994],
   având în vedere Raportul Comisiei intitulat „Răspunsurile statelor membre la Raportul anual pe 2009 al Curții de Conturi” [COM(2011) 104],
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (4),
   având în vedere Comunicarea Comisiei din 26 mai 2010 intitulată „Mai multe controale sau mai puține controale? Găsirea echilibrului just între costurile administrative ale controlului și riscul de eroare” [COM(2010) 261] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc comunicarea în cauză [SEC(2010) 640 și SEC(2010) 641],
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2009 (05891/2011 – C7-0053/2011),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 privind descărcarea de gestiune a agențiilor executive cu privire la execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2009 (05893/2011 – C7-0054/2011),
   având în vedere articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și articolele 179a și 180b din Tratatul Euratom,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5) (Regulamentul financiar), astfel cum a fost modificat prin Regulamentele (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (6) și (CE) nr. 1525/2007 (7) ale Consiliului, în special articolele 55, 145, 146 și 147,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini privind gestionarea programelor comunitare (8), în special articolul 14 alineatele (2) și (3),
   având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0134/2011),

               A.

               întrucât Comisia Barroso I a avut ca obiectiv strategic să obțină din partea Curții de Conturi, până în 2009, o declarație de asigurare pozitivă și întrucât acest obiectiv nu a fost realizat;

               B.

               întrucât Tratatul de la Lisabona a consolidat rolul Comisiei prin dispoziții potrivit cărora Comisia execută bugetul și gestionează programe (articolul 17 din Tratatul privind Uniunea Europeană), sarcini efectuate de Comisie pe propria răspundere (articolul 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene) – indiferent de metoda de execuție utilizată –, iar statele membre cooperează cu Comisia pentru a asigura utilizarea creditelor în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare;

               C.

               întrucât Tratatul de la Lisabona prevede, de asemenea, că serviciile Comisiei prezintă un raport de evaluare a finanțelor Uniunii bazat pe rezultatele obținute (articolul 318 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene);

               D.

               întrucât cetățenii europeni se așteaptă ca banii contribuabililor să fie folosiți corect, eficient și cu utilitate și întrucât chestiunea privind „mărimea” bugetului Uniunii este necesar să fie discutată pe baza obiectivelor ce trebuie realizate, precum și pe baza competențelor și a responsabilităților conferite de Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               E.

               întrucât articolul 287 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene solicită Curții de Conturi să furnizeze Parlamentului și Consiliului o declarație de asigurare referitoare la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, declarația putând fi completată cu aprecieri specifice pentru fiecare domeniu major de activitate a Uniunii;

               F.

               întrucât nu numai Comisia, ci și statele membre trebuie să fie răspunzătoare pentru faptul că, până în prezent, Curtea de Conturi nu a fost în măsură să emită o declarație de asigurare fără rezerve;

               G.

               întrucât declarațiile naționale de gestiune obligatorii, întocmite și semnate la nivel de miniștri și supuse unui audit corespunzător efectuat de către un auditor independent, reprezintă o măsură necesară și indispensabilă pentru a contracara sentimentul actual de detașare totală și percepția generală a unei gestiuni financiare defectuoase la nivelul Uniunii;

               H.

               întrucât actualul sistem de asigurare pe mai multe niveluri nu garantează încă faptul că cheltuielile Uniunii sunt conforme cu cerințele privind legalitatea, regularitatea și buna gestiune financiară prevăzute de Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și de Regulamentul financiar;

               I.

               întrucât membrii Uniunii sunt state independente, și nu regiuni, și întrucât statele membre sunt răspunzătoare în fața lumii externe și a Uniunii, chiar dacă structura acestora este federală;

               J.

               întrucât procesul „răspunderii” este esențial pentru buna gestiune, deoarece îmbunătățește rezultatele și analizele, permițând modificarea procesului de gestionare și a strategiei și utilizarea mai bună a resurselor limitate, și întrucât, potrivit observațiilor Consiliului, utilizarea exactă și responsabilă a resurselor Uniunii reprezintă unul dintre mijloacele esențiale de consolidare a încrederii cetățenilor europeni (9);

               K.

               întrucât este necesar să se renunțe la actuala „cultură a drepturilor” și să se întreprindă măsuri decisive în vederea implementării unei culturi a răspunderii atât la nivel național, cât și la nivelul Uniunii, precum și să se soluționeze atât chestiunile legate de conformitate, cât și cele legate de performanță, pentru a consolida legitimitatea Uniunii;

               L.

               întrucât Comisiei și Curții de Conturi trebuie să li se pună la dispoziție dovezi de asigurare sub forma unor declarații de asigurare din partea organizațiilor internaționale care utilizează asistența oferită de Uniune;

               M.

               întrucât îmbunătățirea gestiunii financiare a Uniunii, a calității cheltuielilor și a mecanismelor prin care Comisia poate fi făcută răspunzătoare pentru modul în care gestionează fondurile sunt priorități importante și obiective esențiale pentru Parlament, care trebuie realizate în cadrul revizuirii Regulamentului financiar, al noului cadru financiar multianual și al reformei bugetare;

               N.

               întrucât, pentru a asigura buna cooperare dintre Parlament, Consiliu și Comisie, trebuie formulate propuneri concrete privind punerea eficientă în practică a unor întâlniri tripartite periodice între președinții acestor instituții, astfel cum se prevede la articolul 324 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               O.

               întrucât simplificarea și o mai bună legiferare trebuie consolidate prin intermediul unei gestiuni mai eficiente la nivelul Comisiei și al statelor membre;

               P.

               întrucât, în Rezoluția sa din 11 noiembrie 2010 referitoare la simplificarea implementării programelor-cadru de cercetare (10), Parlamentul și-a exprimat punctul de vedere cu privire la anumite dificultăți legate de monitorizarea și atestarea cercetării;

               Q.

               întrucât rolul Curții de Conturi este să verifice informații și întrucât capacitatea Curții de Conturi de a-și îndeplini în mod eficace sarcinile în temeiul Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene nu ar trebui limitată în niciun fel;

               R.

               întrucât mandatul Curții de Conturi de a audita modul în care sunt folosite fondurile Uniunii include și auditul organismelor care participă la parteneriate de tip public-privat;

               S.

               întrucât Curtea de Conturi ar putea asigura coordonarea necesară pentru introducerea unor mecanisme precum mecanismul de stabilitate, ale cărui norme de reglementare ar trebui să asigure existența unor instrumente de audit adecvate, precum și a unor instrumente prin care să se asigure responsabilitatea și transparența deplină;

               T.

               întrucât statele membre ar trebui să analizeze eficiența mecanismului actual de audit extern al Uniunii;

               U.

               întrucât sunt necesare simplificarea legislației sectoriale, de exemplu prin standardizare și prin stabilirea unui singur set de norme privind achizițiile, și alinierea acesteia la Regulamentul financiar pentru a se putea realiza o îmbunătățire semnificativă a performanței și reducerea birocrației greoaie;

               V.

               întrucât Comisiei îi revine și rolul de a îndruma statele membre și de a difuza permanent bune practici în rândul organismelor naționale;

               W.

               întrucât diversele măsuri adoptate în 2008, cum ar fi mecanismul privind produsele alimentare în valoare de 1 000 000 000 EUR, accelerarea plăților din fondurile structurale prin intermediul Planului european de redresare economică și prelungirea până în 2009 a perioadei de eligibilitate a diverse programe, reprezintă o provocare pentru controlul bugetar în 2009 și în anii următori,

      Constatări generale

      Conturi

               1.

               constată că conturile anuale ale Uniunii prezintă cu fidelitate, în toate aspectele semnificative, poziția financiară a Uniunii la 31 decembrie 2009 și rezultatele operațiunilor și ale fluxurilor de numerar;

               2.

               regretă faptul că Consiliul și-a prezentat avizul cu întârziere;

               3.

               consideră că este anormal ca conturile anuale să prezinte un capital propriu negativ de 44 700 000 000 EUR și se întreabă dacă sumele ce urmează să fie solicitate statelor membre nu ar trebui înscrise drept active, dat fiind faptul că pensiile personalului în valoare estimată de 37 000 000 000 EUR constituie în mod evident un angajament; ia act de explicațiile oferite de contabilul Comisiei potrivit cărora au fost respectate standardele internaționale de contabilitate aplicabile sectorului public; propune să se ia în considerare crearea unui fond de pensii al Uniunii pentru a externaliza angajamentele financiare de acest tip cu privire la personal;

               4.

               îndeamnă Comisia să elimine în viitor riscul prezentării unor informații eronate în conturi prin corectarea fără întârziere a punctelor slabe identificate de Curtea de Conturi;

               5.

               invită Curtea de Conturi să îi furnizeze în viitor o singură declarație de asigurare referitoare la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, astfel cum este prevăzut la articolul 287 alineatul (1) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, la fel cum procedează în cazul fiabilității conturilor;

      Legalitatea și regularitatea

               6.

               constată că, în timp ce, potrivit articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia execută bugetul Uniunii pe propria răspundere, potrivit înțelegerii actuale a noțiunii de „gestiune partajată”, cea mai mare parte din funcțiile de gestiune sunt efectuate de organisme naționale care nu sunt direct răspunzătoare la nivelul Uniunii și asupra cărora Comisia are competențe de aplicare limitate; consideră, așadar, că aceste organisme ar trebui să fie direct răspunzătoare în fața Comisiei la nivelul Uniunii; insistă asupra faptului că acest lucru nu scutește Comisia de răspunderea sa pentru execuția bugetului Uniunii, ci, dimpotrivă, o obligă să adopte o poziție strictă față de orice stat membru care nu își îndeplinește responsabilitățile din cadrul gestiunii partajate;

               7.

               solicită, prin urmare, ca, în conformitate cu articolul 287 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, să se intensifice cooperarea dintre organismele naționale de audit și Curtea de Conturi în ceea ce privește controlul gestiunii partajate; propune să se examineze posibilitatea eliberării, de către instituțiile naționale de audit în calitate de auditori externi acreditați și independenți și cu respectarea corespunzătoare a normelor internaționale de audit, a unor atestări naționale de audit privind gestiunea fondurilor Uniunii, care să fie transmise guvernelor statelor membre pentru ca acestea să le prezinte în cursul procesului de descărcare de gestiune, conform unei proceduri interinstituționale adecvate care urmează să fie stabilită;

               8.

               reamintește că statelor membre le revine responsabilitatea principală pentru gestiunea și controlul de zi cu zi ale cheltuielilor Uniunii care fac obiectul gestiunii partajate și că organismele naționale inițiază și procesează dosarele privind asistența financiară din partea Uniunii și validează cererile de rambursare prezentate Comisiei;

               9.

               ia act de opinia Curții de Conturi privind legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente conturilor, potrivit căreia plățile pentru grupurile de politici „Agricultură și resurse naturale”, „Coeziune”, „Cercetare, energie și transport”, „Ajutorul extern, dezvoltarea și extinderea” și „Educație și cetățenie” sunt afectate de un nivel semnificativ de eroare, iar sistemele de supraveghere și control sunt doar „parțial eficace” în prevenirea sau detectarea și corectarea rambursării de cheltuieli supradeclarate sau neeligibile (Declarația de asigurare, punctul X);

               10.

               constată că indicele de eroare cel mai probabil în cazul plăților pentru grupurile de politici „Agricultură și resurse naturale” (56 318 000 000 EUR), „Cercetare, energie și transport” (7 966 000 000 EUR), „Ajutorul extern, dezvoltarea și extinderea” (6 596 000 000 EUR) și „Educație și cetățenie” (2 153 000 000 EUR) se situează, potrivit estimărilor Curții de Conturi, între 2 % și 5 %;

               11.

               constată că indicele de eroare cel mai probabil în cazul plăților pentru grupul de politici „Coeziune” (23 081 000 000 EUR în cheltuieli certificate rambursate), potrivit estimărilor Curții de Conturi, este mai mare de 5 %, deși Parlamentul nu cunoaște indicele de eroare exact;

               12.

               constată, de asemenea, că rezultatele auditului Curții de Conturi indică o creștere foarte ușoară a indicelui de eroare celui mai probabil estimat de aceasta pentru plățile aferente grupului de politici „Agricultură și resurse naturale”, precum și o scădere semnificativă a indicelui de eroare celui mai probabil estimat de Curte pentru plățile aferente grupului de politici „Coeziune”;

               13.

               constată că se poate ca indicele de eroare cel mai probabil să se fi redus datorită componenței eșantionului constituit de Curtea de Conturi, care conține state membre mai mici cu sisteme politice centralizate, precum Danemarca, Estonia, Luxemburg și Ungaria; avertizează să nu se tragă concluzii premature atât timp cât sistemele de supraveghere și control ale statelor membre sunt numai „parțial eficace”; regretă că această problemă fundamentală persistă;

               14.

               invită Comisia și statele membre să își îmbunătățească în fiecare an indicele de eroare cel mai probabil la executarea bugetului UE; consideră că obiectivul urmărit ar trebui să fie reducerea indicelui sub pragul de semnificație, ceea ce ar avea ca rezultat o declarație de asigurare pozitivă din partea Curții de Conturi;

               15.

               reamintește că a invitat în mod repetat Comisia să prezinte o propunere privind introducerea unor declarații naționale de gestiune obligatorii (DNG) emise și semnate la nivel de miniștri, date publicității și supuse unui audit corespunzător de către un auditor independent, întrucât aceste declarații reprezintă o primă măsură necesară și indispensabilă pentru a îmbunătăți eficiența sistemelor naționale și pentru a consolida răspunderea la nivel național pentru utilizarea fondurilor UE; reiterează (11) că, în cazul statelor membre cu sisteme federale sau cu un grad important de descentralizare, aceste DNG ar putea îmbrăca, în totalitate sau parțial, forma unui ansamblu de declarații regionale, cu condiția ca fiecare declarație componentă să fi fost supusă unui audit și semnată de un titular al unui post politic electiv; insistă ca serviciile Comisiei să prezinte o astfel de propunere până în septembrie 2011, chiar dacă unele state membre nu sunt încă de acord cu această inițiativă;

               16.

               observă că DNG ar trebui să conțină informații complete privind utilizarea fondurilor Uniunii și că, după ce DNG sunt semnate la nivel ministerial, acestea ar trebui făcute publice;

               17.

               își exprimă regretul că, în ceea ce privește programele bazate pe gestiunea partajată, statele membre nu își recunosc încă pe deplin responsabilitatea crescută, consacrată la articolul 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

      Mecanisme de recuperare și de corecție

               18.

               reamintește că, în procesul de execuție a bugetului Uniunii, Comisiei îi revine responsabilitatea finală de a se asigura că sunt recuperate sumele plătite în mod necuvenit și că sunt corectate cât mai curând cu putință punctele slabe din sistemele de gestiune și control ale statelor membre;

               19.

               reamintește că, începând cu procedura de descărcare de gestiune pentru exercițiul 2005, Parlamentul a încurajat Comisia și statele membre să întreprindă măsurile necesare pentru a furniza informații complete și exacte, astfel încât să poată fi furnizate probe fiabile care să permită Curții de Conturi să evalueze eficacitatea mecanismelor de corecție multianuale;

               20.

               salută faptul că, în nota 6 din Conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009, Comisia a răspuns la cererile Parlamentului prin includerea unor informații mai detaliate decât cele prezentate în trecut privind recuperările și corecțiile financiare;

               21.

               atrage atenția, de asemenea, asupra diferenței semnificative dintre „recuperări” (sumele primite în mod necuvenit sunt returnate de beneficiar) și „corecții financiare” (eliminarea punctelor slabe din cadrul sistemului, ale căror consecințe financiare sunt suportate de contribuabilul național); subliniază că mecanismul „corecției financiare” nu ar trebui folosit ca o cale ușoară de evitare a utilizării procedurii de „recuperare” și că, de fiecare dată când este posibil, ar trebui aplicată o procedură de „recuperare” pentru a garanta că cei care au beneficiat de sume plătite „în mod necuvenit” nu le păstrează; reamintește solicitarea sa ca toate datele referitoare la recuperări să facă parte integrantă din baza de date a beneficiarilor finali și să fie incluse în aceasta;

               22.

               regretă că, pentru grupul de politici „Coeziune”, au fost executate numai 20 % din sumele confirmate în 2009, iar la sfârșitul exercițiului financiar 2009 mai trebuiau executate corecții în valoare totală de 2 332 000 000 EUR (Raportul anual, punctul 1.44);

               23.

               salută constatarea Curții de Conturi potrivit căreia Comisia prezintă informații complete referitoare la recuperările și corecțiile sale financiare; regretă totodată faptul că Comisia nu primește întotdeauna informații complete și fiabile de la statele membre;

               24.

               invită statele membre să își perfecționeze sistemele de control, de depistare și de raportare a corecțiilor către Comisie și invită Comisia să îmbunătățească orientările privind raportarea financiară pentru a garanta că toate informațiile relevante referitoare la funcționarea mecanismelor de corecție multianuale sunt prezentate în conturi în mod corespunzător; de asemenea, solicită Comisiei să informeze periodic Parlamentul cu privire la eforturile sale de a verifica activitățile autorităților de audit naționale;

               25.

               constată că marea majoritate, în termeni valorici, a corecțiilor includ mai curând corecții financiare aplicate statelor membre sau țărilor terțe decât recuperări de la beneficiari individuali care au primit în mod necuvenit fonduri de la Uniune (Raportul anual, punctul 1.50);

               26.

               consideră că normele viitoare aplicabile bugetului și programelor Uniunii ar trebui să prevadă că fondurile necheltuite ale Uniunii nu sunt returnate statelor membre dacă un stat membru nu a returnat Uniunii sumele primite în mod necuvenit și invită Comisia să țină cont de toate corecțiile financiare neplătite încă de statele membre înainte de a returna statelor membre creditele bugetare anuale care nu au fost cheltuite;

               27.

               observă cu îngrijorare că, în condițiile sistemului actual, care nu prevede amenzi și permite substituirea celor mai multe cheltuieli a căror ineligibilitate este constatată de Comisie sau de Curtea de Conturi, statele membre nu par să fie interesate să instituie sisteme eficiente de control care ar putea avea drept rezultat reducerea fondurilor care li se cuvin din bugetul Uniunii; prin urmare, își reiterează opinia exprimată în cadrul procedurii de descărcare de gestiune pentru 2008, potrivit căreia realocarea cheltuielilor neeligibile ar trebui permisă numai în cazul în care acestea sunt descoperite chiar de statele membre; de asemenea, salută utilizarea de către Comisie a noii posibilități de a suspenda imediat plățile și solicită ca suspendarea plăților să fie folosită în continuare în mod hotărât și consecvent, prezentând Parlamentului în mod clar deciziile adoptate și motivele care se află la baza acestora; solicită Comisiei să elaboreze un sistem prin care să fie sancționate statele membre cu performanțe insuficiente și să fie recompensate statele membre care înregistrează performanțe bune, reducându-le sarcina administrativă;

               28.

               solicită Comisiei să prezinte Parlamentului o analiză a capacității agențiilor de plată de a pune la dispoziție date fiabile bazate, de asemenea, pe declarații ex ante și pe controale la fața locului, precum și pe o comparație a declarațiilor și a controalelor menționate cu informațiile prezentate de Curtea de Conturi și să verifice veridicitatea informațiilor prezentate de aceste organisme în ultimii patru ani;

               29.

               recunoaște faptul că suspendarea plăților poate compromite în unele cazuri rapiditatea implementării, dar este convins că în cazurile în care s-a stabilit deja prezența unui risc ridicat, fiabilitatea ar trebui să aibă prioritate în fața rapidității;

               30.

               ca urmare, nu este de acord cu declarația Comisiei potrivit căreia corecțiile financiare sunt „un stimulent puternic pentru statele membre de a-și îmbunătăți sistemele de gestionare și control și, astfel, de a preveni sau detecta și a recupera plățile în neregulă către beneficiarii finali” (Conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009, nota 6, pagina 100);

               31.

               observă că corecțiile financiare ar putea indica dacă o politică a fost aplicată conform normelor stabilite, iar numărul regulat și în creștere al corecțiilor financiare ar putea indica nu doar că Comisia își îndeplinește mai riguros rolul de supraveghere, ci și că corecțiile financiare au avut un efect limitat ca măsură preventivă și structurală; observă, de asemenea, că eforturile statelor membre de a crea sisteme eficiente sunt influențate de eficiența supravegherii Comisiei;

               32.

               salută nota de orientare a Comisiei referitoare la raportarea cu privire la recuperări; solicită Comisiei să analizeze cu atenție rapoartele statelor membre privind recuperările și să desfășoare acțiuni de formare suplimentare, dacă este necesar;

      Responsabilitatea și transparența statelor membre

               33.

               constată cu preocupare ritmul lent al îmbunătățirii gestiunii financiare a fondurilor Uniunii; ia act totodată de avizele repetate ale Curții de Conturi și ale Comisiei privind faptul că există diferențe de calitate considerabile între sistemele de gestiune și control ale statelor membre și între cele ale diferitor programe; invită Comisia să explice sistematic aceste diferențe dintre sistemele de control și să pună la dispoziție evaluări clare privind eforturile depuse de statele membre pentru a depista neregulile, în vederea garantării faptului că statele membre care depistează nereguli mai importante datorită unor sisteme de control mai oneroase nu sunt în niciun caz discreditate;

               34.

               este de acord cu recomandarea Consiliului potrivit căreia informațiile privind recuperările, corecțiile financiare și suspendările ar trebui să fie accesibile cu ușurință publicului;

               35.

               invită Comisia să publice în raportul de sinteză o evaluare a aspectelor pozitive și negative ale sistemelor de control și de gestiune din fiecare stat membru, pe baza activității de audit pe care o desfășoară deja, precum și alte informații relevante disponibile; invită, de asemenea, Comisia să includă un raport referitor la progresele înregistrate în îmbunătățirea informațiilor privind descărcarea de gestiune; invită Comisia să realizeze un „tabel de afișaj” al calității controalelor pentru fiecare stat membru și pentru fiecare domeniu de politică, după modelul de mai jos:

                           Domeniul de politică A

                           Domeniul de politică B

                           Domeniul de politică C

                           Etc.

