title: 2010/517/UE: Decizia Parlamentului European din 5 mai 2010 privind închiderea conturilor Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2008

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/140

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 5 mai 2010
   privind închiderea conturilor Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2008
   (2010/517/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale ale Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2008,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2008, însoțit de răspunsurile agenției (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 16 februarie 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (3) de instituire a Agenției Europene de Siguranță a Aviației, în special articolul 60,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru transport și turism (A7-0068/2010),

               1.

               aprobă închiderea conturilor Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru exercițiul financiar 2008;

               2.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Agenției Europene de Siguranță a Aviației, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 304, 15.12.2009, p. 21.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 79, 19.3.2008, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia (UE) 2016/1915 a Comisiei din 27 octombrie 2016 de modificare a Deciziei (UE) 2015/2300 privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din legislația agricolă sectorială [notificată cu numărul C(2016) 6807]

text:
               1.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 296/13

         DECIZIA (UE) 2016/1915 A COMISIEI
   din 27 octombrie 2016
   de modificare a Deciziei (UE) 2015/2300 privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din legislația agricolă sectorială

         [notificată cu numărul C(2016) 6807]

   (Numai textul în limba engleză este autentic)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (1), în special articolul 108,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 108 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 prevede că statele membre care nu au adoptat moneda euro și care iau decizia de a plăti în euro, nu în moneda națională, cheltuielile care decurg din legislația agricolă sectorială trebuie să ia măsuri pentru a se asigura că folosirea monedei euro nu oferă un avantaj sistematic față de utilizarea monedei naționale.

               (2)

               Decizia 2015/2300 a Comisiei (2) privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din legislația agricolă sectorială a aprobat astfel de măsuri comunicate de Regatul Unit.

               (3)

               La 25 august 2016, Regatul Unit a notificat Comisiei intenția sa de a extinde măsurile respective pentru a include scheme de ajutoare privind ajutoarele pentru reducerea producției de lapte și ajutoarele excepționale pentru ajustare acordate producătorilor de lapte și fermierilor din alte sectoare ale creșterii animalelor.

               (4)

               Conform notificării menționate, măsurile vizând să împiedice crearea unui avantaj sistematic rezultat din utilizarea monedei euro, nu a monedei naționale, adoptate prin Decizia anterioară 2015/2300 ar trebui să se aplice, de asemenea, schemelor de ajutoare în cauză. Decizia 2015/2300 ar trebui modificată în consecință prin prezenta decizie,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se adaugă următoarele două rânduri la sfârșitul tabelului din anexa la Decizia (UE) 2015/2300:

                  „Ajutoare pentru reducerea producției de lapte

                  Regulamentul delegat (UE) 2016/1612

                  Ajutoare excepționale pentru ajustare destinate producătorilor de lapte și fermierilor din alte sectoare ale creșterii animalelor

                  Regulamentul delegat (UE) 2016/1613”

   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

      Adoptată la Bruxelles, 27 octombrie 2016.

            Pentru Comisie

         Phil HOGAN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 549.

      (2)  Decizia (UE) 2015/2300 a Comisiei din 8 decembrie 2015 privind plata în euro de către Regatul Unit a anumitor cheltuieli care decurg din legislația agricolă sectorială (JO L 324, 10.12 2015, p. 35).


title: 2013/275/UE: Decizia Consiliului din 10 iunie 2013 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Tratatului de la Beijing privind interpretările și execuțiile audiovizuale

text:
               12.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 160/1

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 10 iunie 2013
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Tratatului de la Beijing privind interpretările și execuțiile audiovizuale
   (2013/275/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114, coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 7 noiembrie 2000, Consiliul a autorizat Comisia să poarte negocieri în cadrul Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale (OMPI) în vederea asigurării participării Comunității Europene la conferința diplomatică organizată la Geneva în perioada 7-20 decembrie 2000, cu scopul elaborării unui instrument care să asigure protecția drepturilor artiștilor interpreți sau executanți asupra interpretărilor sau execuțiilor lor audiovizuale.

               (2)

               Negocierile au fost încheiate cu succes cu ocazia reluării conferinței diplomatice, la Beijing, în perioada 20-26 iunie 2012, iar Tratatul OMPI de la Beijing privind interpretările și execuțiile audiovizuale (denumit în continuare „Tratatul de la Beijing”) a fost adoptat la 24 iunie 2012.

               (3)

               Tratatul de la Beijing stabilește noi norme internaționale în domeniul drepturilor conexe care vizează asigurarea unei protecții și a unei remunerări adecvate a artiștilor interpreți sau executanți din domeniul audiovizual.

               (4)

               Tratatul de la Beijing este deschis semnării de către orice parte care îndeplinește condițiile pentru a deveni parte la acesta, pentru o perioadă de un an de la data adoptării sale.

               (5)

               Uniunea are competență exclusivă în ceea ce privește o serie de dispoziții din Tratatul de la Beijing pe baza cărora au fost adoptate acte legislative ale Uniunii. Prin urmare, Tratatul de la Beijing ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară.

               (6)

               Prin semnarea Tratatului de la Beijing, Uniunea nu va exercita competențe partajate, statele membre păstrându-și, prin urmare, competențele proprii în domeniile reglementate de Tratatul de la Beijing care nu afectează normele comune și nu modifică domeniul de aplicare al acestora,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă semnarea, în numele Uniunii, a Tratatului OMPI de la Beijing privind interpretările și execuțiile audiovizuale (denumit în continuare „Tratatul de la Beijing”), sub rezerva încheierii acestuia (1).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită(e) să semneze Tratatul de la Beijing în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 10 iunie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. VARADKAR

      (1)  Textul Tratatului de la Beijing se va publica împreună cu decizia privind încheierea sa.


title: 2009/511/CE: Decizia Consiliului din 22 iunie 2009 privind încheierea Acordului între Comunitatea Europeană și Emiratele Arabe Unite privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene

text:
               3.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 173/5

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 22 iunie 2009
   privind încheierea Acordului între Comunitatea Europeană și Emiratele Arabe Unite privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene
   (2009/511/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2), coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               La data de 5 iunie 2003, Consiliul a autorizat Comisia să inițieze negocieri cu țări terțe privind înlocuirea anumitor dispoziții din acordurile bilaterale existente cu un acord comunitar.

               (2)

               Comisia a negociat, în numele Comunității, un acord cu Emiratele Arabe Unite privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene (2), în conformitate cu mecanismele și directivele din anexa la Decizia Consiliului de autorizare a Comisiei în vederea inițierii de negocieri cu țări terțe pentru înlocuirea anumitor dispoziții din acordurile bilaterale existente cu un acord comunitar.

               (3)

               Acordul a fost semnat în numele Comunității la 30 noiembrie 2007 sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia 2008/87/CE a Consiliului (3).

               (4)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul între Comunitatea Europeană și Emiratele Arabe Unite privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene se aprobă prin prezenta decizie în numele Comunității.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să procedeze la notificarea prevăzută la articolul 9 alineatul (1) din acord.

      Adoptată la Luxemburg, 22 iunie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. ŠEBESTA

      (1)  JO C 66 E, 20.3.2009, p. 84.

      (2)  JO L 28, 1.2.2008, p. 21.

      (3)  JO L 28, 1.2.2008, p. 20.


title: Decizia (UE) 2015/632 a Consiliului din 20 aprilie 2015 de abrogare a Deciziei 77/706/CEE a Consiliului de stabilire a unui obiectiv comunitar de reducere a consumului de energie primară în cazul apariției de dificultăți în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere și a Deciziei 79/639/CEE a Comisiei de stabilire a normelor de aplicare a Deciziei 77/706/CEE a Consiliului

text:
               23.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 104/12

         DECIZIA (UE) 2015/632 A CONSILIULUI
   din 20 aprilie 2015
   de abrogare a Deciziei 77/706/CEE a Consiliului de stabilire a unui obiectiv comunitar de reducere a consumului de energie primară în cazul apariției de dificultăți în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere și a Deciziei 79/639/CEE a Comisiei de stabilire a normelor de aplicare a Deciziei 77/706/CEE a Consiliului
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 122 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 77/706/CEE (1), Consiliul a decis să instituie un mecanism pentru stabilirea unui obiectiv comunitar de reducere a consumului de energie primară în cazul apariției de dificultăți în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere.

               (2)

               Prin Decizia 79/639/CEE (2), Comisia a stabilit normele detaliate de punere în aplicare a Deciziei 77/706/CEE.

               (3)

               Deciziile 77/706/CEE și 79/639/CEE stabilesc proceduri complexe, care implică importante sarcini administrative atât pentru statele membre, cât și pentru Comisie, inclusiv diverse obligații de raportare. Respectivele proceduri nu și-au găsit nicio aplicație practică.

               (4)

               În cazul unei perturbări a aprovizionării cu țiței și produse petroliere, stocurile de urgență pot înlocui cantitățile lipsă în mod rapid și eficient, fără a cauza perturbarea activității economice sau fără a împiedica mobilitatea. Prin urmare, stocurile de urgență sunt considerate în prezent principalul instrument de reacție în cazul unei perturbări a aprovizionării.

               (5)

               În plus, Directiva 2009/119/CE a Consiliului (3) stabilește un cadru consolidat pentru stocuri de urgență, asigurând disponibilitatea și accesibilitatea fizică a acestora și stabilind procedurile pentru utilizarea lor.

               (6)

               De asemenea, Directiva 2009/119/CE prevede obligația ca statele membre să introducă proceduri pentru a impune restricții generale sau specifice asupra consumului, între altele prin atribuirea cu prioritate de produse petroliere anumitor categorii de consumatori.

               (7)

               Programul privind o reglementare adecvată și funcțională al Comisiei reexaminează în mod sistematic legislația Uniunii în vederea identificării posibilităților de simplificare și de reducere a sarcinii de reglementare.

