title: Decizia (UE) 2018/1996 a Comisiei din 14 decembrie 2018 de stabilire a normelor interne pentru furnizarea de informații persoanelor vizate și restricționarea anumitor drepturi ale acestora în contextul prelucrării datelor cu caracter personal în scopul anchetelor în materie de apărare comercială și al anchetelor în materie de politică comercială

text:
                  17.12.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 320/40

         DECIZIA (UE) 2018/1996 A COMISIEI
         din 14 decembrie 2018
         de stabilire a normelor interne pentru furnizarea de informații persoanelor vizate și restricționarea anumitor drepturi ale acestora în contextul prelucrării datelor cu caracter personal în scopul anchetelor în materie de apărare comercială și al anchetelor în materie de politică comercială
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 249 alineatul (1),
         întrucât:

                     (1)

                     În cadrul mandatului său acordat în temeiul Regulamentelor (UE) 2015/478 (1), (UE) 2015/755 (2), (UE) 2016/1036 (3), (UE) 2016/1037 (4) ale Parlamentului European și ale Consiliului, Comisia gestionează politica comercială a Uniunii.

                     (2)

                     În special, în cursul anchetelor în materie de apărare comercială, se prelucrează, în mod inevitabil, date cu caracter personal, astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 1 din Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului (5). Comisia colectează informații de interes pentru anchete, inclusiv date cu caracter personal. Conform cerinței de a proteja informațiile confidențiale, toate informațiile puse la dispoziție de către orice parte implicată într-o anchetă trebuie să fie puse prompt la dispoziția altor părți interesate care participă la o anchetă prin accesul la dosarul neconfidențial. Această transmitere de date este necesară și obligatorie din punct de vedere juridic pentru apărarea drepturilor în instanță ale părților interesate. Sarcinile Comisiei în domeniul politicii comerciale și al apărării comerciale sunt responsabilitatea principală a Direcției Generale Comerț (denumită în continuare „DG Comerț”), ale cărei entități organizaționale acționează în calitate de operator.

                     (3)

                     Datele cu caracter personal prelucrate de Comisie sunt, de exemplu, date de identificare, date de contact, date profesionale și date legate de obiectul anchetei sau corelate cu acesta. Datele cu caracter personal sunt stocate într-un mediu electronic securizat pentru a preveni accesul sau transferul ilegal al datelor către persoane din afara Comisiei. Anumite date cu caracter personal pot fi incluse într-un mediu electronic separat destinat accesării de către un număr reglementat de părți interesate de anchetă. Datele cu caracter personal sunt păstrate în serviciile Comisiei responsabile cu ancheta până la sfârșitul anchetei. Perioada de păstrare administrativă este de 5 ani și începe să curgă de la sfârșitul anchetei. La sfârșitul perioadei de păstrare, informațiile legate de caz, inclusiv datele cu caracter personal, sunt transferate în arhivele istorice ale Comisiei (6).

                     (4)

                     În îndeplinirea sarcinilor sale, Comisia este obligată să respecte drepturile persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal, recunoscute prin articolul 8 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și prin articolul 16 alineatul (1) din tratat, precum și drepturile prevăzute în Regulamentul (UE) 2018/1725. De asemenea, Comisia trebuie să respecte normele stricte de confidențialitate stabilite la articolul 19 din Regulamentul (UE) 2016/1036, la articolul 29 din Regulamentul (UE) 2016/1037, la articolul 8 din Regulamentul (UE) 2015/478 și la articolul 5 din Regulamentul (UE) 2015/755.

                     (5)

                     În anumite circumstanțe, este necesar să se reconcilieze drepturile persoanelor vizate prevăzute în Regulamentul (UE) 2018/1725 cu nevoile în materie de eficacitate a anchetelor, precum și cu respectarea deplină a drepturilor și libertăților fundamentale ale altor persoane vizate. În acest scop, articolul 25 alineatul (1) literele (c), (g) și (h) din Regulamentul (UE) 2018/1725 oferă Comisiei posibilitatea de a restricționa aplicarea articolelor 14-17, 19, 20 și 35, precum și a principiului transparenței stabilit la articolul 4 alineatul (1) litera (a), în măsura în care dispozițiile acestuia din urmă corespund drepturilor și obligațiilor prevăzute la articolele 14-17, 19, 20 și 35 din respectivul regulament.

                     (6)

                     Pentru a asigura eficacitatea anchetelor în materie de apărare comercială, respectând totodată standardele de protecție a datelor cu caracter personal prevăzute în Regulamentul (UE) 2018/1725, care a înlocuit Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (7), este necesar să se adopte norme interne prin care Comisia să poată restricționa drepturile persoanelor vizate în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) literele (c) (g) și (h) din Regulamentul (UE) 2018/1725.

                     (7)

                     Prin urmare, este necesar să se stabilească norme interne care să se aplice tuturor operațiunilor de prelucrare efectuate de Comisie în cadrul exercitării funcției sale de investigare în domeniul apărării comerciale. Normele respective ar trebui să se aplice operațiunilor de prelucrare efectuate înainte de deschiderea unei anchete, în timpul anchetelor și în timpul monitorizării rezultatelor anchetelor.

                     (8)

                     Pentru a se conforma articolelor 14, 15 și 16 din Regulamentul (UE) 2018/1725, Comisia ar trebui să informeze toate persoanele fizice cu privire la activitățile sale care implică prelucrarea datelor lor cu caracter personal și cu privire la drepturile lor într-un mod transparent și coerent, prin intermediul unui anunț privind protecția datelor publicat pe site-ul web al Comisiei. După caz, Comisia ar trebui să ofere garanții suplimentare pentru a se asigura că persoanele vizate sunt informate în mod individual într-un format adecvat.

                     (9)

                     În temeiul articolului 25 din Regulamentul (UE) 2018/1725, Comisia poate, de asemenea, să limiteze furnizarea de informații persoanelor vizate și exercitarea altor drepturi ale persoanelor vizate pentru a-și proteja propriile anchete în materie de apărare comercială, precum și drepturile altor persoane în legătură cu anchetele sale.

                     (10)

                     În plus, pentru a menține o cooperare eficace, s-ar putea să fie necesară restricționarea de către Comisie a aplicării drepturilor persoanelor vizate pentru a proteja operațiunile de prelucrare ale altor instituții, organisme, oficii și agenții ale Uniunii sau ale autorităților competente din statele membre. În acest scop, Comisia ar trebui să consulte aceste instituții, organisme, oficii, agenții și autorități cu privire la motivele relevante pentru impunerea de restricții și cu privire la necesitatea și proporționalitatea restricțiilor.

                     (11)

                     De asemenea, Comisia ar putea fi nevoită să restricționeze furnizarea de informații persoanelor vizate și aplicarea altor drepturi ale persoanelor vizate în ceea ce privește datele cu caracter personal primite din partea unor țări terțe sau a unor organizații internaționale, pentru a-și îndeplini obligația de cooperare cu aceste țări sau organizații și pentru a proteja astfel un obiectiv important de interes public general al Uniunii. Cu toate acestea, în anumite circumstanțe, interesele sau drepturile fundamentale ale persoanei vizate pot prevala asupra interesului cooperării internaționale.

                     (12)

                     Comisia ar trebui să gestioneze toate restricțiile într-un mod transparent și să înregistreze fiecare aplicare a unei restricții în sistemul de consemnări corespunzător.

                     (13)

                     În temeiul articolului 25 alineatul (8) din Regulamentul (UE) 2018/1725, operatorii pot să amâne, să omită sau să refuze furnizarea de informații privind motivele aplicării unei restricții persoanei vizate în cazul în care acest lucru ar compromite în vreun fel scopul restricției. Este, în special, cazul restricțiilor privind drepturile prevăzute la articolele 16 și 35 din Regulamentul (UE) 2018/1725.

                     (14)

                     Comisia ar trebui să revizuiască în mod regulat restricțiile impuse pentru a se asigura că drepturile persoanelor vizate de a fi informate în conformitate cu articolele 16 și 35 din Regulamentul (UE) 2018/1725 sunt restricționate numai atâta timp cât astfel de restricții sunt necesare pentru a permite Comisiei să își desfășoare anchetele în materie de apărare comercială.