                           Statul membru A

                           Statul membru B

                           Statul membru C

                           Etc.

               36.

               subliniază că un nivel scăzut al fraudelor și al indicilor de eroare ar putea indica prezența unor deficiențe în sistemele de control și viceversa; îndeamnă Comisia să informeze Parlamentul, pe baza unor date concrete pentru fiecare stat membru și pentru fiecare domeniu de politică, cu privire la eficacitatea mecanismelor de gestiune și control și să implementeze, împreună cu Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF), controale mai stricte ale modului în care sunt cheltuite fondurile Uniunii;

               37.

               invită Curtea de Conturi să prezinte, în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, un aviz privind calitatea autorităților de audit naționale în ceea ce privește gestiunea partajată, menționând în mod special competențele tehnice și independența;

               38.

               observă că declarația de asigurare actuală este o expresie a regularității și legalității gestiunii financiare de la nivelul întregii Uniuni și nu conține informații privind indicii de eroare din fiecare stat membru;

               39.

               consideră că este extrem de important să se analizeze dacă anumite erori se produc în toate statele membre cu o frecvență mai mult sau mai puțin identică; observă că, în acest caz, soluția ar fi să se ia măsuri la nivelul întregii Uniuni; consideră totuși că, dacă anumite erori se produc în special în anumite state membre sau regiuni, ar trebui avute în vedere alte soluții;

               40.

               consideră că realizarea „tabelului de afișaj” solicitat al calității controalelor pentru fiecare stat membru și pentru fiecare domeniu de politică ar fi un element important în cadrul unei astfel de analize și invită Comisia să dea curs acestei solicitări, începând cu raportul său de sinteză pentru 2011 și în timp util pentru procedura de descărcare de gestiune 2010;

               41.

               sugerează Curții de Conturi să efectueze audituri ocazionale bazate pe același model, astfel încât toate cele 27 de state membre să fie auditate în privința unui anumit domeniu de politică, procedură care să permită evaluarea comparativă a calității controalelor;

               42.

               în plus, invită Comisia să publice în raportul de sinteză informații clare și lipsite de echivoc privind valoarea ordinelor de recuperare emise împotriva fiecărui stat membru, precum și o prezentare sistematică a rezultatelor mecanismelor de recuperare și de corecție;

               43.

               constată că multe state membre realizează ajustări fiscale dificile ale bugetelor lor interne și că optimizarea resurselor, eficiența și transparența au devenite din ce în ce mai importante în ceea ce privește cheltuielile publice naționale;

               44.

               consideră că aceste adaptări și economii bugetare reprezintă instrumente importante pentru restabilirea încrederii cetățenilor în instituțiile naționale, precum și în instituțiile Uniunii;

               45.

               consideră că asigurarea unei bune gestiuni financiare și a unui buget bine echilibrat și adecvat ca dimensiune ar trebui să faciliteze optimizarea resurselor atât în cazul bugetelor naționale, cât și în cazul bugetului Uniunii; consideră, așadar, că, pentru a ameliora gestiunea financiară a fondurilor Uniunii, toate acțiunile ar trebui să țină cont în primul rând de principiile optimizării resurselor și transparenței;

               46.

               solicită, așadar, Comisiei să facă publice, în cadrul procedurii de descărcare de gestiune pentru exercițiul următor, situațiile rezumative anuale ale statelor membre și să actualizeze informațiile furnizate în aceste situații pentru a prezenta o imagine semnificativă a performanței gestiunii financiare a statelor membre; subliniază că publicarea situațiilor rezumative anuale ale statelor membre ar trebui considerată un pas în direcția DNG și nu un obiectiv în sine;

               47.

               consideră că o eventuală revizuire a Regulamentului financiar ar trebui să se bazeze pe o evaluare a Regulamentului în vigoare; observă că revizuirea nu reprezintă un scop în sine;

      Riscul de eroare admisibil

               48.

               consideră că sistemele de control nu pot viza un risc nul în toate domeniile de cheltuieli, nu doar pentru că ar fi extrem de scump, ci și pentru că este puțin probabil că se va putea vreodată reduce la zero riscul de eroare în toate domeniile de cheltuieli; acceptă că va exista mereu un anumit risc de eroare în aplicarea oricăror programe de cheltuieli; subliniază că tolerarea riscurilor nu este același lucru cu tolerarea erorilor și reafirmă că serviciile Comisiei ar trebui să adopte o abordare care să nu tolereze în niciun caz gestiunea defectuoasă și frauda;

               49.

               observă că această discuție vizează doar nivelul Uniunii și reamintește că „indicii de eroare” pentru aplicarea programelor naționale de către administrațiile naționale nu sunt cunoscuți;

               50.

               invită Comisia să identifice deficiențele sistemelor actuale de gestiune și control și să analizeze costurile și beneficiile diverselor modificări posibile; subliniază că, în cazul în care este dificil să se atingă un nivel ridicat de conformitate cu normele aplicabile, pot fi luate în considerare o serie de opțiuni precum: simplificarea normelor, reproiectarea programului, consolidarea controalelor sau închiderea programului;

               51.

               subliniază că orice comparație între beneficiile și costurile estimate ale controalelor trebuie să se bazeze pe o convingere rezonabilă că aceste controale sunt aplicate în mod eficient și eficace; subliniază, de asemenea, că nu tocmai aceasta este situația în prezent, așa cum o demonstrează declarația Curții de Conturi, repetată timp de mulți ani, potrivit căreia sistemele de gestiune și control sunt eficace doar parțial;

               52.

               regretă utilizarea de către Comisie a noțiunii de „risc de eroare admisibil” exclusiv în scopul gestionării riscului de eroare și ca bază pentru a decide ce nivel de utilizare neconformă a fondurilor ar trebui considerat acceptabil ex post; este de părere că o abordare orientată spre viitor a unei posibile introduceri a unei noțiuni cuprinzătoare de „risc de eroare admisibil” ar presupune includerea în Regulamentul financiar a unei cerințe ca serviciile Comisiei să prezinte odată cu propunerile de cheltuieli o evaluare a riscurilor de neconformitate;

               53.

               solicită să fie analizată deosebirea dintre pragul de semnificație, care are legătură cu desfășurarea unui audit și, prin urmare, face obiectul unei evaluări din partea Curții de Conturi, și indicele de eroare acceptabil, care este o noțiune legată de auditurile interne de care răspunde Comisia;

      Serviciul de Audit Intern al Comisiei (IAS)

               54.

               constată că auditul intern este realizat în cadrul Comisiei de către IAS orizontal și de către structurile de audit intern verticale (IAC) din fiecare direcție generală; consideră că acest model poate fi eficient doar dacă activitatea desfășurată de IAC este fiabilă; observă, totuși, că auditarea de către IAS a rezultatelor auditurilor IAC ar putea fi percepută drept o activitate de control și ar putea prejudicia relația dintre IAS și IAC;

               55.

               invită, așadar, Comisia să realizeze o analiză externă a calității tuturor IAC din cadrul său și să comunice Parlamentului rezultatele;

               56.

               propune Comisiei să împartă atribuțiile ierarhice între persoanele cu responsabilități contabile și cele responsabile cu transferul fondurilor în conformitate cu normele obișnuite de securitate și de separare a puterilor pentru controlul intern al gestiunii trezoreriei;

               57.

               ia act de Raportul anual al Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2009 [COM(2010) 447] și de faptul că auditorul intern al Comisiei consideră că este necesară o viziune generală la nivelul instituției dacă se dorește ca procesele comune precum analiza riscurilor și gestionarea continuității activității să protejeze în mod eficace instituția în ansamblu și pentru a asigura buna gestiune financiară;

               58.

               invită Comisia să însărcineze organele corespunzătoare să elaboreze această viziune generală și să formuleze recomandări adecvate, urmărind, în același timp, să nu reducă responsabilitatea pentru realizarea fiecărui proces; recomandă adaptarea cadrului de guvernanță al Comisiei pentru a permite elaborarea unei viziuni generale mai bune la nivel instituțional; ar aprecia să fie informat la timp despre evoluțiile din acest domeniu;

               59.

               invită IAS să aloce o parte a resurselor sale pentru a verifica dacă principalele DG-uri cheltuiesc fondurile cu eficiență, economie și eficacitate, completând astfel auditurile financiare și ale conformității existente;

               60.

               invită, de asemenea, IAS, să auditeze metodologia care va fi utilizată pentru întocmirea raportului de evaluare prevăzut la articolul 318 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și să evalueze activitatea desfășurată;

      Auditul unic

               61.

               solicită introducerea unui model de audit unic care să prevadă efectuarea, înregistrarea și raportarea auditurilor conform unui standard comun – așa cum a propus Curtea de Conturi în Avizul său nr. 2/2004 și cum Parlamentul a susținut în mod repetat –, fiecare nivel de control bazându-se pe cel dinainte, pentru a reduce povara entității auditate și a spori calitatea activităților de audit, dar fără a submina independența organelor de audit în cauză; consideră că controalele interne ar trebui să ofere asigurări rezonabile cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor și la conformitatea cu principiile economiei, eficienței și eficacității și subliniază că controalele ar trebui coordonate pentru a evita dublarea inutilă; atrage atenția asupra faptului că Curtea de Conturi este auditorul extern al Uniunii și, prin urmare, nu un element de control intern;

               62.

               invită Comisia să prezinte un raport privind fezabilitatea introducerii unui model de audit unic aplicabil bugetului Uniunii, care să pună capăt juxtapunerii actuale a sistemelor de control intern de la nivel național și de la nivelul Uniunii; invită Comisia să adopte, în cazul eșantionului selectat pentru audit, o abordare bazată pe riscuri mai degrabă decât pe eșantionarea statistică;

               63.

               reamintește opinia exprimată la punctul 65 din Rezoluția sa din 27 aprilie 2006 (12) referitoare la descărcarea de gestiune pentru exercițiul financiar 2004, prin care solicita „organismelor naționale de audit să își asume responsabilitatea pentru verificarea modului în care fondurile Uniunii sunt folosite la nivel local, astfel încât să nu mai fie necesar să se examineze posibilitatea înființării unor oficii naționale ale Curții de Conturi”; consideră că, în cazul în care organismele naționale de audit nu doresc ca organismele publice din statul membru respectiv să preia sarcina de control al cheltuielilor de la bugetul Uniunii, ar trebui examinată posibilitatea reorganizării Curții de Conturi astfel încât unii dintre membrii acesteia să fie responsabili pentru domenii de politică concrete, iar alții să fie responsabili pentru grupuri de state membre; observă că, întrucât numărul membrilor Curții de Conturi aproape s-a dublat în ultimii ani, în timp ce numărul domeniilor de politică nu a crescut la fel de rapid, Curtea de Conturi ar trebui să aibă capacitatea necesară pentru aceasta;

      Transparența

               64.

               ia act de hotărârea Curții de Justiție în cauzele conexate Volker und Markus Schecke GbR C-92/09 și Hartmut Eifert C-93/09 (13) și de necesitatea ulterioară de a asigura un echilibru între „interesul Uniunii de a garanta transparența acțiunilor sale și o utilizare optimă a fondurilor publice, pe de o parte, și atingerea adusă dreptului beneficiarilor vizați la respectarea vieții private, în general, și la protecția datelor cu caracter personal, în special, pe de altă parte” (Volker und Markus Schecke GbR, punctul 77 din hotărâre); subliniază totuși că Curtea de Justiție a amintit valabilitatea principiului transparenței (Volker und Markus Schecke GbR, punctul 68) menționat la articolele 1 și 10 din Tratatul privind Uniunea Europeană și la articolul 15 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și a evidențiat că „publicarea prin intermediul internetului a datelor nominale referitoare la beneficiarii vizați […] întărește controlul public asupra utilizării sumelor respective și contribuie la o utilizare optimă a fondurilor publice” (Volker und Markus Schecke GbR, punctul 75);

               65.

               invită Comisia să dea curs solicitării Curții de Justiție și să propună rapid criterii prin care interesul public pentru transparență să prevaleze asupra protecției datelor cu caracter personal ale beneficiarilor fondurilor acordate de Uniune; reamintește că Curtea de Justiție a propus criterii precum perioadele în care persoanele fizice au primit ajutoare din partea Uniunii, frecvența sau tipul și valoarea acestora (Volker und Markus Schecke GbR, punctul 89);

               66.

               solicită Comisiei să definească criteriile menționate de Curtea de Justiție în Regulamentul financiar, în legislația sectorială sau în orice alt act, astfel încât să permită un nivel ridicat de transparență, asigurându-se că datele beneficiarilor care îndeplinesc criteriile respective pot fi publicate din nou; îndeamnă Comisia să monitorizeze obligația statelor membre de a publica datele în mod corect și prompt și îi solicită să prezinte rezultatele monitorizării în următorul său raport de sinteză;

               67.

               reamintește solicitarea din Rezoluția sa privind descărcarea de gestiune pentru exercițiul financiar 2008 de a se standardiza structura și prezentarea datelor beneficiarilor pe site-uri naționale, regionale și internaționale, inclusiv detaliile privind destinatarii și proiectele lor;

               68.

               își reafirmă convingerea că transparența este unul dintre instrumentele principale pentru a garanta legalitatea și regularitatea cheltuielilor și consideră că obiectivul ar trebui să fie crearea unui sistem online unic complet (o bază de date centrală) care să poată fi ușor accesat de orice persoană și care să permită astfel publicului să aibă ușor acces la informații complete privind cheltuielile Uniunii, defalcate pe linii bugetare și pe beneficiari; insistă ca Comisia să colecteze datele privind destinatarii fondurilor în baza de date respectivă și să asigure că datele colectate sunt ușor de accesat și ușor de utilizat; solicită, de asemenea, ca datele să fie publicate într-un format deschis comparabil, care să poată fi citit automat și să permită găsirea cu ușurință a informațiilor în cel puțin una dintre limbile oficiale ale Uniunii;

               69.

               propune, pentru a îmbunătăți transparența, ca baza de date centrală privind destinatarii fondurilor să permită vizualizarea nu doar a fluxurilor financiare în cifre, ci și a conexiunilor dintre diverșii actori din cadrul unui proiect la diferite niveluri, ținând seama întotdeauna de necesitatea de a proteja viața privată;

               70.

               invită Comisia ca, la instituirea bazei de date centrale, să se inspire din activitatea organismului American Recovery Accountability and Transparency Board și din site-ul acestuia (www.recovery.gov);

      Evaluări

               71.

               subliniază faptul că, pentru ca publicul să aibă încredere în bugetul Uniunii, trebuie urmărite trei obiective:

                           —

                           conturile să prezinte o „imagine fidelă și reală” a poziției financiare a Uniunii;

                           —

                           toate cheltuielile să fie „conforme cu legile și reglementările în vigoare”, iar Curtea de Conturi să emită o declarație de asigurare pozitivă;

                           —

                           toate cheltuielile să producă rezultatele cărora le sunt destinate;

                     și observă că, dacă nu se acordă suficientă atenție celui de al treilea obiectiv, există în continuare posibilitatea să fie risipite resurse considerabile, chiar și în cazul în care primele două obiective sunt realizate;

               72.

               invită Comisia să-și revizuiască sistemele de evaluare a eficacității programelor de cheltuieli pentru a verifica dacă acestea creează valoare adăugată, sunt rentabile și realizează obiectivele pentru care au fost instituite; insistă ca aceste verificări să fie desfășurate și apoi evaluate în mod independent; solicită, așadar, ca verificările independente să fie supuse controlului Parlamentului și al comisiilor sale competente;

      Mecanismul permanent pentru situații de criză

               73.

               ia act de Concluziile Consiliului European din 28-29 octombrie 2010 (EUCO 25/1/10) și de faptul că „șefii de stat sau de guvern sunt de acord cu privire la necesitatea stabilirii de către statele membre a unui mecanism permanent pentru situații de criză pentru a garanta stabilitatea financiară a zonei euro”;

               74.

               invită Consiliul și statele membre ca, în cadrul conceperii mecanismului permanent pentru situații de criză, să acorde atenția cuvenită următoarelor aspecte:

                           —

                           să se stabilească dispoziții corespunzătoare privind auditul extern public, precum și răspunderea și transparența totală pentru mecanismul permanent pentru situații de criză;

                           —

                           să se garanteze fiabilitatea datelor și statisticilor;

                           —

                           să se includă dispoziții clare privind responsabilitatea și raportarea, iar toți actorii care vor fi răspunzători să fie implicați și în conceperea mecanismului;

                           —

                           să se precizeze controlul politic de către Parlament al oricărei emisiuni de euroobligațiuni, în general, și al mecanismului permanent pentru situații de criză, în particular;

      Denunțătorii abuzurilor

               75.

               invită Comisia să revizuiască informarea și formarea personalului cu privire la „Titlul II: Drepturile și obligațiile funcționarilor” din Statutul funcționarilor pentru a se asigura că toți membrii personalului cunosc dispozițiile respective, în special obligațiile prevăzute la articolul 22a (96); solicită Comisiei să transmită comisiei competente a Parlamentului detalii privind măsurile luate în acest domeniu;

      Școlile europene

               76.

               salută faptul că nu s-au identificat de către Curtea de Conturi erori care să poată pune în discuție fiabilitatea conturilor auditate și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente acestor conturi;

               77.

               invită Biroul secretarului general al școlilor europene să pună în aplicare integral recomandările Curții de Conturi din 2008 și 2009;

               78.

               subliniază creșterea costurilor generale în cazurile în care profesorii desemnați de statele membre au lipsit perioade lungi și a trebuit să fie înlocuiți de profesori cu fracțiune de normă; se așteaptă ca școlile să poată prezenta cuantumul acestor costuri suplimentare;

      Reforma Statutului funcționarilor Uniunii Europene

               79.

               constată că reputația Uniunii este puternic influențată de percepția publicului asupra funcției sale publice; constată că ultima reformă a Statutului funcționarilor nu a adaptat dispozițiile acestuia la un mediu de lucru în schimbare și nici nu a avut drept rezultat o politică de remunerare care să asigure egalitatea de remunerare pentru aceeași muncă; constată că Statutul prevede avantaje și beneficii depășite; invită Comisia să prezinte propuneri în vederea unei modernizări în detaliu a Statutului funcționarilor, inclusiv în vederea eliminării avantajelor și beneficiilor depășite;

      Constatări specifice

               80.

               salută măsurile concrete și calendarele corespondente prezentate de Comisie ca urmare a discuțiilor constructive din cadrul procedurii de descărcare de gestiune;

      Agricultură și resurse naturale – 56 300 000 000 EUR

               81.

               salută reducerea de către Comisie a indicelui de eroare la circa 2 % în ultimii ani; cu toate acestea, constată că indicele de eroare a înregistrat o ușoară creștere în 2009;

               82.

               invită Comisia să ia măsuri pentru a se asigura că reducerea indicelui de eroare devine o tendință care se păstrează de la an la an, în vederea eliminării neregulilor;

               83.

               reamintește că practic toate cheltuielile care țin de agricultură și dezvoltarea rurală se efectuează în cadrul gestiunii partajate;

               84.

