title: 2010/474/UE: Decizia Comisiei din 24 martie 2010 privind ajutorul de stat C 4/03 (ex NN 102/02) pus în aplicare de Italia în favoarea WAM SpA [notificată cu numărul C(2010) 1711]  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               4.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 235/26

         DECIZIA COMISIEI
   din 24 martie 2010
   privind ajutorul de stat C 4/03 (ex NN 102/02) pus în aplicare de Italia în favoarea WAM SpA
   [notificată cu numărul C(2010) 1711]
   (Numai textul în limba italiană este autentic)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2010/474/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf (1),
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
   având în vedere decizia prin care Comisia a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la ajutorul C 4/03 (ex NN 102/02) (2),
   în urma invitației adresate părților interesate de a-și prezenta observațiile în conformitate cu dispozițiile citate mai sus și având în vedere observațiile acestora,
   întrucât:
   I.   PROCEDURA

               (1)

               Prin scrisoarea din 26 iulie 1999, Comisia a primit o reclamație împotriva WAM Engineering Ltd. În reclamație se susținea că WAM SpA beneficiase de subvenții de stat ilegale din partea Italiei.

               (2)

               Autorităților italiene li s-au adresat cereri de informații prin scrisorile din 5 august 1999 și 10 septembrie 1999. Reclamantul a depus informații suplimentare prin scrisoarea din 2 septembrie 1999. Prin scrisoarea din 13 decembrie 1999, Comisia a comunicat reclamantului răspunsul autorităților italiene, prezentat în scrisoarea din 11 octombrie 1999, și și-a anunțat intenția de a efectua o investigație oficială.

               (3)

               În același timp s-a derulat o anchetă cu privire la schemele naționale de sprijin pentru investițiile străine directe în afara UE (ISD), care urma să aibă drept rezultat o comunicare a Comisiei cu privire la acest subiect.

               (4)

               Prin scrisoarea din 18 decembrie 2001, Comisia a solicitat Italiei să comunice informații suplimentare, în urma unui nou demers al reclamantului (alte două atenționări au fost adresate Comisiei prin scrisorile din 31 martie 2000 și 11 octombrie 2000), având în vedere că ancheta privind ISD fusese amânată de către Comisie.

               (5)

               În lumina informațiilor furnizate prin scrisorile din 20 februarie 2002 și 27 martie 2002, autorităților italiene le-au fost adresate alte întrebări prin scrisoarea din 12 aprilie 2002.

               (6)

               Autoritățile italiene au răspuns prin scrisoarea din 21 mai 2002. Prin scrisoarea din 5 iunie 2002, Comisia a informat autoritățile italiene că informațiile prezentate sunt, în opinia sa, incomplete și a solicitat ca informațiile lipsă și clarificările să îi fie transmise în termen de 20 de zile lucrătoare de la primirea scrisorii.

               (7)

               Deoarece nu s-a primit niciun răspuns și în pofida unei cereri formulate de autoritățile italiene prin scrisoarea din 25 iunie 2002 în vederea prelungirii termenului-limită până la 31 iulie 2002, Comisia a adoptat un ordin de furnizare de informații în sensul articolului 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (3) [denumit în continuare Regulamentul (CE) nr. 659/1999] la 26 septembrie 2002. Între timp, cazul a fost transferat în registrul ajutoarelor care nu au fost notificate, cu numărul NN 102/02.

               (8)

               Prin scrisorile din 26 iunie 2002 și 4 octombrie 2002, reclamantul a fost informat în legătură cu evoluția dosarului. Prin scrisoarea din 31 octombrie 2002, acesta a dorit să cunoască rezultatul ordinului.

               (9)

               Autoritățile italiene au depus informațiile solicitate prin scrisoarea din 16 octombrie 2002 și au comunicat elemente suplimentare prin scrisoarea din 24 octombrie 2002.

               (10)

               Comisia a informat Italia prin scrisoarea din 24 ianuarie 2003 că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) din Tratatul CE, în prezent articolul 108 alineatul (2) din TFUE, în ceea ce privește ajutorul în cauză (4).

               (11)

               Prin scrisoarea din 29 ianuarie 2003, reclamantul a fost informat în mod corespunzător.

               (12)

               Deoarece nu primise încă scrisoarea menționată anterior, reclamantul a trimis Comisiei o atenționare prin scrisoarea din 10 februarie 2003.

