title: Decizia nr. 273/14/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 9 iulie 2014 privind finanțarea companiei Scandinavian Airlines prin intermediul noii facilități de credit de tip revolving (Norvegia) [2015/2023]

text:
               12.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 295/47

         DECIZIA NR. 273/14/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   din 9 iulie 2014
   privind finanțarea companiei Scandinavian Airlines prin intermediul noii facilități de credit de tip revolving (Norvegia) [2015/2023]
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („Autoritatea”),
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 61 și 109, precum și protocoalele 26 și 27 la acesta,
   având în vedere Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,
   având în vedere Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Protocolul 3”), în special articolul 1 alineatul (2) din partea I și articolul 7 alineatul (2) din partea II,
   întrucât:
   I.   FAPTE

   1.   PROCEDURĂ

               (1)

               La sfârșitul lunii octombrie 2012, Autoritatea și Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) au fost contactate în mod neoficial de autoritățile Norvegiei, Danemarcei și Suediei (denumite împreună „statele”) în legătură cu intenția lor de a participa la o nouă facilitate de credit de tip revolving („noua FCR”) în favoarea companiei Scandinavian Airlines („SAS” sau „SAS Group” sau „compania”). La 12 noiembrie 2012, statele au decis să participe la noua facilitate de credit, însă fără a notifica în mod oficial Autorității măsura în cauză.

               (2)

               La 5 februarie 2013, Autoritatea a primit o plângere din partea European Low Fares Airline Association („ELFAA” – Asociația Europeană a Companiilor Aeriene Low-Cost), împotriva participării statelor la FCR. Prin scrisoarea din data de 18 februarie 2013, Autoritatea a invitat autoritățile norvegiene să prezinte observații cu privire la plângere și la presupusele ajutoare de stat ilegale.

               (3)

               Autoritățile norvegiene au răspuns prin scrisoarea din 25 martie 2013. De asemenea, acestea au furnizat informații suplimentare, prin scrisoarea din data de 6 iunie 2013.

               (4)

               Prin Decizia nr. 259/13/COL din 19 iunie 2013, Autoritatea a inițiat procedura oficială de investigare cu privire la un potențial ajutor ilegal în favoarea SAS prin intermediul noii facilități de credit de tip revolving („decizia de inițiere a procedurii”). Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în suplimentul SEE la acesta (1). Autoritățile norvegiene, grupul SAS și Foundation Asset Management Sweden AB („FAM”) (2) au prezentat observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii. La 6 noiembrie 2013, Autoritatea a transmis observațiile primite din partea grupului SAS și a FAM autorităților norvegiene, cărora li s-a oferit posibilitatea de a răspunde. Prin scrisoarea din data de 6 decembrie 2013, autoritățile norvegiene au precizat că nu au obiecții cu privire la observațiile formulate de grupul SAS și de FAM.

               (5)

               Prin scrisoarea din 25 februarie 2014, Autoritatea a solicitat informații suplimentare din partea autorităților norvegiene. Aceste informații au fost transmise prin scrisoarea din 27 martie 2014.

               (6)

               Prin scrisoarea din 6 martie 2014, autoritățile norvegiene au informat Autoritatea că SAS decisese să anuleze noua facilitate de credit de tip revolving și să analize alte soluții de natură să-i permită consolidarea bazei de capital. Anularea a intrat în vigoare la 4 martie 2014.

               (7)

               Pentru această procedură, Autoritatea, în conformitate cu articolul 109 alineatul (1) din Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”) coroborat cu articolul 24 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, are competența de a stabili dacă Norvegia a respectat dispozițiile Acordului privind SEE. Pe de altă parte, Comisia este singura competentă să aprecieze dacă Danemarca și Suedia au respectat dispozițiile Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”). De asemenea, în temeiul articolului 109 alineatul (2) și al Protocolului 27 la Acordul privind SEE, Autoritatea și Comisia cooperează, fac schimb de informații și se consultă reciproc cu privire la aspecte legate atât de politica de supraveghere, cât și de cazuri individuale, în scopul de a asigura o aplicare uniformă pe întreg teritoriul SEE.

               (8)

               În lumina celor de mai sus și ținând seama de competența paralelă a ambelor instituții în cazul de față, Autoritatea a cooperat și s-a consultat cu Comisia înainte de adoptarea prezentei decizii.

         2.   PIAȚA SCANDINAVĂ A TRANSPORTURILOR AERIENE

               (9)

               În perioada 2001-2011, piața scandinavă a transporturilor aeriene (care cuprinde Danemarca, Suedia, Finlanda și Norvegia) ar fi crescut cu 126 % în termeni ASK (3). Creșterea pe piața scandinavă a transporturilor aeriene pe distanțe scurte a fost asigurată, aproape în totalitate, de transportatori aerieni low-cost, în special Norwegian Air Shuttle și Ryanair. Într-adevăr, se estimează că transportatorii low-cost au generat 90 % din creștere în perioada respectivă (4).

               (10)

               Chiar dacă importanța transportatorilor low-cost a crescut, SAS rămâne principalul actor de pe piața scandinavă, cu o cotă de piață în 2011 estimată la 35,6 %, mult sub nivelul de vârf de peste 50 % pe care l-a înregistrat cu un deceniu în urmă. Cotele de piață ale Norwegian Air Shuttle și Ryanair au ajuns la 18,7 % și, respectiv, 6,8 % în 2011.

         3.   BENEFICIARUL

               (11)

               SAS este transportatorul aerian național al acestor state, principala companie aeriană din Scandinavia, ocupând locul al optulea în topul celor mai mari companii aeriene din Europa. De asemenea, SAS este membru fondator al companiei Star Alliance. Grupul de transport aerian, din care fac parte Scandinavian Airlines, Widerøe (5) și Blue1, are sediul în Stockholm, iar principalul hub european și intercontinental se află pe aeroportul din Copenhaga. În 2013, SAS a transportat aproximativ 28 de milioane de pasageri, obținând venituri de circa 42 de miliarde SEK.

               (12)

               În prezent, SAS este deținută în proporție de 50 % de statele menționate, astfel: 21,4 % de Suedia, 14,3 % de Danemarca și 14,3 % de Norvegia. Principalul acționar privat este Fundația Knut și Alice Wallenberg („KAW”), care deține 7,6 % din capitalul social, în timp ce ceilalți acționari dețin participații de 1,5 % sau mai puțin.

                  Tabelul 1

                  Principalii acționari ai SAS AB la 31 martie 2012
                   (6)

                           Numele acționarului

                           Total %

                           Guvernul suedez

                           21,4

                           Guvernul danez

                           14,3

                           Guvernul norvegian

                           14,3

                           Knut and Alice Wallenberg Foundation

                           7,6

                           Försäkringsaktiebolaget, Avanza Pension

                           1,5

                           A.H Värdepapper AB

                           1,4

                           Unionen

                           1,4

                           Banca Națională a Danemarcei

                           1,4

                           Robur Försäkring

                           0,9

                           Ponderus Försäkring

                           0,8

                           Andra AP-fonden

                           0,5

                           Tredje AP-fonden

                           0,5

                           SSB+TC Ledning Omnibus FD No OM79

                           0,5

                           Nordnet Pensionsförsäkring AB

                           0,4

                           Swedbank Robur Sverigefond

                           0,4

                           Swedbank Robur Sverigefond Mega

                           0,3

                           JPM Chase NA

                           0,3

                           AMF Aktiefond Småbolag

                           0,3

                           JP Morgan Bank

                           0,3

                           KPA Pensionsförsäkring AB

                           0,2

                           Nomura International

                           0,2

               (13)

               Poziția financiară a companiei SAS este deficitară timp de mai mulți ani, înregistrându-se pierderi repetate între 2008 și 2013. În noiembrie 2012, Standard and Poor's („S&P”) a coborât ratingul de credit acordat companiei, de la B– la CCC+ (7). Aceste dificultăți au fost accentuate de mediul pieței, caracterizat printr-un preț ridicat la combustibil și o cerere incertă.

               (14)

               În special, din rapoartele anuale ale companiei rezultă faptul că în perioada 2008-2012, compania SAS a suferit pierderi considerabile în fiecare an și a înregistrat un nivel semnificativ al datoriei financiare nete.

                  Tabelul 2

                  Principalele date financiare privind SAS aferente perioadei 2007-2012 (milioane SEK)
                   (8)

                           2007

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           2012
                           (ian.-oct.)

                           Venituri

                           50 958

                           52 870

                           44 918

                           41 070

                           41 412

                           35 986

                           Datoria financiară netă

                           1 231

                           8 912

                           6 504

                           2 862

                           7 017

                           6 549

                           Profit înainte de impozitare (EBT)

                           1 044

                           – 969

                           – 3 423

                           – 3 069

                           – 1 629

                           – 1 245

                           Venitul net

                           636

                           – 6 360

                           – 2 947

                           – 2 218

                           – 1 687

                           – 985

                           Fluxurile de trezorerie ale exercițiului

                           – 1 839

                           – 3 084

                           – 1 741

                           868

                           – 1 243

                           – 1 018

                           Rentabilitatea capitalului angajat (ROCE) – %

                           6,7

                           – 19,6

                           – 11,7

                           – 7,6

                           – 2,2

                           – 8,1

                           Randamentul capitalului propriu după impozitare – %

                           3,8

                           – 47,6

                           – 26,8

                           – 17,0

                           – 12,0

                           – 24,8

                           Rata de acoperire a dobânzii – %

                           1,8

                           – 5,3

                           – 4,4

                           – 1,9

                           – 0,6

                           – 1,6

               (15)

               Din cauza deteriorării situației financiare, SAS a urmat un program de reducere substanțială a costurilor („Core SAS”), în perioada 2009-2010. În punerea în aplicare a acestui program, SAS a trebuit să obțină capital propriu de la acționarii săi prin intermediul a două emisiuni de drepturi: (i) 6 miliarde SEK în aprilie 2009; și (ii) 5 miliarde SEK în mai 2010 (9).

               (16)

               Dificultățile financiare ale SAS au atins apogeul în 2012, când compania a prezentat planul de afaceri 4 Excellence Next Generation („Planul 4XNG”), perceput de către conducerea companiei aeriene drept „ultima șansă” pentru SAS (10). În plus, în noiembrie 2012, presa a scris despre posibilitatea ca SAS să intre în faliment (11).