               (8)

               Deciziile 77/706/CEE și 79/639/CEE ar trebui, prin urmare, abrogate,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Deciziile 77/706/CEE și 79/639/CEE se abrogă.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 20 aprilie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. DŪKLAVS

      (1)  Decizia 77/706/CEE a Consiliului din 7 noiembrie 1977 de stabilire a unui obiectiv comunitar de reducere a consumului de energie primară în cazul apariției de dificultăți în aprovizionarea cu țiței și produse petroliere (JO L 292, 16.11.1977, p. 9).

      (2)  Decizia 79/639/CEE a Comisiei din 15 iunie 1979 de stabilire a normelor de aplicare a Deciziei 77/706/CEE a Consiliului (JO L 183, 19.7.1979, p. 1).

      (3)  Directiva 2009/119/CE a Consiliului din 14 septembrie 2009 privind obligația statelor membre de a menține un nivel minim de rezerve de țiței și/sau de produse petroliere (JO L 265, 9.10.2009, p. 9).


title: 2011/691/PESC: Decizia 2011/691/PESC a Consiliului din 17 octombrie 2011 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo

text:
               18.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 271/48

         DECIZIA 2011/691/PESC A CONSILIULUI
   din 17 octombrie 2011
   de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo (1)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 31 alineatul (2) și articolul 33,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 4 februarie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/124/PESC privind misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo, EULEX KOSOVO (2) și Acțiunea comună 2008/123/PESC (3) de numire a domnului Pieter FEITH în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) în Kosovo.

               (2)

               La 5 mai 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/270/PESC (4) de numire a domnului Fernando GENTILINI în calitate de RSUE în Kosovo până la 31 iulie 2011.

               (3)

               La 28 iulie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/478/PESC (5) de prelungire a mandatului RSUE până la 30 septembrie 2011.

               (4)

               Mandatul RSUE ar trebui să fie prelungit până la 31 ianuarie 2012.

               (5)

               RSUE își va îndeplini mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere îndeplinirii obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2011/270/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se înlocuiește cu textul următor:
               „Articolul 1
               Reprezentantul Special al Uniunii Europene
               Domnul Fernando GENTILINI este numit în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) în Kosovo pentru perioada 1 mai 2011-31 ianuarie 2012. Mandatul RSUE se poate încheia mai devreme, în cazul în care Consiliul decide aceasta, pe baza unei propuneri a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).”

               2.

               Articolul 5 alineatul (1) se înlocuiește cu textul următor:
               „(1)   Valoarea de referință financiară destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE pentru perioada 1 mai 2011-30 septembrie 2011 este de 690 000 EUR.
               Valoarea de referință financiară destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE pentru perioada 1 octombrie 2011-31 ianuarie 2012 este de 770 000 EUR.”

         Articolul 2
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Se aplică de la 1 octombrie 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 17 octombrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  În conformitate cu Rezoluția Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite 1244 (1999).

      (2)  JO L 42, 16.2.2008, p. 92.

      (3)  JO L 42, 16.2.2008, p. 88.

      (4)  JO L 119, 7.5.2011, p. 12.

      (5)  JO L 197, 29.7.2011, p. 12.


title: 2012/94/Euratom: Decizia Consiliului din 19 decembrie 2011 privind programul specific pentru punerea în aplicare, prin acțiuni indirecte, a Programului-cadru al Comunității Europene a Energiei Atomice pentru activități de cercetare și de formare în domeniul nuclear (2012-2013)

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 47/33

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 19 decembrie 2011
   privind programul specific pentru punerea în aplicare, prin acțiuni indirecte, a Programului-cadru al Comunității Europene a Energiei Atomice pentru activități de cercetare și de formare în domeniul nuclear (2012-2013)
   (2012/94/Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 7,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene prezentată după consultarea Comitetului Științific și Tehnic,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
   întrucât:

               (1)

               Pentru a promova și asigura creșterea economică și bunăstarea cetățenilor din Europa, este esențial să se depună eforturi concertate la nivel național și european în domeniul cercetării și formării.

               (2)

               În conformitate cu Decizia 2012/93/Euratom a Consiliului din 19 decembrie 2011 privind Programul-cadru al Comunității Europene a Energiei Atomice pentru activități de cercetare și formare în domeniul nuclear (2012-2013) (3) („Programul-cadru”), Programul-cadru urmează să fie pus în aplicare prin programe specifice care își definesc normele detaliate privind punerea în aplicare, își stabilesc durata și prevăd mijloacele considerate necesare.

               (3)

               Programul-cadru cuprinde două tipuri de activități: acțiuni indirecte în domeniul cercetării privind energia de fuziune și în domeniul cercetării privind fisiunea, siguranța și protecția împotriva radiațiilor, precum și acțiuni directe care corespund activităților Centrului Comun de Cercetare (JRC) în domeniul gestionării deșeurilor nucleare, al impactului de mediu și al siguranței și securității nucleare, în special în ceea ce privește evenimentele nucleare și ținând seama de lecțiile învățate din experiențele anterioare. Acțiunile indirecte ar trebui să fie puse în aplicare prin prezentul program specific.

               (4)

               Normele de participare a întreprinderilor, a centrelor de cercetare și a universităților, precum și de diseminare a rezultatelor cercetării realizate în temeiul Programului-cadru ar trebui să se aplice prezentului program specific.

               (5)

               În conformitate cu articolul 101 din tratat, Comunitatea a încheiat o serie de acorduri internaționale în domeniul cercetării nucleare; de asemenea, ar trebui să se depună eforturi pentru consolidarea cooperării internaționale în domeniul cercetării, în vederea unei mai mari integrări a Comunității în comunitatea mondială a cercetării. Cooperarea internațională bilaterală se bazează pe un cadru juridic solid format din acorduri de cooperare între Comunitate și țări terțe. Programul-cadru este esențial pentru punerea în aplicare a acestor acorduri. Prin urmare, prezentul program specific ar trebui să fie deschis participării țărilor care au încheiat acorduri în acest sens, dar și participării, la nivel de proiect și pe baza interesului reciproc, a entităților din țări terțe și a organizațiilor internaționale de cooperare științifică.

               (6)

               Prezentul program specific ar trebui să contribuie la promovarea dezvoltării durabile și la perpetuarea unei culturi adecvate a siguranței nucleare.

               (7)

               Ar trebui să se asigure, într-un mod eficace și ușor de folosit, o gestiune financiară solidă a prezentului program specific și punerea în aplicare a acestuia, asigurându-se, în același timp, certitudinea juridică și accesibilitatea acestui program pentru toți participanții, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4) și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5).

               (8)

               Ar trebui luate măsuri corespunzătoare – proporționale cu interesele financiare ale Uniunii – pentru a monitoriza atât eficacitatea sprijinului financiar acordat, cât și eficacitatea cu care sunt utilizate aceste fonduri, în vederea prevenirii neregulilor și a fraudei. De asemenea, ar trebui făcute demersurile necesare pentru recuperarea fondurilor pierdute, plătite necuvenit sau utilizate incorect, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002, Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (6), Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (7) și Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) (8).

               (9)

               Fiecare domeniu tematic al prezentului program specific ar trebui să dispună de propria poziție bugetară în cadrul bugetului general al Uniunii Europene.

               (10)

               Activitățile de cercetare desfășurate în cadrul prezentului program specific ar trebui să respecte principiile etice fundamentale, inclusiv principiile prevăzute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se adoptă, pentru perioada 1 ianuarie 2012-31 decembrie 2013, programul specific pentru punerea în aplicare, prin acțiuni indirecte, a Programului-cadru al Comunității Europene a Energiei Atomice pentru activități de cercetare și de formare în domeniul nuclear (2012-2013), denumit în continuare „programul specific”.
   Articolul 2
   Programul specific sprijină activități de cercetare și formare în domeniul energiei nucleare, acoperind întreaga gamă de acțiuni indirecte de cercetare realizate în următoarele domenii tematice:

               (a)

               cercetarea în domeniul energiei de fuziune [inclusiv Reactorul Termonuclear Experimental Internațional („ITER”)];

               (b)

               cercetarea în domeniul fisiunii nucleare, al siguranței și al protecției împotriva radiațiilor.

         Obiectivele și prezentarea în linii mari a activităților menționate în prezentul articol sunt prevăzute în anexă.
   Articolul 3
   În conformitate cu articolul 3 din Decizia 2012/93/Euratom, suma maximă pentru execuția programului specific este de 2 327 054 000 EUR, din care un procent de maximum 15 % se repartizează pentru cheltuielile administrative ale Comisiei. Această sumă se repartizează după cum urmează:

               (a)

               cercetarea în domeniul energiei de fuziune

               2 208 809 000 EUR;

               (b)

               fisiunea nucleară, siguranța și protecția împotriva radiațiilor

               118 245 000 EUR.

         Articolul 4
   Toate activitățile de cercetare desfășurate în cadrul programului specific se realizează cu respectarea principiilor etice fundamentale.
   Articolul 5
   (1)   Programul specific este pus în aplicare prin schemele de finanțare stabilite în anexa II la Decizia 2012/93/Euratom.
   (2)   În cadrul prezentului program specific se aplică normele de participare a întreprinderilor, a centrelor de cercetare și a universităților, precum și de diseminare a rezultatelor activităților de cercetare legate de acțiunile indirecte, stabilite în Regulamentul (Euratom) nr. 139/2012 al Consiliului din 19 decembrie 2011 de stabilire a normelor de participare a întreprinderilor, a centrelor de cercetare și a universităților la acțiunile indirecte în temeiul Programului-cadru al Comunității Europene a Energiei Atomice și de diseminare a rezultatelor cercetării (2012-2013) (9).
   Articolul 6
   (1)   Comisia întocmește un program de lucru anual pentru punerea în aplicare a programului specific, care să stabilească mai în detaliu obiectivele și prioritățile științifice și tehnologice prevăzute în anexă, schemele de finanțare care urmează să fie utilizate pentru temele ce fac obiectul cererilor de propuneri, precum și calendarul punerii în aplicare.
   (2)   Programul de lucru ia în considerare activitățile de cercetare pertinente desfășurate de statele membre, de țările asociate și de organizațiile europene și internaționale. Programul de lucru se actualizează, dacă este cazul.
   (3)   Programul de lucru stabilește criteriile pe baza cărora se evaluează propunerile de acțiuni indirecte în cadrul schemelor de finanțare și se selectează proiectele. Criteriile se referă la excelență, impact și punere în aplicare. Se pot stabili, în continuare sau în completare, cerințe, ponderi și praguri suplimentare în cadrul programului de lucru.
   (4)   Programul de lucru poate identifica următoarele:

               (a)

               organizații care primesc cotizații sub formă de taxă de membru;

               (b)

               acțiuni pentru sprijinirea activităților anumitor entități juridice.