                     (15)

                     În cazul în care se restricționează alte drepturi ale persoanelor vizate, operatorul ar trebui să evalueze, de la caz la caz, dacă informarea cu privire la restricție ar compromite scopul acesteia.

                     (16)

                     Responsabilul cu protecția datelor din cadrul Comisiei Europene ar trebui să efectueze o reexaminare independentă a aplicării restricțiilor, în vederea asigurării conformității cu prezenta decizie.

                     (17)

                     Regulamentul (UE) 2018/1725 înlocuiește Regulamentul (CE) nr. 45/2001 fără perioadă de tranziție, de la data intrării sale în vigoare. Posibilitatea de a aplica restricții anumitor drepturi ale persoanelor vizate a fost prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 45/2001. Pentru a evita periclitarea politicii comerciale și a desfășurării anchetelor în materie de apărare comercială, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data intrării în vigoare a Regulamentului (UE) 2018/1725.

                     (18)

                     Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a emis un aviz la 30 noiembrie 2018,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Obiect și domeniul de aplicare

               (1)   Prezenta decizie stabilește normele pe care trebuie să le respecte Comisia pentru a informa persoanele vizate cu privire la prelucrarea datelor lor în conformitate cu articolele 14, 15 și 16 din Regulamentul (UE) 2018/1725, în cadrul desfășurării anchetelor în materie de politică comercială și a anchetelor în materie de apărare comercială.
               Aceasta stabilește, de asemenea, condițiile în care Comisia poate restricționa aplicarea articolelor 4, 14-17, 19, 20 și 35 din Regulamentul (UE) 2018/1725, în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) literele (c), (g) și (h) din același regulament.

               (2)   Prezenta decizie se aplică prelucrării datelor cu caracter personal de către Comisie în scopul sau în legătură cu activitățile desfășurate pentru îndeplinirea sarcinilor Comisiei în conformitate cu Regulamentele (UE) 2016/1036, (UE) 2016/1037, (UE) 2015/478 și (UE) 2015/755.

               (3)   Prezenta decizie se aplică prelucrării datelor cu caracter personal de către serviciile Comisiei în măsura în care acestea prelucrează datele cu caracter personal conținute în informațiile pe care sunt obligate să le transmită Comisiei sau datelor cu caracter personal deja prelucrate de aceasta în scopul sau în legătură cu activitățile menționate la alineatul (2) de la prezentul articol.

            Articolul 2
            Excepții și restricții aplicabile

               (1)   În momentul în care își exercită atribuțiile cu privire la drepturile persoanelor vizate în temeiul Regulamentului (UE) 2018/1725, Comisia analizează dacă se aplică vreuna dintre excepțiile prevăzute în regulamentul menționat.

               (2)   Sub rezerva articolelor 3-7 din prezenta decizie, Comisia poate restricționa aplicarea articolelor 14-17, 19, 20 și 35 din Regulamentul (UE) 2018/1725, precum și a principiului transparenței prevăzut la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din același regulament – în măsura în care dispozițiile acestuia corespund drepturilor și obligațiilor prevăzute la articolele 14-17, 19, 20 și 35 din regulamentul respectiv – în cazul în care exercitarea acestor drepturi și obligații ar periclita scopul activităților de politică comercială și de apărare comercială ale Comisiei sau ar afecta negativ drepturile și libertățile altor persoane vizate.

               (3)   Sub rezerva articolelor 3-7 din prezenta decizie, Comisia poate, de asemenea, să limiteze drepturile și obligațiile menționate la alineatul (2) de la prezentul articol în ceea ce privește datele cu caracter personal obținute de la alte instituții, organisme, agenții și oficii ale Uniunii, de la autoritățile competente ale statelor membre sau ale țărilor terțe sau de la organizații internaționale, în următoarele situații:

                           (a)

                           în cazul în care exercitarea acestor drepturi și obligații ar putea fi restricționată de către alte instituții, organisme, agenții și oficii ale Uniunii, pe baza altor acte prevăzute la articolul 25 din Regulamentul (UE) 2018/1725 sau în conformitate cu capitolul IX din regulamentul respectiv ori în conformitate cu Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului (8) sau cu Regulamentul (UE) 2017/1939 al Consiliului (9);

                           (b)

                           în cazul în care exercitarea acestor drepturi și obligații ar putea fi restricționată de către autoritățile competente ale statelor membre pe baza actelor menționate la articolul 23 din Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului (10) sau în temeiul unor măsuri naționale de transpunere a articolului 13 alineatul (3), a articolului 15 alineatul (3) sau a articolului 16 alineatul (3) din Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului (11);

                           (c)

                           în cazul în care exercitarea acestor drepturi și obligații ar putea periclita cooperarea Comisiei cu țări terțe sau cu organizații internaționale în ceea ce privește desfășurarea de anchete în materie de apărare comercială.

                     Înainte de a aplica restricții în situațiile menționate la primul paragraf literele (a) și (b), Comisia consultă instituțiile, organismele, agențiile, oficiile relevante ale Uniunii sau autoritățile competente ale statelor membre, cu excepția cazului în care are certitudinea că aplicarea unei restricții este prevăzută de unul dintre actele menționate la literele respective.
               Primul paragraf litera (c) nu se aplică în cazul în care interesele sau drepturile fundamentale și libertățile persoanelor vizate prevalează asupra interesului Comisiei de a coopera cu țări terțe sau cu organizații internaționale.

               (4)   Alineatele (1), (2) și (3) nu aduc atingere aplicării altor decizii ale Comisiei de stabilire a normelor interne privind furnizarea de informații către persoanele vizate și restricționarea unor drepturi în temeiul articolului 25 din Regulamentul (UE) 2018/1725 și nici aplicării articolului 23 din Regulamentul de procedură al Comisiei.

            Articolul 3
            Furnizarea de informații către persoanele vizate

               (1)   Comisia publică pe site-ul său web un anunț privind protecția datelor care informează toate persoanele vizate în legătură cu activitățile sale de apărare comercială care implică prelucrarea datelor lor cu caracter personal. După caz, Comisia se asigură că persoanele vizate sunt informate în mod individual într-un format adecvat.

               (2)   În cazul în care restricționează, integral sau parțial, furnizarea de informații către persoanele vizate ale căror date sunt prelucrate în scopul anchetelor în materie de politică comercială sau al anchetelor în materie de apărare comercială, Comisia consemnează și înregistrează motivele restricției în conformitate cu articolul 6.

            Articolul 4
            Dreptul de acces al persoanelor vizate, dreptul la ștergerea datelor și dreptul de restricționare a prelucrării

               (1)   În cazul în care restricționează, integral sau parțial, dreptul de acces la datele cu caracter personal al persoanelor vizate, dreptul la ștergerea datelor sau dreptul la restricționarea prelucrării menționate la articolele 17, 19 și, respectiv, 20 din Regulamentul (UE) 2018/1725, Comisia informează persoana vizată în cauză – în răspunsul său la cererea acesteia privind accesul, ștergerea sau restricționarea prelucrării – cu privire la restricția aplicată și la principalele motive ale acesteia, precum și cu privire la posibilitatea de a depune o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor sau de a introduce o cale de atac în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.

               (2)   Transmiterea informațiilor cu privire la motivele restricției menționate la alineatul (1) poate fi amânată, omisă sau refuzată atâta timp cât furnizarea acestor informații ar submina scopul restricției.

               (3)   Comisia înregistrează motivele restricției în conformitate cu articolul 6.

               (4)   În cazul în care dreptul de acces este restricționat integral sau parțial, persoana vizată își exercită dreptul de acces prin intermediul Autorității Europene pentru Protecția Datelor, în conformitate cu articolul 25 alineatele (6), (7) și (8) din Regulamentul (UE) 2018/1725.

            Articolul 5
            Informarea persoanelor vizate cu privire la încălcările securității datelor cu caracter personal
            În cazul în care restricționează informarea persoanei vizate cu privire la încălcarea securității datelor cu caracter personal, astfel cum se menționează la articolul 35 din Regulamentul (UE) 2018/1725, Comisia consemnează și înregistrează motivele restricției în conformitate cu articolul 6 din prezenta decizie.