         4.   DESCRIEREA MĂSURII: NOUA FACILITATE DE CREDIT DE TIP REVOLVING DIN 2012

               (17)

               La fel ca alte companii aeriene din lume, SAS a recurs la facilitățile de credit externe în scopul de a menține un nivel minim de lichidități. Începând din 20 decembrie 2006, SAS s-a bazat pe o facilitate de credit de tip revolving care urma să expire în iunie 2013 („FCR anterioară”). Această facilitate de credit anterioară s-a ridicat la 366 de milioane EUR și a fost furnizată exclusiv de o serie de bănci […]. Aceasta a inclus, de asemenea, o serie de clauze sau condiții financiare […].

               (18)

               În decembrie 2011, ca urmare a scăderii nivelului de performanță a activității companiei, conducerea executivă a SAS a decis să utilizeze în totalitate facilitatea de credit anterioară. În urma unei cereri de declarare a falimentului uneia dintre filialele SAS (și anume, Spanair) în ianuarie 2012, SAS a inițiat negocieri cu băncile și, la 15 martie 2012, a ajuns la un acord cu privire la revizuirea clauzelor. Această revizuire a clauzelor a prevăzut creșterea costurilor de utilizare a facilității de credit anterioare, înăsprirea condițiilor de utilizare și obligarea companiei SAS să ramburseze integral și imediat suma prelevată. În plus, SAS a trebuit să furnizeze creditorilor un plan de recapitalizare care trebuia să fie aprobat de Consiliul de administrație și de acționarii majoritari, și anume statele și fundația KAW.

               (19)

               Planul de recapitalizare se sprijinea pe așa-numitul Plan 4XNG, care era deja în curs de elaborare la începutul anului 2012. De asemenea, Planul 4XNG răspundea temerilor exprimate de […] cu privire la planul de afaceri existent al SAS, denumit Planul 4 Excellence („Planul 4X”), în mai 2012. Potrivit SAS, Planul de afaceri 4XNG i-ar fi permis să se poziționeze ca o companie aeriană independentă din punct de vedere financiar. Planul a stabilit o serie de obiective financiare pe care SAS trebuia să le îndeplinească în exercițiul financiar 2014-2015. Acestea au inclus o marjă EBIT de peste 8 %, o rată de pregătire financiară de peste 20 % și o rată a capitalului propriu (capital propriu/active) de peste 35 %. Planul 4XNG avea rolul de a permite grupului SAS să își îmbunătățească EBT cu aproximativ 3 miliarde SEK pe an, în timp ce punerea sa în aplicare ar fi necesitat costuri de restructurare și costuri punctuale de aproximativ 1,5 miliarde SEK.

               (20)

               Un alt obiectiv vizat de Planul 4XNG era pregătirea companiei pentru introducerea unor norme contabile noi în materie de pensii începând din luna noiembrie 2013, despre care se preconiza că vor avea un impact negativ asupra capitalurilor proprii ale grupului SAS. În plus, planul includea un angajament privind finalizarea unui plan de cesiuni de active și de finanțare, la o valoare totală de aproximativ 3 miliarde SEK sub formă de încasări potențiale nete sub formă de numerar. Cesiunile de active includeau (12): (i) vânzarea întreprinderii Widerøe, o companie aeriană regională norvegiană, filială a grupului SAS (13); (ii) vânzarea unei participații minoritare investite în […]; (iii) vânzarea participațiilor în investiții imobiliare legate de aeroport; (iv) externalizarea serviciilor de handling la sol (14); (v) vânzarea de motoare de aeronave (15); (vi) vânzarea și răscumpărarea altor operațiuni financiare legate de […]; (vii) externalizarea sistemelor de management și a serviciilor de tip call center
                   (16); precum și (viii) vânzarea sau finanțarea garantată a trei aeronave Q400.

               (21)

               Norvegia insistă că Planul 4XNG era autofinanțat, ceea ce înseamnă că SAS avea să genereze suficiente lichidități din exploatare și din externalizări auxiliare necesare pentru finanțarea costurilor inițiale de punere în aplicare a Planului 4XNG. Cu toate acestea, SAS era preocupată de percepția investitorilor cu privire la situația precară în materie de lichidități din cauza costurilor inițiale semnificative de punere în aplicare a Planului 4XNG. Astfel, SAS a solicitat o prelungire a facilității de credit de tip revolving anterioare concomitent cu introducerea noii facilități de credit de tip revolving finanțate de state și de KAW. Cu toate acestea, SAS a susținut că nu va fi utilizată nici facilitatea de credit anterioară (prelungită), nici noua facilitate.

               (22)

               Discuțiile privind noua facilitate de credit de tip revolving au început la 4 iunie 2012 (17). Inițial, în conformitate cu planul de recapitalizare (a se vedea considerentul 18 de mai sus), băncile creditoare în cadrul facilității de credit anterioare au cerut ca statele să ofere o nouă infuzie de capital propriu, de exemplu o emisiune de drepturi, întrucât acestea nu erau dispuse să finanțeze o nouă facilitate de credit prin forțe proprii. Statele au respins totuși această idee.

               (23)

               După unele negocieri, băncile au acceptat o nouă facilitate de credit de tip revolving, care avea să fie înființată împreună cu statele și cu fundația KAW, urmând să fie structurată în condiții de egalitate absolută, fără subordonare sau drepturi disproporționate la garanții. Trebuie remarcat faptul că, inițial, se prevăzuse ca noua facilitate de credit de tip revolving să se ridice la valoarea de [3-6] miliarde SEK, în timp ce garanțiile disponibile erau de numai [1-4] miliarde SEK. La 22 octombrie 2012, valoarea noii facilități de credit a fost redusă, în final, la 3,5 miliarde SEK (aproximativ 400 de milioane EUR).

               (24)

               Noua facilitate de credit de tip revolving era acordată de către aceleași bănci care au acordat facilitatea de credit de tip revolving anterioară (cu o singură excepție) (18), împreună cu statele și KAW. În această privință, un procent de 50 % din noua facilitate de credit de tip revolving a fost furnizat de state, proporțional cu acțiunile pe care le dețineau în SAS, iar restul de 50 % a fost acordat de bănci și de KAW. Statele și KAW au participat la această nouă facilitate de credit de tip revolving în aceleași condiții (comisioane, dobânzi, clauze) ca și băncile.

               (25)

               Principalele caracteristici ale noii facilități de credit de tip revolving erau următoarele:

                           —

                           Facilitatea de credit de tip revolving a fost împărțită în două facilități subiacente de 2 miliarde SEK (Facilitatea A) și, respectiv, de 1,5 miliarde SEK (Facilitatea B), la care statele membre au contribuit cu o finanțare de 50 % din valoare. Condițiile de preț pentru ambele facilități au inclus un comision inițial, un comision de angajament, un comision de utilizare, o marjă și un comision de ieșire.

                           —

                           SAS trebuia să îndeplinească anumite condiții pentru a putea utiliza facilitatea de credit de tip revolving, aceste condiții fiind mai severe pentru Facilitatea B decât pentru Facilitatea A (19).

                           —

                           Noua facilitate de credit de tip revolving relua ansamblul garanțiilor prevăzute în facilitatea de credit de tip revolving anterioară și, în plus, s-a acordat creditorilor garanția pentru toate acțiunile Widerøe și toate celelalte active fixe negrevate de sarcini ale grupului SAS, în decembrie 2012. Astfel, noua facilitate de credit de tip revolving dispunea de o garanție de prim rang asupra câtorva active ale SAS, inclusiv 100 % din acțiunile filialelor sale, Widerøe și SAS Spare Engine, 18 aeronave și o serie de proprietăți. Aceste valori mobiliare au fost evaluate la o valoare contabilă de aproximativ 2,7 miliarde SEK (aproximativ 75 % din noua facilitate de credit de tip revolving) și au fost împărțite pro rata între Facilitatea A și Facilitatea B.

                           —

                           Facilitatea B putea fi utilizată doar atunci când Facilitatea A era epuizată în întregime. După 1 ianuarie 2014, SAS putea să o utilizeze numai după finalizarea operațiunilor de vânzare a activelor sau acțiunilor întreprinderii Widerøe.

                           —

                           Noua facilitate de credit de tip revolving era scadentă la 31 martie 2015.

               (26)

               Condițiile noii facilități de credit de tip revolving au fost convenite la 25 octombrie 2012. Totuși, aceste condiții erau supuse, inter alia aprobării parlamentare la nivelul fiecărui stat și semnării de acorduri cu sindicatele piloților și echipajelor de cabină.

               (27)

               Statele au prezentat un raport din data de 7 noiembrie 2012 întocmit de CITI (denumit în continuare „raportul CITI”), prin care se urmărea să se evalueze dacă un investitor privat aflat într-o situație cât mai apropiată posibil de cea a statelor ar fi putut participa la noua facilitate de credit de tip revolving, în termeni și condiții similare. Plecând de la ipoteza implementării cu succes a Planului 4XNG în cadrul scenariului de bază, raportul CITI a conchis că participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving ar genera o rată internă a rentabilității („RIR”) de [90-140 %], un randament al lichidităților (cash-on-cash) multiplu de circa [4-9X] și o creștere a valorii capitalului propriu de aproape [700-1 200 %] (în perioada noiembrie 2012-martie 2015). Raportul CITI a conchis că randamentul pe care doreau să-l obțină statele ar fi cel puțin egal cu randamentul pe care ar fi vrut să-l obțină investitorii privați aflați într-o poziție similară. Cu toate acestea, raportul CITI nu a evaluat probabilitatea îndeplinirii cu succes de către SAS a „scenariului de bază” din Planul 4XNG, și nici impactul abaterilor de la „scenariul de bază”, cum ar fi, de exemplu, imposibilitatea de a se obține lichidități din activele neesențiale.

               (28)

               La 19 decembrie 2012, SAS a anunțat că erau întrunite toate condițiile necesare pentru intrarea în vigoare a noii facilități de credit de tip revolving (a se vedea considerentul 26 de mai sus), inclusiv aprobarea parlamentară în statele în cauză. Noua facilitate de credit de tip revolving a fost în vigoare începând cu această dată și până la 3 martie 2014, înlocuind facilitatea de credit de tip revolving anterioară (20).

               (29)

               Prin scrisoarea din data de 6 iunie 2013, autoritățile norvegiene au explicat faptul că, urmare vânzării a 80 % din acțiunile întreprinderii Widerøe (considerentul 20 de mai sus), statele și băncile creditoare au convenit cu SAS modificarea termenilor și condițiilor noii facilități de credit de tip revolving, chiar dacă acordul de modificare nu fusese semnat încă în mod oficial. În observațiile prezentate în cursul procedurii oficiale de investigare, autoritățile norvegiene au informat Autoritatea că modificarea noii facilități de credit de tip revolving a fost semnată de către toate părțile și avea să intre în vigoare la data finalizării tranzacției privind Widerøe, și anume la 30 septembrie 2013. Aceste modificări vizau următoarele:

                           —

                           Facilitatea A urma să fie redusă de la 1,173 de miliarde SEK la 0,8 miliarde SEK, iar scadența acesteia urma să fie prelungită cu cinci luni, și anume până la 1 iunie 2014.