               constată că, pe baza rezultatelor auditului, Curtea de Conturi estimează că indicele de eroare cel mai probabil pentru „Agricultură și resurse naturale”, care reprezintă aproape jumătate din buget, se situează între 2 % și 5 %;

               85.

               constată, de asemenea, că în 2009, din 241 de operațiuni examinate, 66 (27 %) au fost afectate de erori, iar 42 (64 %) dintre aceste operațiuni au fost afectate de erori cuantificabile privind în special eligibilitatea și exactitatea, rezultate în urma supradeclarării de terenuri eligibile;

               86.

               consideră că trebuie evaluată, din punctul de vedere al tendinței generale de eroare, eficacitatea domeniilor de cheltuieli în ansamblu, nu doar eficacitatea proiectelor individuale;

               87.

               ia act de îmbunătățirea Sistemului integrat de administrare și control (IACS) din Grecia ca urmare a atenției continue a Parlamentului;

               88.

               reamintește totuși că, în ultimii ani, Curtea de Conturi a constatat că eficacitatea IACS a fost afectată în mod negativ de date eronate înregistrate în bazele de date, de verificări încrucișate incomplete sau de o rectificare incorectă ori incompletă a anomaliilor;

               89.

               observă că, în urma auditului desfășurat în 2009 în cadrul a opt agenții de plată, Curtea de Conturi a constatat că sistemele erau eficace în ceea ce privește asigurarea regularității plăților într-o singură agenție, parțial eficace în patru agenții și ineficace în celelalte trei;

               90.

               ia act de concluzia Curții de Conturi potrivit căreia sistemele de supraveghere și de control pentru agricultură și resurse naturale au fost cel mult parțial eficace în asigurarea regularității plăților;

               91.

               ia act, de asemenea, de concluzia Curții de Conturi potrivit căreia, în ceea ce privește IACS, sunt necesare îmbunătățiri semnificative pentru trei dintre cele opt agenții de plată auditate;

               92.

               ia act și de constatarea Curții de Conturi potrivit căreia raportul anual de activitate și declarația directorului general pentru agricultură nu furnizează decât o evaluare parțial corectă a gestiunii financiare din perspectiva regularității operațiunilor;

               93.

               regretă faptul că practica statelor membre de a defini separat terenul agricol utilizat duce la alocări greșite substanțiale ale plăților pe suprafață; se așteaptă ca în raportul de evaluare al Comisiei să se facă referire la această practică și să fie ilustrată cu exemple;

               94.

               invită Comisia:

                           —

                           să îmbunătățească fiabilitatea și exhaustivitatea datelor înregistrate în sistemul de identificare a parcelelor agricole;

                           —

                           să ia măsuri proactive pentru a asigura faptul că toate bazele de date aferente IACS furnizează o pistă de audit fiabilă și completă pentru toate modificările efectuate, acordând o atenție deosebită țărilor cu un bilanț nesatisfăcător;

                           —

                           să clarifice și să asigure o mai bună respectare a normelor, astfel încât ajutorul direct din partea Uniunii să nu fie plătit unor solicitanți care nu au utilizat terenul pentru activități agricole și nici nu l-au menținut în bune condiții agricole și de mediu;

                           —

                           să revizuiască și să îmbunătățească orientările referitoare la activitățile care trebuie realizate de organismele de certificare, în special sarcinile legate de validarea statisticilor statelor membre referitoare la controale și la inspecții, precum și să prezinte Parlamentului numărul agențiilor de plată existente și o evaluare a funcționării acestora;

                           —

                           să reducă și mai mult birocrația, să simplifice procedurile și să evite efectele negative asupra agricultorilor ca urmare a numărului excesiv de norme, în anumite cazuri contradictorii;

                           —

                           să informeze periodic Parlamentul cu privire la progresele înregistrate în acest domeniu;

               95.

               este de părere că reuniunile tripartite ale reprezentanților Curții de Conturi, Comisiei și autorităților naționale, care s-au dovedit importante pentru înțelegerea reciprocă și evaluarea problemelor legate de exercițiile DAS anuale în domeniul politicii de coeziune, ar trebui extinse la domeniul de politică agricultură și resurse naturale pentru a facilita interpretarea și aplicarea armonizată a normelor privind gestiunea și controlul cheltuielilor, precum și o abordare coordonată a Comisiei și a Curții de Conturi;

               96.

               este de acord cu Curtea de Conturi în ceea ce privește faptul că sistemul de verificare a conformității se axează prea mult pe corecții forfetare și ajustări de conformitate care nu vizează beneficiarul final;

      Coeziune – 35 500 000 000 EUR

               97.

               reamintește că gestiunea cheltuielilor din domeniul coeziunii este partajată cu statele membre, că cheltuielile se efectuează prin intermediul unui număr mare de programe operaționale (PO) multianuale, că PO se aprobă de către Comisie pe baza propunerilor înaintate de statele membre și că statele membre aleg proiectele concrete care urmează să fie incluse în PO;

               98.

               reamintește că statele membre cofinanțează proiectele din domeniul coeziunii; observă că existența unor sisteme de gestiune și control eficace prezintă interes pentru statele membre, care asigură cofinanțarea din fonduri naționale; solicită Comisiei să ia măsuri decisive pentru a remedia și a depăși deficiențele temporare din cadrul sistemelor de gestiune și control;

               99.

               constată că, potrivit estimărilor Curții de Conturi, indicele de eroare cel mai probabil pentru domeniul de politici „Coeziune” este mai mare de 5 %; constată că frecvența erorilor continuă să scadă pentru al treilea an consecutiv;

               100.

               constată, de asemenea, că 36 % din plățile pentru proiecte au fost afectate de erori și că acesta este în continuare domeniul cu indicele de eroare cel mai ridicat;

               101.

               consideră că trebuie evaluate, din punctul de vedere al tendinței generale de eroare, domeniile de cheltuieli în sine, nu doar proiectele individuale;

               102.

               ia act de complexitatea cadrului de reglementare aplicabil politicii de coeziune, care impune conformitatea atât cu cerințele naționale, inclusiv competențele regionale și locale, cât și cu diferite politici și norme ale UE, cum ar fi cele privind achizițiile publice și ajutoarele de stat, de numărul mare al autorităților responsabile de punerea în aplicare a politicii de coeziune în statele membre și de numărul și mai mare al beneficiarilor și al destinatarilor sprijinului din partea Uniunii;

               103.

               consideră că acest caracter complex este un aspect important de luat în considerare când se analizează eventuale îmbunătățiri și simplificări;

               104.

               constată că la baza unei părți importante din indicele de eroare estimat stau erorile de eligibilitate și încălcările grave ale normelor privind achizițiile publice; constată, de asemenea, că, din toate erorile cuantificabile, 43 % au la bază exclusiv nerespectarea normelor privind achizițiile publice, acest tip de încălcări contribuind în proporție de aproximativ trei sferturi la indicele de eroare estimat;

               105.

               observă că încălcarea normelor privind procedurile de achiziții publice indică eșecul finalizării pieței interne a Uniunii; solicită Comisiei și Curții de Conturi să creeze o platformă pentru procesul de consultare referitor la metodologia utilizată cu privire la gravitatea cazurilor de încălcare constatate în domeniul achizițiilor publice;

               106.

               observă, de asemenea, că diversitatea intereselor va avea, fără îndoială, o influență asupra respectării efective a obligațiilor de control ale statelor membre, întrucât sunt vizate cheltuielile Uniunii din cadrul statului membru respectiv și contribuțiile naționale la bugetul Uniunii din partea statului membru respectiv;

               107.

               solicită Comisiei să analizeze motivele încălcării normelor privind achizițiile publice și să coopereze cu hotărâre cu statele membre pentru a depăși dificultățile identificate;

               108.

               salută, în acest context, Cartea verde a Comisiei privind modernizarea politicii Uniunii în domeniul achizițiilor publice – Către o piață europeană a achizițiilor publice mai performantă [COM(2011) 15]; invită Consiliul și Comisia să finalizeze adoptarea reformei normelor de bază ale Uniunii în materie de achiziții publice (Directivele 2004/17/CE (14) și 2004/18/CE (15) ale Parlamentului European și ale Consiliuliu) până în 2012;

               109.

               este îngrijorat de identificarea de către Curtea de Conturi a unui număr semnificativ de deficiențe în procedurile de ofertare și de atribuire a contractelor;

               110.

               observă că, pentru cel puțin 30 % din erorile identificate de Curtea de Conturi, existau suficiente informații care să le permită autorităților naționale responsabile de implementarea PO să detecteze și să corecteze eroarea în cauză anterior transmiterii către Comisie a certificării pentru cheltuieli;

               111.

               consideră că această constatare pune serios la îndoială eficiența unui sistem în care statele membre au responsabilitatea principală pentru corectitudinea cheltuielilor declarate;

               112.

               reamintește că verificările privind modul de gestionare reprezintă controale care au un rol esențial în prevenirea neregulilor și regretă că, în cazul a 11 dintre cele 16 PO auditate, verificările efectuate de autoritățile de gestionare din statele membre nu erau decât parțial conforme cu cerințele cadrului de reglementare;

               113.

               observă că, per ansamblu, sistemele de supraveghere și de control aferente perioadei de programare 2007-2013 au fost doar parțial conforme cu dispozițiile-cheie din cadrul de reglementare care au fost auditate;

               114.

               observă că pot fi stabilite cifre definitive doar pentru exercițiile financiare care pot fi considerate închise și că cel mai recent exercițiu financiar care poate fi considerat închis este 2004;

               115.

               reamintește că rolul Comisiei include furnizarea de orientări statelor membre și dezvoltarea de bune practici în rândul organismelor naționale; invită toate direcțiile generale ale Comisiei să își amelioreze și mai mult performanța în această privință;

               116.

               subliniază că administrațiile din statele membre sunt, în mare măsură, actori ai politicilor pe care le pun în aplicare în condițiile gestiunii partajate; subliniază, în acest context, că gestiunea partajată între Comisie și statele membre depinde de atmosfera de respect și recunoaștere reciprocă dintre administrațiile în cauză; subliniază că această atmosferă poate fi consolidată și mai mult, în mare măsură, prin managementul de zi cu zi și contactele rezultate dintre Comisie și administrațiile statelor membre;

               117.

               solicită Comisiei să identifice și să promoveze cele mai bune practici în statele membre pentru a permite o mai bună absorbție a fondurilor și o îmbunătățire a fluxurilor de numerar ale beneficiarilor prin modificarea și simplificarea reglementărilor de utilizare a fondurilor structurale la nivel național;

               118.

               este îngrijorat de faptul că, potrivit OLAF, există din ce în ce mai multe dovezi că, în numeroase cazuri, fraudele legate de fondurile structurale sunt organizate și planificate și nu pur și simplu întâmplătoare; invită toate părțile interesate din statele membre și din instituțiile Uniunii să coopereze strâns pentru a face față acestui fenomen (Raportul anual 2010 al OLAF, p. 41);

               119.

               regretă publicarea cu întârziere a situațiilor rezumative anuale ale statelor membre privind fondurile structurale, ceea ce face imposibilă obținerea unor asigurări satisfăcătoare privind regularitatea implementării programelor regionale; consideră că acest lucru este un motiv suficient pentru a suspenda plățile din fondurile structurale către statele membre;

               120.

               invită Comisia ca, în cadrul revizuirii Regulamentului financiar, să analizeze eficacitatea efectului persuasiv și/sau disuasiv al DNG, precum și avantajele și îmbunătățirile pe care acestea le-ar putea aduce în materie de bună gestiune financiară; consideră că ar trebui să se țină cont și de faptul că, pentru perioada 2007-2013, s-au efectuat modificări majore ale sistemelor de gestiune și control și că rezultatele obținute trebuie evaluate pentru a se realiza noi îmbunătățiri; este de părere că introducerea acestui instrument ar trebui să permită efectiv Comisiei să își îndeplinească datoria de a supraveghea statele membre și de a asigura funcționarea eficace a sistemelor naționale de gestiune și control;

               121.

               invită Comisia să intensifice contactele cu administrațiile statelor membre în scopul unui schimb reciproc de informații pentru a aborda fără întârziere chestiunile nerezolvate;

               122.

               este extrem de îngrijorat cu privire la standardul în continuare scăzut al sistemelor de gestiune și control ale anumitor state membre și cu privire la ritmul lent de îmbunătățire a sistemelor respective;

               123.

               invită Comisia să includă în Regulamentul financiar obligația de a prezenta DNG întocmite și semnate la nivel de miniștri și supuse unui audit corespunzător efectuat de către un auditor independent ca o primă măsură indispensabilă pentru a consolida răspunderea la nivel național pentru utilizarea fondurilor UE; este de părere că, fără introducerea acestui instrument, Comisia nu își va putea îndeplini datoria de a supraveghea statele membre și de a asigura funcționarea eficace a sistemelor naționale de gestiune și control;

               124.

               atrage atenția asupra Regulamentului său de procedură, în special asupra anexei VI articolul 6 alineatul (3), care prevede că „Președintele, acționând în numele Parlamentului, pe baza unui raport al comisiei competente în domeniul controlului bugetar, poate introduce o acțiune la Curtea de Justiție a Uniunii Europene împotriva instituției în cauză, în conformitate cu articolul 265 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru neexecutarea obligațiilor care decurg din observațiile care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune sau din celelalte rezoluții privind executarea cheltuielilor”; reamintește, de asemenea, necesitatea de realizare eficientă, în cadrul procedurii bugetare, a întâlnirilor tripartite periodice prevăzute la articolul 324 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               125.

               regretă că autoritățile de certificare prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune (16) nu dispun de standarde de audit coerente și clare; invită Comisia să instituie împreună cu statele membre un grup de lucru care să elaboreze standarde de audit uniforme pentru a îmbunătăți și mai mult activitatea autorităților de certificare/audit;

               126.

               invită Comisia să prezinte Parlamentului numărul autorităților de gestionare existente și o evaluare a funcționării acestora;

      Cercetare, energie și transport – 8 000 000 000 EUR

               127.

               reamintește că majoritatea cheltuielilor aferente acestui grup de politici sunt executate de Comisie în cadrul gestiunii centralizate directe și, din ce în ce mai frecvent, în cadrul gestiunii centralizate indirecte, prin intermediul unor agenții și al unor întreprinderi comune;

               128.

               constată că indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curtea de Conturi pentru acest domeniu de politică se situează între 2 % și 5 %;

               129.

               observă, de asemenea, că, potrivit constatărilor Curții de Conturi, sistemele de gestiune și control au fost doar parțial eficace în asigurarea regularității operațiunilor;

               130.

               constată că sursa principală de eroare în cadrul acestui grup de politici rămâne rambursarea, pentru anumite proiecte de cercetare, a unor cheltuieli de personal și a unor cheltuieli indirecte supradeclarate; ia act, de asemenea, de creșterea rezervelor privind gestionarea directă (de la 4 la 9), în principal ca urmare a criteriilor complexe de eligibilitate;

               131.

               observă, de asemenea, că, având în vedere importanța deosebită a cercetării și dezvoltării pentru economia Uniunii, erorile din acest domeniu sunt extrem de alarmante;

               132.

               reamintește că declarațiile de cheltuieli ale beneficiarilor PC6 depuse în vederea rambursării trebuie însoțite de un certificat de audit emis de către un auditor independent care să certifice faptul că auditorul independent a obținut o asigurare rezonabilă conform căreia cheltuielile declarate îndeplinesc cerințele de eligibilitate; atrage atenția asupra faptului că, așa cum a recunoscut și Comisia însăși, criteriile de acceptabilitate fixate pentru obținerea certificatului sunt prea restrictive;

               133.

               este îngrijorat de faptul că Curtea de Conturi a constatat erori în 43 % din declarațiile de cheltuieli auditate – atât în 2009, cât și în 2008 – pentru care se emisese o opinie fără rezerve din partea auditorului responsabil de certificare înainte de a fi depuse spre rambursare;

               134.

               observă că, deși s-a constatat o creștere substanțială a sumei recuperate de Comisie în 2009 reprezentând cheltuieli neeligibile, sumele recuperabile care sunt încă restante au cunoscut o creștere similară și aproape s-au triplat, ajungând la 31 500 000 EUR;

               135.

               consideră că încrederea publicului în domeniul „Cercetare, energie și transport” este extrem de importantă, întrucât se anticipează că ponderea acestui domeniu în bugetul Uniunii va crește în anii următori;

               136.

               invită Comisia să se asigure că auditorii independenți care au certificat în mod incorect declarațiile de cheltuieli sunt informați cu privire la criteriile de eligibilitate a cheltuielilor declarate și, dacă este cazul, trași la răspundere, să verifice funcționarea sistemului de certificare a metodologiei utilizate de beneficiari pentru calculul costurilor, să limiteze întârzierile acumulate în ceea ce privește recuperarea sumelor plătite în mod necuvenit și să impună sancțiuni în cazul în care este necesar, să simplifice și mai mult normele de finanțare a activităților de cercetare, să faciliteze semnificativ accesul IMM-urilor la finanțări pentru activitățile de cercetare și să garanteze răspunderea deplină pentru buna utilizare a fondurilor Uniunii;

               137.

               reiterează solicitarea adresată Comisiei de a asigura securitatea juridică evitând să aplice retroactiv o definiție mai strictă a regulilor de participare și să solicite beneficiarilor să recalculeze declarații financiare deja aprobate de către serviciile Comisiei, pentru a reduce astfel nevoia de audituri ex post și de corecții retroactive; solicită Comisiei să rezolve rapid situațiile trecute rezultate din controalele în curs, acționând cu discernământ și cu respectarea principiilor bunei gestiuni financiare; propune ca aceste situații litigioase rezultate din trecut să fie soluționate printr-un acord bazat, de exemplu, pe un nou audit independent și/sau prin intervenția unui mediator ad hoc independent;

               138.

               salută faptul că Comisia a început să aplice sancțiuni în domeniul cercetării (34 de acțiuni, 514 330 EUR primiți), dar sprijină, cu toate acestea, concluzia IAS privind necesitatea unui mecanism eficace de detectare a fraudelor;

               139.

               invită, de asemenea, Comisia să se asigure că IAS exercită aceleași competențe asupra organismelor instituite de Uniune care au personalitate juridică și care beneficiază de contribuții de la buget (întreprinderile comune ale Uniunii) ca cele pe care le exercită asupra serviciilor Comisiei, în conformitate cu articolul 185 alineatul (3) din Regulamentul financiar;

               140.

               consideră că PC8 ar trebui să se bazeze pe o schimbare radicală de perspectivă, inclusiv pe introducerea unui sistem de bonificații care să înlocuiască parțial actualul sistem de plată în avans, precum și pe facilitarea accesului la capitalul de risc pentru a crește eficiența;

      Ajutorul extern, dezvoltarea și extinderea – 6 600 000 000 EUR

               141.

               reamintește că cea mai mare parte a cheltuielilor din acest domeniu de politică face obiectul gestiunii centralizate directe de către serviciile Comisiei, fie la nivel central, fie la nivelul delegațiilor Uniunii („delegațiile Uniunii Europene” după intrarea în vigoare a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene); observă, de asemenea, utilizarea în creștere a gestiunii partajate, de exemplu în cazul mecanismului privind produsele alimentare;

               142.

               consideră că trebuie evaluată, din punctul de vedere al tendinței generale de eroare, eficacitatea domeniilor de cheltuieli în ansamblu, nu doar eficacitatea proiectelor individuale;

               143.

               constată că indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curtea de Conturi pentru domeniul auditat se situează între 2 % și 5 %;

               144.

               ia act de evaluarea generală a Curții de Conturi a sistemelor de supraveghere și de control, potrivit căreia acestea sunt eficace doar parțial;

               145.

               ia act și de constatarea Curții de Conturi potrivit căreia raportul anual de activitate și declarația directorului general pentru EuropeAid nu furnizează decât o evaluare parțial corectă a gestiunii financiare din perspectiva regularității operațiunilor;

               146.

               observă că evaluarea sistemelor de gestiune și control din țările candidate și candidate potențiale este un proces în curs realizat în cadrul prevăzut de foaia de parcurs privind procesul de gestiune descentralizată al Instrumentului de asistență pentru preaderare (IPA) care duce la acordarea de către Comisie a unor competențe de gestiune unui anumit program sau unei anumite componente ori măsuri din cadrul IPA;

               147.

               solicită Comisiei să coopereze strâns cu țările candidate și candidate potențiale pentru a îmbunătăți efectiv sistemele de gestiune și control, a promova bunele practici în materie de combatere a fraudei și a garanta că practicile lor sunt conforme cu toate normele și standardele Uniunii;

               148.