            Articolul 6
            Consemnarea și înregistrarea restricțiilor

               (1)   Comisia consemnează motivele oricărei restricții aplicate în temeiul prezentei decizii, incluzând o evaluare a necesității și a proporționalității restricției, luând în considerare elementele relevante prevăzute la articolul 25 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2018/1725.
               În acest scop, consemnarea indică modul în care exercitarea dreptului ar periclita scopul anchetelor în materie de politică comercială și al anchetelor în materie de apărare comercială sau scopul restricțiilor aplicate în temeiul articolului 2 alineatul (2) sau (3) sau modul în care aceasta ar afecta drepturile și libertățile altor persoane vizate.

               (2)   Înregistrarea și, dacă este cazul, documentele care conțin elemente de fapt și juridice subiacente se consemnează într-un registru. La cerere, acestea sunt puse la dispoziția Autorității Europene pentru Protecția Datelor.

            Articolul 7
            Durata restricțiilor

               (1)   Restricțiile menționate la articolele 3, 4 și 5 continuă să se aplice atât timp cât motivele care le justifică rămân aplicabile.

               (2)   În cazul în care motivele unei restricții menționate la articolul 3 sau 5 nu se mai aplică, Comisia ridică restricția și informează persoana vizată cu privire la motivele principale ale restricției. În același timp, Comisia informează persoana vizată cu privire la posibilitatea de a depune o plângere la Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor în orice moment sau de a introduce o cale de atac în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.

               (3)   Comisia revizuiește aplicarea restricției menționate la articolele 3 și 5 la fiecare șase luni de la adoptarea sa, precum și la închiderea anchetei. Ulterior, Comisia/operatorul monitorizează necesitatea de a menține orice restricție/amânare o dată pe an.

            Articolul 8
            Revizuirea de către responsabilul cu protecția datelor din cadrul Comisiei Europene

               (1)   Responsabilul cu protecția datelor este informat, fără întârzieri nejustificate, ori de câte ori drepturile persoanelor vizate sunt restricționate în conformitate cu prezenta decizie. La cerere, responsabilului cu protecția datelor i se asigură accesul la consemnări și la orice documente care conțin elemente faptice și juridice de sprijin.

               (2)   Responsabilul cu protecția datelor poate solicita o reexaminare a restricțiilor. Responsabilul cu protecția datelor este informat în scris cu privire la rezultatul reexaminării solicitate.

            Articolul 9
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare în ziua publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
            Se aplică începând cu 11 decembrie 2018.

            Adoptată la Bruxelles, 14 decembrie 2018.

                  Pentru Comisie

                  Președintele

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  Regulamentul (UE) 2015/478 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2015 privind regimul comun aplicabil importurilor (JO L 83, 27.3.2015, p. 16).

            (2)  Regulamentul (UE) 2015/755 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2015 privind regimul comun aplicabil importurilor din anumite țări terțe (JO L 123, 19.5.2015, p. 33).

            (3)  Regulamentul (UE) 2016/1036 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO L 176, 30.6.2016, p. 21).

            (4)  Regulamentul (UE) 2016/1037 al Parlamentului European și al Consiliului din 8 iunie 2016 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Uniunii Europene (JO L 176, 30.6.2016, p. 55).

            (5)  Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO L 295, 21.11.2018, p. 39).

            (6)  Păstrarea dosarelor în cadrul Comisiei este reglementată de lista comună de păstrare, un document de reglementare [ultima versiune este SEC(2012) 713] sub forma unui calendar de păstrare care stabilește perioadele de păstrare pentru diferitele tipuri de dosare ale Comisiei.

            (7)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, 12.1.2001, p. 1).

            (8)  Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

            (9)  Regulamentul (UE) 2017/1939 al Consiliului din 12 octombrie 2017 de punere în aplicare a unei forme de cooperare consolidată în ceea ce privește instituirea Parchetului European (EPPO) (JO L 283, 31.10.2017, p. 1).

            (10)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

            (11)  Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (JO L 119, 4.5.2016, p. 89).


title: Decizia (UE) 2018/2027 a Consiliului din 29 noiembrie 2018 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației Aviației Civile Internaționale în ceea ce privește prima ediție a Standardelor internaționale și a practicilor recomandate referitoare la protecția mediului – Schema de compensare și de reducere a emisiilor de carbon pentru aviația internațională (CORSIA)

text:
                  20.12.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 325/25

         DECIZIA (UE) 2018/2027 A CONSILIULUI
         din 29 noiembrie 2018
         privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Organizației Aviației Civile Internaționale în ceea ce privește prima ediție a Standardelor internaționale și a practicilor recomandate referitoare la protecția mediului – Schema de compensare și de reducere a emisiilor de carbon pentru aviația internațională (CORSIA)
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Convenția de la Chicago privind aviația civilă internațională (denumită în continuare „convenția”), care urmărește reglementarea transportului aerian internațional, a intrat în vigoare la 4 aprilie 1947. Această convenție a instituit Organizația Aviației Civile Internaționale (OACI).

                     (2)

                     Statele membre ale Uniunii sunt state contractante la convenție și membre ale OACI, în timp ce Uniunea are statut de observator în anumite organisme ale OACI.

                     (3)

                     În temeiul articolului 54 din convenție, Consiliul OACI urmează să adopte standarde internaționale și practici recomandate.

                     (4)

                     Cea de a 21-a Conferință a părților la Convenția-cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice s-a încheiat cu succes în decembrie 2015 cu adoptarea Acordului de la Paris. Obiectivul Acordului de la Paris este de a limita creșterea temperaturii medii globale la o valoare cu mult sub 2 °C față de nivelurile preindustriale și de a continua eforturile pentru a limita creșterea temperaturii la 1,5° față de nivelurile respective. Toate sectoarele economice ar trebui să contribuie la realizarea acestui obiectiv de reducere a emisiilor, inclusiv aviația internațională.

                     (5)

                     În 2016, cea de a 39-a Adunare generală a OACI a decis, prin Rezoluția A39-3, să creeze un mecanism global bazat pe piață pentru a limita emisiile de gaze cu efect de seră generate de aviația internațională la nivelurile din 2020. Poziția Uniunii în această privință a fost stabilită prin Decizia (UE) 2016/915 a Consiliului (1).

                     (6)

                     La 27 iunie 2018, la cea de a 10-a reuniune a celei de a 214-a sesiuni ale sale, Consiliul OACI a adoptat prima ediție a volumului IV din anexa 16 la Convenție: Standarde internaționale și practici recomandate referitoare la protecția mediului – Schema de compensare și de reducere a emisiilor de carbon pentru aviația internațională (CORSIA).

                     (7)

                     Normele cuprinse în CORSIA pot deveni obligatorii conform limitelor prevăzute în convenție și în cadrul acestor limite. Normele respective pot deveni deopotrivă obligatorii pentru Uniune și pentru statele sale membre în temeiul acordurilor existente în domeniul transportului aerian internațional.

                     (8)

                     În conformitate cu articolul 90 din Convenția de la Chicago, cu excepția cazului în care majoritatea statelor contractante notifică dezacordul lor, CORSIA devine aplicabilă în termen de trei luni de la termenul prevăzut pentru notificarea dezacordului.

                     (9)

                     Abaterile de la standardele și procedurile internaționale fac obiectul articolului 38 din convenție. În conformitate cu articolul respectiv, orice stat contractant care consideră că este imposibil să respecte din toate punctele de vedere orice astfel de standarde sau proceduri internaționale ori să își alinieze în totalitate propriile reglementări sau practici la orice standarde sau proceduri internaționale după modificarea acestora din urmă sau care consideră necesar să adopte reglementări sau practici care diferă dintr-un anumit punct de vedere față de cele stabilite de un standard internațional trebuie să transmită imediat o notificare către OACI cu privire la diferențele dintre practicile sale și cele stabilite de standardul internațional.

                     (10)

                     La 20 iulie 2018, OACI a trimis scrisoarea AN 1/17.14 – 18/78 adresată statelor (denumită în continuare „scrisoarea adresată statelor”), prin care a solicitat statelor contractante mai întâi să notifice, înainte de 22 octombrie 2018, orice dezaprobare față de orice parte a CORSIA și apoi să notifice, înainte de 1 decembrie 2018, orice diferențe dintre practicile lor naționale și CORSIA, precum și data preconizată pentru asigurarea conformării.