                           —

                           SAS s-ar angaja să furnizeze [0,5-0,8] miliarde SEK în numerar, ca garanție pentru Facilitatea A. Restul de [0,1-0,4] miliarde SEK ar urma să fie asigurat prin valorile mobiliare enumerate deja în noul acord privind facilitatea de credit de tip revolving.

                           —

                           Suma de 0,2 miliarde SEK a Facilității A urma să fie anulată odată cu cesionarea parțială a diviziei de handling la sol. La data anulării noii facilități de credit de tip revolving, la 4 martie 2014, SAS semnase o scrisoare de intenție cu un cumpărător potențial (21).

                           —

                           Facilitatea B urma să fie redusă de la 1,5 miliarde SEK, la 1,2 miliarde SEK.

         5.   MOTIVE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

               (30)

               În decizia sa de inițiere a procedurii, Autoritatea și-a exprimat îndoiala în ceea ce privește participarea pari passu a statelor, a KAW și a băncilor la noua facilitate de credit de tip revolving, în principal din cauza următoarelor elemente:

                           —

                           Expunerea anterioară a băncilor la un risc de credit privind SAS, ca urmare a participării lor la facilitatea de credit de tip revolving anterioară. Într-adevăr, băncile și-au redus la aproximativ jumătate contribuția lor la noua facilitate de credit de tip revolving și, prin urmare, și-au redus expunerea globală la la riscul de credit pe care îl reprezenta SAS cu aproximativ 50 % în condițiile facilității de credit de tip revolving, în timp ce statele – care nu reușiseră să obțină un randament din emisiunile de drepturi aferente anilor 2009 și 2010 în contextul rezultatelor constant negative ale SAS – și-au sporit expunerea la riscul de credit privind SAS.

                           —

                           Faptul că SAS epuizase facilitatea de credit anterioară, în ianuarie 2012, ceea ce ar fi putut influența decizia băncilor creditoare de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving, astfel încât să se evite orice alte viitoare prelevări și să se asigure că propriile contribuții la facilitatea de credit de tip revolving nu se vor pierde complet, având în vedere dificultățile întâmpinate de companie. Autoritatea nu putea stabili cu claritate dacă decizia băncilor de a contribui la finanțarea noii facilități de credit de tip revolving a fost influențată de sprijinul financiar continuu acordat grupului SAS de către state în anii precedenți. Autoritatea a remarcat, de asemenea, că participarea statelor a fost o cerință strictă pentru ca operatorii privați să participe la noua facilitate de credit de tip revolving.

                           —

                           Autoritatea a pus sub semnul întrebării dacă participarea KAW la noua facilitate de credit de tip revolving putea fi comparată cu cea a unui investitor privat, având în vedere expunerea KAW la riscul de credit privind SAS nu numai prin faptul că deținea participații, cât și prin intermediul Băncii SEB.

               (31)

               De asemenea, Autoritatea a pus sub semnul întrebării dacă participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving ar putea fi considerată ca fiind rațională din perspectiva unui acționar și dacă ar îndeplini criteriul unui investitor privat în economia de piață („MEI”) dacă nu s-ar fi desfășurat în condiții pari passu. În această privință, Autoritatea a examinat dacă Planul 4XNG avea la bază ipoteze suficient de solide pentru a motiva un investitor privat să participe la noua facilitate de credit de tip revolving și dacă analizele de sensibilitate efectuate în cadrul planului nu erau prea optimiste.

               (32)

               De exemplu, Autoritatea s-a referit, inter alia, la cifrele optimiste prevăzute în plan cu privire la creșterea pieței în ASK și PIB, precum și la rata inflației de 0 % pentru perioada 2015-2017. De asemenea, Autoritatea se întreba dacă era posibil să se prevadă, în momentul semnării noii facilități de credit de tip revolving, punerea în aplicare cu succes a tuturor măsurilor de reducere a costurilor și de cesionări de active.

               (33)

               În ceea ce privește termenii și condițiile noii facilități de credit de tip revolving și evaluarea de către CITI a randamentului anticipat rezultat din participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving, Autoritatea a subliniat faptul că, în raportul său, CITI nu a evaluat Planul 4XNG și nici nu a efectuat o analiză de sensibilitate a modelului financiar, ci pur și simplu s-a bazat pe informațiile care i-au fost furnizate. De asemenea, Autoritatea a evidențiat faptul că raportul CITI nu a evaluat garanția noii facilități de credit de tip revolving din perspectiva unui investitor privat în economia de piață și nici nu a luat în considerare impactul posibilelor scenarii alternative întemeiate pe ipoteze mai puțin favorabile (inclusiv incapacitatea de plată) pentru analiza randamentului. În acest sens, Autoritatea remarca faptul că raportul CITI a evaluat la zero probabilitatea ca SAS să intre în incapacitate de plată în următorii trei ani, ceea ce părea o subestimare a riscului.

               (34)

               Având în vedere cele de mai sus, Autoritatea nu a putut exclude faptul că participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving ar putea implica un avantaj în favoarea SAS, în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

               (35)

               În fine, în cazul în care noua facilitate de credit de tip revolving ar implica un ajutor de stat în sensul Acordului privind SEE, Autoritatea nu avea convingerea că noua facilitate de credit de tip revolving ar putea fi considerată compatibilă cu Acordul privind SEE. În acest sens, Autoritatea a examinat dacă ar fi aplicabile oricare dintre posibilele motive de compatibilitate enunțate în Acordul privind SEE. Având în vedere natura măsurii și dificultățile pe care le întâmpina SAS, Autoritatea considera că singurele criterii pertinente păreau să fie cele privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate în temeiul articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, pe baza liniilor directoare ale Autorității privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (22) („liniile directoare pentru S&R”). Cu toate acestea, Autoritatea a ajuns la concluzia preliminară conform căreia nu păreau să fie îndeplinite condițiile privind ajutoarele de salvare și restructurare enunțate în liniile directoare pentru S&R.

         6.   OBSERVAȚII PRIVIND DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
   6.1.   Observațiile autorităților norvegiene

               (36)

               Norvegia susține că participarea sa la noua facilitate de credit de tip revolving este conformă cu condițiile pieței, întrucât a participat la aceasta în condiții pari passu cu băncile și KAW, ceea ce exclude prezența ajutorului de stat.

               (37)

               Norvegia susține că SAS nu a recurs la vechea facilitate de credit de tip revolving în niciun moment în cursul perioadei în care au avut loc negocierile privind noua facilitate de credit de tip revolving. Aceasta ia act de modificările aduse vechii facilități de credit de tip revolving în martie 2012 prin care s-au introdus condiții de utilizare mai stricte și susține că, astfel, băncile se aflau încă de la sfârșitul lunii iunie 2012 în situația de a respinge orice cerere de utilizare din partea companiei SAS. Suma retrasă din facilitatea de credit de tip revolving a fost rambursată integral de SAS în martie 2012 și, după această dată, SAS nu s-a mai bazat pe vechea facilitate de credit de tip revolving. Ca urmare, aceste bănci ar putea fi considerate în mod rezonabil ca fiind „în afara” investitorilor care participau la noua facilitate de credit de tip revolving în condiții de egalitate cu statele (23), fără să aibă, cu privire la SAS, o expunere materială negarantată (24).

               (38)

               În ceea ce privește participarea KAW la noua facilitate de credit de tip revolving împreună cu băncile, în opinia autorităților norvegiene KAW își limitase expunerea economică față de SEB și acest lucru nu ar fi putut influența decizia sa de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving.

               (39)

               În plus, Norvegia susține că Planul 4XNG era realist și că acesta putea fi pus în aplicare cu succes. Norvegia susține că toate aspectele și ipotezele, inclusiv cele privind previziunile în materie de venituri („RASK”) (25), măsurile privind realizarea de economii privind costurile și măsurile privind cesiunile planificate, au fost examinate cu atenție în scopul realizării obiectivelor financiare din Planul 4XNG pentru perioada 2014-2015. În plus, Planul 4XNG – împreună cu toate ipotezele pe care s-a bazat – a făcut obiectul unei examinări atente de către consilierii financiari externi ai statelor (Goldman Sachs) și ai băncilor […] și a fost adaptat pentru a ține seama de observațiile și recomandările lor. Aceasta subliniază, de asemenea, că așteptarea privind punerea în aplicare cu succes a planului atunci când decide să participe la noua facilitate de credit de tip revolving a fost susținută de faptul că încheierea de noi acorduri cu sindicatele a fost o condiție prealabilă pentru noua facilitate de credit de tip revolving. În plus, potrivit Norvegiei, din evoluțiile survenite între decembrie 2012 și anularea noii facilități de credit de tip revolving la 4 martie 2014 a rezultat faptul că planul se afla pe trendul necesar pentru atingerea rezultatelor preconizate (26).

               (40)

               În ceea ce privește termenii și condițiile noii facilități de credit de tip revolving, Norvegia susține că acestea erau în conformitate cu condițiile normale de piață, întrucât erau similare cu cele ale tranzacțiilor comparabile și, de asemenea, noua facilitate de credit de tip revolving avea comisioane în avans mai mari și condiții mai stricte de utilizare decât majoritatea tranzacțiilor analizate. În ceea ce privește ansamblul garanțiilor furnizate, Norvegia declară că riscurile financiare efective ale băncilor creditoare erau neglijabile, deoarece valoarea estimată a garanțiilor depășeau în mod evident valoarea Facilității A. Prin urmare, într-un scenariu care ar viza lichidarea, toate creanțele băncilor creditoare ar fi plătite datorită garanțiilor constituite sau a altor active ale SAS care ar putea fi vândute, cum ar fi […], acțiunile sale în […] etc. Aceste afirmații sunt susținute și de anularea efectivă a unei părți semnificative din angajamentele asumate în cadrul Facilității A în prima jumătate a anului 2013. Potrivit autorităților norvegiene, acest lucru înseamnă că băncile au acționat ținând seama de considerente de ordin comercial și cu prudență atunci când au decis să participe la noua facilitate de credit de tip revolving împreună cu statele și KAW.