               (13)

               În urma comunicării adresate autorităților italiene cu privire la inițierea procedurii, WAM SpA a trimis imediat o scrisoare Comisiei (scrisoarea din 10 februarie 2003).

               (14)

               Prin scrisoarea din 27 februarie 2003, Italia a solicitat o prelungire, până la 7 martie 2003, a termenului de cincisprezece zile de prezentare a observațiilor referitoare la confidențialitate, după cum se prevede în decizia Comisiei.

               (15)

               Prin scrisoarea din 10 martie 2003, Italia a solicitat Comisiei să nu publice decizia, având în vedere disponibilitatea beneficiarului de a rambursa ajutorul, după cum susține chiar WAM SpA în scrisoarea din 13 martie 2003 trimisă direct Comisiei.

               (16)

               Prin scrisoarea din 18 martie 2003, Comisia a evidențiat că, pentru a se evita publicarea, este necesară o decizie finală de închidere a cazului, decizie care depinde de prezentarea unei dovezi atestând că cele două tranșe ale ajutorului plus dobânda calculată într-o modalitate acceptabilă pentru Comisie au fost recuperate efectiv.

               (17)

               Deoarece suma propusă de guvernul italian prin scrisoarea din 13 mai 2003 era semnificativ mai mică decât prima estimare a echivalentului ajutorului calculat de Comisie pe baza elementelor aflate la dispoziția sa la momentul inițierii procedurii, Comisia a informat Italia, prin scrisoarea din 22 mai 2003, că, întrucât suma propusă pentru rambursare nu a fost considerată ca îndeplinind criteriile sale, publicarea urma să aibă loc în cel mai scurt timp.

               (18)

               Prin scrisoarea din 13 iunie 2003, reclamantul a solicitat informații cu privire la publicarea deciziei. Comisia a răspuns prin scrisoarea din 18 iunie 2003. O altă comunicare a fost trimisă în aceeași zi, prin e-mail, reclamantului, informându-l imediat că publicarea fusese efectuată de curând.

               (19)

               Prin scrisoarea din 1 iulie 2003, precedată de un fax având aceeași dată, WAM SpA a depus o cerere de acces la întregul dosar. Cererea a fost respinsă de Comisie prin scrisoarea din 14 iulie 2003.

               (20)

               Prin scrisoarea din 20 iunie 2003, WAM SpA a răspuns direct comunicării Comisiei adresate Italiei prin care aceasta era informată cu privire la faptul că decizia fusese publicată. Comisia a răspuns prin scrisoarea din 11 iulie 2003.

               (21)

               Prin scrisoarea din 27 iunie 2003, reclamantul și-a exprimat intenția de a pretinde despăgubiri de la WAM SpA, având în vedere pierderile suferite, în cazul în care decizia finală a Comisiei ar fi fost negativă. Acesta a solicitat să fie informat cu privire la procedura care trebuie urmată.

               (22)

               Prin scrisoarea din 4 iulie 2003, Morton Machine Company Limited a anunțat că a fost citată să apară în fața unei instanțe italiene de către WAM SpA, care la rândul său pretindea despăgubiri, și a întrebat Comisia dacă ar putea face demersuri în vederea retragerii citației.

               (23)

               Prin scrisoarea din 10 iulie 2003, Comisia a răspuns celor două scrisori menționate anterior primite din partea Morton Machine Company.

               (24)

               Prin scrisoarea din 16 iulie 2003, terții interesați au prezentat observații și au solicitat ca acestea să rămână confidențiale.

               (25)

               La 23 iulie 2003 a avut loc o întâlnire între departamentele Comisiei și autoritățile italiene. Înainte de întâlnire, autoritățile italiene furnizaseră unele informații prin scrisoarea din 22 iulie 2003, înregistrată ca primită la 25 iulie 2003. Informații suplimentare au fost trimise direct Comisiei prin scrisoarea din 8 august 2003 din partea Cabinetului Primului Ministru (Departamentul pentru Coordonarea Politicilor Comunitare).

               (26)

               Prin scrisoarea din 21 august 2003, Morton Machine Company Limited a întrebat dacă s-a luat o decizie finală și a solicitat să fie ținută la curent cu evoluția situației. Comisia a răspuns prin scrisoarea din 28 august 2003.

               (27)

               Prin scrisoarea din 19 septembrie 2003, Italia a prezentat Comisiei observațiile sale privind decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare.