                     (11)

                     CORSIA urmează să se aplice operatorilor de avioane care produc emisii anuale de CO2 mai mari de 10 000 de tone din zboruri internaționale efectuate de avioane cu o masă maximă certificată la decolare de peste 5 700 kg, cu excepția zborurilor umanitare, medicale și de combatere a incendiilor.

                     (12)

                     Cerințele de monitorizare, de raportare și de verificare (MRV) stabilite în CORSIA urmează să devină aplicabile la 1 ianuarie 2019.

                     (13)

                     De la 1 ianuarie 2021 până la 31 decembrie 2035, cerințele de compensare cuprinse în CORSIA urmează să devină aplicabile în cazul operatorilor de avioane care efectuează zboruri internaționale (astfel cum sunt definite în partea II capitolul 1 punctul 1.1.2 și în partea II capitolul 2 punctul 2.1) între statele contractante menționate în documentul care urmează să fie publicat de OACI sub titlul „CORSIA States for Chapter 3 State Pairs”.

                     (14)

                     Este oportun să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii ca răspuns la scrisoarea adresată statelor. Acest lucru este necesar deoarece CORSIA are vocația de a influența în mod decisiv conținutul dreptului Uniunii, în special Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2).

                     (15)

                     Având în vedere progresul semnificativ care s-ar putea înregistra la nivel internațional cu ajutorul CORSIA, ar trebui să nu se notifice nicio dezaprobare în temeiul articolului 90 din convenție.

                     (16)

                     Uniunea sprijină în întregime eforturile depuse în cadrul OACI pentru a face CORSIA operațională cât mai curând posibil. În conformitate cu Directiva 2003/87/CE, Comisia transpune în prezent cerințele de monitorizare, de raportare și de verificare ale CORSIA în acte ale Uniunii a căror intrare în vigoare este preconizată a avea loc până în ianuarie 2019. În plus, Comisia urmează să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport care să analizeze modalitățile de punere în aplicare a acestor instrumente în dreptul Uniunii. Termenul în care trebuie notificate posibilele diferențe, în conformitate cu scrisoarea adresată statelor, este prea scurt pentru ca Uniunea să poată adopta orice adaptare la CORSIA respectând acest termen. Prin urmare, pentru ca OACI să țină seama în întregime de situația juridică actuală existentă la nivelul Uniunii, precum și de acțiunile demarate în domeniul MRV, statele membre ar trebui ca, în răspunsul lor la scrisoarea adresată statelor, să notifice diferențele în conformitate cu addendumul la prezenta decizie.

                     (17)

                     Articolul 28b alineatele (2) și (3) din Directiva 2003/87/CE se referă la măsurile care se impun cu privire la rezultatele activității desfășurate la nivelul OACI. Este oportun ca OACI să fie informată cu privire la termenii acestor dispoziții.

                     (18)

                     Poziția Uniunii urmează să fie exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale OACI,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii ca răspuns la scrisoarea AN 1/17.14 – 18/78 adresată statelor de către Organizația Aviației Civile Internaționale la 20 iulie 2018, este stabilită în addendumul la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Poziția menționată la articolul 1 este exprimată de statele membre ale Uniunii care sunt membre ale OACI.

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 29 noiembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Decizia (UE) 2016/915 a Consiliului din 30 mai 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în ceea ce privește un instrument internațional care urmează să fie elaborat în cadrul organelor OACI și care vizează punerea în aplicare, începând cu 2020, a unei măsuri unice globale bazate pe piață pentru emisiile generate de aviația internațională (JO L 153, 10.6.2016, p. 32).

            (2)  Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, 25.10.2003, p. 32).

            ADDENDUM
            În ceea ce privește APENDICELE C la scrisoarea AN 1/17.14 – 18/78 a OACI adresată statelor (NOTIFICARE PRIVIND CONFORMITATEA CU SAU DIFERENȚELE FAȚĂ DE ANEXA 16 VOLUMUL IV), diferențele trebuie notificate și, în această privință, trebuie oferite următoarele explicații:

               Considerații generale

            Uniunea și statele sale membre sunt un susținător puternic al eforturilor OACI de a institui la nivel mondial o măsură globală bazată pe piață pentru aviația internațională pentru a contribui la combaterea schimbărilor climatice.
            (numele statului dumneavoastră) susține pe deplin eforturile depuse în cadrul OACI pentru ca CORSIA să devină operațională cât mai curând posibil. În conformitate cu Directiva 2003/87/CE, Europa este în curs de a transpune cerințele de monitorizare, raportare și verificare (MRV) ale CORSIA în acte juridice ale Uniunii, a căror intrare în vigoare se preconizează să aibă loc până în ianuarie 2019. Termenul în care eventualele diferențe trebuie notificate în conformitate cu scrisoarea AN 1/17.14 – 18/78 a OACI adresată statelor este prea scurt pentru ca Uniunea să poată adopta vreo adaptare a dreptului Uniunii până la expirarea sa.
            În acest stadiu, există anumite diferențe între Directiva 2003/87/CE și normele detaliate adoptate de Comisie, pe de o parte, și CORSIA, pe de altă parte. Acest lucru este valabil atât în ceea ce privește cerințele MRV, cât și în ceea ce privește cerințele de compensare.
            În privința ambelor categorii, trebuie amintit care este domeniul de aplicare al Directivei 2003/87/CE în forma sa actuală. Directiva se aplică indiferent de naționalitatea operatorului aerian și vizează, în principiu, zborurile care pleacă de pe un aerodrom situat pe teritoriul unui stat membru căruia i se aplică tratatul sau care sosesc pe un astfel de aerodrom. Directiva 2003/87/CE se aplică fără distincție zborurilor efectuate în interiorul statelor membre și/sau țărilor SEE și între acestea.

               Cerințele MRV

            Cerințele MRV stabilite în cadrul CORSIA urmează să devină aplicabile începând cu 1 ianuarie 2019.
            Majoritatea normelor Uniunii Europene aplicabile în acest domeniu la 1 decembrie 2018 sunt cuprinse în Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Uniunii. Directiva respectivă reprezintă temeiul juridic al dispozițiilor detaliate în acest domeniu, cuprinse în Regulamentul (UE) nr. 600/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind verificarea rapoartelor de emisii de gaze cu efect de seră și a rapoartelor privind datele tonă-kilometru și acreditarea verificatorilor în conformitate cu Directiva 2003/87/CE și în Regulamentul (UE) nr. 601/2012 al Comisiei din 21 iunie 2012 privind monitorizarea și raportarea emisiilor de gaze cu efect de seră în conformitate cu Directiva 2003/87/CE.
            Trebuie subliniat faptul că, în prezent, Comisia Europeană adoptă reglementări menite să elimine, sub rezerva considerațiilor generale prezentate mai sus, diferențele față de cerințele de monitorizare, de raportare și de verificare ale CORSIA incluse în prima ediție a anexei 16 volumul IV, intrarea în vigoare a acestor acte fiind preconizată a avea loc înainte de 1 ianuarie 2019.

               Cerințele de compensare

            În ceea ce privește compensarea, trebuie subliniat că cerințele corespunzătoare care figurează în CORSIA nu se vor aplica decât într-o etapă ulterioară și că, între timp, dreptul Uniunii ar putea fi modificat în lumina CORSIA.
            Prin urmare, nu este necesar să se examineze actualele cerințe de compensare în temeiul dreptului Uniunii dincolo de considerațiile generale prezentate mai sus.


title: Decizia (UE) 2018/2024 a Consiliului din 22 mai 2018 privind semnarea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, și aplicarea cu titlu provizoriu a celui de Al treilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

text:
                  20.12.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 325/1

         DECIZIA (UE) 2018/2024 A CONSILIULUI
         din 22 mai 2018
         privind semnarea, în numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia, și aplicarea cu titlu provizoriu a celui de Al treilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91, articolul 100 alineatul (2) și articolele 207 și 211, coroborate cu articolul 218 alineatul (5),
         având în vedere Actul de aderare a Republicii Croația, în special articolul 6 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „Acordul global”) a fost semnat la 8 decembrie 1997 și a intrat în vigoare la 1 octombrie 2000.

                     (2)

                     În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Actul de aderare a Republicii Croația, aderarea Croației la Acordul global se aprobă prin intermediul unui protocol la Acordul global încheiat între Consiliu, hotărând în unanimitate în numele statelor membre, și Statele Unite Mexicane.