         Articolul 7
   (1)   Răspunderea pentru punerea în aplicare a programului specific revine Comisiei.
   (2)   În scopul punerii în aplicare a programului specific, Comisia este asistată de un comitet consultativ. Membrii acestui comitet pot varia în funcție de subiectele diferite aflate pe agenda comitetului. Pentru aspectele legate de fisiune, componența acestui comitet, precum și normele și procedurile de funcționare detaliate aplicabile acestuia sunt cele stabilite în Decizia 84/338/Euratom, CECO, CEE a Consiliului din 29 iunie 1984 privind structurile și procedurile de gestionare și coordonare a activităților de cercetare, dezvoltare și demonstrații ale Comunității (10). Pentru aspectele legate de fuziune, acestea sunt cele stabilite în Decizia Consiliului din 16 decembrie 1980 de instituire a Comitetului consultativ pentru programul de fuziune (11).
   (3)   Comisia informează în mod regulat comitetul cu privire la progresul general al punerii în aplicare a programului specific și pune la dispoziția acestuia, în timp util, informații despre toate acțiunile propuse sau finanțate în cadrul prezentului program specific.
   Articolul 8
   Comisia dispune realizarea monitorizării, evaluării și analizei independente prevăzute la articolul 6 din Decizia 2012/93/Euratom, cu privire la activitățile desfășurate în domeniile care intră sub incidența programului specific.
   Articolul 9
   Prezenta decizie intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 19 decembrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. KOROLEC

      (1)  Avizul din 15 noiembrie 2011 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). Aviz emis în cadrul unei proceduri consultative facultative.

      (2)  JO C 318, 29.10.2011, p. 127. Aviz emis în cadrul unei proceduri consultative facultative.

      (3)  A se vedea pagina 25 din prezentul Jurnal Oficial.

      (4)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 1.

      (6)  JO L 312, 23.12.1995, p. 1.

      (7)  JO L 292, 15.11.1996, p. 2.

      (8)  JO L 136, 31.5.1999, p. 1.

      (9)  A se vedea pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial.

      (10)  JO L 177, 4.7.1984, p. 25.

      (11)  Nepublicată.

      ANEXĂ

         OBIECTIVE ȘTIINȚIFICE ȘI TEHNOLOGICE, DESCRIEREA ÎN LINII MARI A TEMELOR ȘI ACTIVITĂȚILOR

      I.   DOMENII DE CERCETARE TEMATICE
      I.A.   Cercetarea în domeniul energiei de fuziune

         Obiectiv general

      Dezvoltarea bazei de cunoștințe pentru ITER și realizarea ITER ca principalul pas înainte în direcția creării de prototipuri de reactoare pentru centralele electrice care să fie sigure, durabile, ecologice și viabile din punct de vedere economic.

         Activități

      1.   Realizarea ITER
      Comunitatea deține o responsabilitate specială în cadrul Organizației ITER, ca gazdă a proiectului, și are un rol conducător, în special în ceea ce privește guvernanța Organizației internaționale ITER, managementul și personalul acesteia, plus sprijinul tehnic și administrativ general.
      Participarea Comunității în cadrul ITER în calitate de parte va include și alte contribuții la construirea echipamentelor și instalațiilor necesare la amplasamentul ITER, precum și sprijin pentru proiect în faza de construcție.
      Activitățile de cercetare și dezvoltare în sprijinul construirii ITER vor fi desfășurate în cadrul asociațiilor pentru fuziune și al întreprinderilor europene. Printre aceste activități se va număra dezvoltarea și testarea de componente și sisteme.
      2.   Activități de cercetare și dezvoltare în vederea pregătirii pentru exploatarea ITER
      Un program specific pentru fizică și tehnologie va avea ca scop consolidarea opțiunilor de proiect pentru ITER și pregătirea în vederea unei demarări rapide a exploatării ITER. Acest program va fi realizat prin intermediul unor activități experimentale, teoretice și de modelizare coordonate, utilizând instalațiile JET și alte dispozitive experimentale și informatizate relevante, și va asigura faptul că Europa are impactul necesar asupra proiectului ITER, pregătind o poziție europeană solidă în cadrul exploatării acestuia. Programul va cuprinde:

                  —

                  evaluarea tehnologiilor-cheie specifice pentru exploatarea ITER prin utilizarea ameliorărilor JET (perete prim similar cu cel al ITER, sisteme de încălzire, diagnostice);

                  —

                  studierea scenariilor de exploatare a ITER prin intermediul unor experimente specifice privind JET și alte instalații, precum și activități coordonate de modelizare.

            3.   Activități tehnologice restrânse de pregătire pentru DEMO
      Tehnologiile și materialele-cheie necesare pentru autorizarea, construirea și exploatarea centralei DEMO vor fi dezvoltate în continuare în cadrul asociațiilor pentru fuziune și al întreprinderilor, pentru a fi testate în ITER și a da posibilitatea industriei europene să construiască DEMO și să creeze viitoare centrale de fuziune nucleară. Se vor pune în aplicare următoarele activități:

                  —

                  continuarea lucrărilor echipei speciale de proiect pentru activitățile de validare tehnică și de proiect tehnic, în vederea pregătirii pentru construcția Centrului internațional de iradiere a materialelor de fuziune, care va fi folosit la testarea materialelor pentru o centrală de fuziune nucleară;

                  —

                  dezvoltare, teste de iradiere și modelizare pentru materiale cu valori scăzute de activare și rezistente la radiații; dezvoltarea tehnologiilor-cheie necesare pentru exploatarea unei centrale de fuziune nucleară, inclusiv păturile (nucleare); activități de proiectare conceptuală pentru DEMO, incluzând aspecte de securitate și de mediu.

            4.   Activități de cercetare și dezvoltare pe termen mai lung
      Pornind de la activitățile care vizează în mod specific ITER și DEMO, programul specific va dezvolta competențe și va lărgi baza de cunoștințe în domenii importante din punct de vedere strategic pentru viitoarele centrale de fuziune nucleară. Aceste activități de cercetare vor spori fezabilitatea tehnică și viabilitatea economică a energiei de fuziune. Acțiunile specifice în temeiul Programului-cadru vor cuprinde activități limitate, după cum urmează:

                  —

                  studiu asupra unor concepte îmbunătățite de sisteme de confinare magnetică, inclusiv stelaratoare. Lucrările se vor concentra asupra pregătirii în vederea exploatării stelaratorului W7-X, a utilizării dispozitivelor existente pentru extinderea bazelor de date experimentale și a aprecierii perspectivelor de viitor ale acestor configurații;

                  —

                  experimente, teorii și continuarea modelizării, cu scopul final de a obține o înțelegere cuprinzătoare a plasmelor de fuziune operaționale;

                  —

                  studii cu privire la aspectele socioștiințifice și economice ale producerii de energie de fuziune și acțiuni de promovare a conștientizării și înțelegerii fuziunii de către publicul larg.

            5.   Resurse umane, educație și formare – crearea „generației ITER”
      Asigurarea de resurse umane adecvate și a unui înalt nivel de cooperare în domeniul tematic al fuziunii, atât pentru necesitățile imediate și pe termen mediu legate de ITER, cât și pentru dezvoltarea în continuare a fuziunii, va fi rezolvată prin:

                  —

                  sprijin pentru mobilitatea cercetătorilor între organizațiile care participă la programul specific, în scopul promovării unei mai bune colaborări și integrări a activităților de cercetare și al încurajării cooperării internaționale;

                  —

                  formare de nivel înalt pentru ingineri și cercetători, la nivel postuniversitar și postdoctoral, inclusiv utilizarea instalațiilor ca platforme de formare, seminarii și ateliere specializate și încurajarea cooperării între instituțiile din învățământul superior.

            6.   Infrastructuri
      Realizarea ITER în Europa, în cadrul internațional oferit de Organizația ITER, va contribui la noile infrastructuri de cercetare cu o puternică dimensiune europeană.
      7.   Transferul de tehnologie, implicarea industriei și inovarea
      ITER va necesita o nouă structură organizațională, mai flexibilă, care să facă posibil transferul rapid al inovării și progresului tehnologic rezultate către industrie, permițându-i astfel industriei europene să devină mai competitivă. Acest aspect va fi abordat prin:

                  —

                  promovarea inovării și a schimbului de know-how cu universitățile, institutele de cercetare și întreprinderile în cauză, inclusiv interacțiunea adecvată cu organizația ITER și cu întreprinderea comună „Fuziune pentru energie” (F4E) (acordând șanse egale de participare partenerilor din industrie, conform normelor de achiziții relevante ale Uniunii);

                  —

                  încurajarea generării de brevete;

                  —

                  promovarea Forumului pentru inovare industrială în domeniul fuziunii, care va elabora o foaie de parcurs pentru tehnologiile de fuziune și inițiative de dezvoltare a resurselor umane, punând accentul pe inovare și pe potențialul de furnizare a unor noi produse și servicii.

            I.B.   Fisiunea nucleară, siguranța și protecția împotriva radiațiilor

         Obiectiv general

      Stabilirea unei baze științifice și tehnice solide pentru a accelera evoluțiile practice în direcția unei gestionări mai sigure a deșeurilor radioactive cu durată lungă de viață, sporind în special siguranța, dar contribuind în același timp la eficiența utilizării resurselor și rentabilitatea energiei nucleare și asigurând un sistem robust și acceptabil din punct de vedere social pentru protejarea oamenilor și a mediului împotriva efectelor radiației ionizante.