               regretă că în unele țări candidate potențiale continuă să se facă numiri în administrația publică ce încalcă legislația privind funcția publică; regretă că, în multe cazuri, sistemul judiciar funcționează în mod necorespunzător; invită Comisia să împărtășească tuturor țărilor candidate potențiale know-how-ul și cunoștințele instituționale necesare pentru a combate eficient corupția și a continua reformele necesare;

               149.

               este preocupat de ratele ridicate de respingere din țările cu gestiune descentralizată, și anume țările în care delegațiile Uniunii controlează în prealabil dosarele de achiziții; subliniază că autoritățile naționale din aceste țări par să aibă dificultăți cu privire la realizarea unor îmbunătățiri decisive care sunt necesare pentru a se renunța la controalele prealabile ale Comisiei; invită Comisia și țările candidate să îmbunătățească dialogul și să asigure o cooperare eficace;

               150.

               ia act de Raportul special nr. 12/2009 al Curții de Conturi Europene intitulat „Eficacitatea proiectelor Comisiei din domeniul justiției și afacerilor interne pentru Balcanii de Vest”;

               151.

               salută evaluarea pozitivă de către Curtea de Conturi a sistemelor de supraveghere și de control aplicate în domeniul ajutorului umanitar; cu toate acestea, invită Comisia să acorde o mai mare atenție deficiențelor identificate de auditurile sale asupra partenerilor de punere în aplicare și să profite pe deplin de măsurile de remediere a acestor deficiențe și de monitorizarea măsurii în care sunt utilizate centrele de achiziții publice pentru acțiunile umanitare;

               152.

               invită succesorul DG RELEX să își finalizeze metodologia pentru controalele ex post și să dea curs fără întârziere recomandărilor formulate de auditorul intern în această privință;

               153.

               invită DG ELARG să dezvolte și să instituie mecanisme în vederea facilitării analizei și a urmăririi rezultatelor misiunilor de verificare efectuate și să aloce suficiente resurse analizării declarațiilor finale nesoluționate depuse de statele membre care au aderat recent la Uniune, dar legate de perioada de preaderare;

               154.

               invită DG ECHO să îmbunătățească evaluarea documentației propunerilor de acțiuni de ajutor umanitar (de exemplu, introducerea unor rapoarte de evaluare standardizate) și să prezinte experiența sa în materie de aplicare a mecanismului privind produsele alimentare în Raportul său anual de activitate pe 2010;

               155.

               observă că acordarea de ajutoare externe poate avea și efecte negative, precum situațiile în care regimurile corupte din țările beneficiare săvârșesc abuzuri în gestiunea fondurilor, iar eforturile de combatere a acestor efecte trebuie să aibă prioritate absolută;

               156.

               salută faptul că, între 2007 și 2010, Comisia a cheltuit 396 000 000 EUR pentru a sprijini țările candidate la aderare în eforturile lor de a îmbunătăți sistemele judiciare și de a combate corupția, precum și progresele înregistrate în această privință; cu toate acestea, consideră că nu este cazul să fim prea optimiști și solicită Comisiei să demonstreze că acești bani au fost cheltuiți eficient, precum și dacă structurile de control îmbunătățite duc efectiv la sancționarea mai sistematică a actorilor corupți, inclusiv în cazurile de la nivel înalt, dacă legile sunt puse în aplicare integral și dacă reformele au un caracter susținut;

               157.

               ia act cu preocupare de deficiențele identificate de Curtea de Conturi în ceea ce privește sistemul de implementare descentralizată (SID) pentru Croația și Turcia; solicită Comisiei să comunice toate măsurile luate pentru a soluționa această problemă și să prezinte o estimare a cuantumului cheltuielilor aflate în pericol;

               158.

               solicită Comisiei, în special DG ELARG, să își intensifice eforturile de a soluționa declarațiile finale pentru programul Phare, programul CARDS și facilitatea de tranziție și să încheie aceste programe în mod prudent și la momentul oportun;

               159.

               regretă că o parte semnificativă a ajutorului de preaderare este tratată în capitolele 3 (agricultură – 254 000 000 EUR) și 4 (coeziune – 65 000 000 EUR) din Raportul anual al Curții de Conturi; este surprins de faptul că, spre deosebire de anii trecuți, Raportul anual al Curții de Conturi nu conține informații privind vizitele de audit din fiecare țară pentru țările din afara Uniunii;

               160.

               regretă că DG REGIO nu a efectuat nicio misiune de audit în Croația în 2009, în pofida existenței unor probleme majore în procesul de achiziții publice din această țară;

               161.

               invită Comisia să informeze organizațiile internaționale că, pe viitor, asistența oferită de Uniune va fi condiționată de prezentarea unor dovezi de asigurare sub forma unei declarații de asigurare;

               162.

               solicită Curții de Conturi să precizeze motivele pentru care eșantionarea operațiunilor pe care a realizat-o cu privire la capitolul „Ajutor extern” a avut drept rezultat un indice de eroare relativ scăzut (13 %), o pondere ridicată a erorilor necuantificabile la nivelul delegațiilor Uniunii și nicio dovadă de erori privind exactitatea sau privind realitatea operațiunilor într-un domeniu care, prin natura sa, prezintă un risc ridicat de utilizare necorespunzătoare a fondurilor; solicită Comisiei, în special delegațiilor Uniunii, să furnizeze o pistă de audit clară și orice alte informații necesare pentru a facilita analiza Curții de Conturi;

      Educație și cetățenie – 2 200 000 000 EUR

               163.

               reamintește că majoritatea cheltuielilor din acest domeniu sunt gestionate prin gestiune centralizată indirectă sau prin gestiune partajată;

               164.

               salută rolul pozitiv al Comisiei din acest domeniu prin îndrumarea oferită statelor membre și o încurajează să difuzeze în continuare bune practici în rândul organismelor naționale;

               165.

               ia act de constatarea Curții de Conturi potrivit căreia indicele de eroare pentru închideri se situează între 2 % și 5 %, iar sistemele de supraveghere și de control pentru acest domeniu de politică au fost doar parțial eficace în asigurarea regularității închiderilor efectuate în 2009;

               166.

               este îngrijorat de faptul că 29 dintre cele 120 de închideri auditate (24 %) erau afectate de erori cuantificabile;

               167.

               este îngrijorat de faptul că sistemele de supraveghere și de control de la nivelul Comisiei din 2009 nu au reușit să detecteze și să corecteze un număr semnificativ de erori care afectau închiderile efectuate în anul respectiv;

               168.

               invită Comisia să consolideze în continuare controalele sale realizate cu privire la închideri, cu scopul de a se asigura că erorile sunt detectate și corectate și de a preveni reapariția unor erori detectate anterior;

      Afaceri economice și financiare – 700 000 000 EUR

               169.

               reamintește că principalele programe din acest grup de politici sunt anumite părți ale celui de al șaselea și celui de al șaptelea program-cadru (PC) pentru cercetare și dezvoltare tehnologică (222 000 000 EUR), finanțarea aferentă a agențiilor Uniunii (116 000 000 EUR), Fondul de garantare pentru acțiuni externe (92 000 000 EUR) și Programul-cadru pentru competitivitate și inovare (CIP) care a urmat Programului multianual pentru întreprinderi și spirit antreprenorial (MAP) (175 000 000 EUR);

               170.

               reamintește că majoritatea acțiunilor din cadrul PC6, PC7 și CIP sunt finanțate printr-un acord de subvenționare cu Comisia, subvențiile fiind plătite după cum urmează: o plată în avans după semnarea acordului de atribuire a subvenției, urmată de plăți intermediare și plăți finale destinate să ramburseze cheltuielile eligibile pe baza declarațiilor de cheltuieli depuse de beneficiari;

               171.

               reamintește că în ambele rezoluții ale Parlamentului privind descărcarea de gestiune pentru exercițiile financiare 2007 și 2008 se solicită Comisiei să permită beneficiarilor să utilizeze costurile medii de personal pe centre de costuri și să nu se impună specificarea costurilor individuale ale persoanelor implicate activ într-un anumit program de cercetare; salută, în acest context, Decizia C(2011) 174 a Comisiei din 24 ianuarie 2011 privind cele trei măsuri de simplificare a punerii în aplicare a Deciziei nr. 1982/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Deciziei nr. 970/2006/Euratom a Consiliului;

               172.

               observă că principalul risc pentru regularitate este acela al supradeclarării costurilor eligibile în cadrul declarațiilor de cheltuieli și acela al nedetectării acestui fapt de către sistemele de supraveghere și control ale Comisiei, precum și că riscul cu privire la regularitatea plăților efectuate pe baza declarațiilor de cheltuieli este evaluat de Curtea de Conturi ca fiind „ridicat”;

               173.

               ia act de exemplele ilustrative menționate de Curtea de Conturi cu privire la:

                           —

                           al șaselea program-cadru, în cazul căruia deficiențele grave din declarațiile de cheltuieli nu au fost detectate nici de societatea care a emis certificatul de audit și nici în cursul celor două controale ex post efectuate în numele Comisiei de o altă societate de audit externă;

                           —

                           al șaptelea program-cadru, în cazul căruia beneficiarul a aplicat o metodologie de calcul al cheltuielilor de personal care nu era conformă nici cu normele pentru PC6, nici cu cele pentru PC7, astfel încât în cazul unui proiect auditat, cheltuielile declarate depășeau cu peste 17 % costurile efective, aceeași metodologie fiind aplicată unor alte 13 proiecte;

                           —

                           Agenția Spațială Europeană (ASE) – gestiune partajată – în cazul căreia Curtea de Conturi a constatat că au fost incluse costuri care nu ar fi trebuit să beneficieze de finanțare comunitară sau costuri pentru care nu existau suficiente documente justificative, valoarea totală a acestora reprezentând aproape 10 % din eșantionul care a făcut obiectul auditului, precum și deficiențe grave la nivelul normelor și al procedurilor de achiziții publice;

               174.

               observă cu preocupare și cu îngrijorare că Curtea de Conturi continuă să identifice erori în cazul plăților pentru care auditorul autorizat exprimase o opinie fără rezerve și că, potrivit Curții de Conturi, certificatele de audit sunt doar parțial eficace în identificarea erorilor privind cheltuielile declarate;

               175.

               ia act de concluzia Curții de Conturi potrivit căreia plățile aferente acestui grup de politici nu au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare, dar și de recomandarea Curții de a se acorda atenție tipului și frecvenței erorilor care afectează cheltuielile aferente programelor-cadru de cercetare; constată că, în timp ce două din trei sisteme de supraveghere și de control pentru acest grup de politici au fost evaluate drept eficace, un sistem a fost doar parțial eficace în asigurarea regularității plăților;

               176.

               invită Comisia:

                           —

                           să analizeze dispozițiile existente privind verificarea ex ante pentru a stabili eficacitatea acestora;

                           —

                           să analizeze, pe baza experienței, dacă utilizarea unei certificări de către un auditor extern desemnat de beneficiar este un control eficace și să examineze metode alternative de verificare;

                           —

                           să crească nivelul de cunoaștere de către auditorii responsabili de certificare a normelor privind eligibilitatea cheltuielilor, cu scopul de a îmbunătăți fiabilitatea certificatelor de audit pe care le emit și, dacă este cazul, acești auditori să fie trași la răspundere;

                           —

                           să își îmbunătățească în continuare calitatea controalelor ex ante cu privire la procedurile de achiziții publice și la plățile intermediare/finale și să se asigure că funcțiile de control ex post sunt acoperite în programele de activitate;

      Analiza detaliată a cheltuielilor

               177.

               invită Comisia să realizeze urgent în 2011 o analiză detaliată a cheltuielilor din toate domeniile de activitate pentru a se asigura că toate cheltuielile se justifică din perspectiva rentabilității, cu scopul de a identifica posibilități de economisire care ar reduce presiunea asupra bugetului în această perioadă de austeritate;

               178.

               consideră că toate solicitările privind majorarea cheltuielilor în domeniile prioritare principale pot fi satisfăcute pe baza economiilor realizate în cadrul programelor existente și că, prin urmare, este necesară o examinare mai strictă a programelor care nu mai sunt de actualitate sau care nu sunt eficace, pentru a permite o realocare a fondurilor;

      Acțiuni prioritare

               179.

               invită Comisia să prezinte comisiei competente a Parlamentului un plan al măsurilor pe care intenționează să le ia cu privire la reformarea procedurii actuale de descărcare de gestiune, DNG, completarea structurii de guvernanță a Comisiei, întreruperea și suspendarea sistematică a plăților, precum și abolirea acestei măsuri și îmbunătățirea mecanismelor de corecție;

      Reforma procedurii actuale de descărcare de gestiune

               180.

               solicită Comisiei să organizeze o dezbatere interinstituțională la cel mai înalt nivel, la care să participe, într-o fază inițială, reprezentanți ai Consiliului, ai Comisiei, ai Curții de Conturi și ai Parlamentului, urmată de o a doua fază, la care să participe reprezentanți ai statelor membre, ai parlamentelor naționale și ai instituțiilor supreme de audit de la nivel național pentru a iniția o dezbatere generală asupra sistemului actual al procedurii de descărcare de gestiune;

               181.

               invită Comisia să prezinte propuneri de reducere a perioadelor necesare pentru procesul de descărcare de gestiune, astfel încât votul în plen să poată avea loc în exercițiul care urmează exercițiului financiar analizat; încurajează Curtea de Conturi și toate instituțiile să consolideze procedura de descărcare de gestiune și să scurteze durata acesteia, făcând-o mai transparentă și mai ușor de înțeles pentru contribuabilii din Uniune;

      Declarații naționale de gestiune

               182.

               subliniază că DNG trebuie să fie înțelese ca un instrument care să faciliteze asumarea răspunderii în mai mare măsură la nivel național pentru utilizarea fondurilor Uniunii, oferind parlamentelor naționale și instituțiilor naționale de audit ocazia de a participa la asigurarea legalității, regularității și performanței utilizării fondurilor Uniunii; este de părere că DNG sunt un instrument care va permite instituțiilor naționale și instituțiilor Uniunii să colaboreze, respectându-și totodată pe deplin rolurile și responsabilitățile fiecăreia;

               183.

               reamintește că, începând din 2005, Parlamentul a solicitat Comisiei să prezinte o propunere privind introducerea unor DNG obligatorii;

               184.

               subliniază că nu doar autoritatea de gestiune de la nivelul Uniunii, ci și autoritățile de la nivel național ar trebui să fie trase la răspundere pentru cheltuielile efectuate, având în vedere că circa 80 % din buget este executat de autoritățile naționale;

               185.

               a solicitat în mod repetat ca fiecare ministru național de finanțe să emită și să semneze o DNG privind utilizarea fondurilor și a sugerat, de asemenea, ca instituția națională de audit sau un alt auditor independent să auditeze DNG a ministrului de finanțe, deoarece auditarea unei declarații emise de un minister național ar intra în mod normal în mandatul oricărei instituții naționale de audit independente;

               186.

               salută faptul că unele state membre (Danemarca, Țările de Jos, Regatul Unit și Suedia) întocmesc DNG, dar observă că acestea diferă în ceea ce privește calitatea și claritatea;

               187.

               consideră că întocmirea de către aceste state a DNG le indică celorlalte state membre că este o acțiune realizabilă;

               188.

               observă că propunerea Comisiei privind normele financiare aplicabile bugetului anual al Uniunii [COM(2010) 815, articolul 56] prevede introducerea declarațiilor de gestiune la nivel de conducere; subliniază că Parlamentul consideră că această propunere este un pas în direcția DNG, care reprezintă obiectivul final;

               189.

               invită Comisia să prezinte o propunere oficială privind introducerea DNG obligatorii, semnate de toți miniștrii de finanțe de la nivel național, cu următoarele etape:

                           —

                           analiza calității, integralității, obiectivității, relevanței și utilității DNG existente, inclusiv o evaluare a valorii adăugate a informațiilor prezentate, precum și a eventualelor deficiențe ale acestora;

                           —

                           elaborarea unor orientări privind definirea principalelor aspecte comune ale DNG, pentru a se asigura utilitatea acestora atât pentru Comisie, cât și pentru Curtea de Conturi;

                           —

                           stabilirea unei foi de parcurs care să indice data la care statele membre trebuie să fi încheiat principalele etape ale procesului de introducere a DNG, precum și introducerea în Regulamentul financiar, până la 1 ianuarie 2014, a obligației de a prezenta DNG, această dată reprezentând începutul noii perspective financiare;

                     și propune ca DNG să aibă un conținut în conformitate cu normele internaționale de audit și util activității de audit a Curții de Conturi;

      Completarea structurii de guvernanță a Comisiei

               190.

               subliniază că atât rapoartele anuale de activitate ale directorilor generali, cât și raportul de sinteză al colegiului comisarilor sunt elemente importante care permit Comisiei să raporteze autorității care acordă descărcarea de gestiune;

               191.

               invită Comisia ca, prin analogie cu solicitarea de instituire a DNG la nivel politic, să își completeze structura de guvernanță prin adăugarea semnăturii comisarului responsabil pe raportul anual de activitate al directorului general și prin semnarea de către Președintele Comisiei Europene a raportului de sinteză – care să includă și un „tablou de afișaj” al calității controalelor pentru fiecare stat membru și domeniu de politică;

               192.

               observă că, pentru a completa structura de guvernanță a Comisiei, ar putea fi necesară o consolidare a procedurilor care să permită colegiului să adopte raportul de sinteză, iar comisarilor individuali să se implice și să participe la pregătirea raportului anual de activitate al directorului general, consolidare care să includă următoarele măsuri aplicabile exercițiului financiar 2010:

                           —

                           să transmită comisiei competente a Parlamentului și să publice procesul-verbal al reuniunii în care colegiul adoptă raportul de sinteză;

                           —

                           să transmită comisiei competente a Parlamentului declarația directorului general privind întâlnirea sa cu comisarul responsabil, în care să se precizeze clar și complet conținutul discuțiilor lor referitoare la rapoartele anuale de activitate, precum și eventualele rezerve;

               193.

               subliniază că aceste măsuri nu ar trebui în niciun caz să diminueze responsabilitatea directă a fiecărui director general sau a altor ordonatori de credite delegați;

      Activarea sistematică a întreruperii și suspendării plăților și abolirea acestei măsuri

               194.

               constată că valoarea totală a corecțiilor financiare confirmate în 2009 se ridică, doar pentru acțiunile structurale, la 7 719 000 000 EUR (Conturile anuale ale Uniunii Europene, exercițiul financiar 2009, pagina 112); observă, cu toate acestea, că au fost realizate și înregistrate în conturi corecții financiare în valoare de doar 5 387 000 000 EUR (7 719 000 000 – 2 332 000 000) (pagina 103); consideră că diferența dintre cuantumurile de corectat și cuantumurile corectate efectiv face necesară introducerea unei suspendări automate a plăților, fără o decizie a Comisiei, imediat ce dovezile sugerează o deficiență semnificativă în funcționarea sistemelor de gestiune și control;

               195.

               invită Comisia să introducă activarea sistematică a întreruperilor și a suspendărilor plăților imediat ce dovezile sugerează o deficiență semnificativă în funcționarea sistemelor de gestiune și control ale statelor membre;

               196.

               consideră că procedura care duce la întreruperea sistematică și la suspendarea sistematică a plăților ar trebui să includă:

                           —

                           transmiterea către comisia competentă a Parlamentului a unor informații care să indice clar toate întreruperile și suspendările plăților de până acum, precum și motivele deciziilor respective;

                           —

                           precizarea unor criterii clare și lipsite de echivoc aplicabile tuturor direcțiilor generale, care să nu lase loc de interpretare în ceea ce privește viitoarele întreruperi/suspendări ale plăților, precum și abolirea întreruperilor/suspendărilor plăților, prin crearea unui mecanism sistematic care să nu necesite o decizie prealabilă la nivel politic;

                           —

                           includerea în Regulamentul financiar a principiului întreruperii și suspendării sistematice a plăților declanșate de dovezi privind prezența unor deficiențe semnificative în funcționarea sistemelor de gestiune și control ale statelor membre și elaborarea unor orientări cuprinzătoare destinate statelor membre pentru a ajuta autoritățile naționale să evite neînțelegerile și neregulile;

                           —

                           transmiterea de către Comisie a unei copii a tuturor scrisorilor de recuperare și a scrisorilor de comunicare a corecțiilor financiare către parlamentul național și instituția de audit națională supremă din statul membru vizat, precum și către comisia competentă a Parlamentului;

      Îmbunătățirea mecanismelor de corecție

               197.

               solicită insistent Comisiei să îmbunătățească mecanismele de corecție pentru a garanta faptul că implicațiile financiare ale plăților efectuate incorect sunt suportate de beneficiari și nu de contribuabili;

               198.