               (41)

               În cele din urmă, Norvegia raportează că participarea la noua facilitate de credit de tip revolving a generat un randament semnificativ pentru creditorii facilității de credit de tip revolving, fără ca SAS să fie nevoită să utilizeze această facilitate. În baza acestor elemente se poate considera că participarea statelor la noua FCR împreună cu băncile și KAW era pe deplin în conformitate cu principiul investitorului în economia de piață.

         6.2.   Observațiile formulate de grupul SAS

               (42)

               Grupul SAS consideră că statele au participat la noua facilitate de credit de tip revolving în calitatea lor de acționari, nu în calitate de autorități publice. Din această perspectivă, participarea la un astfel de instrument era preferabilă unui aport de fonduri proprii, având în vedere veniturile considerabile generate în favoarea acționarilor/creditorilor datorită comisioanelor, precum și creșterea previzionată a valorii acțiunilor.

               (43)

               În ceea ce privește criteriul pari passu, grupul SAS afirmă că aceasta era îndeplinit, dat fiind că băncile nu erau expuse la niciun risc de credit privind SAS și, prin urmare, acestea ar trebui tratate ca investitori „externi”. În plus, participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving nu a influențat comportamentul băncilor, deoarece SAS, și nu băncile, a solicitat ca acționarii să participe la noua facilitate de credit de tip revolving. În plus, grupul SAS susține că băncile au decis să participe la noua facilitate de credit de tip revolving în condiții de egalitate cu statele și KAW, pe baza rezultatelor foarte pozitive ale analizei riscurilor/veniturilor.

               (44)

               În plus, grupul SAS confirmă afirmația autorităților norvegiene, potrivit căreia ipotezele pe care se întemeia Planul 4XNG erau solide și conțineau previziuni foarte realiste în ceea ce privește cei trei indicatori principali, și anume creșterea pieței în ASK, creșterea PIB-ului în perioada 2015-2017 și un nivel prezumat al inflației de 0 %. De asemenea, riscurile asociate punerii în aplicare a planului au fost analizate îndeaproape de către toate băncile creditoare, cu un accent special pe RASK, indicator-cheie al rentabilității companiei.

               (45)

               În același timp, grupul SAS consideră că ansamblul garanțiilor furnizate a fost evaluat suficient și că riscul ca SAS să fie în incapacitate de a pune în aplicare Planul 4XNG a fost redus. Această concluzie este susținută de faptul că realizarea de economii la nivelul costurilor a fost o condiție prealabilă participării creditorilor la noua facilitate de credit de tip revolving și de faptul că încheierea de noi acorduri colective, în noiembrie 2012, a fost esențială pentru punerea în aplicare cu succes a planului.

               (46)

               De asemenea, grupul SAS critică Autoritatea pentru faptul că nu a luat în considerare alternativa falimentului și faptul că statele ar fi pierdut valoarea cumulată a participării lor, dacă nu ar fi existat noua facilitate de credit de tip revolving. În acest context, grupul SAS subliniază că statele au participat la noua facilitate de credit de tip revolving în calitatea lor de acționari esențiali ai SAS, urmărind să obțină un randament adecvat al investiției lor.

               (47)

               În fine, grupul SAS afirmă că punerea în aplicare a Planului 4XNG a permis obținerea de venituri înainte de impozitare de 3 miliarde SEK, ceea ce a condus la un rezultat pozitiv pentru SAS în ceea ce privește perioada noiembrie 2012-iulie 2013.

         6.3.   Observațiile formulate de FAM

               (48)

               În conformitate cu FAM, societatea responsabilă cu gestionarea activelor KAW, decizia acesteia din urmă de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving a fost luată independent de interesul său în SEB și de expunerea SEB la riscul de credit privind SAS. FAM susține că fundația KAW nu deținea o participare majoritară la SEB, și nici nu se putea afirma că fundația controla SEB.

               (49)

               FAM a examinat Planul 4XNG, riscurile financiare asociate și ansamblul de garanții constituite și a considerat că este în interesul KAW să participe la noua facilitate de credit de tip revolving. În această privință, FAM a comparat, pe de o parte, perspectiva protejării pe termen lung a investițiilor efectuate de KAW în SAS și viitoarele randamente posibile rezultate din investiția respectivă, precum și comisioanele ridicate care ar urma să fie plătite de SAS către noua facilitate de credit de tip revolving și, pe de altă parte, lichidarea SAS, alternativă pe care nu a considerat-o ca fiind interesantă din punct de vedere economic.

               (50)

               De asemenea, FAM este de acord cu autoritățile norvegiene și cu SAS, potrivit cărora toate părțile interesate au participat la noua facilitate de credit de tip revolving în condiții egale, fără nicio formă de subordonare, fără drepturi disproporționate asupra titlurilor de valoare sau alte condiții asimetrice. Decizia de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving s-a bazat pe o analiză aprofundată privind perspectiva rentabilității generate de un grup SAS puternic și competitiv în viitor.

               (51)

               În fine, FAM împărtășește opinia autorităților norvegiene conform căreia decizia băncilor creditoare de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving s-a bazat pe considerații de ordin comercial, întrucât expunerea lor la riscul de credit existent în cadrul facilității de credit de tip revolving anterioare era doar teoretică. FAM susține că băncile ar fi fost chiar și mai puțin motivate decât statele și KAW de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving, care puteau conta pe o creștere a prețului acțiunilor. Prin urmare, FAM susține că trebuie să se considere că sunt îndeplinite criteriile pari passu.

         II.   EVALUARE

   1.   EXISTENȚA UNUI AJUTOR DE STAT

               (52)

               Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE prevede următoarele:
               „Este incompatibil cu prezentul acord orice ajutor acordat de statele membre ale CE, statele AELS sau din resurse de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor mărfuri, în măsura în care afectează comerțul dintre părțile contractante, cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord.”

               (53)

               Astfel, conceptul de ajutor de stat se aplică oricărui avantaj, acordat direct sau indirect, finanțat din resurse de stat, acordat de stat sau de orice organism intermediar care acționează în temeiul competențelor care i-au fost conferite.

               (54)

               Pentru a constitui ajutor de stat, o măsură trebuie să fie pusă în aplicare din resurse de stat și trebuie să fie imputabilă statului. În principiu, resursele de stat sunt resursele unui stat membru și ale autorităților sale publice, precum și resursele întreprinderilor publice asupra cărora autoritățile publice pot exercita un control direct sau indirect.

               (55)

               Nu poate fi contestat faptul că măsura în cauză implică resurse de stat, întrucât aceasta a fost finanțată prin intermediul resurselor provenind de la bugetele statelor, și nici faptul că aceasta este imputabilă statului. În special, se poate observa că Parlamentul Norvegiei a aprobat participarea guvernului la noua facilitate de credit de tip revolving (considerentul 28 de mai sus).

               (56)

               Măsura în cauză trebuie să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența și să poată afecta schimburile comerciale dintre părțile contractante.

               (57)

               În conformitate cu jurisprudența consacrată, atunci când sprijinul financiar acordat de un stat membru consolidează poziția unei întreprinderi în raport cu alte întreprinderi concurente în cadrul comerțului din Uniune, există cel puțin un efect potențial asupra schimburilor comerciale dintre statele membre și asupra concurenței (27). În această privință, Autoritatea este de părere că orice avantaj economic potențial acordat companiei SAS prin intermediul resurselor de stat ar îndeplini această condiție. SAS este în concurență cu alte companii aeriene din Uniunea Europeană și din SEE, în special de când cea de a treia etapă a procesului de liberalizare a transportului aerian („cel de al treilea pachet”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1993 (28). În plus, pentru călătorii pe distanțe relativ mai scurte în cadrul SEE, transportul aerian este în concurență cu transportul rutier și feroviar și, prin urmare, transportatorii rutieri și feroviari ar putea fi, de asemenea, afectați.

               (58)

               Singurul criteriu al noțiunii de ajutor de stat, care este astfel în cauză, se referă la întrebarea dacă măsura în cauză a conferit un avantaj economic selectiv necuvenit companiei SAS.

               (59)

               Având în vedere anularea noii facilități de credit de tip revolving începând din 4 martie 2014, Autoritatea a evaluat dacă noua facilitate de credit de tip revolving a conferit sau nu un avantaj economic selectiv necuvenit companiei SAS din momentul înființării acesteia, în 2012, până la anularea ei, în 2014.

         2.   AVANTAJ ECONOMIC ÎN FAVOAREA SAS

               (60)

               Pentru a determina dacă a fost acordat sau nu un ajutor de stat în favoarea SAS în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, Autoritatea va evalua dacă a existat un avantaj economic pentru compania aeriană, pe care nu l-ar fi obținut în condiții normale de piață. Pentru a examina acest aspect Autoritatea recurge la criteriul investitorului privat în economia de piață, conform căruia nu există un ajutor de stat dacă, în circumstanțe similare, un investitor privat de o dimensiune comparabilă cu cea a organismelor publice relevante care funcționează în condițiile normale ale unei economii de piață, ar fi fost motivat să ofere măsura în cauză în favoarea beneficiarului.

               (61)

               Prin urmare, în conformitate cu criteriul investitorului privat în economia de piață, Autoritatea trebuie să evalueze dacă un investitor privat s-ar fi angajat să realizeze tranzacția în cauză, în aceleași condiții. Comportamentul investitorului privat ipotetic este acela al unui investitor prudent care dorește să își maximizeze profitul, însă fără a se expune unor riscuri prea mari în raport cu o anumită rată a rentabilității (29).

               (62)

               În principiu, un aport de capital din fonduri publice nu implică un ajutor de stat în cazul în care acesta are loc concomitent cu un aport semnificativ de capital din partea unui investitor privat, realizat în condiții și termeni comparabili (pari passu) (30).

         2.1.   Participarea pari passu a statelor, a fundației KAW și a băncilor la noua facilitate de credit de tip revolving

               (63)

               Autoritatea constată că băncile creditoare participante la noua facilitate de credit de tip revolving au participat, de asemenea, la vechea facilitate de credit de tip revolving. Cu toate acestea, în cadrul noii facilități de credit de tip revolving, expunerea la risc a statelor privind SAS a crescut, în timp ce băncile și-au redus contribuția cu aproape jumătate (de la 366 de milioane EUR la aproximativ 200 de milioane EUR) și, prin urmare, și-au redus expunerea globală la risc privind SAS în cadrul facilității de credit de tip revolving cu aproximativ 50 %. Având în vedere cele de mai sus, în decizia de inițiere a procedurii Autoritatea și-a exprimat îndoiala că ar putea fi îndeplinit criteriul pari passu, având în vedere că statele și băncile nu par să se afle în situații comparabile.