         Activități

      Se vor realiza acțiuni indirecte privind fisiunea nucleară, siguranța și protecția împotriva radiațiilor în cinci domenii principale de activitate, prezentate în detaliu mai jos. Din perspectiva consolidării accentului pus pe siguranța nucleară care contribuie la reorientarea cercetării nucleare, domeniilor siguranței instalațiilor, protecției împotriva radiațiilor (inclusiv utilizări medicale) și evaluării riscurilor li se va acorda cea mai mare atenție posibilă. Există legături importante cu cercetarea din cadrul celui de al șaptelea Program-cadru al Uniunii, adoptat prin Decizia nr. 1982/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) (1), în special în domeniul energiei, al standardelor europene, al educației și formării, al protecției mediului, al sănătății, al științei materialelor, al guvernanței, al infrastructurilor comune, al culturii privind securitatea și siguranța. Va fi încurajată cooperarea internațională în cadrul multor activități de cercetare, în special în ceea ce privește siguranța instalațiilor nucleare, aceasta urmând să se realizeze în colaborare cu forumurile tehnice și ale părților interesate, care sunt relevante, descrise în justificarea fisiunii nucleare, a siguranței și a activităților de protecție împotriva radiațiilor conform punctului I.B din anexa I la Decizia 2012/93/Euratom.
      1.   Gestionarea deșeurilor radioactive finale
      Studii tehnice și demonstrarea conceptelor de depozitare geologică pentru a pregăti punerea în aplicare, asigurând în același timp siguranța operațională. Studii care să contribuie la o mai bună înțelegere a deșeurilor și a comportamentului acestora de-a lungul timpului, dezvoltarea de metodologii robuste pentru evaluarea performanței și siguranței, investigarea aspectelor de guvernanță și societale legate de acceptarea de către opinia publică și alte activități care să susțină dezvoltarea unei viziuni europene comune asupra principalelor aspecte legate de gestionarea deșeurilor, de la depozitarea intermediară până la depozitarea finală.
      2.   Sisteme de reactoare
      Respectând obiectivul general, cercetare în scopul sprijinirii exploatării în condiții de siguranță a tuturor sistemelor de reactoare pertinente (inclusiv a instalațiilor pentru ciclul combustibilului) aflate în uz în Europa sau, în măsura în care este necesar pentru menținerea expertizei largi în materie de siguranță nucleară în Europa, a acelor tipuri de reactoare care ar putea fi utilizate în viitor, accentul punându-se exclusiv pe aspectele legate de siguranță. Aceasta include evaluarea și gestionarea duratei de viață a instalației, cultura siguranței (reducerea la minimum a riscului de eroare umană și organizațională), metodologii avansate de evaluare a securității, instrumente de simulare digitale, sisteme de instrumentare și de control, precum și prevenirea și atenuarea accidentelor grave, împreună cu activitățile asociate de optimizare a gestionării cunoștințelor și de menținere a competențelor.
      Printre activități se numără activități de cercetare transversală esențială și fundamentală (precum știința materialelor) (2) și, axându-se exclusiv pe aspectele privind siguranța, studiul viitoarelor reactoare și al tuturor aspectelor legate de ciclul combustibilului, cum ar fi separarea și transmutarea.
      3.   Protecția împotriva radiațiilor
      Activitățile din acest domeniu se vor axa pe:

                  —

                  o mai bună calificare a riscurilor pentru sănătate ale expunerilor prelungite la doze joase, inclusiv variabilitatea individuală, prin studii epidemiologice și o mai bună înțelegere a mecanismelor cu ajutorul cercetării în domeniul biologiei celulare și moleculare;

                  —

                  sporirea siguranței și eficacității utilizărilor medicale ale radiației, prin noi evoluții tehnologice și prin atingerea unui echilibru corect între beneficiile și riscurile acestor utilizări;

                  —

                  ameliorarea coerenței și integrării în privința gestionării situațiilor de urgență și ulterioare accidentelor în Europa prin crearea de instrumente și strategii comune și demonstrarea eficacității acestora în medii operaționale;

                  —

                  în alte domenii, activitățile naționale de cercetare vor fi integrate mai eficient, după cum se consideră necesar.

            4.   Infrastructuri
      Acolo unde există valoare adăugată europeană clară, în special pentru stabilirea masei critice, sprijin pentru proiectarea, modernizarea, construirea și/sau exploatarea de infrastructuri-cheie de cercetare necesare în oricare dintre domeniile tematice de mai sus, inclusiv facilitarea accesului adecvat la infrastructuri existente și viitoare a lucrătorilor din cercetare și a echipelor de cercetare.
      5.   Resurse umane și formare (3)

      Coordonarea programelor naționale și satisfacerea necesităților de formare generală în domeniul științei și tehnologiei nucleare, cu ajutorul unei serii de instrumente, inclusiv instrumente cu rezultate pe termen scurt și caracter competitiv, în cadrul sprijinului general pentru resurse umane în toate domeniile tematice. Include sprijin pentru cursurile de formare și rețelele de formare, precum și măsuri pentru a spori atractivitatea sectorului pentru tinerii oameni de știință și ingineri și pentru a îmbunătăți coordonarea dintre instituțiile educaționale din Uniune, în vederea asigurării echivalenței calificărilor în toate statele membre.
      II.   ASPECTE DE ORDIN ETIC
      În cadrul punerii în aplicare a prezentului program specific și în cadrul activităților de cercetare care decurg din acesta trebuie respectate principiile etice fundamentale. Printre acestea se numără principiile prevăzute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, incluzând următoarele: protecția demnității umane și a vieții omenești, protecția datelor cu caracter personal și a vieții private, precum și a animalelor și a mediului în conformitate cu dreptul comunitar și cu versiunile în vigoare ale convențiilor, liniilor directoare și codurilor de conduită internaționale pertinente, cum ar fi, de exemplu, Declarația de la Helsinki, Convenția privind drepturile omului și biomedicina a Consiliului Europei, semnată la Oviedo la 4 aprilie 1997, cu protocoalele sale adiționale, Convenția ONU cu privire la drepturile copilului, Declarația universală privind genomul uman și drepturile omului adoptată de UNESCO, Convenția ONU privind interzicerea armelor biologice și cu toxine, Tratatul internațional privind resursele genetice vegetale pentru alimentație și agricultură și rezoluțiile pertinente ale Organizației Mondiale a Sănătății.
      De asemenea, se va ține seama de avizele emise de Grupul european de consiliere cu privire la implicațiile etice ale biotehnologiei (1991-1997) și de avizele emise de Grupul european pentru etică în domeniul științei și al noilor tehnologii (începând din 1998).
      În conformitate cu principiul subsidiarității și cu diversitatea abordărilor existente în Europa, participanții la proiectele de cercetare trebuie să respecte legislația, reglementările și normele etice în vigoare în țările în care se vor desfășura activitățile de cercetare. În orice caz, se aplică dispozițiile interne și niciun tip de cercetare interzisă într-un anumit stat membru sau altă țară nu va fi finanțat din fonduri comunitare pentru a fi desfășurat în statul membru sau țara respectivă.
      Atunci când este cazul, cei care desfășoară proiecte de cercetare trebuie să solicite aprobarea comitetelor relevante de etică de la nivel național sau local, înainte de a demara activitățile de cercetare și dezvoltare. De asemenea, Comisia va realiza sistematic o analiză de etică a propunerilor care tratează aspecte sensibile din punct de vedere etic sau în cazul cărora aspectele etice nu au fost abordate în mod adecvat. În anumite cazuri, se poate realiza o evaluare etică în timpul punerii în aplicare a unui proiect.
      Articolul 13 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene impune Uniunii și statelor membre să respecte pe deplin cerințele de bunăstare a animalelor atunci când formulează și pun în aplicare politicile Uniunii, inclusiv în domeniul cercetării. Directiva 86/609/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1986 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în ceea ce privește protecția animalelor utilizate în scopuri experimentale și în alte scopuri științifice (4) impune ca toate experimentele să fie concepute astfel încât să se evite stresul, durerea și suferința inutilă a animalelor utilizate în scopuri experimentale; utilizarea unui număr minim de animale; folosirea animalelor cu cel mai scăzut grad de sensibilitate neurofiziologică; și provocarea celui mai scăzut nivel de durere, suferință, stres sau vătămare de durată. Modificarea moștenirii genetice a animalelor și clonarea animalelor pot fi luate în considerare numai în cazul în care scopurile acestor acțiuni sunt justificate din punct de vedere etic, iar condițiile sunt de asemenea natură încât se garantează bunăstarea animalelor și se respectă principiile biodiversității. În cadrul punerii în aplicare a prezentului program specific, progresele științifice și dispozițiile naționale și internaționale vor fi monitorizate în mod regulat de Comisie, pentru a se ține seama de orice evoluție.

         (1)  JO L 412, 30.12.2006, p. 1.

         (2)  Se înțelege că ERC este responsabil de sprijinirea cercetării de frontieră în toate domeniile științei și tehnologiei.

         (3)  Se înțelege că responsabilitatea pentru mobilitatea cercetătorilor între toate domeniile științei și tehnologiei rămâne în programul „Oameni” din cadrul Programului-cadru al Uniunii.

         (4)  JO L 358, 18.12.1986, p. 1.


title: Decizia (UE) 2016/1554 a Parlamentului European din 28 aprilie 2016 privind închiderea conturilor Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2014

text:
               14.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 246/329

         DECIZIA (UE) 2016/1554 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 28 aprilie 2016
   privind închiderea conturilor Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2014
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2014,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2014, însoțit de răspunsul fundației (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2014 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2016 privind descărcarea de gestiune a fundației în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2014 (05584/2016 – C8-0071/2016),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1339/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind înființarea unei Fundații Europene de Formare (4), în special articolul 17,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (6), în special articolul 108,

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru ocuparea forței de muncă și afaceri sociale (A8-0116/2016),

               1.

               ia act de conturile anuale finale ale Fundației Europene de Formare care sunt prezentate în anexa la raportul Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor Fundației Europene de Formare pentru exercițiul financiar 2014;

               3.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Fundației Europene de Formare, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 409, 9.12.2015, p. 266.