                     (3)

                     La 14 septembrie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocieri cu Statele Unite Mexicane în vederea încheierii celui de Al treilea protocol adițional la Acordul global pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană (denumit în continuare „protocolul”). Negocierile au fost finalizate cu succes.

                     (4)

                     Articolul 5 alineatul (3) din protocol prevede că acesta se aplică cu titlu provizoriu până la intrarea sa în vigoare.

                     (5)

                     Protocolul ar trebui să fie semnat și să se aplice cu titlu provizoriu, până la finalizarea procedurilor necesare pentru intrarea sa în vigoare,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Se autorizează semnarea, în numele Uniunii și al statelor membre ale acesteia, a celui de Al treilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană, sub rezerva încheierii protocolului menționat.
            Textul protocolului este atașat la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze protocolul în numele Uniunii și al statelor membre ale acesteia.

            Articolul 3
            Protocolul se aplică cu titlu provizoriu în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) până la finalizarea procedurilor necesare pentru intrarea sa în vigoare.

            Articolul 4
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 22 mai 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               E. KARANIKOLOV

            (1)  JO L 276, 28.10.2000, p. 45.


title: Decizia (UE) 2018/2028 a Consiliului din 4 decembrie 2018 de stabilire a faptului că Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018

text:
                  20.12.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 325/29

         DECIZIA (UE) 2018/2028 A CONSILIULUI
         din 4 decembrie 2018
         de stabilire a faptului că Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 10 alineatul (2) al patrulea paragraf,
         având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     La 22 iunie 2018, Consiliul a decis, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), că în Ungaria exista o abatere semnificativă constatată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu de – 1,5 % din PIB.

                     (2)

                     Având în vedere abaterea semnificativă stabilită, la 22 iunie 2018 Consiliul a adresat Ungariei o recomandare (2) prin care această țară era invitată să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (3) nu depășește 2,8 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB. Acesta a recomandat ca Ungaria să utilizeze toate veniturile excepționale pentru reducerea deficitului, în timp ce măsurile de consolidare bugetară urmau să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii. Consiliul a stabilit data de 15 octombrie 2018 ca termen până la care Ungaria să prezinte un raport privind măsurile luate în urma recomandării respective.

                     (3)

                     În 18 și 19 septembrie 2018, Comisia a efectuat o misiune de supraveghere consolidată în Ungaria, în vederea monitorizării la fața locului în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. După ce a transmis constatările sale provizorii autorităților maghiare pentru observații, Comisia a prezentat constatările sale Consiliului la 21 noiembrie 2018. Ulterior, aceste constatări au fost făcute publice. În raportul Comisiei se constată că autoritățile maghiare intenționează să mențină în 2018 obiectivul de deficit global de 2,4 % din PIB stabilit în programul de convergență pentru 2018 și că, prin urmare, nu intenționează să dea curs Recomandării Consiliului din 22 iunie 2018.

                     (4)

                     La 15 octombrie 2018, autoritățile maghiare au prezentat un raport privind măsurile luate ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018 (4). În raportul lor, autoritățile au reiterat faptul că obiectivul lor pentru 2018 rămâne un deficit global de 2,4 % din PIB. Comparativ cu previziunile bugetare din programul de convergență pentru 2018, autoritățile se așteaptă la venituri fiscale și economii mult mai mari datorită costurilor mai scăzute de cofinanțare a unor proiecte finanțate din bugetul Uniunii. Autoritățile planifică însă cheltuieli suplimentare care anulează total efectul de reducere a deficitului al acestor evoluții. Noile măsuri discreționare raportate nu au un impact bugetar net semnificativ asupra rezultatului bugetar în 2018, nerespectând astfel cerința prevăzută în Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018.

                     (5)

                     În 2018, pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2018, creșterea cheltuielilor publice, fără măsurile discreționare privind veniturile și măsurile cu caracter excepțional, este estimată la 7,0 %, cu mult peste rata de referință recomandată de creștere de 2,8 % (o abatere de 1,6 % din PIB). Se estimează că soldul structural se va deteriora cu 0,4 % din PIB față de îmbunătățirea recomandată de 1,0 % din PIB (o abatere de 1,4 % din PIB). Prin urmare, ambii piloni indică o abatere cu o marjă largă de la ajustarea recomandată. Trei elemente influențează negativ interpretarea criteriului de referință privind cheltuielile, și anume o rată de creștere potențială și un deflator PIB pe termen mediu mai scăzute decât se estimează în prezent, care stau la baza criteriului de referință privind cheltuielile, precum și un efect indirect asupra veniturilor al anumitor măsuri. După ajustarea în funcție de acești factori, criteriul de referință privind cheltuielile pare să reflecte în mod adecvat efortul bugetar, dar indică în continuare o abatere. Evaluarea soldului structural duce la un rezultat similar. Soldul structural este influențat negativ de o scădere a veniturilor, dar este parțial compensat de efectul unei estimări punctuale mai ridicate a creșterii PIB-ului potențial în comparație cu media pe termen mediu care stă la baza criteriului de referință privind cheltuielile. Prin urmare, evaluarea globală confirmă o abatere cu o marjă largă de la ajustarea recomandată.

                     (6)

                     Constatările de mai sus conduc la concluzia că răspunsul Ungariei la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018 a fost insuficient. Efortul bugetar nu este suficient pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 2,8 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018.

            Articolul 2
            Prezenta decizie se adresează Ungariei.

            Adoptată la Bruxelles, 4 decembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               H. LÖGER

            (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

            (2)  Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018 în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în Ungaria (JO C 223, 27.6.2018, p. 1).

            (3)  Cheltuielile publice primare nete reprezintă cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată uniform de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional (one-off), atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

            (4)  https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


title: Decizia (UE) 2019/76 a Consiliului din 20 decembrie 2018 privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
                  21.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 18/8

         DECIZIA (UE) 2019/76 A CONSILIULUI
         din 20 decembrie 2018
         privind încheierea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
         întrucât:

                     (1)

                     Prin Decizia 2009/898/CE (2), Consiliul a încheiat Acordul dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (3) („acordul”). Acordul stabilește posibilitatea de a călători fără viză pentru cetățenii Uniunii și pentru cei din Barbados în cazul călătoriilor pe teritoriul celeilalte părți contractante pentru o perioadă maximă de trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni.

                     (2)

                     Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4) a adus unele modificări orizontale la acquis-ul Uniunii în materie de vize și frontiere și a definit șederea pe termen scurt ca fiind o perioadă de maximum 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

                     (3)

                     Este necesar să se includă această nouă definiție în acord, pentru a armoniza pe deplin regimul Uniunii privind șederea pe termen scurt.

                     (4)

                     Comisia a negociat, în numele Uniunii, un acord cu Barbados care modifică Acordul dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul de modificare”).

                     (5)

                     În conformitate cu Decizia (UE) 2017/2084 a Consiliului (5), acordul de modificare a fost semnat.

                     (6)

                     Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (6); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

                     (7)

                     Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (7); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

                     (8)

                     Acordul de modificare ar trebui să fie aprobat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Se aprobă, în numele Uniunii, Acordul dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere.
            Textul acordului de modificare este atașat la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 2 din acordul de modificare (8).

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 20 decembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               E. KÖSTINGER

            (1)  Aprobare dată la 23 octombrie 2018.

            (2)  Decizia 2009/898/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 321, 8.12.2009, p. 40).

            (3)  JO L 169, 30.6.2009, p. 10.

            (4)  Regulamentul (UE) nr. 610/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen), a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen, a Regulamentelor (CE) nr. 1683/95 și (CE) nr. 539/2001 ale Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (CE) nr. 810/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 182, 29.6.2013, p. 1).

            (5)  Decizia (UE) 2017/2084 a Consiliului din 6 noiembrie 2017 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Barbados de modificare a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Barbados privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 297, 15.11.2017, p. 3).