               consideră că procedura care duce la realizarea acestui obiectiv ar trebui să includă și prezentarea în fața comisiei competente a Parlamentului a următoarelor elemente:

                           —

                           o listă clară, cuprinzătoare și corectă în orice privință a tuturor corecțiilor financiare efectuate din 2000, precum și informații privind recuperarea plăților primite în mod necuvenit sau înlocuirea lor cu alte proiecte, caz în care se prezintă și o evaluare calitativă a proiectelor în cauză;

                           —

                           măsurile care trebuie luate ca urmare a concluziei Curții de Conturi potrivit căreia „Comisia nu primește întotdeauna informații fiabile de la statele membre” (Raportul anual 2009, punctul 1.49), cu o listă a statelor membre vizate și numărul neregulilor, precum și informații privind rezultatele „procedurii standardizate” (răspunsul Comisiei din Raportul anual 2009, punctul 1.34) introduse pentru perioada 2007-2013;

                           —

                           un plan de acțiune pentru a îmbunătăți modul în care sunt integrate și conciliate constatările Curții de Conturi privind indicii de eroare anuali la nivelul beneficiarilor și acțiunile întreprinse de Comisie în urma acestor constatări, precum și corecțiile financiare și recuperările operate pe toată durata ciclului de viață al diferitelor programe, până la procedura de încheiere a lor, inclusiv identificarea plăților care ar putea face obiectul unor proceduri suplimentare de verificare și închidere a conturilor și monitorizarea mai bună a eforturilor depuse de statele membre în vederea efectuării recuperărilor;

      Evaluatorul performanței

               199.

               invită Comisia să numească un „evaluator al performanței” responsabil de pregătirea raportului de evaluare prevăzut la articolul 318 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, care urmează să fie aprobat de colegiul comisarilor pentru a stabili asumarea clară a responsabilității pentru acest raport;

               200.

               consideră că raportul de evaluare ar trebui elaborat astfel încât relația dintre indicatorii-cheie de performanță, temeiul lor juridic/politic, cuantumul cheltuielilor și rezultatele obținute să fie clară și transparentă, că metodologia utilizată pentru elaborarea raportului ar trebui să fie auditată de IAS, care ar trebui să evalueze și activitatea desfășurată și că indicatorii-cheie de performanță utilizați de toate departamentele Comisiei ar trebui să fie făcuți publici;

               201.

               este de părere că raportul de evaluare ar trebui prezentat în plen și urmat de o dezbatere la care să fie invitată și Curtea de Conturi pentru a-și prezenta opinia privind raportul de evaluare;

      Introducerea unei noi logici privind cheltuielile

               202.

               invită Comisia să introducă o nouă logică privind cheltuielile destinate să amelioreze calitatea utilizării fondurilor și să garanteze că fondurile furnizate de contribuabilii din Uniune sunt cheltuite corect și judicios și care să se ghideze după următoarele principii:

                           —

                           bugetul Uniunii să fie stabilit pe baza examinării politicilor propuse, a costurilor de punere în aplicare pentru organismele implicate și pentru beneficiari și a obiectivelor care ar putea fi realizate cu fondurile disponibile;

                           —

                           să se garanteze că proiectele și programele sunt realiste și cât mai simple posibil;

                           —

                           să se garanteze asumarea deplină și acceptată a răspunderii pentru utilizarea fondurilor Uniunii;

                     și propune ca serviciile Comisiei să examineze, în cooperare cu Curtea de Conturi, posibilitatea introducerii unei proceduri în vederea obținerii unei declarații de asigurare globale pentru fiecare perspectivă financiară și să o aplice în mod facultativ în așteptarea temeiului juridic care o va face obligatorie;

      Observațiile comisiilor sesizate pentru avizare

      Comisia pentru dezvoltare

               203.

               este preocupat de constatările Curții de Conturi, conform cărora sistemele de supraveghere și de control pentru grupul de politici „Ajutor extern și dezvoltare” sunt doar parțial eficace în asigurarea regularității plăților, iar plățile sunt afectate de erori materiale; este preocupat de faptul că erorile identificate de Curtea de Conturi în ceea ce privește anumite plăți finale nu au fost detectate de Comisie și că aceasta din urmă nu monitorizează măsura în care centrele de achiziții publice pentru acțiunile umanitare sunt utilizate de parteneri; salută faptul că numărul tranzacțiilor afectate de erori (13 %) reprezintă mai puțin de jumătate din numărul tranzacțiilor afectate de erori din exercițiile anterioare; cu toate acestea, subliniază că trebuie depuse eforturi pentru o reducere suplimentară a acestui procentaj;

               204.

               constată că „deficiențele identificate în cursul auditurilor periodice ale sistemelor partenerilor nu sunt întotdeauna remediate […] în timp util” (17) de către DG ECHO și, în consecință, solicită DG ECHO să își consolideze capacitatea de monitorizare și de răspuns;

               205.

               invită Comisia să integreze într-o mai mare măsură aspectele de mediu în proiectele de dezvoltare, inclusiv în programele de sprijin bugetar, și să evalueze integrarea aspectelor legate de mediu în cooperarea pentru dezvoltare; regretă că aceste deficiențe pot fi datorate deficitelor de personal și așteaptă cu interes să se progreseze în acest sens odată cu intrarea în funcție a Serviciului European de Acțiune Externă;

               206.

               solicită din nou o mai mare implicare a parlamentelor și consultarea societății civile locale din țările partenere atunci când se elaborează și se revizuiesc documentele de strategie de țară din cadrul Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare (ICD);

               207.

               îndeamnă Comisia să sprijine țările partenere în procesul de dezvoltare a capacităților de control parlamentar și de audit și să sporească transparența și accesul public la informații, în special atunci când se furnizează ajutor prin intermediul sprijinului bugetar, în conformitate cu dispozițiile articolului 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul ICD (18), și invită Comisia să prezinte rapoarte periodice cu privire la progresele înregistrate;

               208.

               invită încă o dată Comisia să demonstreze că a cheltuit cel puțin 20 % din fondurile aferente ajutorului pentru dezvoltare pentru învățământul primar și secundar și pentru serviciile de sănătate de bază, inclusiv pentru accesul sigur la servicii de aprovizionare cu apă și de igienizare; sugerează, în plus, că ar trebui să se realizeze evaluări de impact aprofundate pentru a justifica aceste cheltuieli, cu scopul de a maximiza eficacitatea programelor desfășurate;

               209.

               invită Comisia să pună mai mult accentul pe sănătatea femeilor din țările în curs de dezvoltare, în general, și pe îmbunătățirea sănătății materne, în special, deoarece acesta este domeniul în care Obiectivele de dezvoltare ale mileniului sunt cel mai departe de a fi realizate;

               210.

               subliniază că mecanismele de ajutor pentru dezvoltare ar trebui să vizeze, de asemenea, promovarea creării de bogăție și sprijinirea întreprinderilor mici și mijlocii, întrucât crearea de bogăție rămâne un instrument esențial în reducerea sărăciei; reamintește că fluxurile ilicite de capital cauzează țărilor în curs de dezvoltare o pierdere anuală estimată la 800 000 000 000 EUR, iar prevenirea acestui fenomen s-ar putea dovedi decisivă pentru reducerea sărăciei și îndeplinirea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului;

               211.

               consideră că organismele din cadrul ONU dețin adesea o experiență și cunoștințe specifice care nu pot fi găsite ușor în altă parte; își exprimă totuși îngrijorarea pentru faptul că Comisia nu este convingătoare în a demonstra în prealabil dacă alegerea unui organism din cadrul ONU este de fapt mai eficientă și mai eficace decât alte modalități de a furniza ajutor (19); invită Comisia să pună în aplicare un proces mai transparent și mai obiectiv de selectare a mijloacelor de punere în aplicare a ajutorului;

               212.

               îndeamnă Comisia să asigure o vizibilitate mai bună a activităților finanțate de Uniune pe alte continente;

      Comisia pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale

               213.

               ia act de faptul că rata de execuție a creditelor de plată prevăzute în cadrul financiar 2000-2006 pentru Fondul social european (FSE) pentru 2009 s-a ridicat la 97,1 % (1 540 000 000 EUR); ia act de faptul că plățile intermediare și prefinanțările pentru cadrul financiar 2007-2013 s-au ridicat la 11 300 000 000 EUR; recunoaște eforturile Comisiei în vederea unei mai bune gestiuni financiare; regretă faptul că, în pofida crizei financiare, statele membre nu solicită fonduri din FSE;

               214.

               ia act de faptul că indicele de eroare urmează o tendință descrescătoare în ultimii trei ani, de la 54 % în 2007 la 36 % în 2009; recunoaște eforturile Comisiei de a reduce indicele de eroare; solicită să se depună eforturi sporite pentru a reduce în special cazurile de rambursare a unor costuri neeligibile;

               215.

               solicită Comisiei să contribuie la ameliorarea gestiunii financiare aplicând în continuare programul de acțiune care accelerează procesul decizional privind corecțiile financiare;

               216.

               salută faptul că realizarea programului FSE în 2009 s-a axat asupra Strategiei europene pentru ocuparea forței de muncă, în special asupra măsurilor destinate să îmbunătățească angajabilitatea pe piața muncii [30,6 % (20)] și asupra activităților de dezvoltare a educației și a formării profesionale [22,8 % (20)], asupra incluziunii sociale [20,8 % (20)] și asupra egalității de șanse [6,5 % (20)];

               217.

               salută eforturile întreprinse de Comisie de obține informații detaliate de la toate statele membre, solicitându-le să prezinte rapoarte anuale de control întocmite de serviciile de audit și rapoarte anuale de sinteză;

      Comisia pentru piața internă și protecția consumatorilor

               218.

               subliniază importanța liniilor bugetare 17 02 02 (activități în favoarea consumatorilor) și 17 01 04 03 (gestiune administrativă) pentru realizarea efectivă a fiecărui program anual de lucru din Programul pentru protecția consumatorilor 2007-2013 și invită Comisia să asigure o publicitate mai largă tuturor granturilor disponibile, în special celor referitoare la acțiunile comune desfășurate în cadrul Regulamentului privind cooperarea în materie de protecție a consumatorului [Regulamentul (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (21)], pentru care nu a fost depusă nicio cerere; salută utilizarea fructuoasă a resurselor suplimentare (2 000 000 EUR) prevăzute în 2009 pentru proiectul-pilot referitor la măsurile de monitorizare în domeniul politicii de protecție a consumatorilor;

               219.

               salută edițiile ulterioare ale Tabloului de bord al piețelor de consum (TPC) ca instrument esențial pentru o monitorizare mai bună și o clasificare inovativă a piețelor; consideră că baza empirică care a fost creată ar trebui să constituie fundamentul noilor abordări de politică la nivel european și național și solicită Comisiei să utilizeze rezultatele TPC în procesul decizional din toate domeniile relevante;

               220.

               ia act cu mare interes de transformarea Agenției Executive pentru Programul de Sănătate Publică în Agenția Executivă pentru Sănătate și Consumatori și de încheierea primului an de funcționare în temeiul mandatului extins; felicită Agenția pentru atingerea țintelor stabilite pentru gestionarea granturilor și a contractelor din cadrul Programului pentru protecția consumatorilor [Decizia nr. 1926/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (22)]; consideră totuși problematic faptul că 3 % din plăți au fost efectuate după termenul limită de plată;

               221.

               salută îmbunătățirile efectuate, care au permis atingerea unei rate de execuție de 92 % a creditelor de plată aferente realizării și dezvoltării pieței interne (linia bugetară 12 02 01); ia act de faptul că se așteaptă ca rata de execuție pentru programul SOLVIT (linia bugetară 12 02 02) să fie de aproape 92 %, ținându-se seama de plățile cumulate din 2008, 2009 și 2010; reiterează necesitatea de a menține o linie bugetară separată pentru SOLVIT;

               222.

               subliniază importanța întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) și îndeamnă Comisia să analizeze eficacitatea actualelor programe de finanțare destinate IMM-urilor și să faciliteze participarea acestora la programele de cercetare ale Uniunii prin introducerea unor instrumente financiare inovative în bugetul Uniunii;

               223.

               ia act de observațiile Curții de Conturi referitoare la bunurile introduse ilegal pe teritoriul Uniunii (punctul 2.22 din Raportul anual al Curții) și de răspunsul Comisiei, care reia clarificările prevăzute în Codul vamal modernizat; solicită Comisiei să prezinte, cât mai curând posibil, un raport privind măsurile luate ca urmare a hotărârilor relevante ale Curții de Justiție;

               224.

               încurajează statele membre să utilizeze metode adecvate de analiză a riscurilor pentru a direcționa controalele vamale asupra comercianților sau a transporturilor cu risc ridicat; în plus, invită statele membre să suplimenteze verificările bazate pe analiza de risc cu verificări aleatorii; solicită Comisiei ca la elaborarea dispozițiilor Codului vamal modernizat să acorde o atenție deosebită efectuării de verificări fizice asupra bunurilor, atât din punct de vedere fiscal, cât și din perspectiva siguranței/securității; solicită, de asemenea, îmbunătățirea controalelor de audit ex ante și ex post în ceea ce privește simplificarea procedurilor și vămuirea centralizată;

      Comisia pentru transport și turism

               225.

               constată că bugetul 2009, astfel cum a fost adoptat definitiv și apoi modificat în cursul exercițiului financiar, prevedea, în special pentru politicile din sfera de activitate a Comisiei pentru transport și turism, credite de angajament în valoare totală de 2 427 000 000 EUR și credite de plată în valoare totală de 2 103 000 000 EUR; constată, de asemenea, că din aceste sume:

                           —

                           pentru rețelele transeuropene de transport (TEN-T) au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 934 582 000 EUR și credite de plată în valoare de 830 594 000 EUR;

                           —

                           pentru siguranța transporturilor au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 17 600 000 EUR și credite de plată în valoare de 14 500 000 EUR;

                           —

                           pentru programul Marco Polo au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 64 971 000 EUR și credite de plată în valoare de 29 054 000 EUR;

                           —

                           pentru agențiile de transport și Autoritatea Europeană de Supraveghere a GNSS au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 146 902 000 EUR și credite de plată în valoare de 109 257 000 EUR;

                           —

                           pentru transporturi, inclusiv pentru un domeniu prioritar consacrat mobilității urbane durabile, din cel de-al șaptelea Program-cadru pentru cercetare și dezvoltare tehnologică, au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 427 424 000 EUR și credite de plată în valoare de 388 859 000 EUR;

                           —

                           pentru securitatea transporturilor au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 2 750 000 EUR;

                           —

                           pentru turism au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 3 800 000 EUR și credite de plată în valoare de 3 600 000 EUR;

               226.

               regretă faptul că, la examinarea execuției bugetului aferent exercițiului 2009, Curtea de Conturi a ales din nou să se concentreze asupra politicii de cercetare și politicii energetice mai degrabă decât asupra politicii transporturilor;

               227.

               salută menținerea unor rate ridicate de utilizare atât a creditelor de angajament, cât și a creditelor de plată pentru proiectele privind TEN-T, ambele ajungând la aproape 100 %; invită statele membre să garanteze o finanțare adecvată de la bugetele naționale, în paralel cu acest angajament al Uniunii; reamintește că Parlamentul a susținut un nivel de finanțare din partea Uniunii mai ridicat; salută evaluarea intermediară a proiectelor din cadrul programului multianual TEN-T 2007-2013, publicată la 27 octombrie 2010, care prevede optimizarea utilizării fondurilor destinate TEN-T și pune accentul pe o planificare financiară temeinică a proiectelor;

               228.

               este îngrijorat de faptul că rata de utilizare a creditelor de plată alocate siguranței și optimizării sistemelor de transport, precum și drepturilor pasagerilor a fost din nou scăzută (73 %); regretă că rata de utilizare de 100 % a creditelor de plată alocate programului Marco Polo II a putut fi atinsă doar pentru că peste jumătate din creditele prevăzute inițial au fost realocate în cursul exercițiului 2009;

               229.

               salută creșterea semnificativă în comparație cu 2008 a ratei de utilizare a creditelor de plată pentru programul Galileo și subliniază importanța majoră a acestuia pentru sectoarele logistică și transporturi durabile;

               230.

               ia act de faptul că testarea operațiunilor prin eșantionare relevă o rată de eroare situată cel mai probabil între 2 și 5 %; invită Comisia să își intensifice eforturile pentru ca această rată să fie și mai mică;

               231.

               ia act cu satisfacție de constatarea Curții de Conturi cu privire la legalitatea și regularitatea conturilor anuale ale Agenției Executive pentru Rețeaua Transeuropeană de Transport sub toate aspectele semnificative; salută faptul că Agenția a reușit să ocupe posturile care erau încă vacante la sfârșitul anului 2008;

               232.

               subliniază că trebuie asigurată de urgență transparența politicii regionale și a celei din domeniul transporturilor prin informații corespunzătoare puse la dispoziția contribuabililor și a autorităților bugetare și că este absolut necesară o coordonare consolidată între politica regională și cea din domeniul transporturilor, în special în cazul finanțării TEN-T, deoarece în prezent are loc doar o evaluare limitată a valorii adăugate europene a proiectelor și astfel fondurile nu sunt utilizate în mod optim pentru a elimina punctele de strangulare a traficului, precum și problemele legate de trecerea frontierei și cele rezultate ca urmare a lipsei legăturilor;

               233.

               solicită în mod insistent ca procedura de selectare a proiectelor de transport și de aprobare a acestora în cadrul politicii de coeziune să fie mai fiabilă;

               234.

               salută Raportul special nr. 8/2010 al Curții de Conturi privind investițiile în infrastructura feroviară din Uniune și, în primul rând, constatarea că actualii coordonatori TEN-T au jucat un rol important, printre altele prin faptul că au facilitat contactul între părțile interesate în cauză; sprijină recomandarea ca Comisia să examineze posibilitatea de a recurge la alți coordonatori pentru celelalte proiecte prioritare;

               235.

               ia act de constatarea Curții de Conturi, potrivit căreia proiectele prioritare nu au fost alese pe baza traficului real și anticipat, iar analizele costuri/beneficii ar putea fi utilizate într-o măsură mai mare; subliniază totuși că proiectele prioritare satisfac de asemenea obiectivele coeziunii economice, sociale și teritoriale europene și intenția de a combate schimbările climatice prin sprijinirea unor moduri mai ecologice de transport;

      Comisia pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne

               236.

               salută progresul semnificativ realizat în ceea ce privește nivelul de execuție a angajamentelor din bugetul destinat spațiului de libertate, securitate și justiție (97,7 % față de 87,5 % în 2008), precum și nivelul de execuție a plăților (89,6 % față de 80,9 % în 2008);

               237.

               regretă că nivelul de anulare a plăților a fost atât de ridicat (8,5 %), în principal ca urmare a anulării plăților din bugetul destinat agențiilor și sistemelor informatice de mari dimensiuni (SIS II și VIS);

               238.

               salută ratele ridicate de execuție a celor patru fonduri din cadrul programului „Solidaritate și gestionarea fluxurilor migratorii”; observă că nivelurile ridicate de execuție reflectă și utilitatea acestor fonduri și solicită ca acest lucru să fie luat în considerare în viitoarea planificare bugetară și în discuțiile referitoare la următorul cadru financiar multianual, pe baza rapoartelor de evaluare la jumătatea perioadei pregătite de Comisie;

               239.

               regretă că nivelul de execuție a plăților a fost mai scăzut în cazul programelor „Drepturi fundamentale și justiție” și „Securitate și protecția libertăților”; ia act de justificarea prezentată de Comisie, potrivit căreia rezultatele cererilor de propuneri nu au fost satisfăcătoare, iar criza economică a îngreunat sarcina candidaților de a asigura cofinanțarea;

               240.

               regretă că, potrivit observațiilor Curții de Conturi, anumite agenții nu au furnizat declarații cu privire la conturile lor consolidate sau au transmis declarații modificate, iar informațiile care li s-au solicitat lipsesc de mai mulți ani;

               241.

               solicită Comisiei să publice cât mai curând posibil rapoartele de evaluare la jumătatea perioadei a diferitelor fonduri și programe.

      Comisia pentru cultură și educație

               242.

               invită Comisia să își continue eforturile de a reduce constant rata de eroare pentru închideri și să evalueze îndeaproape generația anterioară de programe; observă că rata de eroare din cadrul administrării noii generații de programe demonstrează o tendință în scădere față de generația anterioară, reflectând utilitatea modificărilor tehnice aduse normelor aplicabile programelor actuale;

               243.

               observă că, în domeniul de politică „Educație și cultură”, marea parte a operațiunilor sunt executate prin agenții naționale; salută, în această privință, eforturile depuse de Comisie în vederea sprijinirii agențiilor naționale pentru ca acestea să își îmbunătățească sistemele contabile și solicită Comisiei să ia măsurile care se cuvin în cazul în care nu sunt respectate cerințele de auditare ale Uniunii;

               244.