               (28)

               Prin scrisoarea din 3 noiembrie 2003, Italia și-a prezentat observațiile cu privire la observațiile terților.

               (29)

               Ca urmare a cererii de despăgubire formulată de către WAM SpA la 30 iulie 2003, refuzul de a permite accesul la documente a fost confirmat de Secretariatul General prin scrisoarea din 16 septembrie 2003.

               (30)

               Informațiile lipsă din răspunsul din 19 septembrie 2003 au fost comunicate de Italia prin scrisoarea din 14 ianuarie 2004.

               (31)

               La 19 mai 2004, Comisia a adoptat o decizie în baza articolului 7 alineatele (3) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (5).

               (32)

               Atât WAM SpA, cât și Italia au introdus o acțiune împotriva Deciziei Comisiei din 19 mai 2004 în fața Tribunalului de Primă Instanță. Luând decizia de a conexa cele două cauze, Tribunalul de Primă Instanță și-a pronunțat hotărârea la 6 septembrie 2006 și a respins decizia Comisiei pe considerentul că aceasta nu a furnizat suficiente dovezi cu privire la posibilitatea ca ajutorul să afecteze comerțul și concurența de pe piața UE, date fiind circumstanțele cauzei (6).

               (33)

               Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță a fost atacată în justiție de către Comisie. La 30 aprilie 2009, Curtea de Justiție a respins acțiunea Comisiei (7).

         II.   DESCRIEREA AJUTORULUI

               (34)

               WAM SpA este o societate înființată în temeiul legislației italiene, cu sediul social în Cavezzo, Italia. Pe parcursul perioadei relevante cuprinse între 1995 și 2000 a activat pe piața fabricării și comercializării de transportoare elicoidale și alimentatoare cu șurub, colectoare de praf și supape pentru instalații industriale. Pe această piață există numeroși producători UE. În special pe piața colectoarelor de praf, WAM SpA avea o serie de concurenți UE mai mari, care dispuneau de tehnologie avansată și de o structură comercială bine dezvoltată (8).

               (35)

               În ceea ce privește prezența WAM SpA pe piața italiană, cota de piață a societății pe piața transportoarelor elicoidale de ciment a fost de 60 % în 1991, 50 % în 2000 și 55 % în 2003. Pe piața colectoarelor de praf, cota de piață a societății a fost de 40 % în 1991 și a crescut până la 50 % în 2000 și, respectiv, 60 % în 2003 (9).

               (36)

               Începând din 1997, WAM SpA s-a extins și pe alte piețe din UE, în special Germania de Vest și Franța. În 2000, cota sa de piață pentru transportoare elicoidale de ciment era de 70 % în Franța și Germania și de 60 % în Regatul Unit, în timp ce cifrele corespunzătoare pentru colectoarele de praf rotunde erau de 50 % în Franța, 20 % în Germania și 10 % în Regatul Unit (10).

               (37)

               În 1994 a fost înființată o filială în Japonia, WAM Japan. Aceasta se axa pe comercializarea a două produse care erau fabricate în Italia și ale căror costuri de transport erau relativ scăzute: colectoare de praf și supape. În 1995 a fost înființată o filială în China, gestionată inițial ca o asociere în participație cu un partener local, iar din 1998 ca filială deținută în totalitate a WAM SpA (11).

               (38)

               În perioada în cauză, WAM SpA a deținut și 84 % din acțiunile „WAM Engineering Ltd”, o societate înființată în temeiul legislației engleze, cu sediul social la Tewkesbury, Regatul Unit. Segmentul de piață pe care activa WAM Engineering Ltd era proiectarea, fabricarea și vânzarea malaxoarelor industriale utilizate în principal în industria alimentară, chimică, farmaceutică și de protecția mediului.

               (39)

               În ceea ce privește politica de stabilire a prețurilor practicată de WAM Engineering Ltd în Regatul Unit, reclamantul a argumentat că WAM putea oferi aceleași produse (malaxoare industriale) cu cele fabricate și comercializate de societatea reclamantului, la aproximativ o treime din preț – o cifră care, potrivit afirmațiilor reclamantului, abia reușea să acopere costul materiilor prime necesare pentru fabricarea utilajelor, acest lucru datorându-se, în opinia sa, finanțării acordate de guvernul italian, în special în baza Legii nr. 394/81.