            (6)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

            (7)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

            (8)  Data intrării în vigoare a acordului de modificare va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

            ANEXĂ

               Declarație din partea Uniunii cu privire la intrarea în vigoare a Regulamentului (UE) 2017/2226 de instituire a Sistemului de intrare/ieșire (EES) și statele membre care aplică integral acquis-ul Schengen

            Regulamentul (UE) 2017/2226 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 noiembrie 2017 de instituire a Sistemului de intrare/ieșire (EES) pentru înregistrarea datelor de intrare și de ieșire și a datelor referitoare la refuzul intrării ale resortisanților țărilor terțe care trec frontierele externe ale statelor membre, de stabilire a condițiilor de acces la EES în scopul aplicării legii și de modificare a Convenției de punere în aplicare a Acordului Schengen și a Regulamentelor (CE) nr. 767/2008 și (UE) nr. 1077/2011 a intrat în vigoare la 29 decembrie 2017.
            Prin urmare, de la data aplicării Regulamentului (UE) 2017/2226 (1), în sensul prezentului acord, state membre care aplică integral acquis-ul Schengen înseamnă state membre care operează Sistemul de intrare/ieșire la frontierele externe. Perioada maximă de 90 de zile în cursul oricărei perioade de 180 de zile va fi calculată ținând seama de perioada șederii în toate statele membre care operează Sistemul de intrare/ieșire la frontierele externe.

               (1)  Data aplicării va fi hotărâtă de către Comisie în conformitate cu articolul 73 din Regulamentul (UE) 2017/2226.


title: Decizia (PESC) 2019/86 a Consiliului din 21 ianuarie 2019 de modificare a Deciziei (PESC) 2018/1544 privind măsuri restrictive împotriva proliferării și utilizării armelor chimice

text:
                  21.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  LI 18/10

         DECIZIA (PESC) 2019/86 A CONSILIULUI
         din 21 ianuarie 2019
         de modificare a Deciziei (PESC) 2018/1544 privind măsuri restrictive împotriva proliferării și utilizării armelor chimice
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 15 octombrie 2018, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2018/1544 (1).

                     (2)

                     Având în vedere amenințarea permanentă reprezentată de proliferarea și utilizarea armelor chimice, nouă persoane și o entitate ar trebui adăugate pe lista persoanelor fizice și juridice, a entităților și a organismelor prevăzută în anexa la Decizia (PESC) 2018/1544.

                     (3)

                     Decizia (PESC) 2018/1544 ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Anexa la Decizia (PESC) 2018/1544 se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 21 ianuarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               F. MOGHERINI

            (1)  Decizia (PESC) 2018/1544 a Consiliului din 15 octombrie 2018 privind măsuri restrictive împotriva proliferării și utilizării armelor chimice (JO L 259, 16.10.2018, p. 25).

            ANEXĂ
            Următoarele persoane și entități se adaugă pe lista prevăzută în anexa la Decizia (PESC) 2018/1544:

               „A.   PERSOANE FIZICE

                           Nume

                           Informații de identificare

                           Motivele desemnării

                           Data includerii pe listă

                                       1.

                                       Tariq YASMINA

                           alias: Tarq Yasmina
                           Sexul: masculin;
                           Titlul: colonel;
                           Naționalitatea: siriană

                           Tariq Yasmina acționează ca ofițer de legătură între Centrul de Cercetare și Studii Științifice (SSRC) și Palatul prezidențial și, ca atare, este implicat în utilizarea și în pregătirile pentru utilizarea armelor chimice de către regimul sirian.

                           21.1.2019

                                       2.

                                       Khaled NASRI

                           alias: Mohammed Khaled Nasri; Haled Natsri;

                           Sexul: masculin;
                           Titlul: șeful Institutului 1000 al SSRC;
                           Naționalitatea: siriană

                           Khaled Nasri este directorul Institutului 1000, diviziunea Centrului de Cercetare și Studii Științifice (SSRC) responsabilă de dezvoltarea și producerea de sisteme informatice și electronice pentru programul de arme chimice al Siriei.

                           21.1.2019

                                       3.

                                       Walid ZUGHAIB

                           alias: Zughib, Zgha'ib, Zughayb;
                           Titlul: doctor, șeful Institutului 2000 al SSRC;
                           Sexul: masculin;
                           Naționalitatea: siriană

                           Walid Zughaib este directorul Institutului 2000, diviziunea Centrului de Cercetare și Studii Științifice (SSRC) responsabilă de dezvoltarea și producția mecanică pentru programul de arme chimice al Siriei.

                           21.1.2019

                                       4.

                                       Firas AHMED

                           alias: Ahmad;
                           Titlul: colonel, șeful Oficiului de Securitate din cadrul Institutului 1000 al SSRC;
                           Sexul: masculin;
                           Data nașterii: 21 ianuarie 1967;
                           Naționalitatea: siriană

                           Firas Ahmed este directorul Oficiului de Securitate din cadrul Institutului 1000, diviziunea Centrului de Cercetare și Studii Științifice (SSRC) responsabilă de dezvoltarea și producerea de sisteme informatice și electronice pentru programul de arme chimice al Siriei. A fost implicat în transferul și ascunderea de materiale conexe armelor chimice în urma aderării Siriei la Convenția privind armele chimice.

                           21.1.2019

                                       5.

                                       Said SAID

                           alias: Saeed, Sa'id Sa'id,
                           Titlul: doctor, membru al Institutului 3000 (alias Institutul 6000, alias Institutul 5000) al SSRC;
                           Sexul: masculin;
                           Data nașterii: 11 decembrie 1955

                           Said Said este o persoană semnificativă în cadrul Institutului 3000 (alias Institutul 6000, alias Institutul 5000), diviziunea Centrului de Cercetare și Studii Științifice (SSRC) responsabilă de dezvoltarea și producerea de arme chimice siriene.

                           21.1.2019

                                       6.

                                       Anatoli Vladimirovici CEPIGA

                           Анатолий Владимирович ЧЕПИГА, alias Ruslan BOȘIROV
                           Sexul: masculin;
                           Data nașterii: 5 aprilie 1979; 12 aprilie 1978;
                           Locurile de naștere: Nikolaevka, oblastul Amur, Rusia; Dușanbe, Tadjikistan

                           Angajatul GRU, Anatoli Cepiga (alias Ruslan Boșirov), a deținut, a transportat și, în weekendul 3-4 martie 2018, la Salisbury, a utilizat un agent neurotoxic («Novichok»). La 5 septembrie 2018, Parchetul britanic l-a acuzat pe Ruslan Boșirov de complot în vederea asasinării lui Serghei Skripal, de tentativă de omor asupra lui Serghei Skripal, Iulia Skripal și Nick Bailey, de utilizarea și deținerea de Novichok, precum și de vătămare corporală gravă intenționată asupra Iuliei Skripal și a lui Nick Bailey.

                           21.1.2019

                                       7.

                                       Alexander Evghenievici MIȘKIN

                           Александр Евгеньевич МИШКИН, alias Alexander PETROV
                           Sexul: masculin;
                           Data nașterii: 13 iulie 1979;
                           Locurile de naștere: Loyga, Rusia; Kotlas, Rusia

                           Angajatul GRU, Alexander Mișkin (alias Alexander Petrov), a deținut, a transportat și, în weekendul 3-4 martie 2018, la Salisbury, a utilizat un agent neurotoxic («Novichok»). La 5 septembrie 2018, Parchetul britanic l-a acuzat pe Alexander Petrov de complot în vederea asasinării lui Serghei Skripal, de tentativă de omor asupra lui Serghei Skripal, Iulia Skripal și Nick Bailey, de utilizarea și deținerea de Novichok, precum și de vătămare corporală gravă intenționată asupra Iuliei Skripal și a lui Nick Bailey.

                           21.1.2019

                                       8.

                                       Vladimir Stepanovici ALEXEEV

                           Владимир Степанович АЛЕКСЕЕВ
                           Sexul: masculin;
                           Titlul: prim-șef adjunct al GRU

                           Vladimir Stepanovici Alexeev este prim-șef adjunct al GRU (alias GU). Având în vedere rolul său de rang înalt în conducerea GRU, Alexeev este responsabil de deținerea, transportul și utilizarea la Salisbury, în weekendul 3-4 martie 2018, a agentului neurotoxic «Novichok» de către angajați ai GRU.

                           21.1.2019

                                       9.

                                       Igor Olegovici KOSTIUKOV

                           Игорь Олегович КОСТЮКОВ
                           Sexul: masculin;
                           Titlul: șef al GRU

                           Având în vedere rolul său de rang înalt ca prim-șef adjunct al GRU (alias GU) în perioada respectivă, Igor Olegovici Kostiukov este responsabil de deținerea, transportul și utilizarea la Salisbury, în weekendul 3-4 martie 2018, a agentului neurotoxic «Novichok» de către angajați ai GRU.