               își exprimă satisfacția cu privire la extinderea utilizării instrumentelor IT, deoarece acest lucru reduce birocrația și poate contribui considerabil la facilitarea procedurilor pentru solicitanți și la reducerea timpului necesar pentru tratarea cererilor;

               245.

               îndeamnă Comisia, Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură și agențiile naționale să își continue activitatea de flexibilizare a procedurilor și în vederea reducerii în continuare a întârzierilor în efectuarea plăților, deoarece beneficiarii au dreptul să se bazeze pe respectarea planificărilor prevăzute în ghidurile programelor sau în alte comunicări oficiale;

      Comisia pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară

               246.

               consideră că ratele globale de execuție a liniilor bugetare pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară sunt satisfăcătoare;

               247.

               subliniază rata globală de execuție a bugetului în domeniul mediului de 97,12 %, ceea ce reprezintă un rezultat mai bun comparativ cu 95,15 % la creditele de angajament în exercițiul anterior; remarcă, în continuare, că execuția plăților s-a ridicat la nivelul înalt de 99,92 %;

               248.

               salută nivelurile în general foarte bune de execuție a creditelor de angajament și a creditelor de plată în domeniul sănătății publice care, pentru creditele de angajament de la toate liniile bugetare, se apropie de 100 %;

               249.

               remarcă faptul că nivelul înalt de execuție din domeniul siguranței alimentare, sănătății și bunăstării animale și cel fitosanitar rămâne stabil comparativ cu exercițiul anterior, la 98 % pentru creditele de angajament; este la curent cu ușoara scădere a execuției plăților (82 %); solicită statelor membre să își intensifice eforturile pentru a depune la Comisie estimări mai exacte privind măsurile de eradicare;

               250.

               salută execuția în proporție de 99,35 % a bugetului operațional al programului LIFE+, în special deoarece autoritatea bugetară a majorat creditele de angajament cu 29 000 000 EUR față de propunerea inițială a Comisiei; remarcă faptul că, în cadrul celei de-a treia licitații pentru programul LIFE+, au fost selectate 210 proiecte ce vizează acțiuni din domeniile natură & biodiversitate (84), politica & guvernanța în domeniul mediului (115), informare & comunicare (11);

               251.

               subliniază faptul că contribuția la activitățile internaționale de mediu are drept scop să acopere contribuțiile obligatorii și voluntare la convențiile, protocoalele și acordurile internaționale și să atingă o rată generală de execuție de 84,46 % față de 76,12 % în 2008; cunoaște faptul că rata de execuție este de asemenea supusă unor variații legate de cursul de schimb valutar, deoarece majoritatea contribuțiilor sunt plătite în dolari SUA;

               252.

               remarcă faptul că instrumentul financiar de prevenție civilă care se ocupă de acțiunile în caz de dezastre, de acțiunile de pregătire și de măsurile pentru a preveni sau a reduce efectele unei situații urgente a atins o rată de execuție de 72,56 %, ceea ce corespunde valorii de 15 411 000 EUR; prin urmare, remarcă faptul că rata de execuție a creditelor de plată este de 44,52 %, având în vedere că cererile de ofertă au fost publicate doar în primul semestru al anului 2009, așa că proiectele nu au fost încă finalizate;

               253.

               remarcă faptul că, în ceea ce privește fondurile pentru situații de urgență și fondurile pentru acțiuni în caz de catastrofe, cererile de decont finale depuse de statele membre sunt adesea mult mai reduse decât estimarea inițială; solicită statelor membre să își intensifice eforturile pentru a depune la Comisie estimări mai exacte și îndeamnă Comisia să prevadă în continuare în procesul de estimare asistență financiară pentru statele membre;

               254.

               remarcă faptul că, în conformitate cu bugetul pe 2009, trei proiecte-pilot și două acțiuni pregătitoare au fost implementate în domeniul mediului și patru în domeniul sănătății publice; ia act de slaba calitate a ofertelor depuse pentru proiectul-pilot privind „Comercializarea drepturilor de emisie a dioxidului de sulf în Marea Baltică” și că, în consecință, nu a fost semnat niciun contract; cunoaște faptul că acțiunea pregătitoare privind posturile de control pentru transportul animalelor a fost anulată din cauza slabei calități a propunerilor, care nu au îndeplinit criteriile minime de evaluare;

               255.

               subliniază că este important să se direcționeze mai bine cererile de oferte și să se asigure o asistență mai consistentă candidaților, în special în cadrul programelor de sănătate publică, pentru a evita depunerea unor dosare pentru proiecte care, în mod evident, nu sunt eligibile pentru finanțare sau sunt de slabă calitate; cu toate acestea, este conștient de faptul că anumite proiecte vor întâmpina întotdeauna dificultăți de implementare;

               256.

               subliniază faptul că respectarea dispozițiilor administrative și financiare din Regulamentul financiar nu ar trebui să conducă la întârzieri inutile în acordarea subvențiilor sau în selectarea proiectelor ce urmează a fi finanțate; invită Comisia să-și continue eforturile de îmbunătățire a procedurilor administrative care influențează execuția creditelor de angajament și de plată;

               257.

               remarcă faptul că, la sfârșitul anului 2009, Agenția Executivă pentru Sănătate și Consumatori, entitate administrativă a Comisiei Europene, gestiona un portofoliu de 361 de proiecte de programe cu costuri partajate în domeniul sănătății publice, dintre care 287 reprezentau contracte semnate, ceea ce înseamnă o contribuție totală din partea Uniunii de 156 000 000 EUR; subliniază faptul că bugetul administrativ necesar pentru implementarea programelor Uniunii s-a ridicat la suma totală de 6 400 000 EUR pentru Agenția Executivă pentru Programul de Sănătate Publică (PHEA); ia act de noile metode de raportare structurată care permit o mai bună monitorizare a execuției bugetare pentru evitarea reportărilor și pentru aplicarea strictă a principiului anualității bugetului;

               258.

               observă că comunicarea dintre agenții și instituții, precum și comunicarea dintre agenții și publicul din Uniune lasă de dorit; încurajează toate părțile implicate din cadrul agențiilor și al instituțiilor să îmbunătățească comunicarea dintre ele, precum și relațiile cu publicul;

               259.

               îndeamnă Comisia (DG SANCO și DG ENVI) să prezinte anual comisiilor competente ale Parlamentului, în cadrul procedurii de descărcare de gestiune, un raport privind eficiența și eficacitatea proiectelor și programelor realizate;

      Comisia pentru afaceri externe

               260.

               ia act de faptul că, în Raportul său anual referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, Curtea de Conturi afirmă că „plățile aferente exercițiului încheiat la 31 decembrie 2009 pentru grupul de politici Ajutorul extern, dezvoltarea și extinderea au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare” (23); își exprimă îngrijorarea față de faptul că erorile vizează eligibilitatea, precum și nereguli care afectează procedurile de achiziții publice, adică sectoarele cele mai vulnerabile la deficiențe de gestiune și fraudă (24);

               261.

               salută, în ceea ce privește regularitatea operațiunilor pentru cheltuielile în materie de relații externe, creșterea frecvenței operațiunilor evaluate de Curtea de Conturi ca fiind conforme pe deplin cu reglementările, comparativ cu cifrele din 2008 și 2007;

               262.

               salută, de asemenea, introducerea în 2009 a unor noi proceduri și liste de verificare ce au permis consolidarea procedurilor de control ex ante din cadrul DG RELEX;

               263.

               insistă, în ceea ce privește punerea în aplicare a PESC și a politicii europene de securitate și de apărare (PESA), ca Parlamentul să fie informat rapid cu privire la definirea obiectivelor și la misiunile alese, pentru a-și putea formula mai bine recomandările destinate Consiliului și Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate;

               264.

               salută faptul că, între 2007 și 2010, Comisia a cheltuit 396 000 000 EUR pentru a sprijini țările candidate la aderare în eforturile lor de a îmbunătăți sistemele judiciare și de a combate corupția, precum și progresele înregistrate în această privință; cu toate acestea, avertizează împotriva unui optimism excesiv și solicită Comisiei să demonstreze că aceste fonduri au fost utilizate în mod eficace și să declare dacă structurile de control îmbunătățite duc efectiv la sancționarea mai riguroasă a persoanelor corupte, inclusiv în cazurile puternic mediatizate, dacă legile sunt puse în aplicare integral și dacă reformele au un caracter susținut;

               265.

               ia act de utilizarea pe o scară tot mai largă a gestiunii în comun în cadrul mecanismului pentru produse alimentare și invită DG ECHO să își prezinte experiența în aplicarea acestui mecanism în raportul său anual de activitate pe 2010;

      Comisia pentru dezvoltare regională

               266.

               observă că fondurile aferente coeziunii fac obiectul unor reguli deosebit de complexe și sunt executate diferit de alte domenii de cheltuieli ale Uniunii, ceea ce le face mai vulnerabile la erori; atrage atenția asupra faptului că rata de eroare la cheltuielile aferente coeziunii este în continuare cea mai ridicată dintre toate creditele de plată ale Uniunii, fiind de peste 5 % în 2009; remarcă totuși că rata de eroare a scăzut semnificativ față de 2008 și, prin urmare, solicită continuarea măsurilor de simplificare și intensificarea sprijinului tehnic pentru a le permite statelor membre și regiunilor să asigure o execuție mai eficace; reamintește că statele membre sau Comisia trebuie să pună la dispoziția autorităților regionale cunoștințe și competențe tehnice care să le permită să îmbunătățească eficacitatea și eficiența utilizării resurselor puse la dispoziția lor;

               267.

               observă că încălcarea normelor privind achizițiile publice rămâne una dintre cauzele cele mai frecvente ale neregulilor, fapt care se datorează în parte complexității acestor norme; recomandă simplificarea și reducerea numărului normelor privind achizițiile publice cu scopul de a diminua incidența globală a erorilor;

               268.

               este îngrijorat de faptul că DG REGIO precizează în Declarația sa de asigurare din Raportul anual de activitate pentru 2009 că pentru 38 din cele 79 de programe vizate, DG REGIO nu a obținut asigurări rezonabile cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente în ceea ce privește rambursările din 2009 ale cheltuielilor declarate; solicită detalii suplimentare cu privire la informațiile lipsă legate de rambursările efectuate în 2009; observă că statele membre au obligația de a furniza informații suficiente în rapoartele lor anuale de activitate și solicită Comisiei să propună un sistem de sancțiuni în cazul în care informațiile furnizate nu permit Comisiei să verifice legalitatea și regularitatea;

               269.

               salută Avizul nr. 1/2010 al Curții de Conturi privind îmbunătățirea gestiunii financiare a bugetului Uniunii Europene: riscuri și provocări și atrage atenția asupra eficacității parțiale a sistemelor de supraveghere și control într-o serie de domenii cu risc ridicat din perspectiva Planului european de redresare economică, în special în ceea ce privește coeziunea și dezvoltarea rurală;

               270.

               în contextul revizuirii Regulamentului financiar, subliniază necesitatea de a clarifica normele și sistemele de gestiune pentru programele aflate sub gestiune partajată și atrage atenția asupra faptului că, în ceea ce privește politica de coeziune, clarificările trebuie să fie cât mai extinse posibil, pentru a evita contradicțiile cu Regulamentul financiar; observă că orice problemă de guvernanță între Regulamentul financiar și reglementările privind coeziunea poate fi evitată printr-o mai bună aliniere a normelor de eligibilitate între diferitele politici; consideră totuși că simplificarea, în special în contextul revizuirii Regulamentului financiar, trebuie să asigure stabilitatea pe termen lung a normelor și a sistemelor de gestionare;

               271.

               invită Comisia și statele membre să examineze oportunitatea dezvoltării principiului unui „contract de încredere”, care ar permite reducerea controalelor asupra sistemelor care și-au demonstrat eficacitatea în combaterea erorilor și a fraudelor;

               272.

               observă că sistemelor de audit și control pentru programele INTERREG le lipsește într-o oarecare măsură o abordare uniformă care să fie recunoscută de organismele de audit din toate statele membre participante; solicită recunoașterea reciprocă a unui set comun de norme și standarde între autoritățile statelor membre implicate în auditarea și controlarea programelor transfrontaliere;

               273.

               face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia de descărcare de gestiune, la Rezoluția sa din 10 mai 2011 referitoare la rapoartele speciale ale Curții de Conturi în contextul descărcării de gestiune a Comisiei pentru exercițiul financiar 2009 (25).

      (1)  JO L 69, 13.3.2009.

      (2)  JO C 308, 12.11.2010, p. 1.

      (3)  JO C 303, 9.11.2010, p. 1.

      (4)  JO C 308, 12.11.2010, p. 129.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  JO L 390, 30.12.2006, p. 1.

      (7)  JO L 343, 27.12.2007, p. 9.

      (8)  JO L 11, 16.1.2003, p. 1.

      (9)  Concluziile Consiliului Ecofin privind orientările bugetare pentru exercițiul financiar 2011 adoptate la 16 martie 2010, doc 6794/10, 24 februarie 2010, pagina 9.

      (10)  Texte adoptate, P7_TA(2010)0401.

      (11)  De exemplu, punctele 23 și 24 din Rezoluția Parlamentului European din 24 aprilie 2007 conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2005, Secțiunea III – Comisia (JO L 187, 15.7.2008, p. 25).

      (12)  JO L 340, 6.12.2006, p. 5.

      (13)  Hotărârea Curții de Justiție din 9 noiembrie 2010 în cauzele conexate C-92/09 și C-93/09, Volker und Markus Schecke GbR și Hartmut Eifert/Land Hessen, nepublicată încă în Repertoriu.

      (14)  JO L 134, 30.4.2004, p. 1.

      (15)  JO L 134, 30.4.2004, p. 114.

      (16)  JO L 210, 31.7.2006, p. 25.

      (17)  Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului 2009, p. 144, punctul 6.42.

      (18)  Regulamentul (CE) nr. 1905/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 de stabilire a unui instrument de finanțare a cooperării pentru dezvoltare (JO L 378, 27.12.2006, p. 41).

      (19)  Raportul special nr. 15/2009 al Curții de Conturi, intitulat „Asistența comunitară implementată prin organizații ONU: procesul decizional și de monitorizare”.

      (20)  Din cheltuielile certificate.

      (21)  JO L 364, 9.12.2004, p. 1.

      (22)  JO L 404, 30.12.2006, p. 39.

      (23)  JO C 303, 9.11.2010, p. 146.

      (24)  JO C 303, 9.11.2010, p. 140.

      (25)  Texte adoptate, P7_TA(2011)0195 (a se vedea pagina 63 din prezentul Jurnal Oficial).
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/63

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   referitoare la rapoartele speciale ale Curții de Conturi în contextul descărcării de gestiune a Comisiei pentru exercițiul financiar 2009
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009 (1),
   având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009 [SEC(2010) 963 – C7-0211/2010] (2),
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (4),
   având în vedere Decizia sa din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia (5) și Rezoluția sa conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia respectivă;
   având în vedere rapoartele speciale ale Curții de Conturi întocmite în conformitate cu articolul 287 alineatul (4) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetului pentru exercițiul financiar 2009 (05891/2011 – C7-0053/2011),
   având în vedere articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și articolele 179a și 180b din Tratatul Euratom,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6), în special articolele 145, 146 și 147,
   având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0135/2011),

               A.

               întrucât, în conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia execută bugetul și gestionează programe, iar potrivit articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia face acest lucru în cooperare cu statele membre pe propria răspundere și în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare;

               B.

               întrucât rapoartele speciale ale Curții de Conturi oferă informații privind unele motive de îngrijorare legate de execuția fondurilor, utile Parlamentului pentru exercitarea rolului său de autoritate care acordă descărcarea de gestiune;

               C.

               întrucât observațiile sale privind rapoartele speciale ale Curții de Conturi fac parte integrantă din Decizia sa din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009, Secțiunea III – Comisia,

      OBSERVAȚII GENERALE

               1.

               salută faptul că Curtea de Conturi a reușit să elaboreze în fiecare an mai multe rapoarte speciale, de mai bună calitate; regretă însă că, din cauza normelor aplicabile în Parlament, aceste rapoarte nu se bucură întotdeauna de atenția politică pe care o merită;

               2.

               subliniază faptul că aceste rapoarte speciale sunt extrem de importante pentru elaborarea și modificarea și/sau adaptarea programelor și proiectelor pentru că pot contribui la o utilizare mai eficientă a resurselor umane și bugetare; apreciază atitudinea pozitivă a Comisiei față de aceste procese și disponibilitatea sa de a lua măsuri prompte pentru a remedia cele mai multe dintre deficiențele constatate de Curtea de Conturi în aceste rapoarte;

               3.

               își reiterează solicitarea adresată organelor sale competente de a adapta normele astfel încât comisia competentă să poată decide dacă, pe baza importanței constatărilor Curții de Conturi, este necesar să fie redactate rapoarte din proprie inițiativă pentru sesiunea plenară în afara cotei stabilite pentru acest tip de rapoarte;

      OBSERVAȚII SPECIFICE

      Partea I:   Raportul special nr. 15/2009 al Curții de Conturi intitulat „Asistența comunitară implementată prin organizații ONU: procesul decizional și de monitorizare”

               4.

               constată că fondurile de dezvoltare ale Uniunii canalizate prin organizațiile ONU și-au dublat valoarea între 2002 și 2008, ajungând la peste 1 miliard EUR;

               5.

               consideră că activitățile desfășurate prin organizațiile ONU pot genera economii de scară, precum și o mai mare eficacitate a ajutorului, datorată unei mai bune coordonări între donatori, dar subliniază că acest lucru nu este întotdeauna valabil, întrucât organizațiile societății civile dispun adesea de cunoștințe prețioase asupra situației de la fața locului, iar implicarea lor poate contribui la asumarea într-o mai mare măsură a procesului de către țările în curs de dezvoltare partenere;

               6.

               este preocupat de constatarea Curții de Conturi conform căreia există dificultăți la nivelul transpunerii cerințelor legale stricte privind selectarea obiectivă și transparentă a partenerilor în criterii practice care să sprijine procesul decizional;

               7.

               invită, prin urmare, Comisia să elaboreze criterii și procese clare de selecție care să garanteze alegerea celor mai eficiente și eficace mecanisme de acordare a ajutorului în fiecare caz;

               8.

               invită Comisia să monitorizeze cu mai mare rigurozitate proiectele de ajutor implementate prin organizațiile ONU pentru a evalua impactul efectiv și raportul cost-eficacitate al acestor proiecte;

               9.

               este de părere că propunerea Comisiei referitoare la fondurile fiduciare cu donatori multipli ar trebui să combine capacitățile Comisiei de a crea, gestiona și coordona astfel de fonduri cu un control democratic și bugetar corespunzător;

               10.

               consideră că cooperarea cu sistemul ONU ar trebui să depindă de progresul satisfăcător al procesului de reformă a ONU, de statutul Comisiei în cadrul sistemului ONU și de evoluția procedurilor și practicilor privind urmărirea în justiție a faptelor penale comise de personalul din organizații internaționale; consideră, de asemenea, că trebuie instituit un sistem de stabilire a faptelor și de recuperare a fondurilor UE utilizate în mod necorespunzător;

               11.

               remarcă necesitatea de a completa cadrul de control actual, acordând acces la rapoartele de audit intern ale ONU ordonatorilor de credite delegați competenți ai Comisei, Serviciului de Audit Intern al Comisiei și Curții de Conturi;

               12.

               consideră că Parlamentului ar trebui să i se furnizeze dovezi de asigurare sub forma unei declarații de asigurare din partea organizației internaționale, similară cu cea pe care ordonatorii de credite delegați competenți ai Comisiei trebuie să o furnizeze și similară cu declarațiile de gestiune naționale solicitate de Parlament statelor membre;

               13.

               este de părere că înființarea Serviciului European de Acțiune Externă și a structurii sale complicate, care permite funcționarilor săi să gestioneze fondurile Comisiei în acțiunile externe, face ca problemele legate de gestiune și control să fie și mai presante; consideră, în consecință, că este esențial pentru Uniune să obțină o poziție de egalitate cu statele membre în cadrul ONU pentru a realiza un progres vizibil în ceea ce privește controlul și, în funcție de situație, monitorizarea recuperărilor de fonduri sau a altor responsabilități;

               14.