               (40)

               Potrivit reclamantului, WAM Engineering Ltd a beneficiat de sprijin financiar pentru programele de pătrundere pe piață în țări care nu erau membre UE în baza Legii nr. 394/81. Aparent, Legea nr. 394/81 asigura sprijin în special societăților comerciale italiene care doreau să înființeze o filială în străinătate, sub formă de reprezentanțe, sucursale de comercializare și depozite.

               (41)

               Autoritățile italiene au confirmat acordarea ajutorului sub forma unor împrumuturi subvenționate în valoare de 2 281 450 000 LIT (aproximativ 1,18 milioane EUR) către WAM SpA pentru derularea unor proiecte în Japonia, Coreea de Sud și Taiwan, în 1995. Potrivit autorităților italiene, beneficiarului i s-a acordat, de fapt, un împrumut subvenționat în valoare de 1 358 505 421 LIT (aproximativ 0,7 milioane EUR) deoarece proiectele planificate a se derula în Coreea și Taiwan nu au fost puse în aplicare din cauza crizei economice prin care treceau țările respective.

               (42)

               Împrumutul subvenționat a acoperit 85 % din cheltuielile eligibile. Subvenționarea ratei dobânzii se putea ridica până la 60 % din rata de referință. Împrumutul urma să fie rambursat în termen de cinci ani, în sistem linear și în sume semestriale egale, cu dobânda plătibilă la soldul neachitat. A fost prevăzută o perioadă de grație de doi ani.

               (43)

               Rata subvenționată a dobânzii la împrumutul respectiv (egală cu 4,4 %) a fost calculată cu referire la o rată a pieței de 11 %. În lumina celor de mai sus și pe baza informațiilor disponibile la momentul inițierii procedurii, intensitatea ajutorului trebuia să fie egală cu 16,38 % din echivalentul subvenției brute (ESB), ceea ce ar fi însemnat un ajutor în cuantum 222,523 de milioane LIT (aproximativ 115 000 EUR).

               (44)

               Costurile eligibile ale acestui ajutor au fost împărțite în două categorii: costuri asociate structurilor permanente din străinătate și costuri de promovare comercială. Au fost luate în calcul următoarele costuri, exprimate în milioane LIT:

                           (milioane LIT)

                           COSTURI ELIGIBILE

                           ÎMPRUMUTURI ACORDATE

                           STRUCTURI PERMANENTE

                           Chirie, asigurări, facilități diverse

                           122,56

                           Costuri de exploatare (în special cu personalul, mobilierul, echipamentele pentru structurile permanente)

                           556,94

                           Eșantioane

                           38,23

                           Servicii de consultanță

                           29,43

                           Subtotal 1

                           747,18

                           PROMOVARE COMERCIALĂ

                           Depozitarea bunurilor

                           456,28

                           Studii de piață

                           40,95

                           Târguri și expoziții

                           12,19

                           Publicitate

                           94,39

                           Deplasări în interes profesional

                           7,52

                           Subtotal 2

                           611,33

                           Total general

                           1 358,51

               (45)

               În plus, prin scrisoarea din 21 mai 2002, ca răspuns la solicitarea de informații adresată de Comisie, autoritățile italiene, au declarat că societății WAM SpA i s-a acordat un alt împrumut subvenționat în valoare de 1 940 579 808 LIT (aproximativ 1 milion EUR) în baza aceleiași scheme, la 9 noiembrie 2000.

               (46)

               La data inițierii procedurii, Comisia nu deținea alte informații referitoare la acest ajutor suplimentar.

         III.   MOTIVELE INIȚIERII PROCEDURII

               (47)

               În scrisoarea din 21 mai 2002, autoritățile italiene au susținut că ajutorul acordat WAM SpA în 1995 în baza Legii nr. 394/81 s-a situat cu mult sub pragul de minimis și că niciun alt ajutor de minimis nu a mai fost acordat aceluiași beneficiar în cursul aceleiași perioade de trei ani. În plus, acestea au subliniat că ajutorul nu putea fi considerat ca fiind legat în mod direct de cantitățile exportate.

               (48)

               Comisia a subliniat că majoritatea costurilor eligibile luate în calcul pentru ajutorul specific acordat WAM SpA în 1995, cum ar fi cele cu chiria, asigurările, facilitățile diverse și costurile de exploatare (în special costuri cu personalul, mobilierul și echipamentele) în legătură cu un punct de lucru permanent din străinătate ar fi putut fi considerate ajutor pentru înființarea și funcționarea unei rețele de distribuție.