               (64)

               Norvegia și grupul SAS au susținut în cursul procedurii oficiale de investigare că băncile creditoare nu erau expuse niciunui risc de credit în cadrul vechii facilități de credit de tip revolving atunci când au negociat participarea lor la noua facilitate de credit de tip revolving. Prin urmare, ar fi trebuit ca băncile să fi fost considerate drept investitori „externi” aflați într-o situație comparabilă cu statele și cu fundația KAW.

               (65)

               Autoritatea ia act de faptul că SAS epuizase complet vechea facilitate de credit de tip revolving în ianuarie 2012 (considerentul 18 de mai sus). În fapt, modificările la vechea facilitate de credit de tip revolving efectuate în martie 2012 cuprindeau, inter alia, o condiție privind rambursarea integrală și imediată a sumei retrase. Sumele au fost rambursate integral în martie 2012, iar modificările la vechea facilitate de credit de tip revolving adoptate în aceeași lună au îngreunat considerabil recurgerea ulterioară de către SAS la facilitate (31). De asemenea, SAS a fost invitată să prezinte, până în iunie 2012, un plan de recapitalizare care trebuia să fie aprobat de consiliul de administrație al acesteia, precum și de state și de KAW, în calitate de acționari principali. Inițial, băncile au respins acest plan. Abia în noiembrie 2012, după examinarea atentă a Planul 4XNG revizuit, statele au decis să participe la noua facilitate de credit de tip revolving, fiind urmate de către bănci.

               (66)

               Prin urmare, în cursul procedurii oficiale de investigare, autoritățile norvegiene și grupul SAS au susținut că SAS a fost împiedicată în mod efectiv să solicite utilizarea facilității de credit de tip revolving anterioare. Conștiente de această situație, băncile au trebuit să decidă dacă să mențină sau nu facilitatea de credit de tip revolving anterioară până la expirarea acesteia, în iunie 2013, sau să participe la noua facilitate de credit de tip revolving în condiții de egalitate cu statele și cu fundația KAW, în pofida faptului că statele și KAW, în calitatea lor de acționari, erau mai motivate să participe, urmărind să obțină o creștere a valorii acțiunilor lor, datorită aplicării Planului 4XNG.

               (67)

               Deși Autoritatea consideră că este probabil ca băncile, cel puțin acele bănci care nu aveau nicio altă expunere bilaterală la riscul de credit privind SAS neacoperită de garanții, să nu fi fost expuse, în mod concret, la vechea facilitate de credit de tip revolving atunci când trebuiau să decidă dacă să participe sau nu la noua facilitate de credit de tip revolving, aceasta este, de asemenea, de părere că exista totuși riscul ca SAS să fi putut îndeplini condițiile de utilizare înainte ca noua facilitate de credit de tip revolving să fie instituită. Faptul că acest lucru nu s-a întâmplat și că vechea facilitate de credit de tip revolving nu a fost utilizată după ce a fost rambursată integral, în martie 2012, este irelevant din acest punct de vedere. Pe baza acestor elemente, se pare că băncile erau expuse unui anumit grad de risc de credit privind SAS în cadrul facilității de credit de tip revolving anterioare, spre deosebire de state (și de KAW). Prin urmare, Autoritatea nu poate accepta argumentul autorităților norvegiene potrivit căruia băncile au participat la noua facilitate de credit de tip revolving în calitate de investitori „externi”, deși erau expuse la risc în cadrul facilității de credit de tip revolving anterioare.

               (68)

               În plus, Autoritatea nu poate fi de acord cu opinia autorităților norvegiene conform căreia expunerea unor bănci la riscul de credit asociat facilităților bilaterale legate de facilitatea de credit de tip revolving anterioară (32) nu comporta niciun risc financiar pentru bănci în perioada în care a fost negociată noua facilitate de credit de tip revolving, având în vedere că aceste facilități nu ar fi putut fi utilizate înainte de utilizarea completă a facilității de credit de tip revolving anterioare. După cum s-a menționat mai sus, exista un risc, chiar dacă acesta era minor, de a fi îndeplinite condițiile de utilizare, în pofida faptului că, în urma modificărilor din martie 2012 și a condițiilor stricte introduse, probabilitatea ca SAS să utilizeze facilitatea de credit de tip revolving anterioară era foarte scăzută.

               (69)

               În plus, se pare că unele bănci aveau altă expunere privind SAS. De exemplu, pe lângă participarea la facilitatea de credit de tip revolving anterioară, […] avea (la 30 septembrie 2012) o expunere bilaterală negarantată (și neutilizată) privind SAS de [200-600] de milioane SEK, precum și o expunere negarantată rezultată din utilizarea cărților de credit, de [500-900] de milioane SEK. Prin urmare, această bancă ar fi trebuit să acopere orice cost legat de rambursarea clienților, dacă SAS ar fi anulat zborurile corespunzătoare. Chiar dacă această expunere negarantată la risc rezultată din utilizarea cărților de credit nu reprezenta decât [0-2 %] din portofoliul total de credite al […] de aproximativ [1 000–3 000] de miliarde SEK, aceasta constituia totuși un risc financiar și, prin urmare, nu se poate admite că […] se afla într-o situație comparabilă cu cea a statelor atunci când a decis să participe la noua facilitate de credit de tip revolving.

               (70)

               În afară de aceasta, alte trei bănci erau expuse unui risc de credit privind SAS în cadrul facilităților aflate în derulare legate de finanțarea aeronavelor (de exemplu, […]). Chiar dacă statele susțin că aceste finanțări au fost garantate prin aeronave și nu reprezentau un risc financiar pentru bănci, deoarece aceste aeronave puteau fi vândute cu ușurință pe piață, acest fapt nu a fost dovedit în mod concret. Este greu de precizat dacă, în caz de vânzare în regim de urgență a unei aeronave, suma totală ar fi fost într-adevăr recuperată.

               (71)

               În plus, în ceea ce privește comportamentul băncilor, în decizia de inițiere a procedurii Autoritatea și-a exprimat îndoiala că acesta ar fi putut fi influențat de comportamentul statelor membre, având în vedere sprijinul financiar continuu acordat companiei aeriene în anii precedenți (de exemplu, emisiunile de drepturi aferente anilor 2009 și 2010). În plus, băncile erau dispuse să participe la noua facilitate de credit de tip revolving numai cu condiția participării statelor, astfel cum se explică la considerentele 21 și 22 de mai sus.

               (72)

               În principiu, Autoritatea consideră că criteriul pari passu nu poate fi aplicabil în cazurile în care implicarea statelor constituie o cerință strictă pentru ca operatorii privați să participe la tranzacție.

               (73)

               În cadrul procedurii oficiale de investigare, Norvegia și grupul SAS au susținut că în niciun moment în timpul negocierilor pentru noua facilitate de credit de tip revolving băncile nu s-au considerat „contaminate” de comportamentul anterior al statelor și de disponibilitatea lor de a sprijini în continuare SAS, chiar dacă veniturile obținute din emisiunile de drepturi din 2009 și 2010 au fost inferioare celor prevăzute de state.

               (74)

               Autoritatea nu poate exclude posibilitatea ca operatorii privați să nu fi fost dispuși să investească într-o întreprindere care avea astfel de rezultate și proiecții imprevizibile, dacă statele nu ar fi participat. În același timp, nu se poate exclude nici faptul că statele, care au refuzat să furnizeze noi capitaluri proprii și să participe la o nouă facilitate de credit subordonată de tip revolving, nu mai erau dispuse să alimenteze SAS cu fonduri suplimentare. În pofida acestor considerații, Autoritatea nu are convingerea că participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving s-a efectuat în condiții pari passu cu băncile creditoare, luând în considerare faptul că participarea statelor a avut drept consecință o reducere cu aproximativ 50 % a expunerii globale a băncilor la riscul de credit privind SAS legat de facilitatea de credit de tip revolving și, în același timp, statele și-au ridicat nivelul expunerii lor privind SAS.

               (75)

               În ceea ce privește comportamentul fundației KAW, se pune întrebarea dacă acesta ar putea fi considerat un punct de referință pentru stabilirea comportamentului unui investitor privat, întrucât procedura oficială de investigare a arătat că expunerea fundației KAW la riscul de credit privind SAS prin participarea sa la SEB a fost inferioară celei indicate în decizia de inițiere a procedurii. Ținând seama de faptul că fundația KAW nu este decât un acționar minoritar al SEB și că expunerea SEB la riscul de credit privind SAS era limitată, s-ar putea argumenta că participarea fundației KAW la noua facilitate de credit de tip revolving avea drept motivație perspectiva rentabilității investiției.

               (76)

               În plus, procedura oficială de investigare nu a permis Autorității să concluzioneze cu certitudine că operațiunea în cauză a avut loc în condiții pari passu.

               (77)

               Independent de evaluarea efectuată în baza criteriului pari passu, Autoritatea a examinat, de asemenea, dacă participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving ar putea fi considerată sau nu ca fiind rațională dintr-o perspectivă a acționarilor și dacă ar îndeplini criteriul investitorului în economia de piață dacă s-ar desfășura în afara condițiilor pari passu.

         2.2.   Evaluarea participării statelor la noua facilitate de credit de tip revolving din perspectiva criteriului privind investitorul privat în economia de piață

               (78)

               Problema care trebuie abordată este de a ști dacă un investitor privat aflat într-o poziție identică celei în care se aflau statele, și anume aceea de acționari ai SAS, și care se confrunta cu o situație similară celei în care se aflau statele în 2012, ar fi acceptat sau nu să participe la noua facilitate de credit de tip revolving în termeni și în condiții similare (33).

               (79)

               Analizele independente efectuate de consultanți financiari externi (și anume, Goldman Sachs International și CITI în calitate de consultanți pentru state și […] în calitate de consultanți pentru creditori) înainte de adoptarea noii facilități de credit de tip revolving sunt edificatoare în această privință. În răspunsul lor la decizia de inițiere a procedurii, autoritățile norvegiene au precizat că statele au decis să participe la noua facilitate de credit de tip revolving doar după o examinare atentă a Planului 4XNG de către consultanții săi externi și după adaptarea termenilor și condițiilor noii facilități de credit de tip revolving.

               (80)

               În decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, Autoritatea și-a exprimat anumite rezerve cu privire la domeniul de aplicare al raportului întocmit de CITI, iar autoritățile norvegiene au precizat că decizia lor de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving se întemeia pe toate analizele realizate de către consultanții lor financiari și că raportul CITI ar trebui, așadar, să nu fie luat în considerare în mod izolat.