      (2)  A se vedea nota de subsol 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 354, 31.12.2008, p. 82.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: Decizia Comitetului executiv din 28 aprilie 1999 privind întocmirea unui manual al documentelor pe care se poate aplica o viză [SCH/Com-ex (99) 14]

text:
               19/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               137

         41999D0014

               L 239/298

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA COMITETULUI EXECUTIV

   din 28 aprilie 1999
   privind întocmirea unui manual al documentelor pe care se poate aplica o viză
   [SCH/Com-ex (99) 14]
   La reuniunea sa de la Berlin din 16 decembrie 1998, Comitetul executiv a decis întocmirea unui manual al documentelor pe care se poate aplica o viză [SCH/Com-ex (98) 56].
   Acest manual va cuprinde următoarele secțiuni:

               Partea I

               Documente de călătorie pe care se poate aplica o viză

               Partea a II-a

               Pașapoarte ale străinilor, eliberate de statele Schengen, pe care se poate aplica o viză

               Partea a III-a

               O listă a documentelor de călătorie eliberate de organizațiile internaționale

               Partea a IV-a

               Întocmirea treptată a unui registru de documente care să conțină copii ale originalelor

               Partea a V-a

               Informații privind pașapoartele fictive cunoscute

         Comitetul executiv ia notă de faptul că, pe lângă partea I (Documente de călătorie pe care se poate aplica o viză), care i-a fost înaintată la 16 decembrie 1998, și celelalte părți – II, III și V – sunt acum disponibile [a se vedea anexa (1)].
   Aceasta înseamnă că sunt disponibile elementele esențiale ale manualului documentelor pe care se poate aplica o viză. La nivelul Uniunii Europene este în curs de derulare un proces de elaborare treptată a unui registru de documente care să conțină copii ale originalelor. Se poate utiliza de asemenea manualul referitor la documentele autentice emis de Interpol.
   Versiunea revizuită a părții I, precum și părțile II, III și V vor fi distribuite misiunilor diplomatice și punctelor consulare din străinătate. Ele pot fi trimise, de asemenea, autorităților de frontieră și altor organisme care au atribuții în domeniul legislației referitoare la regimul străinilor.
   Secțiunile existente ale manualului documentelor pe care se poate aplica o viză trebuie revizuite ori de câte ori este necesar, de exemplu din trei în trei luni, cu începere de la 1 iulie 1999.

      Luxemburg, 28 aprilie 1999.

            Președintele

         C. H. SCHAPPER

      (1)  A se vedea anexa la documentul SCH/Com-ex (98) 56


title: Decizia (UE) 2017/594 a Consiliului din 21 martie 2017 privind încheierea unui Protocol la Acordul de parteneriat și cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, de modificare a acordului în scopul extinderii prevederilor acestuia la comerțul bilateral cu textile, având în vedere expirarea Acordului bilateral privind produsele textile

text:
               28.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 81/1

         DECIZIA (UE) 2017/594 A CONSILIULUI
   din 21 martie 2017
   privind încheierea unui Protocol la Acordul de parteneriat și cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, de modificare a acordului în scopul extinderii prevederilor acestuia la comerțul bilateral cu textile, având în vedere expirarea Acordului bilateral privind produsele textile
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               La 9 iunie 2010, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocierile cu Republica Uzbekistan pentru modificarea Acordului de parteneriat și cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan pe de altă parte (2) (denumit în continuare „acordul”), pentru a se asigura că principiile care se aplică comerțului cu alte bunuri sunt, de asemenea, extinse în mod formal la comerțul cu produse textile. Aceste negocieri s-au încheiat cu succes, iar protocolul de modificare a acordului prin eliminarea articolului 16 și a tuturor trimiterilor la acesta a fost parafat la 1 iulie 2010.

               (2)

               În cadrul negocierilor, ambele părți au convenit asupra unei actualizări și asupra eliminării unei dispoziții tehnice caduce care a expirat în 1998 și a anexei corespunzătoare care trimite la aceasta.

               (3)

               În conformitate cu Decizia 2011/250/UE a Consiliului (3), Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, de modificare a acordului în scopul extinderii prevederilor acestuia la comerțul bilateral cu textile, având în vedere expirarea Acordului bilateral privind produsele textile (denumit în continuare „protocolul”), a fost semnat la 7 aprilie 2011, sub rezerva încheierii sale.

               (4)

               Protocolul ar trebui încheiat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În numele Uniunii Europene, se aprobă Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Uzbekistan, pe de altă parte, de modificare a acordului în scopul extinderii prevederilor acestuia la comerțul bilateral cu textile, având în vedere expirarea Acordului bilateral privind produsele textile (4).
   Textul protocolului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 2 din protocol.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 21 martie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. SCICLUNA

      (1)  Aprobarea a fost dată la 14 decembrie 2016.

      (2)  JO L 229, 31.8.1999, p. 3.

      (3)  JO L 106, 27.4.2011, p. 1.

      (4)  Data intrării în vigoare a protocolului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia (UE) 2016/1210 a Consiliului din 18 iulie 2016 privind încheierea unui protocol la Acordul de parteneriat și cooperare dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Azerbaidjan privind principiile generale de participare a Republicii Azerbaidjan la programele Uniunii

text:
               26.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 199/1

         DECIZIA (UE) 2016/1210 A CONSILIULUI
   din 18 iulie 2016
   privind încheierea unui protocol la Acordul de parteneriat și cooperare dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Azerbaidjan privind principiile generale de participare a Republicii Azerbaidjan la programele Uniunii
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 212, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Azerbaidjan privind principiile generale de participare a Republicii Azerbaidjan la programele Uniunii („protocolul”) a fost semnat, în numele Uniunii, la 14 iunie 2014.

               (2)

               Obiectivul protocolului este stabilirea normelor financiare și tehnice care să permită Republicii Azerbaidjan să participe la anumite programe ale Uniunii. Cadrul orizontal instituit de protocol constituie o măsură de cooperare economică, financiară și tehnică, care permite accesul la asistență, în special la asistență financiară, care urmează a fi furnizată de către Uniune în temeiul programelor Uniunii. Cadrul respectiv se aplică numai programelor pentru care actele juridice constitutive relevante prevăd posibilitatea participării Republicii Azerbaidjan. Prin urmare, încheierea protocolului nu presupune exercitarea de competențe în cadrul diferitelor politici sectoriale urmărite de programe, care sunt exercitate la stabilirea programelor.

               (3)

               Protocolul ar trebui aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Azerbaidjan privind principiile generale de participare a Republicii Azerbaidjan la programele Uniunii („protocolul”) (2).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 10 din protocol (3).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles,18 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Aprobarea din 6 iulie 2016 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Protocolul a fost publicat în JO L 19, 24.1.2015, p. 4, împreună cu decizia privind semnarea.

      (3)  Data intrării în vigoare a protocolului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene prin grija Secretariatului General al Consiliului.


title: 2007/799/CE: Decizia Consiliului din 12 octombrie 2006 privind semnarea, în numele Comunității Europene, a Protocolului privind aplicarea Convenției alpine în domeniul transporturilor (Protocolul privind transporturile)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 323/13

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 octombrie 2006
   privind semnarea, în numele Comunității Europene, a Protocolului privind aplicarea Convenției alpine în domeniul transporturilor (Protocolul privind transporturile)
   (2007/799/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 71 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               Promovarea, la nivel internațional, a măsurilor de soluționare a problemelor apărute la nivel regional și european care împiedică mobilitatea durabilă în domeniul transporturilor și creează riscuri pentru mediu este unul dintre obiectivele politicii comunitare în domeniul transporturilor.

               (2)

               La 14 mai 1991, Consiliul a autorizat Comisia să participe, în numele Comunității, la negocierile privind Convenția alpină și protocoalele conexe, în consultare cu statele membre.

               (3)

               Prin Decizia 96/191/CE a Consiliului (1), Comunitatea a încheiat Convenția privind protecția Alpilor (Convenția alpină).

               (4)

               În cadrul Celei de-a 16-a reuniuni a Comitetului permanent al Convenției alpine, care a avut loc în 24-26 mai 2000, a fost adoptat, în baza articolului 2 alineatele (2) și (3) din Convenția alpină, Protocolul privind aplicarea Convenției alpine în domeniul transporturilor.

               (5)

               Protocolul privind transporturile oferă un cadru – bazat pe principiul precauției, principiul prevenirii și principiul „poluatorul plătește” – pentru garantarea mobilității durabile și a protecției mediului pentru toate tipurile de transporturi în regiunea Alpilor.

               (6)

               În temeiul articolului 24, Protocolul privind transporturile a fost deschis pentru semnarea de către părțile contractante în cadrul reuniunii ministeriale a Convenției alpine organizate la Lucerna în 30 și 31 octombrie 2000 și apoi în Republica Austria, care îi este depozitar.

               (7)

               Competența preponderentă a Comunității, combinată cu principiul unității în reprezentarea internațională a Comunității, reprezintă argumente în favoarea semnării simultane și a depunerii ulterioare a respectivelor instrumente de ratificare sau aprobare, dacă este posibil, de către Comunitate și statele sale membre, care sunt părți contractante în cadrul convenției.

               (8)

               Semnarea, în numele Comunității, a Protocolului privind aplicarea Convenției alpine în domeniul transporturilor (Protocolul privind transporturile), sub rezerva încheierii ulterioare a acestuia, reprezintă o soluție convenabilă,

         DECIDE:
   Articol unic
   Prin prezenta, președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze în numele Comunității, sub rezerva încheierii ulterioare, Protocolul privind aplicarea Convenției alpine în domeniul transporturilor (Protocolul privind transporturile) și să confere acesteia/acestora competențele necesare în acest scop.