               (49)

               În mod similar, în opinia Comisiei, costurile cu serviciile de consultanță aferente structurilor permanente din străinătate, publicitate și deplasări în interes de serviciu ar fi putut fi clasificate drept cheltuieli curente pentru activități de export.

               (50)

               În decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, Comisia a afirmat că, în temeiul ultimului punct din Comunicarea Comisiei privind stabilirea normelor aplicabile pentru evaluarea ajutorului de stat ilegal (12), în cazurile în care, la momentul luării unei decizii, orientările au fost înlocuite cu un regulament, Comisia consideră că normele prevăzute în regulament trebuie aplicate în măsura în care sunt mai favorabile decât cele prevăzute în orientări. Ca atare, Comisia a precizat în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare că în ceea ce privește ajutorul de minimis, în principiu trebuiau să se aplice normele prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 69/2001 al Comisiei din 12 ianuarie 2001 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE la ajutorul de minimis
                   (13) [denumit în continuare Regulamentul (CE) nr. 69/2001].

               (51)

               Cu toate acestea, Regulamentul (CE) nr. 69/2001 nu se aplica ajutorului pentru activități asociate exportului, adică ajutorului având o legătură directă cu cantitățile exportate și cu înființarea și funcționarea unei rețele de distribuție sau altor cheltuieli curente asociate activităților de export, așa cum se prevede la articolul 1 litera (a).

               (52)

               În ceea ce privește conformitatea ajutorului în cauză cu normele de minimis relevante, trebuie să se rețină că, în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, Comisia a declarat că Orientările Comunității din 1992 privind ajutorul de stat pentru IMM-uri (14) (denumite în continuare Orientările privind IMM-urile din 1992) nu excludeau în mod explicit ajutorul pentru export, dar fixau un prag mai mic pentru ajutorul de minimis, de 50 000 ECU.

               (53)

               În lumina celor de mai sus, Comisia și-a exprimat, în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, unele îndoieli cu privire la posibilitatea ca ajutorul acordat WAM SpA în 1995 în baza Legii nr. 394/81 să fie considerat conform cu orice normă relevantă de minimis.

               (54)

               Mai mult, ținând seama de examinarea preliminară, Comisia a exprimat îndoieli serioase cu privire la măsura în care ajutorul acordat WAM SpA ar putea fi declarat compatibil cu Tratatul CE (în prezent TFUE) în baza oricărei dispoziții.

               (55)

               La data la care a fost inițiată procedura oficială de investigare, Comisia nu deținea niciun fel de informații concrete, cum ar fi intensitatea ajutorului sau cheltuielile eligibile, cu privire la ajutorul acordat „grupului WAM” (cum l-au denumit autoritățile italiene) în 2000, din nou sub forma unui împrumut subvenționat, în baza Legii nr. 394/81. Niciun fel de informații referitor la acesta nu fuseseră prezentate de către autoritățile italiene.

               (56)

               În consecință, Comisia nu a putut evalua în detaliu ajutorul specific, în acel stadiu al procedurii. Cu toate acestea, deoarece servea aceluiași scop și fusese acordat în baza aceluiași temei juridic ca și ajutorul din 1995, Comisia a avut îndoieli cu privire la măsura în care ajutorul putea fi considerat conform cu oricare dintre dispozițiile relevante ale Tratatului CE (în prezent TFUE).

               (57)

               De asemenea, autoritățile italiene au subliniat, în scrisoarea din 24 octombrie 2002, că niciun ajutor nu fusese vreodată acordat în mod direct pentru „WAM Engineering” și că nicio întreprindere cu acest nume nu era înregistrată în registrul comercial italian. Cu toate acestea, Comisia a reținut în primul rând că „WAM SpA” deținea 84 % din acțiunile „WAM Engineering Ltd” și, în al doilea rând, că după scrisoarea din 11 octombrie 1999, autoritățile italiene anunțaseră că întreprinderii „WAM SpA” i se acordase în 1995 un împrumut subvenționat în baza Legii nr. 394/81 și adăugaseră, prin scrisoarea din 21 mai 2002, că „grupului WAM” i se acordase un alt împrumut subvenționat în baza aceleiași scheme din 9 noiembrie 2000.

         IV.   OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE

               (58)

               Observații referitoare la decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare au fost primite de la un terț interesat care a cerut să nu fie numit.