               (81)

               Consultanții financiari au fost solicitați, inter alia, să furnizeze o analiză critică a Planului 4XNG și a noii facilități de credit de tip revolving, precum și a sensibilităților și vulnerabilităților asociate relevante. Această analiză a fost realizată pe baza rapoartelor succesive privind performanțele anterioare ale SAS și alte criterii de referință proprii sectorului în cauză. Consultanții au formulat o serie de recomandări cu privire la strategiile de atenuare a riscurilor atât pentru Planul 4XNG, cât și pentru noua facilitate de credit de tip revolving. În baza acestui aviz, statele au solicitat să se aducă o serie de ajustări Planului 4XNG (în vederea accelerării măsurilor de reducere a costurilor și de integrare a inițiativelor suplimentare), precum și adaptări la termenii noii facilități de credit de tip revolving, în scopul de a se reduce probabilitatea utilizării acesteia.

               (82)

               Atunci când au analizat Planul 4XNG, consultanții externi au identificat principalele elemente de risc, printre care obiectivele care vizau reducerea costurilor, cesiunile și presiunea asupra indicelui RASK, și le-au acordat o atenție specială. Această evaluare a riscurilor a condus, inter alia, la următoarele constatări:

                           —

                              Obiectivele care vizau reducerea costurilor

                           În urma consultanței externe primite, Planul 4XNG a fost modificat și consolidat pentru a include inițiative de reducere a costurilor de aproximativ [1-4] miliarde SEK pe an (în creștere față de obiectivul inițial de [1-4] miliarde SEK pe an). În timp ce nerealizarea obiectivelor privind reducerea costurilor a fost identificată drept motiv de îngrijorare, o măsură-cheie pentru reducerea gradului de risc al Planului 4XNG înainte de finalizarea noii facilități de credit de tip revolving a fost încheierea unor noi acorduri cu sindicatul care prevedeau reduceri ale compensațiilor și ale indemnizațiilor acordate angajaților, precum și modificarea planului de pensii în noiembrie 2012. Aceasta a dus la economii directe de costuri de puțin sub […] SEK care, la cererea statelor, trebuiau să fie executate cu succes înainte ca noua facilitate de credit de tip revolving să poată intra în vigoare.

                           —

                              Cesiuni

                           În plus față de ipotezele inițiale conform cărora cesiunile de active vor fi contestate de consultanții financiari externi, și, de asemenea, ca urmare a apariției de noi informații în timpul procedurii, lista finală a cesiunilor planificate în Planul 4XNG s-a abătut de la lista prezentată inițial de SAS (34). În cele din urmă, consultantul financiar al statelor a concluzionat că cesiunile (cu o valoare estimată de aproximativ 3,0 miliarde SEK) incluse în Planul 4XNG final erau realizabile în intervalul de timp estimat. În plus, noua facilitate de credit de tip revolving includea dispoziții pentru calendarul vânzării întreprinderii Widerøe, precum și pentru direcționarea strictă a încasărilor din cesiuni către rambursarea noii facilități de credit de tip revolving.

                           —

                              Presiunea RASK

                           Ipotezele privind randamentul subiacent și presiunea RASK au fost evaluate și considerate rezonabile ținând seama de datele relevante privind tendințele istorice, previziunile părților terțe și schimbările cunoscute din mediul competitiv la momentul respectiv. Prin urmare, s-a considerat că aceste ipoteze nu prezentau un risc semnificativ de evoluție negativă pentru executarea Planului 4XNG.

               (83)

               În ceea ce privește îndoielile exprimate de Autoritate în decizia de inițiere a procedurii cu privire la caracterul optimist al anumitor indicatori din Planul 4XNG (de exemplu, creșterea pieței în ASK, previziuni privind PIB și o inflație de 0 % în perioada 20152017), informațiile comunicate de autoritățile norvegiene și de grupul SAS în cursul procedurii oficiale de investigare arată faptul că aceste estimări țineau seama, în special, de piețele principale în care este activ grupul SAS. Informațiile comunicate arată, de asemenea, o expunere mai pronunțată a companiei în nordul Europei mai degrabă decât în sudul Europei, precum și expunerea acesteia la piețele din SUA și Asia. Din informațiile comunicate rezultă, de asemenea, că inflația costurilor estimată la 0 % pe an pentru perioada 2015-2017 este efectul unei rate subiacente a inflației de 2 % pe an (conform nivelului inflației estimat pentru UE), dar și al ipotezei conform căreia ar fi posibilă neutralizarea acestuia datorită unor noi măsuri de economii la nivelul costurilor.

               (84)

               În ceea ce privește lipsa unui test de sensibilitate în cadrul analizei IRR prezentate în raportul CITI (a se vedea considerentul 33 de mai sus), precum și preocupările inițiale ale Autorității în ceea ce privește potențialul impact al unor scenarii mai puțin optimiste, Autoritatea a primit din partea Norvegiei, în observațiile sale cu privire la decizia de inițiere a procedurii, informații suplimentare referitoare la amploarea testului de sensibilitate efectuat. În această privință, Goldman Sachs a prezentat o serie de teste de sensibilitate în timpul elaborării Planului 4XNG pe parcursul perioadei iunie – septembrie 2012. Din analiza revizuită efectuată în septembrie 2012 a rezultat că SAS nu va rămâne fără lichidități chiar și în cadrul scenariilor pesimiste prezentate, adică în toate cazurile analizate, poziția SAS în ceea ce privește lichiditățile s-ar situa deasupra nivelului cel mai scăzut al intervalului fixat pentru facilitatea de credit de tip revolving. Cu toate acestea, pentru a menține încrederea pieței, s-a considerat că era necesar un mecanism de susținere a lichidităților și că facilitatea de credit de tip revolving rămânea cea mai realistă opțiune pentru o astfel de lichiditate de rezervă.

               (85)

               Prin urmare, Autoritatea ia act de analizele financiare succesive efectuate cu privire la Planul 4XNG (inclusiv analiza și testarea aprofundate a diferitelor elemente ale planului). Autoritatea ia act, de asemenea, de solicitările formulate ulterior de state pentru diminuarea riscurilor legate de implementarea planului și pentru realizarea unui plan de restructurare consolidat înainte de a se angaja într-o nouă facilitate de credit de tip revolving. Astfel de acțiuni par să fie conforme cu acțiunile unui investitor privat prudent în economia de piață. Cu toate acestea, este necesar, în continuare, să se stabilească dacă termenii și condițiile noii facilități de credit de tip revolving erau conforme sau nu cu ceea ce ar fi acceptat un investitor privat în economia de piață aflat în aceeași situație ca și statele, și anume ca acționari existenți ai companiei.

               (86)

               Norvegia și grupul SAS au explicat că o caracteristică specifică a sectorului transportului aerian o constituie necesitatea de a menține un înalt nivel de pregătire financiară menită să mențină încrederea clienților și a părților interesate în capacitatea întreprinderii de a-și continua activitatea. Având în vedere dificultățile financiare pe care le întâmpina SAS în 2012 și situația lichidităților existentă la momentul respectiv, este probabil ca statele, în calitate de acționari ai SAS, să fi fost motivate să participe la noua facilitate de credit de tip revolving pentru a evita pierderile mai substanțiale sau falimentul în cazul în care compania s-ar fi confruntat cu o pierdere de lichidități.

               (87)

               În acest sens, se pare că statele membre s-au bazat, în special, pe recomandările consilierilor financiari independenți în momentul în care se finalizau termenii și condițiile noii facilități de credit de tip revolving. Într-adevăr, se pare că termenii și condițiile noii facilități de credit de tip revolving au vizat, împreună, diminuarea principalelor riscuri comerciale identificate. De exemplu, așa cum s-a arătat la considerentul 82 de mai sus, o condiție esențială prealabilă pentru punerea în aplicare a noii facilități de credit de tip revolving a fost încheierea cu succes a unor noi acorduri colective cu echipajele de zbor. În plus, condițiile de utilizare aplicabile Facilității B păreau să facă utilizarea acesteia foarte improbabilă înainte de martie 2015 (35). De asemenea, clauzele financiare adăugate la noua facilitate de credit de tip revolving au fost structurate în așa fel încât, cu excepția cazului în care SAS era capabilă să realizeze proiecțiile financiare esențiale din Planul 4XNG, aceasta nu ar fi avut acces la facilitatea de credit de tip revolving sau ar fi trebuit să ramburseze orice sumă utilizată din facilitatea de credit de tip revolving la momentul respectiv (36).

               (88)

               Pe lângă considerațiile de mai sus, Autoritatea a primit informații suplimentare privind faptul că garanțiile subiacente pentru noua facilitate de credit de tip revolving erau adecvate. Într-un raport din mai 2012, […] a furnizat o evaluare independentă a Widerøe și a anumitor active corporale (inclusiv motoare de rezervă, aeronave relevante, o serie de proprietăți mai mici și anumite tipuri de echipament) care au fost utilizate ulterior ca garanție pentru noua facilitate de credit de tip revolving. În timp ce accentul s-a pus pe Widerøe, ca fiind cel mai important activ al pachetului de garanții, iar evaluarea celorlalte active s-a bazat pe informații mai limitate, evaluarea globală a implicat o valoare totală a activelor de aproximativ [1-4]-[3-6] miliarde SEK. Valoarea totală estimată a activelor care fac obiectul garanției depășeau astfel dimensiunea Facilității A. Conform autorităților norvegiene, acest lucru a fost considerat suficient pentru creditorii noii facilități de credit de tip revolving deoarece, astfel cum s-a menționat mai sus, probabilitatea ca SAS să recurgă vreodată la Facilitatea B a fost considerată neglijabilă.

               (89)

               Riscurile financiare efective asociate noii facilități de credit de tip revolving au fost atenuate în continuare prin dispozițiile privind obligația de plată în avans și/sau anularea angajamentelor în cadrul noii facilități de credit de tip revolving, dacă SAS ceda anumite active sau contracta alte opțiuni de finanțare. Astfel de dispoziții de plăți în avans și de anulare au avut ca efect reducerea pierderilor potențiale în timp. Într-adevăr, ca urmare a vânzării întreprinderii Widerøe și, în conformitate cu un acord care a intrat în vigoare odată cu această vânzare, în septembrie 2013 (a se vedea considerentul 29 de mai sus), dimensiunea globală a noii facilități de credit de tip revolving s-a redus de la 3,5 miliarde SEK la 2 miliarde SEK.