      Adoptată la Luxemburg, 12 octombrie 2006.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. LINO

      (1)  JO L 61, 12.3.1996, p. 31.
    ---documentbreak---

               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 323/15

         TRADUCERE
   PROTOCOL PRIVIND APLICAREA CONVENȚIEI ALPINE DIN 1991 ÎN DOMENIUL TRANSPORTURILOR
   Protocolul privind transporturile
   REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA,
   REPUBLICA FRANCEZĂ,
   REPUBLICA ITALIANĂ,
   PRINCIPATUL LIECHTENSTEIN,
   PRINCIPATUL MONACO,
   REPUBLICA AUSTRIA,
   CONFEDERAțIA ELVEțIANĂ,
   REPUBLICA SLOVENIA,
   precum și
   COMUNITATEA EUROPEANĂ,
   În conformitate cu sarcina care le revine, de asigurare a unei politici globale de protecție și dezvoltare durabilă a regiunii alpine, astfel cum decurge din Convenția privind protecția Alpilor (Convenția alpină) din 7 noiembrie 1991;
   În aplicarea obligațiilor care decurg din articolul 2 alineatele (2) și (3) din Convenția alpină;
   Conștiente că ecosistemele și peisajele regiunii alpine sunt deosebit de sensibile, că topografia și condițiile geografice ale acesteia riscă să accentueze poluarea și poluarea fonică și de faptul că regiunea respectivă dispune de resurse naturale sau de un patrimoniu cultural unic;
   Conștiente că, fără adoptarea unor măsuri adecvate, traficul și poluarea ecologică pe care acesta o provoacă vor continua să crească datorită integrării consolidate a piețelor, dezvoltării socioeconomice și activităților de divertisment;
   Convinse că populația locală trebuie să fie în măsură să conceapă propriul proiect de dezvoltare socială, culturală și economică și să participe la punerea sa în aplicare în cadrul instituțional existent;
   Conștiente că traficul are un impact important asupra mediului și că poluarea pe care o provoacă creează riscuri crescute din punct de vedere ecologic, al sănătății și al securității și că trebuie adoptată o abordare comună;
   Conștiente că în cazul transportului substanțelor periculoase sunt necesare măsuri de securitate sporite;
   Conștiente de necesitatea punerii în practică a unei activități de observare, cercetare, informare și consultare cât mai complete cu putință pentru stabilirea legăturilor existente între trafic, mediu, sănătate și dezvoltare economică și pentru a contribui la reducerea noxelor;
   Conștiente de faptul că, în regiunea alpină, o politică a transporturilor bazată pe principiile durabilității corespunde atât intereselor populației alpine, cât si ale populației extraalpine și că aceasta este necesară conservării regiunilor alpine, atât în calitatea acestora de habitat, cât și ca spațiu economic și natural;
   Conștiente că nici capacitățile actuale ale infrastructurilor de transport, nici potențialul interoperabilității și cel al modalităților de transport mai puțin nocive pentru mediul înconjurător (căi ferate, transport fluvio-maritim și rutier-feroviar) nu sunt suficient exploatate, putând fi optimizate prin consolidarea rețelelor din interiorul și exteriorul Alpilor;
   Conștiente de faptul că deciziile adoptate în materie de amenajare a teritoriului și de politică economică atât în interiorul, cât și în exteriorul Alpilor au consecințe majore asupra traficului alpin;
   Dorind să contribuie în mod decisiv la dezvoltarea durabilă și la îmbunătățirea calității vieții prin controlul volumului traficului, prin gestionarea transporturilor mai nepoluante și prin creșterea eficacității sistemelor de transport existente;
   Convinse că este necesar să fie armonizate interesele economice, nevoile sociale și cerințele ecologice;
   Respectând convențiile bilaterale și multilaterale încheiate între părțile contractante și Comunitatea Europeană, în special în domeniul transporturilor;
   Convinse că anumite probleme pot fi rezolvate numai într-un cadru transfrontalier și presupun adoptarea de măsuri comune din partea statelor alpine,
   CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   CAPITOLUL I
   DISPOZIȚII GENERALE
   Articolul 1
   Obiective
   (1)   Părțile contractante se angajează să ducă o politică de transport durabilă care:

               (a)

               să reducă noxele și riscurile în sectorul transportului intraalpin și transalpin, astfel încât acestea să fie suportabile pentru persoane, faună și floră, precum și pentru cadrul de viață și habitatul acestora, în special prin transferul pe calea ferată a unei părți importante a traficului, mai ales a traficului de mărfuri, și prin crearea infrastructurilor adecvate și adoptarea de stimulente conforme pieței;

               (b)

               să contribuie la dezvoltarea durabilă a habitatelor și a spațiilor economice care reprezintă mediul de viață al populațiilor care rezidă în regiunea alpină, prin punerea în aplicare a unei politici de transport care să înglobeze totalitatea modalităților de transport și care să fie armonizată între diferitele părți contractante;

               (c)

               să contribuie la reducerea și, în măsura în care acest lucru este posibil, la evitarea efectelor susceptibile de pune în pericol rolul și biodiversitatea regiunii alpine – a căror importanță depășește limitele regiunilor alpine – și conservarea patrimoniului său natural și cultural;

               (d)

               să asigure circulația intraalpină și transalpină la costuri suportabile din punct de vedere economic, prin creșterea eficacității sistemelor de transport și prin promovarea unor modalități de transport cât mai nepoluante și care să permită economisirea resurselor naturale;

               (e)

               să asigure condiții echitabile de concurență între modalitățile de transport.

         (2)   Părțile contractante se angajează să dezvolte sectorul transporturilor cu respectarea principiilor precauției, prevenirii și a principiului „poluatorul plătește”.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentului protocol, se înțelege prin:

               „Trafic transalpin”: traficul alcătuit din trasee al căror punct de plecare și de sosire se situează în afara regiunii alpine.

               „Trafic intraalpin”: traficul alcătuit din trasee al căror punct de plecare și/sau de sosire se situează în interiorul regiunii alpine.

               „Noxele și riscurile suportabile”: noxele și riscurile care trebuie determinate în cursul realizării studiilor de impact privind mediul și a analizei riscurilor. Obiectivul respectivei determinări îl constituie controlul și, în cazul în care este necesar, reducerea, prin intermediul unor măsuri adecvate, a noxelor și a riscurilor legate de noile construcții și de infrastructurile existente cu impact considerabil asupra teritoriului.

               „Costuri externe”: costurile care nu sunt suportate de către utilizatorul unui bun sau serviciu: acestea includ folosirea infrastructurilor atunci când aceasta este gratuită, pagubele, poluarea, zgomotul, costurile sanitare asociate folosirii transporturilor și accidentelor.

               „Noile lucrări la scară largă, transformarea sau extinderea semnificativă a infrastructurilor existente în materie de transporturi”: proiectele de infrastructură care fac obiectul, conform dreptului național aplicabil studiilor de impact sau conform convențiilor internaționale în vigoare, unui studiu de impact asupra mediului.

               „Drumuri cu circulație intensă”: autostrăzi cu două sau mai multe benzi, fără intersecții, sau orice drum având un impact asemănător celui al unei autostrăzi.

               „Obiective de calitate a mediului”: obiective-țintă care furnizează o descriere a calității mediului care trebuie atinsă, luând în considerare interacțiunile pe planul ecosistemelor. Acestea definesc criteriile de calitate, actualizabile, privind protecția patrimoniului natural și cultural, din punct de vedere material, geografic și temporal.

               „Standarde de calitate a mediului”: standarde concrete care permit atingerea obiectivelor de calitate a mediului: acestea determină obiectivele aplicabile anumitor parametri, procedurile de măsurare sau condițiile-cadru.

               „Indicatori de calitate a mediului”: indicatori care permit măsurarea sau evaluarea stadiului actual al daunelor aduse mediului și stabilirea unor previziuni privind evoluția acestora.

               „Principiul precauției”: principiu conform căruia nu trebuie amânate măsurile destinate evitării, controlului sau reducerii efectelor grave sau ireversibile asupra sănătății sau mediului, pe motiv că cercetarea științifică nu a dovedit încă în mod riguros existența unei relații de cauzalitate între substanțele vizate, pe de o parte, și nocivitatea potențială a acestora pentru sănătate și mediu pe de altă parte.

               „Principiul «poluatorul plătește»”: inclusiv răspunderea pentru efectele induse: principiu în temeiul căruia costurile aferente prevenirii, controlului, reducerii poluării și readucerii mediului într-o stare acceptabilă revin poluatorilor. Aceștia din urmă trebuie, în măsura în care acest lucru este posibil, să suporte totalitatea costurilor efectelor transporturilor asupra sănătății și a mediului.

               „Studiu de oportunitate”: examinarea, conform legislației naționale, cu ocazia planificării unor noi construcții la scară largă sau a transformării sau extinderii semnificative a infrastructurilor existente în materie de transporturi, a oportunității respectivelor proiecte atât din punct de vedere al politicii de transporturi, cât și al impactului economic, ecologic și sociocultural.