               (59)

               Observațiile terților au susținut eforturile Comisiei de refacere a unor condiții de concurență echitabile pentru concurenții din sectorul respectiv și au conținut reclamații împotriva pierderii aptitudinilor tehnice și a locurilor de muncă din cauza poziției deținute de WAM SpA pe piață.

               (60)

               În scrisoarea din 3 noiembrie 2003, autoritățile italiene, cărora li s-au adus la cunoștință observațiile terților prin scrisoarea Comisiei din 25 septembrie 2003, au afirmat că din punctul lor de vedere aceste observații nu aduc nimic nou, ci doar confirmă unele dintre afirmațiile făcute deja în această cauză, inclusiv de către reclamant, printre alții. Autoritățile italiene au considerat în special că se aduseseră suficiente dovezi pentru a demonstra lipsa oricărei legături între faptele expuse în observațiile menționate anterior și finanțarea WAM SpA în baza Legii nr. 394/81.

         V.   OBSERVAȚIILE AUTORITĂȚILOR ITALIENE

               (61)

               În ceea ce privește împrumutul din 1995, autoritățile italiene au furnizat dovezi potrivit cărora, la data la care s-a formulat cererea pentru prima măsură de ajutor și a fost acordat împrumutul, WAM SpA se încadra în definiția unei întreprinderi mijlocii prevăzută la punctul 2.2 din Orientările privind IMM-urile din 1992, după cum evidențiază și situația financiară anuală a societății din 1994, deoarece avea 163 de angajați, o cifră de afaceri anuală de 16,8 milioane EUR și un bilanț total de 20,1 milioane EUR și era deținută de două întreprinderi, ambele încadrându-se în definiția IMM-urilor. Însă autoritățile italiene au fost de acord că WAM SpA nu mai era IMM după 1998 sau în momentul în care s-a acordat al doilea ajutor (2000).

               (62)

               În completarea informațiilor pe care Comisia le deținea deja la momentul inițierii procedurii nu a mai venit niciun alt element important referitor la prima măsură de ajutor, cu excepția informației potrivit căreia împrumutul fusese pus la dispoziția beneficiarului în mai multe tranșe pentru care perioada de grație putea varia de la 2 ani la zero. Se pare că în contractul original nu exista nicio dispoziție privind revizuirea ratei dobânzii. Rambursarea integrală a împrumutului a fost prevăzută pentru aprilie 2004.

               (63)

               În ceea ce privește împrumutul din 2000, autoritățile italiene au adus unele clarificări prin scrisoarea din 25 iulie 2003, potrivit cărora suma totală efectivă a împrumutului a fost de 3 603 574 689 LIT (echivalentul a 1 861 091,01 EUR), și nu de 1 940 579 808 LIT (aproximativ 1 milion EUR), așa cum se menționase anterior în scrisoarea din 21 mai 2002 și cum se indica în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, deoarece suma menționată inițial se referea numai la acea parte din împrumut care fusese deja plătită la momentul redactării scrisorii și nu la suma totală a ajutorului acordat.

               (64)

               În fapt, au mai fost plătite alte două tranșe. Ultima, în valoare de 248 091,01 EUR, a fost plătită la 22 ianuarie 2003. Condițiile în care a fost acordat acest împrumut au fost aceleași cu cele ale împrumutului din 1995, de vreme ce ambele au fost acordate în baza Legii nr. 394/81. Acordarea întregii sume a împrumutului din 2000 a fost decisă la 9 noiembrie 2000, iar contractul a fost semnat la 20 decembrie 2000.

               (65)

               Prezentăm mai jos un tabel al costurilor eligibile luate în considerare în ceea ce privește acest ajutor, transmis de către guvernul italian într-o anexă la scrisoarea din 22 iulie 2003.

                           (mii EUR)

                           COSTURI ELIGIBILE

                           ÎMPRUMUTURI ACORDATE

                           STRUCTURI PERMANENTE

                           Chiria și dotarea spațiului, vehicule

                           331,27

                           Costuri de exploatare (gestionare, bunuri și personal)

                           973,50

                           Eșantioane

                           0,87

                           Formare

                           25,24

                           Consultanță

                           30,29

                           Subtotal 1

                           1 361,17

                           PROMOVARE COMERCIALĂ

                           Depozitarea bunurilor

                           353,39

                           Târguri și promoții

                           6,37

                           Publicitate

                           42,74

                           Deplasări în interes profesional

                           94,84

                           Deplasări ale clienților în Italia

                           2,59

                           Subtotal 2

                           499,92

                           Total general

                           1 861,09

               (66)

               În plus, rezultă în mod clar din documentele anexate la scrisoarea din 14 ianuarie 2004 că programul respectiv ar fi trebuit derulat în China de către WAM SpA împreună cu „WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd”, o firmă locală deținută în totalitate de către WAM SpA.