               (90)

               Se pare, așadar, că a fost adoptat un set cuprinzător și coerent de măsuri care vizau, în mod expres, asigurarea în continuare a viabilității SAS în perioada 2012-2015 și limitarea riscurilor financiare majore asociate noii facilități de credit de tip revolving.

               (91)

               În plus, Autoritatea recunoaște că este necesar să se analizeze dacă un investitor privat comparabil, care se confruntă cu condiții de piață similare pentru state (și anume, ca acționarii existenți ai SAS), ar fi fost motivați să ofere beneficiarului măsura în cauză. De asemenea, în acest scop este util să se ia în considerare posibile situații contrafactuale care rezultă în absența măsurii care le-a fost oferită.

               (92)

               În acest sens, Norvegia și grupul SAS susțin în observațiile lor privind decizia de inițiere a procedurii că s-ar fi putut produce falimentul dacă nu ar fi fost pusă la dispoziție, în 2012, noua facilitate de credit de tip revolving. În conformitate cu Norvegia, aceasta ar fi corespuns unei pierderi combinate de 1 044,6 milioane SEK pentru state, și anume valoarea participației lor cumulate. O examinare suplimentară s-a referit, de asemenea, la perspectiva de a se renunța la posibile câștiguri de capital viitoare în cazul în care Planul 4XNG era pus în aplicare cu succes. Prin comparație, Norvegia estimează în comunicarea sa că, în cazul în care SAS eșua rambursarea către noua facilitate de credit de tip revolving, posibilele pierderi combinate care rezultă din participațiile colective ale statelor și din contribuțiile acestora la facilitatea de credit de tip revolving ar fi fost, în cel mai rău caz, în jurul valorii de [1 000-3 000] milioane SEK (37).

               (93)

               În consecință, în caz de faliment al SAS, posibila pierdere suplimentară asociată cu participarea statelor la noua facilitate de credit de tip revolving (adică aproximativ 447,5 milioane SEK pe baza exemplului ilustrativ al Norvegiei) pare să fie relativ limitată în comparație cu pierderile care ar fi totuși acumulate în ceea ce privește participarea statelor. Compararea acestei schimbări incrementale relativ limitate în cazul unui scenariu de eșuare a statelor (faliment) cu potențialul unei evoluții pozitive a statelor datorită punerii în aplicare cu succes a planului 4XNG, pare să ofere un sprijin suplimentar în favoarea deciziei statelor de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving. În cel mai optimist „scenariu de bază”, raportul CITI a estimat posibilele câștiguri de capital pentru state la valoarea totală de [7 000-12 000] milioane SEK. Cu toate acestea, în timp ce Autoritatea și-a exprimat anumite rezerve în decizia sa de inițiere în ceea ce privește caracterul optimist al unei astfel de previziuni de creștere, aceasta recunoaște posibilitatea ca, chiar în mai multe scenarii prudente, posibilele câștiguri de capital din scenariul optimist ar fi putut totuși să fi depășit pierderile potențiale din scenariul pesimist.

               (94)

               Astfel, Autoritatea ia în considerare evaluarea riscurilor menționată anterior, precum și analiza aprofundată și testarea Planului 4XNG, verificările suplimentare efectuate cu privire la colateralul subiacent (38), dispozițiile care, în timp, diminuau pierderea potențială, referitoare la anulare și la plățile în avans (39), precum și alte diferite măsuri care vizau atenuarea riscurilor și care erau încorporate în termenii noii facilități de credit de tip revolving (40). Având în vedere elementele menționate anterior, decizia statelor de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving pare că este conformă cu acțiunile unui operator privat care urmărește să obțină un profit normal în condițiile pieței, având în vedere situația în care se afla compania în acel moment.

               (95)

               Ca urmare a celor menționate mai sus, Autoritatea concluzionează că statele, în calitatea lor de acționari existenți ai SAS, au avut în vedere perspective de rentabilitate rezonabile și realiste atunci când au decis să participe la noua facilitate de credit de tip revolving împreună cu fundația KAW și cu băncile creditoare în perioada decembrie 2012-martie 2014. Prin urmare, această participare nu a implicat niciun avantaj pentru SAS, în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

         3.   CONCLUZIE CU PRIVIRE LA EXISTENȚA AJUTORULUI DE STAT

               (96)

               Având în vedere cele de mai sus, Autoritatea concluzionează că participarea Norvegiei la noua facilitate de credit de tip revolving nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Finanțarea SAS prin intermediul noii facilități de credit de tip revolving pe care Norvegia a pus-o în aplicare în luna decembrie 2012 nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Regatului Norvegiei.
   Articolul 3
   Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2014.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Oda Helen SLETNES

            Președinte

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Membru al Colegiului

      (1)  JO C 290, 5.10.2013, p. 9 (corrigendum).

      (2)  FAM este întreprinderea responsabilă cu gestionarea activelor Fundației Knut și Alice Wallenberg.

      (3)  Kilometrul pe numărul de locuri disponibile (Available Seat Kilometer-ASK) este o măsură care exprimă capacitatea transportului de pasageri a unei companii aeriene. Măsura este egală cu numărul de locuri disponibile, înmulțit cu numărul de kilometri parcurși.

      (4)  Sursă: http://www.airlineleader.com/regional-focus/nordic-region-heats-up-as-all-major-players-overhaul-their-strategies

      (5)  A se vedea nota de subsol 1 și considerentul 29 de mai jos privind vânzarea a 80 % din acțiunile Widerøe.

      (6)  Sursa: http://www.sasgroup.net/SASGroup/default.asp

      (7)  Evoluțiile mai recente privind ratingul de credit acordat de S&P companiei SAS sunt prezentate în nota de subsol 24 de mai jos.

      (8)  Sursa: rapoartele anuale ale SAS aferente perioadei 2008-2012, disponibile la: http://www.sasgroup.net/SASGroup/default.asp

      (9)  Emisiunile de drepturi din 2009 și 2010 au făcut obiectul unei decizii a Comisiei în cazul SA.29785 (disponibilă la http://ec.europa.eu/competition/state_aid/cases/249053/249053_1461974_61_2.pdf), în care Comisia a concluzionat că aceste emisiuni de drepturi nu au implicat un ajutor de stat.

      (10)  În acest sens, a se vedea declarația președintelui-director executiv al SAS, citat de Reuters la 12.11.2012: „«Aceasta este cu adevărat ultima noastră șansă, dacă SAS va mai exista în viitor», a declarat directorul executiv […] după lansarea unui nou plan de salvare a companiei aeriene […] care nu mai înregistrase încă din 2007 un profit anual.” Declarația este disponibilă accesând linkul http://www.reuters.com/article/2012/11/12/uk-sas-idUSLNE8AB01O20121112. A se vedea, de asemenea, articolul intitulat „SAS se află în topul listei companiilor aeriene aflate în situație critică” apărut în ediția din 13.11.2012 a ziarului Financial Times, disponibil la http://www.ft.com/intl/cms/s/0/fa1cbd88-2d87-11e2-9988-00144feabdc0.html#axzz2TSY5JHUh

      (11)  A se vedea, de exemplu, articolele agenției Reuters din 18.11.2012 (http://www.reuters.com/article/2012/11/19/sas-idUSL5E8MI6IY20121119) și ale Financial Times din 19.11.2012 (http://www.ft.com/intl/cms/s/0/43e37eba-322f-11e2-b891-00144feabdc0.html#axzz2TSY5JHUh).

      (12)  Conform informațiilor furnizate de către autoritățile norvegiene, vânzarea […] a fost eliminată de pe lista finală a cesiunilor planificate, având în vedere nivelul ridicat de incertitudine în ceea ce privește momentul vânzării și generarea de venituri.

      (13)  La 20 mai 2013, SAS a raportat că semnase un acord prin care vindea unui grup de investitori 80 % din acțiunile sale în întreprinderea Widerøe. SAS urma să dețină o cotă de 20 % din Widerøe, însă va beneficia de opțiunea de a transfera în integralitate dreptul de proprietate, în 2016. A se vedea http://mb.cision.com/Main/290/9410155/119539.pdf

      (14)  SAS a vândut companiei Swissport 10 % din acțiunile deținute în compania sa de handling la sol. Această achiziție a intrat în vigoare la 1 noiembrie 2013. În prezent, negocierile sunt suspendate până când Swissport finalizează achiziționarea și integrarea Servisair.

      (15)  Această operațiune a fost finalizată, având drept rezultat generarea de lichidități în valoare de aproximativ 1,7 miliarde SEK.

      (16)  Aceste măsuri au fost puse în aplicare în mare parte și vor duce la economii de aproximativ 1 miliard SEK.

      (17)  […].

      (18)  […], unul dintre creditorii facilității de credit de tip revolving anterioare a precizat faptul că nu ar fi pregătiți să participe la noua facilitate de credit de tip revolving. În consecință, […] și […] și-au majorat participarea la noua facilitate de credit de tip revolving, în mod proporțional.

      (19)  A se vedea nota de subsol 33 de mai jos.

      (20)  A se vedea http://www.reuters.com/finance/stocks/SAS.ST/key-developments/article/2662973

      (21)  Valoarea angajamentului asumat în cadrul Facilității A a fost redusă de la 0,8 miliarde SEK la 0,6 miliarde SEK la data de 31 octombrie 2013, ca urmare a vânzării de către SAS a unui pachet de acțiuni deținut în SAS Ground Handling, către compania Swissport.

      (22)  JO L 97, 15.4.2005, p. 41 și Suplimentul SEE nr. 18, 14.4.2005, p. 1.

      (23)  Alternativa ar fi de a permite pur și simplu ca vechea facilitate de credit de tip revolving să expire la 20 iunie 2013, evitându-se, în același timp, orice utilizare în perioada respectivă atât timp cât SAS nu putea îndeplini condițiile de utilizare.

      (24)  Autoritățile norvegiene au furnizat informații cu privire la alte expuneri ale unor bănci față de SAS sub formă de facilități bilaterale, diferite mecanisme de acoperire a riscurilor, cărți de credit, facilități de finanțare a aeronavelor, facilități de descoperire de cont și tranzacții imobiliare. Autoritățile norvegiene susțin că, exceptând, eventual, o expunere de […] legată de plățile cu cărți de credit, băncile nu au avut, în ceea ce privește SAS, nicio expunere materială negarantată. Diferitele forme de expunere menționate au fost fie limitate ca dimensiune, fie garantate și, prin urmare, apăreau nesemnificative în ceea ce privește decizia băncilor de a participa la noua facilitate de credit de tip revolving.

      (25)  Veniturile per kilometru-loc disponibil (RASK) reprezintă o măsură utilizată în mod obișnuit în ceea ce privește veniturile companiilor aeriene.