         Articolul 3
   Transporturi durabile și mobilitate
   (1)   Pentru ca dezvoltarea transporturilor să aibă loc într-o manieră durabilă, părțile contractante se angajează, printr-o politică concertată a transporturilor și a mediului, să limiteze noxele și riscurile legate de circulație, luând în considerare:

               (a)

               importanța mediului astfel încât:

                           (aa)

                           folosirea resurselor să fie redusă la un nivel care, în măsura în care acest lucru este posibil, să nu depășească capacitatea naturală de regenerare a acestora;

                           (bb)

                           emisiile nocive să fie reduse până la un nivel care să nu afecteze capacitatea de absorbție a mediilor respective;

                           (cc)

                           depunerile de substanțe în mediu să fie limitate, astfel încât să se evite prejudicierea structurilor ecologice și a ciclurilor naturale;

               (b)

               necesitățile populației astfel încât:

                           (aa)

                           să se permită accesul la persoane, locuri de muncă, mărfuri și servicii, protejând mediul, economisind energia și spațiul și răspunzând nevoilor esențiale ale populației;

                           (bb)

                           să nu se pună în pericol sănătatea persoanelor și să reducă riscurile catastrofelor de mediu, precum și numărul și gravitatea accidentelor;

               (c)

               importanța criteriilor de mediu astfel încât:

                           (aa)

                           să crească rentabilitatea sectorului transporturilor și să se internalizeze costurile externe;

                           (bb)

                           să se optimizeze folosirea infrastructurilor existente;

                           (cc)

                           să se asigure locuri de muncă în cadrul întreprinderilor performante din diferite sectoare economice;

               (d)

               necesitatea aplicării unor măsuri consolidate împotriva noxelor sonore, datorită topografiei speciale a Alpilor.

         (2)   În conformitate cu legislația națională și internațională în vigoare în domeniul transporturilor, părțile contractante se angajează să dezvolte strategii, obiective și măsuri naționale, regionale și locale:

               (a)

               care să ia în considerare diferitele date privind mediul, datele economice și socioculturale precum și diferitele nevoi;

               (b)

               care să permită reducerea efectelor nocive ale circulației asupra mediului, prin aplicarea unor instrumente economice în combinație cu măsuri privind amenajarea teritoriului și gestionarea fluxurilor de circulație.

         Articolul 4
   Luarea în considerare a obiectivelor în cadrul altor politici
   (1)   Părțile contractante se angajează, de asemenea, să ia în considerare obiectivele prezentului protocol și în cadrul altor politici.
   (2)   Părțile contractante se angajează să anticipeze și evalueze celelalte politici, strategii și concepte puse în aplicare în afara domeniului transporturilor, din perspectiva consecințelor pe care acestea le au în acest domeniu.
   Articolul 5
   Participarea colectivităților teritoriale
   (1)   Părțile contractante încurajează cooperarea internațională între instituțiile competente în scopul identificării soluțiilor transfrontaliere optime și al identificării unui acord asupra soluțiilor armonizate.
   (2)   Fiecare parte contractantă definește în cadrul propriului său sistem instituțional cel mai bun nivel de coordonare și cooperare între instituții și colectivitățile teritoriale direct interesate, în scopul promovării unei solidarități în asumarea răspunderii, în special în privința exploatării și a dezvoltării sinergiilor în aplicarea politicilor de transport, precum și în punerea în aplicare a măsurilor care derivă din acestea.
   (3)   Colectivitățile teritoriale direct interesate iau parte la diferitele stadii de pregătire și punere în aplicare a acestor politici și măsuri, cu respectarea propriilor competențe, în cadrul instituțional existent.
   Articolul 6
   Reglementări naționale consolidate
   În scopul protejării sensibilității ecologice a regiunii alpine și fără a se aduce atingere convențiilor internaționale în vigoare, părțile contractante pot adopta măsuri de protecție consolidate, datorită unor situații speciale care privesc spațiile naturale sau din rațiuni de sănătate publică, securitate sau protecție a mediului.
   CAPITOLUL II
   MĂSURI SPECIFICE
   A.   STRATEGII, CONCEPTE, PROIECTE
   Articolul 7
   Strategia generală privind politica de transporturi
   (1)   În interesul durabilității, părțile contractante se angajează să promoveze o gestionare rațională și sigură a transporturilor, în special în cadrul rețelelor transfrontaliere armonizate, care:

               (a)

               să asigure buna coordonare a diferitelor modalități și mijloace de transport și să favorizeze intermodalitatea;

               (b)

               să optimizeze exploatarea sistemelor de transport și a infrastructurilor existente în regiunea alpină, făcând apel între altele la telematică, prin imputarea costurilor externe și a costurilor infrastructurilor către utilizatori, în mod optim, în funcție de noxele generate;

               (c)

               să favorizeze, prin măsuri structurale și de amenajare a teritoriului, un transfer al transportului de persoane și de mărfuri către mijloace de transport mai nepoluante și către sisteme de transport intermodale;

               (d)

               să pună în practică posibilitățile de reducere a volumului traficului.

         (2)   Părțile contractante se angajează să adopte măsurile necesare în vederea garantării în mod optim:

               (a)

               a protecției căilor de comunicație împotriva riscurilor naturale;

               (b)

               a protecției persoanelor și a mediului, în zonele care suferă în mod deosebit în urma poluării cauzate de transporturi;

               (c)

               a reducerii progresive a emisiilor de substanțe nocive și a emisiilor sonore ale tuturor modalităților de transport prin folosirea celor mai bune tehnologii utilizabile;

               (d)

               a unei securități ameliorate a transporturilor.

         Articolul 8
   Procedura de evaluare și de consultare interguvernamentală
   (1)   Atunci când se construiesc, se modifică sau se extind în mod semnificativ infrastructurile de transport, părțile contractante se angajează să realizeze studii de oportunitate, studii de impact asupra mediului si analize ale riscurilor și să ia în considerare rezultatul acestora, respectând obiectivele prezentului protocol.
   (2)   Echiparea regiunii Alpilor cu infrastructuri de transport trebuie să se facă în mod coordonat și concertat. În cazul proiectelor cu impact transfrontalier semnificativ, părțile contractante se angajează să întreprindă consultări mutuale cu părțile contractante interesate cel târziu după prezentarea studiilor. Prezentele dispoziții nu aduc atingere dreptului fiecărei părți contractante de a realiza infrastructuri de transport care au fost deja adoptate conform ordinii juridice interne în momentul adoptării prezentului protocol sau a căror necesitate a fost deja stabilită prin lege.
   (3)   Părțile contractante încurajează luarea în considerare consolidată a politicii de transporturi în activitatea de administrare a întreprinderilor din punct de vedere al mediului.
   B.   MĂSURI TEHNICE
   Articolul 9
   Transporturi publice
   În scopul menținerii și al ameliorării în mod durabil a organizării economice și a structurii habitatului, precum și a caracterului atractiv și turistic al regiunii alpine, părțile contractante se angajează să încurajeze crearea și dezvoltarea sistemelor de transport în comun ușor de utilizat și adaptate la mediu.
   Articolul 10
   Transporturi feroviare și fluvio-maritime
   (1)   În scopul exploatării capacității speciale a căilor ferate de răspuns la nevoile de transport pe distanță mare și în scopul unei mai bune utilizări a rețelei feroviare pentru valorificarea turistică și economică a Alpilor, părțile contractante favorizează, în cadrul competențelor lor:

               (a)

               ameliorarea infrastructurilor feroviare prin construirea și dezvoltarea unor mari axe feroviare transalpine, inclusiv ameliorarea liniilor de legătură și a creării unor terminale adaptate;

               (b)

               optimizarea exploatării întreprinderilor feroviare și modernizarea acestora, în special în domeniul traficului transfrontalier;

               (c)

               adoptarea unor măsuri având drept obiectiv transferul pe calea ferată a transportului de mărfuri pe distanță mare și creșterea echității tarifelor pentru utilizarea infrastructurilor de transport;

               (d)

               sistemele de transport intermodale, precum și dezvoltarea transportului feroviar;

               (e)

               utilizarea consolidată a căilor ferate și crearea unor sinergii favorabile utilizatorului între transporturile de călători pe distanță mare, transporturile regionale și transporturile locale.

         (2)   În vederea diminuării tranzitului de mărfuri pe cale terestră, părțile contractante favorizează eforturile întreprinse pentru o utilizare sporită a capacităților de navigare fluvială și maritimă.
   Articolul 11
   Transporturile rutiere
   (1)   Părțile contractante se abțin de la construirea de noi drumuri care să permită fluxuri de circulație mari pentru traficul transalpin.
   (2)   Se admit proiecte rutiere care să permită fluxuri de circulație mari pentru traficul intraalpin în cazul în care:

               (a)

               obiectivele prevăzute la articolul 2 alineatul (2) litera (j) din Convenția alpină pot fi atinse datorită unor măsuri adecvate de precauție și compensație, care să rezulte dintr-un studiu de impact asupra mediului;

               (b)

               nevoile în materie de transporturi nu pot fi satisfăcute nici printr-o mai bună utilizare a capacităților rutiere și feroviare existente, nici prin extinderea sau construcția unor infrastructuri feroviare sau fluvio-maritime, nici prin îmbunătățirea unui transport combinat, nici prin adoptarea unor alte măsuri privind organizarea transporturilor;

               (c)

               rezultatele studiului de oportunitate au demonstrat faptul că proiectul este viabil din punct de vedere economic, că riscurile sunt sub control, iar rezultatul studiului de impact asupra mediului este pozitiv;

               (d)

               planurile și/sau programele de amenajare a teritoriului și de dezvoltare durabilă sunt luate în considerare.