               (67)

               S-a considerat că în costurile eligibile intră chiria pentru spațiul de birouri, depozitarea, sălile de expoziție și asistența tehnică (suprafață totală de 7 500 m2), cumpărarea, închirierea sau preluarea în leasing a 3 vehicule și costurile cu personalul la firma-mamă și în străinătate (în mod concret: 1 director de vânzări și 6 tehnicieni).

               (68)

               Rata dobânzii aplicată la împrumutul specific era de 2,32 %, respectiv 40 % din rata de referință de 5,8 %, în vigoare la momentul acordării ajutorului. Din nou, se pare că în contract nu era prevăzută nicio modificare a ratei dobânzii pe perioada împrumutului. Împrumutul a fost vărsat beneficiarului în mai multe tranșe, astfel încât perioada de grație a variat de la 2 ani la zero.

               (69)

               În ceea ce privește rambursarea, din datele furnizate de către autoritățile italiene rezultă că perioada de grație de doi ani, în cursul căreia s-a plătit numai dobânda la tranșele din împrumut deja vărsate, a expirat la 20 februarie 2003. La 20 august 2003 a început perioada de rambursare de cinci ani. Rambursarea s-a efectuat în mod linear și în tranșe semestriale egale, cu dobânda aplicabilă la soldul neachitat. Prin urmare, potrivit graficului, rambursarea ar fi trebuit să se încheie până la 20 februarie 2008.

               (70)

               În plus, în ceea ce privește modificarea ratei dobânzii în cursul perioadei de rambursare, autoritățile italiene au argumentat că în cadrul legal italian existau norme generale care permiteau aceste reduceri.

               (71)

               În plus, în legătură cu ambele împrumuturi, autoritățile italiene au susținut că din suma ajutorului trebuia dedus costul garanției bancare obligatorii, care fusese solicitată înainte de acordarea împrumuturilor.

               (72)

               În ceea ce privește exporturile realizate de WAM SpA în interiorul și în afara UE, s-au pus la dispoziție următoarele date:

                           ANUL

                           EXPORTURI ÎN INTERIORUL UE

                           EXPORTURI ÎN AFARA UE

                           TOTAL EXPORTURI

                           1995

                           10 237 196

                           4 477 951

                           14 715 147

                           1996

                           9 338 640

                           5 592 122

                           14 930 762

                           1997

                           9 974 814

                           5 813 442

                           15 788 256

                           1998

                           10 780 161

                           5 346 514

                           16 126 675

                           1999

                           11 885 473

                           5 276 525

                           17 161 998

               (73)

               Autoritățile italiene au informat Comisia că cifrele totale ale exporturilor indicate mai sus reprezentau între 52 % și 57,5 % din cifra de afaceri anuală totală a WAM SpA în 1995 și, respectiv, în 1999.

               (74)

               În final, deși autoritățile italiene recunosc că cele două împrumuturi examinate nu sunt compatibile nici cu Regulamentul (CE) nr. 69/2001, nici cu Regulamentul (CE) nr. 70/2001 al Comisiei (15), ele sunt totuși de părere că stimulentele pentru întreprinderile din UE destinate să susțină programele ce urmează a fi puse în aplicare în afara UE nu intră sub incidența articolului 87 alineatul (3) din Tratatul CE, în prezent articolul 107 alineatul (3) din TFUE.

         VI.   EVALUAREA AJUTORULUI

               (75)

               Articolul 107 alineatul (1) din TFUE prevede că „orice ajutor acordat de un stat membru sau prin intermediul resurselor statului sub orice formă care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau prin producția anumitor bunuri este incompatibil cu piața internă”.