               îndeamnă Comisia să ofere mai multe informații privind punerea în aplicare a FED la nivel național și regional în țările ACP și să asigure o vizibilitate mai bună a tuturor activităților finanțate de Uniune pe alte continente;

      Partea II:   Raportul special nr. 17/2009 al Curții de Conturi intitulat „Acțiunile de formare profesională destinate femeilor și cofinanțate de Fondul social european”

               15.

               reamintește Curții de Conturi și Comisiei că, în conformitate cu articolul 8 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, promovarea egalității dintre bărbați și femei este un principiu fundamental al Uniunii Europene în toate activitățile sale; prin urmare, aspectele de gen trebuie luate în considerare în toate etapele procedurii bugetare, inclusiv la pregătirea, executarea și auditarea bugetului Uniunii Europene;

               16.

               reamintește Curții de Conturi și Comisiei concluziile și recomandările studiului de fezabilitate referitor la integrarea dimensiunii de gen în procedura bugetară;

               17.

               salută raportul bazat pe evaluările efectuate la nivel de Comisie și în cinci state membre (Germania, Spania, Franța, Italia și Regatul Unit), reprezentând în total 76 % din cheltuielile aferente acțiunilor de formare profesională destinate femeilor și cofinanțate de Fondul social european în cursul perioadei de programare 2000-2006; cu toate acestea, remarcă faptul că raportul a identificat o serie de deficiențe în stabilirea măsurilor și selectarea proiectelor auditate de Curtea de Conturi și ia act de neajunsurile legate de monitorizarea performanței programelor;

               18.

               constată că acțiunile de formare din cadrul programelor auditate nu au fost stabilite ca răspuns direct la analizele cerințelor pieței muncii, iar măsurile instituite au tins să lase o marjă de libertate privind modul de implementare a acțiunilor, nefiind axate suficient de mult pe grupurile-țintă specifice; regretă neluarea în considerare de către Curtea de Conturi a unor aspecte mai vaste care cuprind reîncadrarea femeilor în muncă sau ameliorarea competențelor acestora;

               19.

               înțelege faptul că viitoarele programe operaționale trebuie să ia în considerare analiza pieței muncii, astfel încât activitățile de formare să poată răspunde la concluziile acestei analize; cu toate acestea, continuă să considere că formarea profesională destinată femeilor trebuie să le sporească competențele, dar și să țină seama de nevoile specifice ale femeilor, cum ar fi condițiile pentru îngrijirea copilului și un program de lucru flexibil; susține, în plus, instituirea unei proceduri eficace de selecție a proiectelor pentru a aproba proiecte care abordează problema inegalității și răspund la problemele evidențiate în analiză;

               20.

               constată că, prin utilizarea indicatorilor actuali, criteriile de selecție a proiectelor stabilite de statele membre auditate nu au luat suficient în seamă analizele pieței muncii și nici nu au asigurat conformitatea proiectelor selectate cu obiectivele generale ale programului; recomandă ca, în viitor, indicatorii să se concentreze mai mult asupra egalității de gen, să se stabilească obiective clare și să se îmbunătățească fiabilitatea informațiilor pentru a se asigura desfășurarea eficace a evaluărilor de către autoritățile de punere în aplicare, statele membre și Comisie;

               21.

               solicită Comisiei să continue să verifice stabilirea de către statele membre a unor indicatori corespunzători și practicabili, pentru a asigura colectarea unor date fiabile, facilitând astfel formularea unor concluzii pertinente privind eficiența și randamentul acțiunilor cofinanțate; solicită să fie informat în mod regulat cu privire la progresele realizate, asigurându-se totodată faptul că obligațiile ce le revin promotorilor proiectelor nu devin prea împovărătoare;

               22.

               solicită Curții de Conturi să țină seama de nota referitoare la capitolele 4 și 13 din Raportul anual al Comisiei privind execuția bugetară, conform căreia acestea au o sferă mai amplă și acoperă, printre altele, politica privind egalitatea de gen;

               23.

               având în vedere persistența diferenței de salarizare dintre femei și bărbați în Europa, invită Comisia să continue să promoveze acțiuni de formare profesională destinate femeilor, în scopul dobândirii sau ameliorării de către acestea din urmă a competențelor necesare pentru a elimina aceste diferențe;

               24.

               regretă observațiile din Raportul anual al Curții de Conturi referitoare la plățile nejustificate efectuate în cadrul programului Daphne II; îndeamnă Comisia să monitorizeze situația și, pe viitor, să asigure realizarea adecvată a programului Daphne;

               25.

               solicită din nou Comisiei și Curții de Conturi ca rapoartele de descărcare de gestiune să includă informații privind politicile de integrare a dimensiunii de gen și date defalcate pe sexe;

      Partea III:   Raportul special nr. 1/2010 al Curții de Conturi intitulat „Sunt controlate în mod eficace procedurile de vămuire simplificate pentru importuri?”

               26.

               salută publicarea raportului Curții de Conturi și analiza detaliată efectuată de Curte;

               27.

               apreciază rolul-cheie al procedurilor vamale simplificate pentru importuri pentru agenții economici în ceea ce privește facilitarea comerțului, dar își manifestă regretul că astfel de proceduri au condus la niveluri nejustificate de pierderi pentru bugetul Uniunii și la încălcarea politicii comerciale a Uniunii;

               28.

               salută cadrul de reglementare îmbunătățit privind procedurile simplificate pentru importuri introdus de la începutul anului 2009 și dorește ca orientările Comisiei pentru auditurile ex post să fie finalizate cât mai repede, cel târziu până la sfârșitul anului 2011;

               29.

               invită statele membre să pună în aplicare acest cadru cât de curând și solicită Comisiei să monitorizeze atent progresul înregistrat;

               30.

               consideră inacceptabilă lipsa unor controale eficace ale procedurilor simplificate pentru importuri în statele membre, situație evidențiată în raport, și invită Comisia să continue evaluarea eficacității controalelor asupra procedurilor simplificate în statele membre și, în special, să examineze progresul înregistrat de către statele membre în realizarea de audituri ex post (de exemplu, frecvența, metodologia, utilizarea analizei riscurilor și organizarea) și să prezinte rezultatele acestor evaluări Parlamentului până la sfârșitul anului 2011 pentru cel puțin jumătate dintre statele membre și până la sfârșitul lui 2012 pentru restul statelor membre;

               31.

               consideră că statele membre ar trebui să depună mai multe eforturi în vederea garantării colectării eficiente a taxelor vamale, mai ales având în vedere că ele rețin 25 % din aceste taxe drept compensație pentru costurile aferente colectării acestora;

               32.

               solicită Curții de Conturi să ia în calcul elaborarea unui alt raport în urma prezentului raport special după introducerea orientărilor pentru auditurile ex post și invită Comisia să ofere Parlamentului estimările privind pierderile de resurse proprii tradiționale datorate ineficacității controalelor actuale ale procedurilor simplificate din statele membre;

               33.

               invită Comisia să analizeze conceptul olandez privind auditurile prealabile autorizării, care, cu toate că nu se aplică întotdeauna în Țările de Jos, a fost declarat de Curtea de Conturi ca fiind compatibil în întregime cu modelul de control al Curții, și să recomande utilizarea modelului respectiv în alte state membre, precum și să ofere Parlamentului informații, până în septembrie 2011, cu privire la progresul înregistrat;

               34.

               îndeamnă Comisia să investigheze mai amănunțit chestiunea abuzului de „supersimplificări” (scutirile de obligația de a notifica autoritățile vamale) și să pună la dispoziția Parlamentului cifre detaliate privind frecvența supersimplificărilor pentru fiecare stat membru până la sfârșitul procedurii de descărcare de gestiune pentru 2009; invită Comisia să definească mai detaliat circumstanțele speciale în care operatorii pot fi scutiți de obligația de a notifica autoritățile vamale;

               35.

               invită Comisia să examineze până în februarie 2011 cazul Belgiei, al Franței, al Irlandei, al Suediei și al Regatului Unit, unde operatorii nu au furnizat documentele vamale solicitate în cadrul auditurilor ex post, și să ofere informații Parlamentului cu privire la acțiunile întreprinse de statele membre în vederea remedierii situației înainte de încheierea procedurii de descărcare de gestiune pentru 2009;

               36.

               regretă lipsa unei politici coerente a Uniunii privind sancțiunile care pot fi impuse de către statele membre operatorilor care încalcă normele privind procedurile simplificate, introduse pentru a le facilita acestora operațiunile economice; solicită Comisiei să informeze Parlamentul cu privire la măsurile luate pentru a remedia această situație;

               37.

               invită statele membre să atragă atenția agenților economici asupra responsabilităților pe care aceștia le au în momentul în care utilizează procedurile simplificate, inclusiv printr-o formare obligatorie;

      Partea IV:   Raportul special nr. 2/2010 al Curții de Conturi intitulat „Eficacitatea acțiunilor de sprijin «Studii de proiectare» și «Construirea de noi infrastructuri» aferente celui de al șaselea program-cadru pentru cercetare”

               38.

               constată concurența din ce în ce mai mare cu care se confruntă Uniunea Europeană din partea concurenților tradiționali și a țărilor emergente în domeniul cercetării, dezvoltării și inovării; subliniază, în consecință, că cercetarea și mai ales noua infrastructură de cercetare sunt esențiale pentru ca Uniunea să poată realiza obiectivele stabilite în Strategia UE 2020: o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii;

               39.

               subliniază faptul că Comisia Europeană ar trebui să analizeze cu atenție toate elementele pentru ca banii să fie utilizați în mod eficient; observă, cu toate acestea, că nu există dovezi explicite prezentate în acest raport special sau în răspunsul Comisiei care ar putea duce la concluzia că, într-adevăr, Comisia a utilizat banii într-un mod eficient;

               40.

               subliniază importanța concluziei analizei efectuate de Comisie în 2000, în care se constată lipsa unei mase critice de dezvoltare tehnologică în ceea ce privește infrastructurile; constată faptul că nici din raportul special, nici din răspunsul Comisiei nu se poate trage concluzia că specificitatea și numărul proiectelor finanțate (28 în total) ating obiectivul acestei mase critice; invită, prin urmare, Comisia să ofere, pentru acest caz concret, mai multe explicații referitoare la obiectivul privind obținerea unei mase critice și la modalitatea în care acesta a fost promovat;

               41.

               observă faptul că, în ceea ce privește studiile de proiectare, nu este evident faptul că Curtea de Conturi, atunci când a chestionat beneficiarii, reprezentanții organizațiilor de cercetare, reprezentanții comunității de cercetare și reprezentanții statelor membre și ai statelor asociate, a luat în considerare faptul că aceste părți au, prin natura lor, o predispoziție favorabilă față de studiile implementate; în plus, încurajează Curtea de Conturi să facă apel la dovezi suplimentare pentru a analiza mai bine eficacitatea proiectelor în cauză;

               42.

               observă că, potrivit răspunsului Comisiei, „finanțarea UE în cadrul acțiunii CNI nu a avut ca scop luarea unei decizii privind construirea de noi infrastructuri, ci a vizat mai curând consolidarea dimensiunii europene”; observă, cu toate acestea, că nu există o definiție satisfăcătoare a termenilor „dimensiune europeană” și „valoare adăugată europeană” (7) și, în termeni mai specifici, a modului în care acestea sunt măsurate și nici a modului în care fondurile cheltuite pentru aceste proiecte corespund cu termenii „dimensiune europeană” și „valoare adăugată europeană”; invită, în consecință, Comisia să ofere mai multe explicații privind acești termeni, într-o manieră specifică și măsurabilă;

               43.

               este de acord cu Curtea de Conturi și Comisia că beneficiile utilizării surselor de finanțare complementară ar trebui explicate în mod clar tuturor candidaților potențiali și promovate în continuare de către Comisie și autoritățile statelor membre, chiar dacă s-au înregistrat progrese majore în cadrul PC7;

               44.

               constată că utilizarea surselor de finanțare complementară este un factor crucial pentru crearea de noi infrastructuri de cercetare în anii următori;

               45.

               observă că ar fi necesară, de asemenea, luarea unor măsuri concrete de către Comisie în vederea unei gestionări corespunzătoare a aspectului privind complementaritatea, prin intermediul, inter alia, a unor controale pentru identificarea cazurilor de dublă finanțare sau de cofinanțare neeligibilă;

               46.

               reamintește faptul că Comisia a publicat în 2008 Ghidul practic al oportunităților de finanțare cu fonduri UE pentru cercetare și inovare și a invitat statele membre să îmbunătățească mecanismele pentru utilizarea coordonată a finanțării;

               47.

               solicită Curții de Conturi să realizeze o evaluare din perspectivă contabilă și bugetară a activităților de cercetare și dezvoltare din domeniul securității finanțate de Uniune, inclusiv PC6, Acțiunile pregătitoare din domeniul cercetării în materie de securitate (PASR) și PC7, în urma recomandării formulate în studiul realizat de Departamentul tematic C al Parlamentului în octombrie 2010, intitulat „Examinarea măsurilor de securitate din programul-cadru de cercetare”;

      Partea V:   Raportul special nr. 3/2010 al Curții de Conturi intitulat „Evaluările de impact în cadrul instituțiilor UE: un instrument util în sprijinul procesului decizional?”

               48.

               salută raportul Curții de Conturi și subscrie la observațiile și concluziile acesteia;

               49.

               salută începutul bun și felicită Comisia pentru îmbunătățirile în curs ale sistemului său de evaluare a impactului (EI), în special pentru actualizarea constantă a orientărilor Comisiei privind EI și pentru consolidarea rolului Comitetului de evaluare a impactului (CEI);

               50.

               ia act cu satisfacție de faptul că, potrivit constatărilor Curții de Conturi, procedurile de EI au devenit o parte integrantă a procesului de elaborare a politicilor și contribuie la îmbunătățirea propunerilor legislative ale Comisiei;

               51.

               încurajează Comisia să instituie măsuri menite să sporească transparența procesului de planificare a EI; consideră că Comisia ar trebui nu numai să explice necesitatea unei EI, ci și să facă publice motivele de la baza deciziilor de a nu realiza o EI [în special în cazurile în care Comitetul său de evaluare a impactului (CEI) a constatat că este necesar să se realizeze o EI];

               52.

               este de părere că, așa cum s-a afirmat în cel de al doilea raport intermediar referitor la activitățile legislative și relațiile interinstituționale al Grupului de lucru privind reforma parlamentară din 21 mai 2008, EI ar trebui să vizeze toate inițiativele legislative, inclusiv actele de simplificare și de comitologie; invită toate părțile implicate să redefinească sfera de aplicare a EI în cursul următoarelor tratative interinstituționale, ținând cont îndeosebi de modificările recente introduse de Tratatul de la Lisabona;

               53.

               îndeamnă Comisia să implice părțile interesate nu numai în activitatea de pregătire a EI, ci și să consulte părțile interesate cu privire la proiectele de rapoarte de EI și, după modelul adoptat de unele țări din cadrul OCDE, să facă publice aceste proiecte de rapoarte;

               54.

               încurajează Comisia să îmbunătățească planificarea procesului de EI cu scopul de a asigura timp suficient pentru controlul realizat de CEI;

               55.

               este de părere că prezentarea și discutarea EI ar trebui să facă parte integrantă din activitatea legislativă a Parlamentului și încurajează comisiile sale să invite mai des reprezentanți ai Comisiei în acest scop;

               56.

               atrage atenția Comisiei asupra observațiilor critice referitoare la dimensiunea și caracterul tehnic ale EI, precum și la limbajul complex utilizat; consideră că o îmbunătățire a acestor aspecte ar spori utilitatea EI pentru legislatori, părțile interesate și publicul larg;

               57.

               constată însă că independența evaluărilor de impact, așa cum sunt realizate în prezent, poate fi pusă la îndoială, deoarece membrii Comitetului de evaluare a impactului (CEI), responsabil în cadrul Comisiei de realizarea evaluărilor de impact, sunt numiți de președintele Comisiei și primesc instrucțiuni de la acesta;

               58.

               constată, de asemenea, că aceeași problemă afectează și evaluările ex post ale Comisiei, care prezintă o utilitate redusă pentru Parlament în activitatea sa de supraveghere a modului în care Comisia execută bugetul;

               59.

               accentuează faptul că evaluările de impact nu ar trebui efectuate numai înaintea adoptării textelor legislative (ex ante), ci și după adoptarea lor (ex post); reamintește că acest lucru este necesar pentru a putea stabili cu mai multă exactitate dacă obiectivele unui act legislativ au fost cu adevărat atinse și în ce măsură este cazul ca un act legislativ să fie adaptat sau menținut;

               60.

               își exprimă convingerea că evaluările de impact realizate în numele Parlamentului ar asigura o mai bună informare a publicului cu privire la valoarea politicilor Uniunii și ar contribui la participarea și dezbaterea publică;

               61.

               subliniază că dreptul de inițiativă al Comisiei limitează rolul Parlamentului și este ferm convins că disponibilitatea unor evaluări de impact independente, libere și nerestricționate ar oferi deputaților în Parlamentul European posibilitatea de a avea un cuvânt mai important de spus în ceea ce privește evoluțiile viitoare ale politicilor europene;

      Partea VI:   Raportul special nr. 4/2010 al Curții de Conturi intitulat „Conceperea și gestionarea acțiunii de mobilitate din cadrul programului Leonardo da Vinci sunt de natură să producă rezultate eficace?”

               62.

               salută raportul elaborat de Curtea de Conturi și evaluarea solidă a conceperii și gestionării acțiunii de mobilitate din cadrul programului Leonardo de Vinci conținută în acesta;

               63.

               ia act cu satisfacție de concluzia de ansamblu a Curții de Conturi, conform căreia modul de concepere și de gestionare a acțiunii de mobilitate din cadrul programului Leonardo da Vinci ar putea să conducă la rezultate eficace;

               64.

               deși este pe deplin conștient de complexitatea sarcinii de a dezvolta indicatori adecvați pentru numeroasele obiective stabilite în cadrul programului și recunoscând progresele recente înregistrate în această privință, este preocupat de constatarea Curții de Conturi cu privire la lipsa unui sistem cuprinzător pentru măsurarea impactului programului și de incapacitatea Comisiei de a evalua modul în care obiectivele sunt îndeplinite după trei ani de implementare a programului, ceea ce reprezintă aproximativ jumătate din durata acestuia;

               65.

               invită Comisia să informeze Parlamentul cu privire la progresele înregistrate în legătură cu instituirea unui nou instrument eficace și ușor de utilizat pentru căutarea de parteneri, care să elimine dificultățile întâmpinate de solicitanți în găsirea unor parteneri-gazdă în alte țări;

               66.

               invită Comisia să asigure evaluarea corectă a cererilor prin elaborarea unui manual mai precis pentru evaluatori și prin integrarea verificărilor asupra evaluărilor cererilor în vizitele sale de monitorizare a impactului și de verificare a calității pe care le efectuează în țările participante, în cazul în care analiza valorii adăugate a acestor verificări se dovedește a fi pozitivă;

               67.

               invită Comisia să pună în aplicare un sistem cuprinzător de măsurare a impactului programului și să îmbunătățească sistemul de raportare cu privire la rezultatele și efectele programului și, în special, să finalizeze, în cel mai scurt timp posibil, aplicația LLPLink pentru raportarea cu privire la măsurarea impactului și să țină Parlamentul la curent cu privire la progresele realizate în această privință;

               68.

               invită Comisia să remedieze deficiențele controalelor identificate în raportul special al Curții de Conturi;

      Partea VII:   Raportul special nr. 5/2010 al Curții de Conturi intitulat „Implementarea abordării Leader pentru dezvoltarea rurală”

               69.

               remarcă, după cum precizează Curtea de Conturi, că există o serie de domenii în care pot fi aduse îmbunătățiri semnificative pentru a garanta valoarea adăugată care este esențială pentru abordarea Leader; consideră foarte regretabil faptul că, la zece ani de la auditul precedent efectuat de Curtea de Conturi asupra programului Leader, persistă aceleași deficiențe grave;

               70.

               sprijină recomandările Curții de Conturi 3, 4, 5 și 6;

               71.

               este de acord cu recomandarea 1 potrivit căreia nu ar trebui să se acorde finanțare pentru proiectele care au fost finalizate, dar consideră că această situație nu ar trebui să împiedice finanțarea prin Leader a extinderii proiectelor existente; în consecință, salută intenția Comisiei de a prezenta propuneri care să permită extinderea proiectelor în cazul cărora a fost prezentată o nouă cerere de finanțare pentru fazele ulterioare;

               72.

               observă că, potrivit recomandării 2, membrii grupurilor de acțiune locale (GAL) „nu ar trebui să participe la nicio discuție, evaluare sau decizie” atunci când au „vreun interes personal, politic, profesional sau comercial față de o propunere de proiect”; constată, în plus, că Regulamentul financiar interzice acțiunile care pot conduce la conflicte de interese; invită Comisia și statele membre să se asigure că Regulamentul financiar este aplicat integral de membrii comisiilor decizionale și de evaluare a proiectelor GAL; este de acord că ar trebui făcută o declarație scrisă de interese în funcție de caz și că declarațiile de interese ar trebui publicate în procesul-verbal al reuniunii;

               73.

               invită Comisia să asigure o definiție clară a noțiunii de „interese într-un proiect” și consideră că procesele-verbale detaliate ale tuturor reuniunilor decizionale ar trebui să devină normă, pentru a tempera neliniștile legate de corectitudinea procesului de selecție a proiectelor și pentru a consolida transparența și neutralitatea procesului decizional;

               74.

               consideră că, pentru a garanta elementul de „valoare adăugată” al programului Leader, Comisia ar trebui să încurajeze mai mult GAL-urile să desfășoare o activitate de proximitate în vederea identificării actorilor locali care pot dezvolta mai multe proiecte strategice, după cum se întâmplă în prezent în Mecklenburg-Vorpommern (Germania) și în Irlanda;

               75.

               invită Comisia să introducă fără întârziere măsuri care sporesc transparența procesului de selecție a proiectelor, folosindu-se de exemplele Mecklenburg-Vorpommern (Germania) și Regiunea Loarei (Franța), și consideră că ar trebui introdus un sistem prin care GAL să publice procesele-verbale ale reuniunilor pentru selecția proiectelor pe site-urile lor de internet;

      Partea VIII:   Raportul special nr. 6/2010 al Curții de Conturi intitulat „Au fost îndeplinite obiectivele principale ale reformei pieței zahărului?”