         (3)   Totuși, datorită structurii geografice și organizării speciale a regiunii alpine, care nu poate fi deservită întotdeauna numai prin mijloace de transport în comun, părțile contractante susțin, în zonele îndepărtate, crearea și menținerea unor infrastructuri de transport suficiente, care să permită un transport individual eficient.
   Articolul 12
   Transporturile aeriene
   (1)   Părțile contractante se angajează să reducă, în măsura în care acest lucru este posibil, fără a afecta alte regiuni, poluarea mediului cauzată de traficul aerian, inclusiv zgomotul cauzat de aeronave. Luând în considerare obiectivele prezentului protocol, acestea fac eforturi pentru a limita sau a interzice, atunci când este cazul, operațiunile de depunere din aeronave în afara aerodromurilor. În vederea protejării faunei sălbatice, părțile contractante iau măsuri adecvate, locale și temporare, pentru limitarea activităților aeriene de divertisment nemotorizate.
   (2)   Părțile contractante se angajează să amelioreze sistemele de transport public care permit conectarea aeroporturilor aflate la limita Alpilor cu diferitele regiuni alpine, pentru a se putea răspunde la cererii în domeniul transporturilor fără a amplifica poluarea mediului. În acest context, părțile contractante limitează, în măsura posibilului, construcția de aeroporturi și extinderea semnificativă a aeroporturilor existente în regiunea alpină.
   Articolul 13
   Instalații turistice
   (1)   Părțile contractante se angajează să evalueze, luând în considerare obiectivele prezentului protocol, efectele noilor instalații turistice asupra traficului și, dacă este necesar, să adopte măsurile preventive sau compensatorii pentru atingerea obiectivelor prezentului protocol și ale altor protocoale. În acest caz se dă prioritate mijloacelor de transport în comun.
   (2)   Părțile contractante susțin crearea și menținerea unor zone cu circulație redusă și a unor zone unde circulația este interzisă, interzicerea mașinilor în anumite puncte turistice, precum și adoptarea unor măsuri care să favorizeze transportul turiștilor fără mașini.
   Articolul 14
   Costuri reale
   Dorind să influențeze repartizarea modală a traficului prin luarea în considerare a costurilor reale a diferitelor modalități de transport, părțile contractante convin să aplice principiul „poluatorul plătește” și să susțină punerea în aplicare a unui sistem de calcul care să permită determinarea costurilor infrastructurii și a costurilor externe. Obiectivul este introducerea progresivă a unor sisteme de tarifare specifice traficului care să permită acoperirea echitabilă a costurilor reale și:

               (a)

               care să stimuleze utilizarea modalităților și a mijloacelor de transport cele mai nepoluante;

               (b)

               care să conducă la o utilizare mai echilibrată a infrastructurilor de transport;

               (c)

               care să stimuleze reducerea costurilor ecologice și socioeconomice prin intermediul unor măsuri structurale și de amenajare teritorială cu efecte asupra transporturilor.

         C.   MONITORIZARE ȘI CONTROL
   Articolul 15
   Oferta și utilizarea în materie de infrastructuri de transport
   (1)   Părțile contractante se angajează să înscrie într-un document de referință și să actualizeze periodic starea operațiunilor de reducere a poluării, precum și avansul și dezvoltarea infrastructurilor de transport și a diferitelor sisteme de transport care permit fluxuri mari de circulație, precum și starea utilizării sau, după caz, a ameliorării acestora. În acest scop părțile contractante vor utiliza o prezentare omogenă.
   (2)   Pe baza acestui document de referință, părțile contractante vor examina măsura în care dispozițiile prezentului protocol și strategiile, conceptele și măsurile de punere în aplicare aferente au contribuit la atingerea obiectivelor Convenției alpine și, în special, a obiectivelor prezentului protocol.
   Articolul 16
   Obiective, criterii și indicatori de calitate a mediului
   (1)   Părțile contractante determină și pun în aplicare obiectivele de calitate a mediului care permit punerea în practică a unor mijloace de transport durabile.
   (2)   Acestea convin asupra necesității de a dispune de criterii și de indicatori adaptați condițiilor specifice ale regiunii alpine.
   (3)   Aplicarea respectivelor criterii și a respectivilor indicatori are drept obiectiv măsurarea evoluției poluării cauzate de trafic asupra mediului și a sănătății.
   CAPITOLUL III
   COORDONARE, CERCETARE, FORMARE ȘI INFORMARE
   Articolul 17
   Coordonare și informare
   Părțile contractante convin ca, în cazul în care acest lucru este necesar, să organizeze reuniuni în vederea:

               (a)

               evaluării impactului măsurilor adoptate pe baza prezentului protocol;

               (b)

               concertării anterioare adoptării unei decizii importante, care poate avea consecințe importante asupra celorlalte state contractante;

               (c)

               încurajării schimburilor de informații privind punerea în aplicare a prezentului protocol prin utilizarea cu precădere a sistemelor de informare existente;

               (d)

               concertării asupra deciziilor importante în materie de transport, în special în vederea înscrierii acestora în cadrul unei politici transfrontaliere armonizate de amenajare a teritoriului.

         Articolul 18
   Cercetare și observare
   (1)   Părțile contractante încurajează și armonizează, în colaborare strânsă, cercetarea și observarea sistematică a corelațiilor care există între transport și mediu în regiunea alpină și dezvoltările tehnologice specifice care măresc eficacitatea economică a sistemelor de transport nepoluante.
   (2)   Rezultatele cercetărilor și ale activităților de observare efectuate în comun vor fi luate în considerare în mod adecvat în momentul examinării punerii în aplicare a protocolului, în special în vederea elaborării unor metode și a unor criterii care să permită descrierea unei dezvoltări durabile a traficului.
   (3)   Părțile contractante se asigură că diferitele rezultate obținute în urma activităților de cercetare și observare sistematică la nivel național să fie integrate într-un sistem comun de observare și informare permanente și să fie accesibile publicului în cadrul instituțional existent.
   (4)   Părțile contractante sprijină proiectele-pilot care permit punerea în aplicare a conceptelor și a tehnologiilor privind transporturile durabile.
   (5)   Părțile contractante susțin cercetările care vizează ameliorarea metodologiei studiilor de impact strategic cu privire la intermodalitate în Alpi.
   Articolul 19
   Formare și informare
   Părțile contractante favorizează formarea inițială și continuă, precum și informarea publicului cu privire la obiectivele, măsurile și punerea în aplicare a prezentului protocol.
   CAPITOLUL IV
   CONTROLUL ȘI EVALUAREA
   Articolul 20
   Punerea în aplicare
   Părțile contractante se angajează să supravegheze punerea în aplicare a prezentului protocol prin adoptarea tuturor măsurilor adecvate în cadrul instituțional existent.
   Articolul 21
   Controlul respectării obligațiilor
   (1)   Părțile contractante prezintă în mod regulat rapoarte Comitetului permanent cu privire la măsurile adoptate în temeiul prezentului protocol. Rapoartele privesc, de asemenea, și problema eficacității măsurilor adoptate. Conferința alpină determină periodicitatea raporturilor.
   (2)   Comitetul permanent examinează respectivele rapoarte, pentru a se asigura că părțile contractante și-au îndeplinit obligațiile care decurg din prezentul protocol. Acesta poate, de asemenea, să ceară informații suplimentare părților contractante interesate sau poate recurge la alte surse de informare.
   (3)   Comitetul permanent prezintă Conferinței alpine un raport privind respectarea de către părțile contractante a obligațiilor care decurg din prezentul protocol.
   (4)   Conferința alpină ia notă de respectivul raport. În cazul în care se constată existența unei situații de nerespectare a obligațiilor, Conferința poate adopta recomandări.
   Articolul 22
   Evaluarea eficacității dispozițiilor
   (1)   Părțile contractante examinează și evaluează, periodic, eficacitatea dispozițiilor prezentului protocol. În măsura în care acest lucru este necesar pentru realizarea obiectivelor, acestea pot adopta modificări adecvate ale prezentului protocol.
   (2)   În cadrul instituțional existent, colectivitățile teritoriale vor fi asociate acestei evaluări. Organizațiile neguvernamentale care activează în acest domeniu pot fi consultate.
   CAPITOLUL V
   DISPOZIȚII FINALE
   Articolul 23
   Raporturile dintre Convenția alpină și protocol
   (1)   Prezentul protocol reprezintă un protocol atașat Convenției alpine în sensul articolului 2 și al altor articole pertinente din cadrul acesteia.
   (2)   Niciun stat nu poate deveni parte la prezentul protocol dacă nu este parte contractantă la Convenția alpină. Denunțarea Convenției presupune și denunțarea prezentului protocol.
   (3)   În cazul în care Convenția alpină deliberează asupra unor probleme care privesc prezentul protocol, numai părțile contractante la prezentul protocol pot lua parte la vot.
   Articolul 24
   Semnarea și ratificarea
   (1)   Prezentul protocol este deschis semnării de către statele semnatare ale Convenției alpine și de către Comunitatea Europeană la 31 octombrie 2000 și pe lângă Republica Austria, depozitară, de la 6 noiembrie 2000.
   (2)   Prezentul protocol intră în vigoare pentru părțile contractante care și-au exprimat consimțământul de a fi parte la protocolul menționat anterior la trei luni de la data la care trei state au depus instrumentul de ratificare, acceptare sau aprobare.
   (3)   Pentru acele părți care își exprimă ulterior consimțământul de a fi parte la respectivul protocol, acesta intră în vigoare după trei luni de la data depunerii instrumentului de ratificare, acceptare sau aprobare. După intrarea în vigoare a unei modificări a prezentului protocol, orice nouă parte contractantă la protocolul menționat anterior devine parte contractantă la protocol astfel cum a fost modificat.
   Articolul 25
   Notificări
   Statul depozitar notifică tuturor statelor enumerate în preambul și Comunității Europene, în privința prezentului protocol:

               (a)

               orice semnătură;

               (b)

               depunerea oricărui instrument de ratificare, acceptare sau aprobare;

               (c)

               orice dată de intrare în vigoare;

               (d)

               orice declarație a unei părți contractante sau semnatare;

               (e)

               orice denunțare notificată de către o parte contractantă, inclusiv data de la care aceasta produce efecte.

      Drept care, subsemnații, pe deplin autorizați, semnează prezentul protocol.
      Încheiat la Lucerna, treizeci și unu octombrie două mii, în limbile germană, franceză, italiană și slovenă, cele patru texte fiind în egală măsură autentice, într-un singur exemplar care va fi depus la arhivele de stat ale Republicii Austria. Statul depozitar transmite tuturor părților semnatare o copie certificată conformă.

         Pentru Republica Federală Germania
         Pentru Republica Franceză
         Pentru Republica Italiană
         Pentru Principatul Liechtenstein
         Pentru Principatul Monaco
         Pentru Republica Austria
         Pentru Confederația Elvețiană
         Pentru Republica Slovenia
         Pentru Comunitatea Europeană