      (26)  Norvegia și, de asemenea, SAS subliniază în această privință că S&P au îmbunătățit ratingul de credit acordat SAS, de la CCC+ la B–, cu o perspectivă stabilă în 5 august 2013.

      (27)  Cauza 730/79, Philip Morris Holland BV/Comisia, Rec., 1980, p. 2671, punctul 11; A se vedea Cauza T-288/97, Regione Friuli Venezia Giulia/Comisiaon, Rec., 2001, p. II-1169, punctul 41; și Cauza C280/00 Altmark Trans GmbH și Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (Altmark), Rec., 2003, p. I-7747, punctul 75.

      (28)  Cel „de al treilea pachet” a inclus trei măsuri legislative: (i) Regulamentul (CEE) nr. 2407/92 al Consiliului din 23 iulie 1992 privind licențele operatorilor de transport aerieni (JO L 240, 24.8.1992, p. 1); (ii) Regulamentul (CEE) nr. 2408/92 al Consiliului din 23 iulie 1992 privind accesul operatorilor de transport aerian comunitari la rutele aeriene intracomunitare (JO L 240, 24.8.1992, p. 8); și (iii) Regulamentul (CEE) nr. 2409/92 al Consiliului din 23 iulie 1992 privind tarifele serviciilor aeriene pentru transportul de pasageri și de marfă (JO L 240, 24.8.1992, p. 15). Aceste regulamente au fost încorporate în Acordul privind SEE până la momentul în care au fost abrogate prin Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate (reformare), astfel cum a fost încorporat în anexa XIII la Acordul privind SEE.

      (29)  Cauzele conexate T-228/99 și T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale și Land Nordrhein-Westfalen/Comisia Rec., 2003, p. II-435, punctul 255.

      (30)  Cauza T-296/97 Alitali Rec., 2000, p. II- 3871, punctul 81.

      (31)  […].

      (32)  În afară de facilitatea de credit de tip revolving anterioară, trei bănci au avut, până la 30 septembrie 2012, expuneri sub formă de facilități bilaterale legate de facilitatea de credit de tip revolving anterioară, care nu puteau fi utilizată înainte de utilizarea completă a facilității de credit de tip revolving anterioare. Sumele corespunzătoare fiecărei facilități bilaterale erau de [400-800] de milioane EUR pentru […], de [200-400] de milioane EUR pentru […] și de [400-800] de milioane EUR pentru […].

      (33)  Cauza C-305/89, Italia/Comisia, Rec., 1991, p. I-1603, punctul 20.

      (34)  De exemplu, […] a fost eliminată de pe lista definitivă a cesiunilor planificate […].

      (35)  De exemplu, una dintre condițiile de utilizare a Facilității B a fost aceea că SAS ar fi trebuit să aibă un EBITDAR de cel puțin [5-9] miliarde SEK în mod continuu timp de 12 luni. Având în vedere că această sumă depășește EBITDAR-ul estimat pentru fiecare an din perioada 2012-2015, s-a considerat că este puțin probabil ca SAS să fie în măsură să recurgă la Facilitatea B în orizontul de timp al noii facilități de credit de tip revolving.

      (36)  Angajamente financiare legate de […]. Ultimele două angajamente financiare au fost ajustate pe o bază trimestrială în baza modelului financiar subiacent Planului 4XNG, ceea ce însemna că SAS trebuia să își îndeplinească propriile obiective financiare.

      (37)  Cu titlu ilustrativ, Norvegia estimează pierderi combinate ale statelor la noua facilitate de credit de tip revolving presupunând o utilizare integrală a Facilității A (din care suma de [700-1 200] milioane SEK a fost acoperite de către state) și, presupunând în continuare că garanția acoperea numai 50 % din angajamentul privind Facilitatea A și că statele primiseră deja prima tranșă din comisionul de angajament. Acest lucru ar fi implicat o pierdere estimată de [400-800] milioane SEK din noua FCR împreună cu o pierdere estimată a participației combinate de [700-1 200] milioane SEK, adică [1 100-2 000] milioane SEK în total.

      (38)  A se vedea considerentul 88.

      (39)  A se vedea considerentele 82 și 89.

      (40)  A se vedea considerentele 82 și 87.


title: Decizia nr. 1357/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 de modificare a Deciziei nr. 1720/2006/CE de stabilire a unui program de acțiune în domeniul învățării continue (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               30.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 350/56

      DECIZIA NR. 1357/2008/CE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

   din 16 decembrie 2008
   de modificare a Deciziei nr. 1720/2006/CE de stabilire a unui program de acțiune în domeniul învățării continue
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 149 alineatul (4) și articolul 150 alineatul (4),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
   după consultarea Comitetului Regiunilor,
   hotărând în conformitate cu procedura prevăzută în articolul 251 din tratat (2),
   întrucât:

               (1)

               Decizia nr. 1720/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 noiembrie 2006 (3) a stabilit un program de acțiune în domeniul învățării continue pentru perioada 2007-2013.

               (2)

               Articolul 9 alineatul (2) din Decizia nr. 1720/2006/CE prevede că măsurile necesare punerii în aplicare a programului, altele decât cele enumerate la alineatul (1), se adoptă în conformitate cu procedura menționată la articolul 10 alineatul (3) din decizia respectivă, și anume în conformitate cu procedura de consultare instituită prin Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (4).

               (3)

               Această formulare a Deciziei nr. 1720/2006/CE implică în special faptul că deciziile de selecție, altele decât cele menționate la articolul 9 alineatul (1) din decizia respectivă, fac obiectul procedurii de consultare și dreptului de control al Parlamentului European.

               (4)

               Aceste cerințe procedurale determină prelungirea duratei procesului de atribuire a subvențiilor către solicitanți cu două-trei luni. Acestea provoacă numeroase întârzieri în dauna beneficiarilor subvențiilor, reprezintă o sarcină disproporționată în administrarea programului și nu generează nicio valoare adăugată ținând cont de natura subvențiilor acordate.

               (5)

               Pentru a permite o punere în aplicare mai rapidă și mai eficientă a deciziilor de selecție, este necesară înlocuirea procedurii de consultare cu obligația Comisiei de a informa fără întârziere Parlamentul European și statele membre cu privire la toate măsurile luate pentru a pune în aplicare Decizia nr. 1720/2006/CE fără asistența unui comitet,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia nr. 1720/2006/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 9, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Comisia informează comitetul menționat la articolul 10 și Parlamentul European cu privire la toate celelalte decizii de selecție pe care le-a luat pentru punerea în aplicare a prezentei decizii, în termen de două zile lucrătoare de la adoptarea deciziilor respective. Această informare cuprinde descrierea și analiza solicitărilor primite, o descriere a procedurii de evaluare și selecție, precum și o listă a proiectelor propuse pentru a fi finanțate și o listă a proiectelor a căror finanțare a fost respinsă.”

               2.

               Se elimină articolul 10 alineatul (3).

         Articolul 2
   Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport privind efectele prezentei decizii până la 30 iunie 2010.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 16 decembrie 2008.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         H.-G. PÖTTERING

            Pentru Consiliu

            Președintele

         B. LE MAIRE

      (1)  JO C 224, 30.8.2008, p. 115.

      (2)  Avizul Parlamentului European din 2 septembrie 2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 20 noiembrie 2008.

      (3)  JO L 327, 24.11.2006, p. 45.

      (4)  JO L 184, 17.7.1999, p. 23.


title: 2008/451/CE: Decizia Consiliului din 16 iunie 2008 de ajustare a indemnizațiilor prevăzute de Decizia 2003/479/CE și de Decizia 2007/829/CE privind regimul aplicabil experților și militarilor naționali detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului

text:
               18.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 158/56

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 16 iunie 2008
   de ajustare a indemnizațiilor prevăzute de Decizia 2003/479/CE și de Decizia 2007/829/CE privind regimul aplicabil experților și militarilor naționali detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului
   (2008/451/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28 alineatul (1),
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 207 alineatul (2),
   având în vedere Decizia 2003/479/CE (1), în special articolul 15 alineatul (7),
   având în vedere Decizia 2007/829/CE (2), în special articolul 15 alineatul (6),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 15 alineatul (7) din Decizia 2003/479/CE și articolul 15 alineatul (6) din Decizia 2007/829/CE prevăd că indemnizațiile zilnice și lunare se ajustează în fiecare an, fără efect retroactiv, în funcție de ajustarea salariilor de bază ale funcționarilor Comunității din Bruxelles și Luxemburg.

               (2)

               În Regulamentul (CE, Euratom) nr. 420/2008 din 14 mai 2008 de ajustare, începând cu 1 iulie 2007, a remunerațiilor și pensiilor funcționarilor și ale celorlalți agenți ai Comunităților Europene (3), precum și a coeficienților corectori aferenți, Consiliul a prevăzut o ajustare cu 1,4 % a remunerațiilor și pensiilor funcționarilor Comunității,

         DECIDE:
   Articolul 1
   (1)   La articolul 15 alineatul (1) din Decizia 2003/479/CE și la articolul 15 alineatul (1) din Decizia 2007/829/CE, sumele indicate de 29,44 EUR și respectiv 117,74 EUR se înlocuiesc cu suma de 29,85 EUR și respectiv cu suma de 119,39 EUR.
   (2)   La articolul 15 alineatul (2) din Decizia 2003/479/CE și la articolul 15 alineatul (2) din Decizia 2007/829/CE, tabelul se înlocuiește cu următorul tabel:

                  „Distanța dintre locul de recrutare și locul de detașare
                  (în km)

                  Suma în EUR

                  0-150

                  0,00

                  > 150

                  76,74

                  > 300

                  136,42

                  > 500

                  221,71

                  > 800

                  358,14

                  > 1 300

                  562,80

                  > 2 000

                  673,67”

   3.   La articolul 15 alineatul (4) din Decizia 2003/479/CE, suma de 29,44 EUR se înlocuiește cu cea de 29,85 EUR.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte din prima zi a lunii următoare datei adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 16 iunie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. RUPEL

      (1)  Decizia 2003/479/CE a Consiliului din 16 iunie 2003 privind regimul aplicabil experților și militarilor naționali detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului (JO L 160, 28.6.2003, p. 72). Decizie abrogată prin Decizia 2007/829/CE.

      (2)  Decizia 2007/829/CE a Consiliului din 5 decembrie 2007 privind regimul aplicabil experților și militarilor naționali detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului (JO L 327, 13.12.2007, p. 10).

      (3)  JO L 127, 15.5.2008, p. 1.