               76.

               ia act de faptul că, per ansamblu, reforma din 2006 a pieței zahărului din UE a avut succes și au fost îndeplinite obiectivele privind creșterea competitivității și atenuarea diferențelor de preț dintre piața internă a Uniunii și piața mondială;

               77.

               constată faptul că Curtea de Conturi are rezerve în legătură cu măsurarea competitivității exclusiv la nivel de regiuni; subliniază faptul că Comisia nu a avut ocazia de a evalua competitivitatea efectivă a cultivatorilor și a producătorilor individuali; este îngrijorat că, în cazul în care competitivitatea unei regiuni nu s-a bazat pe potențialul său real, ci pe denaturarea pieței ca urmare a cotelor relativ ridicate stabilite în unele regiuni pe baza unor criterii politice, noua situație creată de reformă nu garantează un nivel optim în ceea ce privește potențialul real de competitivitate al acestor regiuni;

               78.

               este de acord cu Curtea de Conturi că datele privind productivitatea și eficiența producătorilor de zahăr ar putea fi foarte utile pentru a evalua punerea în aplicare a reformei; în consecință, dorește să afle motivul pentru care Comisia nu a solicitat astfel de date ca o condiție preliminară pentru acordarea de asistență financiară;

               79.

               dorește să afle motivul pentru care Comisia nu a solicitat marilor producători de zahăr care au renunțat la cote și au acceptat compensațiile oferite din fondul de restructurare ca stimulent financiar pentru a abandona sectorul să îi furnizeze informații referitoare la modul în care au fost utilizate aceste fonduri; constată, în plus, importanța colectării și prelucrării unor astfel de informații pentru a stimula o organizare mai eficace și mai eficientă a politicii agricole comune în viitor;

               80.

               reamintește că unitățile de producție a zahărului ocupă un loc important în cadrul politicii agricole, iar prezența acestora la nivel local reprezintă o condiție prealabilă pentru producția de sfeclă de zahăr, deși acest lucru nu se aplică rafinăriilor tradiționale de trestie de zahăr, dat fiind faptul că trestia de zahăr este produsă în afara Uniunii; prin urmare, dorește să afle de la Comisie ce interes public a stat la baza acordării unui ajutor de tranziție sectorului trestiei de zahăr;

               81.

               subliniază faptul că, în ceea ce privește cotele adiționale de izoglucoză, producția industrială de izoglucoză nu are legătură cu disponibilitatea la nivel local a porumbului și a altor materii prime și că, așa cum menționează Comisia, prețul porumbului și al altor materii prime utilizate pentru prelucrarea izoglucozei nu s-a modificat; în consecință, ia act de faptul că cererea și tendința consumului de izoglucoză sunt fundamental diferite de cele aferente consumului de zahăr; prin urmare, este de acord cu aprecierea Curții de Conturi că „motivul includerii acestor cote adiționale gratuite în reducerile ulterioare ale cotelor nu este absolut deloc clar” (8) și dorește să afle de la Comisie ce interes public a stat la baza alocărilor gratuite pentru producătorii de izoglucoză;

               82.

               solicită Comisiei să verifice dacă fondurile alocate sistemului de restructurare au fost utilizate pentru relocalizarea unor unități de producție din UE în țări terțe care beneficiază de un tratament preferențial din partea UE, având în vedere că subvenționarea productivității în afara Europei nu a fost unul dintre obiectivele reformei sectorului zahărului;

               83.

               atrage atenția Comisiei asupra faptului că beneficiile creșterii concentrării industriale în cadrul sectorului sunt asociate cu un transfer inexistent sau cu un transfer limitat către consumatori al reducerii prețurilor; prin urmare, dorește să afle dacă Comisia a luat măsuri sau dacă a întreprins inițiative cu ocazia sau în contextul reformei sectorului zahărului pentru a se asigura că reducerile prețului cu ridicata al zahărului vor fi transferate și consumatorului final;

               84.

               remarcă faptul că, în conformitate cu raportul special al Curții de Conturi, există „variații foarte mari, de la un excedent net de 390 EUR per tona eliminată din cotă (excedent calculat în raport cu costurile nete pentru închidere) la un deficit net de 226 EUR pe tonă” (9) și se întreabă dacă reforma ar fi putut fi concepută în așa fel încât să se limiteze la minimum aceste variații;

               85.

               este de acord cu Curtea de Conturi că „nu există date cuprinzătoare cu privire la impactul produs de renunțările la cote asupra economiilor locale, cu privire la numărul de locuri de muncă pierdute sau cu privire la situația ocupării în muncă a foștilor angajați ai fabricilor dezafectate” (10) și consideră că aceste date sunt foarte utile pentru a asigura o imagine de ansamblu a reformei în regiunile vizate; prin urmare, ia act de faptul că, atunci când există un flux de fonduri din partea Uniunii către un beneficiar, ar trebui să existe – în baza dreptului la informare al contribuabililor europeni – un flux invers de informații transparente privind modul în care au fost utilizate aceste fonduri, ceea ce nu aduce deloc atingere competențelor statelor membre;

               86.

               este de acord cu Curtea de Conturi că statele membre care au decis să acorde ajutor pentru diversificare ar fi trebuit să elaboreze programe naționale de restructurare în cadrul cărora să se detalieze măsurile de diversificare care ar urma să fie aplicate în regiunile vizate și ar fi trebuit să informeze Comisia cu privire la aceste programe; prin urmare, solicită Comisiei să ofere o evaluare a impactului produs de ajutorul pentru diversificare în regiunile afectate;

               87.

               este de acord cu Curtea de Conturi cu privire la faptul că Comisia ar trebui să propună o serie de măsuri care să vizeze „eliminarea rigidităților și a constrângerilor din sistemul actual de cote, care au un impact negativ asupra competitivității cultivatorilor și a producătorilor” (11);

               88.

               în ceea ce privește aprecierea Curții de Conturi că Uniunea a devenit mai dependentă de importuri, nu se poate pronunța cu privire la răspunsul Comisiei, care afirmă că, per ansamblu, „nivelul autoaprovizionării în limita cotelor menținute după reformă (aproximativ 85 %) poate fi considerat satisfăcător” (12), având în vedere deschiderea pieței Uniunii către țările terțe; constată că discuția privind disponibilitatea aprovizionării nu este bine documentată sau argumentată, iar Parlamentul nu a avut acces la niciun studiu referitor la nivelul optim de aprovizionare cu zahăr sau la eventualele scenarii ale consecințelor lipsei acestuia și ale posibilelor reacții (alături de costurile relevante) în cazul unei perturbări majore a pieței mondiale a zahărului;

      Partea IX:   Raportul special nr. 8/2010 al Curții de Conturi intitulat „Îmbunătățirea performanței transporturilor pe axele feroviare transeuropene: Investițiile UE în infrastructura feroviară au fost eficace?”

               89.

               salută publicarea raportului bine pregătit și constructiv al Curții de Conturi și analiza amănunțită efectuată de către Curte;

               90.

               este de părere că îmbunătățirile în ceea ce privește definirea proiectelor prioritare ar putea spori și mai mult coordonarea și concentrarea resurselor financiare ale Uniunii; invită Comisia să stabilească definiția proiectelor prioritare în funcție de nevoile demonstrabile în ceea ce privește serviciile feroviare existente și anticipate;

               91.

               invită Comisia să întreprindă acțiunile necesare în vederea adaptării infrastructurii feroviare pentru a asigura serviciile transeuropene, construind totodată legăturile lipsă în punctele transfrontaliere, eliminând blocajele de la joncțiunile principale și înlocuind sau modernizând infrastructura feroviară învechită;

               92.

               salută efortul Comisiei de a progresa la nivel european în ceea ce privește legislația adoptată; consideră că Comisia ar trebui să intensifice în continuare cooperarea cu statele membre, pentru ca măsurile legislative privind siguranța feroviară și drepturile călătorilor, deschiderea pieței și interoperabilitatea la nivelul Uniunii să fie transpuse cu succes în legislația națională;

               93.

               salută eforturile Comisiei de a continua să investească resurse considerabile care să contribuie la îmbunătățirea procesului de pregătire a proiectelor;

               94.

               îndeamnă Comisia să consulte experți externi în domeniul infrastructurilor feroviare în vederea unei mai bune evaluări a aspectelor tehnice ale proiectelor propuse, înainte ca acestea să fie aprobate în cadrul Fondului de coeziune;

               95.

               subliniază necesitatea promovării unei pregătiri mai bune a proiectelor viitoare, în vederea reducerii riscului creșterii costurilor cauzate de factori neprevăzuți, cum ar fi condiții geografice neașteptat de dificile și cerințe de protecție a mediului;

               96.

               constată că există uneori întârzieri în darea în folosință a infrastructurii; solicită Comisiei să coopereze mai strâns cu statele membre pentru a face îmbunătățirile necesare în acțiunile viitoare de planificare;

               97.

               salută performanța reală pe tronsoanele destinate serviciilor de transport de mare viteză pentru călători, care se dovedește a fi în conformitate cu așteptările;

               98.

               ia act de observațiile Curții de Conturi privind diverse complicații, inclusiv diferențe privind ecartamentul, forța de tracțiune, sistemele de control feroviar (de semnalizare), lungimea trenurilor și normele de funcționare; solicită Comisiei să ofere mai mult sprijin statelor membre pentru ca acestea să progreseze în ceea ce privește atenuarea acestor complicații, fapt care ar facilita o mai bună dezvoltare a legăturilor de transport transeuropene; subliniază că Uniunea trebuie să joace un rol important în promovarea interoperabilității rețelelor naționale, împreună cu un sprijin financiar eficient;

               99.

               remarcă faptul că desemnarea coordonatorilor europeni a îmbunătățit considerabil implementarea proiectelor TEN-T prin concentrarea investițiilor și facilitarea dezvoltării proiectelor prioritare; invită Comisia să mențină rolul pe care îl joacă în prezent coordonatorii și să evalueze posibilitatea de a desemna mai mulți coordonatori pentru secțiunile proiectelor prioritare care se confruntă cu unele complicații notabile;

               100.

               este de părere că responsabilitățile Agenției Executive TEN-T ar trebui extinse, sub aspectul intensificării controlului efectiv și al procedurii de evaluare cu privire la cofinanțarea proiectelor prioritare;

               101.

               remarcă faptul că, după 2006, concentrarea cofinanțării TEN-T în punctele transfrontaliere s-a ameliorat, dar că mai sunt multe de realizat, inclusiv eliminarea blocajelor și completarea legăturilor lipsă;

               102.

               subliniază faptul că toate problemele și chestiunile rămase trebuie evaluate în contextul pregătirii pentru revizuirea orientărilor referitoare la TEN-T;

               103.

               invită Comisia să revizuiască politica TEN-T pentru a răspunde viitoarelor provocări legate de obiectivele privind schimbările climatice, continuarea procesului de creștere economică, coeziunea economică și socială;

      Partea X:   Raportul special nr. 9/2010 al Curții de Conturi intitulat „Cheltuielile UE din cadrul măsurilor structurale privind alimentarea cu apă pentru consumul casnic sunt efectuate în mod optim?”

               104.

               subliniază faptul că apa și, îndeosebi, apa potabilă reprezintă o resursă naturală strategică care este supusă, la fel ca alte resurse naturale, unei presiuni din ce în ce mai mari în secolul 21 din cauza creșterii continue a cererii și, prin urmare, este sarcina și obligația Parlamentului să acorde o atenție deosebită protecției apei și utilizării raționale și cu prudență a acesteia, în vederea garantării unei calități bune a apei și a alimentării cu apă potabilă suficientă a populației aflate în continuă creștere și a viitoarelor generații;

               105.

               salută recomandările constructive ale Curții de Conturi și invită statele membre ca, în momentul pregătirii programelor și proiectelor acestora pentru cofinanțare europeană, să acorde o atenție sporită gospodăririi integrate a apei, care este atât în beneficiul mediului, cât și al economiei, și să vizeze maximizarea valorii adăugate a intervenției Uniunii;

               106.

               subliniază necesitatea unei examinări mai riguroase a proiectelor în etapa de depunere a cererilor pentru a preveni deficiențele; prin urmare, invită Comisia să continue să îmbunătățească utilizarea orientărilor și a listelor de verificare, furnizând criterii mai clare pentru evaluarea cererilor de subvenționare, pentru a spori eficacitatea și uniformitatea procedurilor și a rezultatelor acestora, precum și să asigure adoptarea de măsuri adecvate în cazul în care nu sunt furnizate informațiile sau nu se iau măsurile solicitate;

               107.

               este șocat de concluzia Curții de Conturi conform căreia, deși anumite proiecte au fost încheiate cu câțiva ani înainte de efectuarea auditului, acestea nu erau funcționale din cauza lipsei de infrastructuri complementare; îndeamnă, prin urmare, statele membre să depună eforturi pentru a planifica mai bine proiectele în vederea prevenirii situațiilor în care infrastructuri scumpe, precum cele din sectorul alimentării cu apă, nu pot funcționa din cauza lipsei unor elemente de rețea;

               108.

               de asemenea, invită statele membre să asigure o planificare mai bună prin elaborarea de evaluări cuprinzătoare privind nevoile și să se asigure că, pe cât posibil, investițiile sunt eficiente și rentabile, luând, de asemenea, în considerare posibilitatea recuperării costurilor de la utilizatori și a sporirii eficienței utilizării apei în vederea protejării resurselor de apă, dar și vizând sporirea eficienței utilizării apei și reducerea pierderilor;

               109.

               solicită statelor membre să garanteze o coordonare mai bună și să implice mai multe părți interesate în procesul de planificare a proiectelor pentru a evita situațiile în care într-o municipalitate se fac investiții care vizează sporirea capacității de alimentare cu apă fără a se ține cont de consumul redus rezultat în urma altor investiții realizate în aceeași municipalitate sau situațiile în care se fac investiții într-un sistem de alimentare supramunicipal fără ca municipalitățile să își ia angajamentul să îl folosească;

      Partea XI:   Raportul special nr. 10/2010 al Curții de Conturi intitulat „Măsurile specifice în favoarea agriculturii din regiunile ultraperiferice și insulele mici din Marea Egee”

               110.

               salută raportul Curții de Conturi, precum și răspunsurile Comisiei;

               111.

               subscrie la recomandarea 1 a Curții de Conturi; recunoaște, în legătură cu articolul 12 din Regulamentul (CE) nr. 247/2006 al Consiliului din 30 ianuarie 2006 privind măsurile specifice din domeniul agriculturii în favoarea regiunilor ultraperiferice ale Uniunii (13), aplicabilitatea principiului subsidiarității în cazul elaborării unor programe care sunt în conformitate cu orientările stabilite de Comisie; este conștient de necesitatea de a se lua la nivel național măsuri adecvate conforme orientărilor stabilite; salută rolul Comisiei de determinare a conformității programelor cu legislația Uniunii și de coordonare cu autoritățile naționale în faza de programare, rol care include transmiterea de orientări statelor membre; subliniază în special importanța dezvoltării cooperării dintre Comisie și statele membre în vederea ameliorării indicatorilor de control și a eficienței;

               112.

               subscrie la recomandarea 2 a Curții de Conturi; salută modificarea articolului corespunzător din Regulamentul (CE) nr. 247/2006, astfel cum a fost propusă de Comisie, pentru a facilita examinarea anuală realizată de statele membre;

               113.

               subscrie la recomandarea 3 a Curții de Conturi; recunoaște aplicabilitatea principiului subsidiarității în cazul definirii măsurilor; constată că o implicare mai puternică a participanților la programe și o analiză economică mai detaliată în statele membre în cauză pot duce la îmbunătățirea măsurilor; subliniază că, la definirea măsurilor la nivel național, trebuie avute în vedere obiective durabile pentru a se evita o axare pe măsuri superficiale; consideră că în anumite regiuni sunt necesare ajutoare forfetare și ajutoare bazate exclusiv pe producție, dar solicită abordări durabile care să garanteze viabilitatea viitoare a agriculturii în regiunile respective;

               114.

               subscrie la recomandarea 4 a Curții de Conturi; invită, în plus, statele membre să elaboreze orientări pentru indicatori de control comuni; este conștient că situațiile diferite în funcție de țară din cadrul programelor individuale îngreunează elaborarea unor indicatori de control valabili la nivelul întregii Uniuni; consideră totuși că indicatorii de control comuni sunt indispensabili pentru o dezvoltare durabilă a agriculturii și a zonelor rurale; salută consultările Comisiei cu statele membre în vederea definirii unor indicatori de control comuni care urmează să se aplice în cazul programelor începând cu 2011; consideră că aceste consultări reprezintă o abordare ce ar putea servi drept model și pentru alte domenii ce beneficiază de finanțare din partea Uniunii;

               115.

               subscrie la recomandarea 5 a Curții de Conturi; salută propunerea Curții de Conturi de a reduce intervalul pentru evaluarea programelor la mai puțin de cinci ani; ia act de răspunsurile Comisiei la propunerea Curții de Conturi; propune, alături de Curtea de Conturi, să fie redus intervalul de evaluare de la cinci ani la un an, în mod independent de rapoartele anuale privind punerea în aplicare prezentate Comisiei de către statele membre; solicită, în plus, instituirea unui sistem de gestionare a informațiilor care să monitorizeze datele colectate de statele membre pe baza unor indicatori de control reprezentativi și care să ducă la o utilizare mai eficace și mai durabilă a ajutorului financiar;

               116.

               solicită Comisiei să eficientizeze colaborarea cu statele membre; ia act de faptul că Comisia nu poate obliga niciun stat membru să pună în aplicare modificările propuse menite să sporească durabilitatea programelor; consideră că o implicare mai puternică a Comisiei în domeniul controlului ar duce la sporirea eficienței programelor;

               117.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

      (1)  JO L 69, 13.3.2009.

      (2)  JO C 308, 12.11.2010, p. 1.

      (3)  JO C 303, 9.11.2010, p. 1.

      (4)  JO C 308, 12.11.2010, p. 129.

      (5)  Texte adoptate, P7_TA(2011)0194 (a se vedea pagina 31 din prezentul Jurnal Oficial).

      (6)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (7)  Raportul special nr. 2/2010, răspunsul Comisiei la punctele 25-26: „Obiectivul acțiunii CNI a fost optimizarea infrastructurilor europene prin asigurarea unui sprijin limitat destinat dezvoltării unui număr restrâns de proiecte pentru noi infrastructuri în cazuri justificate corespunzător în care un astfel de sprijin ar putea avea un efect catalizator esențial sub raportul valorii adăugate europene.”

      (8)  Raportul special nr. 6/2010, punctul 43.

      (9)  Raportul special nr. 6/2010, punctul 72.

      (10)  Raportul special nr. 6/2010, punctul 73.

      (11)  Raportul special nr. 6/2010, recomandarea 2.

      (12)  Raportul special nr. 6/2010, răspunsul Comisiei, punctul 58.

      (13)  JO L 42, 14.2.2006, p. 1.