                           21.1.2019

                     B.   PERSOANE JURIDICE, ENTITĂȚI ȘI ORGANISME

                           Denumire

                           Informații de identificare

                           Motivele desemnării

                           Data includerii pe listă

                                       1.

                                       Centrul de Cercetare și Studii Științifice (SSRC)

                           alias Centre d'Études et de Recherches Scientifiques (CERS), Centre de Recherche de Kaboun
                           Adresă:

                                       strada Barzeh,

                                       căsuța poștală 4470,

                                       Damasc

                           Centrul de Cercetare și Studii Științifice (SSRC) este principala entitate a regimului sirian care se ocupă cu dezvoltarea de arme chimice.
                           SSRC este responsabil cu dezvoltarea și producerea de arme chimice, precum și de rachete pentru lansarea acestora, și își desfășoară activitatea într-o serie de situri din Siria.

                           21.1.2019”


Decizia Comisiei din 08/10/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.8842 - Tele2 / Com Hem Holding) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 07/08/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9022 - Watling Street Capital Partners LLP / Sisaho International SAS) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba franceză este autentic.)


Decizia Comisiei din 16/11/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9061 - Stadtwerke Hanau GmbH / GETEC Wärme & Effizienz GmbH / PionierWerk Hanau GmbH) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba germană este autentic.)


Decizia Comisiei din 29/10/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9091 - SNAM S.p.A. / Società Gasdotti Italia S.p.A. / Macquarie Group) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 10/12/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9120 - Carlyle / Apollo) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 07/12/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9067 - Equinor Group / Danske Commodities) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 21/12/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9187 - Autolaunch / Beijing Automotive Group Co.) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 10/12/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9121 - Michelin / Camso) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 06/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9257 - NEC Corporation / KMD Group) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 04/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9141 - Diamond Transmission Corporation Limited / InfraRed Capital Partners Limited) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 31/01/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9240 - Siemens Aktiengesellschaft / Veja Mate Offshore Project GmbH) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba germană este autentic.)


Decizia Comisiei din 06/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9249 - Triton Managers V Limited / Sunweb Group) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 04/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9223 - Stena Rederi AB / Glovis Europe) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 30/01/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9248 - Sumitomo Corporation / Mahindra Agri Solutions Limited / JV) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 05/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9241 - Societa Cattolica di Assicurazione / Inter Mutuelles Assistance SA / IMA Italia Assistance) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 04/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9230 - InfraRed Capital Partners (Management) LLP / Allianz Infrastructure Luxembourg I S.à r.l. / DIF Management Holding BV / Daiwater Investment Limited) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 28/01/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9233 - Fosun International Limited / Tom Tailor Holding SE) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 01/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9244 - OMERS Infrastructure European Holdings B.V. / Altice France S.A. / SFR FTTH) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 01/02/2019 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9268 - Macquarie Corporate Holdings Pty Limited / JERA Power International, B.V. / Swancor Ind. Co. Ltd. / Formosa I International Investment Co., Ltd. / Ørsted InvestCo Ltd. (f/k/a DONG Energy InvestCo Ltd.)) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


title: Decizia (UE) 2019/276 a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2018 privind mobilizarea instrumentului de flexibilitate pentru consolidarea programelor esențiale pentru competitivitatea UE și pentru finanțarea măsurilor bugetare imediate în scopul de a aborda provocările actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității

text:
                  22.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 54/3

         DECIZIA (UE) 2019/276 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
         din 12 decembrie 2018
         privind mobilizarea instrumentului de flexibilitate pentru consolidarea programelor esențiale pentru competitivitatea UE și pentru finanțarea măsurilor bugetare imediate în scopul de a aborda provocările actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității
         PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (1), în special punctul 12,
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Instrumentul de flexibilitate este destinat să permită finanțarea unor cheltuieli identificate precis, care nu au putut fi finanțate în limitele plafoanelor disponibile pentru una sau mai multe alte rubrici.

                     (2)

                     Plafonul pentru cuantumul anual disponibil pentru Instrumentul de flexibilitate este de 600 000 000 EUR (la prețurile din 2011), astfel cum se prevede la articolul 11 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (2), majorat, dacă este cazul, cu cuantumurile anulate puse la dispoziție în conformitate cu alineatul (1) al doilea paragraf de la articolul respectiv.

                     (3)

                     Pentru consolidarea programelor esențiale pentru competitivitatea UE și pentru a aborda provocările actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității, este necesar să se mobilizeze urgent cuantumuri suplimentare importante în vederea finanțării acestor programe și măsuri.

                     (4)

                     După examinarea tuturor posibilităților de realocare a creditelor în cadrul plafoanelor de cheltuieli de la subrubrica 1a (Competitivitate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă) și de la rubrica 3 (Securitate și cetățenie), reiese că este necesar să se mobilizeze Instrumentul de flexibilitate pentru a suplimenta finanțarea disponibilă în bugetul general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2019 peste plafonul subrubricii 1a cu cuantumul de 178 715 475 EUR pentru consolidarea programelor esențiale pentru competitivitatea UE și al rubricii 3 cu cuantumul de 985 629 138 EUR pentru a finanța măsuri în domeniul migrației, al refugiaților și al securității.

                     (5)

                     Pe baza profilului de plată preconizat, creditele de plată aferente mobilizării Instrumentului de flexibilitate ar trebui să fie distribuite pe mai multe exerciții financiare.

                     (6)

                     Pentru a permite utilizarea rapidă a fondurilor, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la începutul exercițiului financiar 2019,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1

               (1)   În cadrul bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2019, se mobilizează Instrumentul de flexibilitate pentru a se aloca cuantumul de 178 715 475 EUR cu titlu de credite de angajament la subrubrica 1a (Competitivitate pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă) și cuantumul de 985 629 138 EUR cu titlu de credite de angajament la rubrica 3 (Securitate și cetățenie).
               Cuantumul menționat la primul paragraf este utilizat pentru consolidarea programelor esențiale pentru competitivitatea UE și pentru a finanța măsuri menite să abordeze provocările actuale privind migrația, fluxurile de refugiați și amenințările la adresa securității.

               (2)   Pe baza profilului de plată preconizat, creditele de plată aferente mobilizării Instrumentului de flexibilitate sunt estimate după cum urmează:

                           (a)

                           548 740 834 EUR în 2019;

                           (b)

                           257 223 207 EUR în 2020;

                           (c)

                           135 194 558 EUR în 2021;

                           (d)

                           140 942 662 EUR în 2022;

                           (e)

                           82 243 352 EUR în 2023.

                     Cuantumurile specifice ale creditelor de plată pentru fiecare exercițiu financiar se autorizează în conformitate cu procedura bugetară anuală.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
            Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2019.

            Adoptată la Strasbourg, 12 decembrie 2018.

                  Pentru Parlamentul European

                  Președintele

               A. TAJANI

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

            (2)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).


title: Decizia (UE) 2019/349 a Consiliului din 22 februarie 2019 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru achiziții publice al Organizației Mondiale a Comerțului cu privire la aderarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la Acordul revizuit privind achizițiile publice în contextul retragerii sale din Uniunea Europeană

text:
                  4.3.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 63/12

         DECIZIA (UE) 2019/349 A CONSILIULUI
         din 22 februarie 2019
         de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Comitetului pentru achiziții publice al Organizației Mondiale a Comerțului cu privire la aderarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la Acordul revizuit privind achizițiile publice în contextul retragerii sale din Uniunea Europeană
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Uniunea este parte la Acordul revizuit privind achizițiile publice (denumit în continuare „AAP revizuit”) și statele sale membre fac obiectul acordului revizuit în conformitate cu dreptul Uniunii.

                     (2)

                     La 29 martie 2017, Regatul Unit a prezentat notificarea intenției sale de a se retrage din Uniune în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Tratatele nu se vor mai aplica Regatului Unit de la data intrării în vigoare a unui acord de retragere sau, în lipsa încheierii unui acord, la doi ani după respectiva notificare, și anume începând cu data de 30 martie 2019, cu excepția cazului în care Consiliul European, în acord cu Regatul Unit, decide în unanimitate să prelungească această perioadă. AAP revizuit va înceta automat să se aplice Regatului Unit de la data respectivă.

                     (3)

                     La 1 iunie 2018, Regatul Unit, cu sprijinul Uniunii, a depus o cerere de aderare la AAP revizuit.

                     (4)

                     În conformitate cu articolul XXII alineatul (2) din AAP revizuit, orice membru al OMC poate adera la acordul respectiv în condiții care urmează a fi convenite între membrul respectiv și părți, condiții prevăzute într-o decizie adoptată de Comitetul pentru achizițiile publice (denumit în continuare „comitetul AAP”). Aderarea urmează să aibă loc prin depunerea la directorul general al OMC a unui instrument de aderare care precizează condițiile convenite în acest sens. AAP revizuit intră în vigoare pentru un membru aderent la acesta în cea de a treizecea zi de la data depunerii instrumentului său de aderare.

                     (5)

                     Angajamentele Regatului Unit privind domeniul de aplicare al accesului pe piață în sectorul achizițiilor publice sunt prevăzute în oferta sa finală transmisă părților la AAP la 2 octombrie 2018.

                     (6)

                     Oferta finală a Regatului Unit este una adecvată având în vedere faptul că angajamentele Regatului Unit privind domeniul de aplicare oferă Uniunii domeniul de aplicare maxim de care beneficiază Regatul Unit în prezent în temeiul listei Uniunii din AAP, care corespunde domeniului de aplicare actual al Regatului Unit în temeiul listei Uniunii în calitate de stat membru. Uniunea ar trebui să acorde tratament reciproc și să își adapteze lista pentru a oferi un nivel corespunzător de acces operatorilor economici din Regatul Unit în temeiul AAP revizuit. În plus, este necesară includerea unor clarificări în lista Uniunii din apendicele I la AAP revizuit, dat fiind că Regatul Unit nu va mai face obiectul listei menționate în temeiul AAP revizuit. Condițiile respective, astfel cum sunt prevăzute în anexa la prezenta decizie, vor deveni parte a condițiilor de aderare a Regatului Unit la AAP revizuit și se vor regăsi în decizia care urmează să fie adoptată de către comitetul AAP privind aderarea Regatului Unit.

                     (7)

                     Prin urmare, este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul comitetului AAP în ceea ce privește aderarea Regatului Unit la AAP revizuit.

                     (8)

                     În cazul încheierii unui acord de retragere între Regatul Unit și Uniune care prevede o perioadă de tranziție în cursul căreia dreptul Uniunii se va aplica Regatului Unit și pe teritoriul acestuia, Uniunea ar trebui să informeze celelalte părți la AAP că, în timpul perioadei de tranziție, Regatul Unit urmează să fie tratat ca un stat membru în sensul AAP revizuit. Prin urmare, Regatul Unit ar urma să facă obiectul AAP revizuit până la data expirării perioadei de tranziție convenite. În acest caz, Regatul Unit ar trebui să prezinte o serie actualizată de răspunsuri la lista de verificare cel târziu cu trei luni înainte de expirarea perioadei de tranziție. Comitetul AAP va examina seria actualizată de răspunsuri ale Regatului Unit la lista de verificare și va lua în considerare o decizie corespunzătoare la momentul respectiv.

                     (9)

                     Chiar dacă Regatul Unit nu va fi o țară terță atunci când comitetul AAP decide cu privire la aderarea Regatului Unit la AAP revizuit, este în interesul Uniunii să se asigure că AAP revizuit intră în vigoare pentru Regatul Unit începând din ziua următoare datei la care dreptul Uniunii încetează să se aplice Regatului Unit și pe teritoriul acestuia. Până la retragerea sa din Uniune, Regatul Unit rămâne un stat membru care beneficiază de toate drepturile și respectă toate obligațiile care decurg din tratate, inclusiv principiul cooperării loiale.

                     (10)

                     În cazul în care dreptul Uniunii continuă să se aplice Regatului Unit și pe teritoriul acestuia, Comisia ar trebui să fie autorizată să notifice comitetului AAP, în numele Uniunii, în termen de 30 de zile de la depunerea instrumentului de aderare al Regatului Unit, faptul că Regatul Unit face în continuare obiectul AAP revizuit în temeiul dreptului Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului pentru achiziții publice (denumit în continuare „comitetul AAP”) este de aprobare a aderării Regatului Unit la Acordul revizuit privind achizițiile publice (denumit în continuare „AAP revizuit”), sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 2 din prezenta decizie și a condițiilor privind aderarea prevăzute în anexa la prezenta decizie, în măsura în care interesele Uniunii nu sunt afectate în mod negativ de poziția celorlalte părți la AAP.

            Articolul 2
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în temeiul articolului 1 este supusă condiției ca decizia comitetului AAP să conțină dispoziții care asigură următoarele:

                        1.

                        în absența unui acord de retragere între Regatul Unit și Uniune care să prevadă o perioadă de tranziție, Regatul Unit este autorizat să își depună instrumentul de aderare la directorul general al OMC cu condiția să facă acest lucru:

                                    (a)

                                    nu mai devreme de 30 de zile înainte de data la care Regatul Unit încetează să mai fie un stat membru; și

                                    (b)

                                    în termen de șase luni de la data deciziei comitetului AAP, cu excepția cazului în care perioada de depunere a instrumentului este prelungită de către comitetul respectiv;

                        2.

                        se consideră că depunerea instrumentului de aderare a Regatului Unit în sensul articolului XXIV alineatul (2) din AAP din 1994 și al articolului XXII alineatul (2) din AAP revizuit nu a avut loc în cazul în care, în termen de 30 de zile de la depunere, Uniunea notifică comitetului AAP faptul că Regatul Unit face în continuare obiectul AAP revizuit în temeiul dreptului Uniunii.

            Articolul 3
            În cazul în care dreptul Uniunii continuă să se aplice Regatului Unit și pe teritoriul acestuia, Comisia este autorizată să notifice comitetului AAP, în numele Uniunii, în termen de 30 de zile de la depunerea instrumentului de aderare al Regatului Unit, faptul că Regatul Unit face în continuare obiectul AAP revizuit în temeiul dreptului Uniunii.

            Articolul 4
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 22 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. CIAMBA

            ANEXĂ

               CONDIȚIILE UE PRIVIND ADERAREA REGATULUI UNIT LA AAP CA PARTE DE SINE STĂTĂTOARE

            După data intrării în vigoare a Acordului privind achizițiile publice pentru Regatul Unit ca parte de sine stătătoare:

                        —

                        punctul 1 din secțiunea 2 („Autoritățile contractante ale guvernelor centrale ale statelor membre ale UE”) din anexa 1 la apendicele I privind Uniunea Europeană din cadrul acordului revizuit se citește după cum urmează:

                                       „1.

                                       Pentru bunurile, serviciile, furnizorii și prestatorii de servicii din Liechtenstein, Elveția, Islanda, Norvegia, Țările de Jos în ceea ce privește Aruba și Regatul Unit, achizițiile publice efectuate de către toate autoritățile contractante ale guvernelor centrale ale statelor membre ale UE. Lista de mai jos este orientativă.”

                        —

                        secțiunea 2 din anexa 6 la apendicele I privind Uniunea Europeană din acordul revizuit se citește după cum urmează:

                           „Atunci când sunt atribuite de către entitățile vizate de anexele 1 și 2, contractele de concesiuni de lucrări intră sub incidența regimului de tratament național pentru prestatorii de servicii de construcții din Islanda, Liechtenstein, Norvegia, Țările de Jos în ceea ce privește Aruba, Elveția, Muntenegru și Regatul Unit, cu condiția ca valoarea acestora să fie egală sau mai mare de 5 000 000 DST, și pentru prestatorii de servicii de construcții din Coreea, cu condiția ca valoarea lor să fie mai mare sau egală cu 15 000 000 DST.”

                        —

                        nota de subsol la titlul „Uniunea Europeană” din anexele la apendicele I privind Uniunea Europeană din acordul revizuit și nota de subsol la titlul „Uniunea Europeană” din cadrul acordului din 1994 includ următoarea notă de subsol:

                           „Toate trimiterile la autoritățile contractante și la entitățile contractante din Regatul Unit incluse în prezent în anexele la apendicele I privind Uniunea Europeană sunt caduce.”