               (76)

               Din articolul 107 alineatul (1) din TFUE rezultă că, pentru ca o măsură să poată fi considerată ajutor de stat, este necesar să fie întrunite patru condiții. În primul rând, trebuie să existe o intervenție a statului prin intermediul resurselor statului. În al doilea rând, intervenția respectivă trebuie să confere un avantaj selectiv beneficiarului acesteia. În al treilea rând, aceasta trebuie să fie pasibilă de a afecta comerțul dintre statele membre și, în al patrulea rând, trebuie să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența.

               (77)

               Conceptul de ajutor de stat se aplică oricărui avantaj, acordat în mod direct sau indirect, finanțat din resursele statului, acordat de statul însuși sau de orice organism intermediar care acționează în baza prerogativelor ce i-au fost conferite. Jurisprudența Curții de Justiție stabilește foarte clar că nu există nicio diferență între ajutorul transferat în mod direct de către stat și ajutorul transferat de entitățile publice sau private înființate de stat în acest scop (16).

               (78)

               Măsurile de ajutor examinate au fost acordate de comitetul înființat în temeiul articolului 2 din Legea nr. 394/81 (17) pentru împrumutul din 1995 și de „Comitato Agevolazioni” (18) pentru împrumutul din 2000.

               (79)

               Mediocredito Centrale SpA (19) a încheiat contractul de finanțare din 1995 cu WAM SpA pentru a pune în aplicare decizia comitetului înființat în baza articolului 2 din Legea nr. 394/81. SIMESIT SpA (20) a încheiat contractul de finanțare din 2000 cu WAM SpA pentru a pune în aplicare decizia „Comitato Agevolazioni”.

               (80)

               În acest caz, ajutorul a fost acordat din resursele statului de către entități care au acționat în numele statului, cu obiectivul de a promova activități economice conform orientărilor stabilite de stat și ca atare – în conformitate cu jurisprudența Curții de Justiție – sunt imputabile statului (21).

               (81)

               Împrumuturile în condiții avantajoase îmbunătățesc situația financiară a beneficiarului ajutorului, scutindu-l de unele costuri pe care în caz contrar acesta ar trebui să le suporte dacă ar concepe un program de pătrundere pe piață fără intervenția statului. Prin urmare, măsurile de ajutor de stat examinate conferă WAM SpA un avantaj selectiv față de concurenții săi din UE.

               (82)

               Fiind o societate care activează în domeniul producției și distribuției de transportoare elicoidale și alimentatoare cu șurub, colectoare de praf și supape pentru instalații industriale, este neîndoielnic că WAM SpA desfășoară pe piață o activitate economică ce respectă definiția întreprinderii în baza dreptului UE (22).

               (83)

               În concluzie, se poate considera că ajutorul acordat WAM SpA a conferit un avantaj selectiv întreprinderii.

               (84)

               În hotărârea din 30 aprilie 2009, Curtea de Justiție subliniază că (23)„inclusiv în acele cauze în care circumstanțele în care s-a acordat ajutorul indică în mod clar capacitatea acestuia de a afecta comerțul dintre statele membre și de a denatura sau de a amenința să denatureze concurența, Comisia are obligația de a preciza cel puțin circumstanțele respective în expunerea de motive a deciziei sale”. Cu toate acestea, potrivit Curții, Comisia nu are obligația de a demonstra că ajutorul are un efect real asupra comerțului dintre statele membre, ci numai pe aceea de a „analiza în ce măsură ajutorul are capacitatea de a afecta comerțul și de a denatura concurența” (24). În plus, Curtea de Justiție a mai reținut că „Comisia nu avea obligația de a efectua o analiză economică a situației actuale de pe piața în cauză sau a tiparelor comerciale respective dintre statele membre sau de a prezenta efectul real al ajutorului în cauză” pentru a demonstra îndeplinirea condițiilor referitoare la efectele asupra activității comerciale și a concurenței.

               (85)

               WAM SpA este o societate comercială care activează în UE și pe piețele internaționale. Aceasta are filiale în multe state membre și își vinde produsele pe întreg teritoriul UE, precum și în afara acestuia. Între 1995 și 1999, două treimi din cifra sa de afaceri, 10 milioane EUR în cifre absolute, au provenit din vânzările realizate pe piața UE, iar o treime din vânzările realizate în afara UE. Pe aceste piețe, WAM SpA concurează în mod efectiv sau potențial cu alte societăți din UE care sunt prezente și pe plan internațional. După cum s-a arătat mai sus (a se vedea considerentul 34), au mai existat cel puțin trei alți mari producători UE de filtre de praf din diverse state membre care erau prezenți pe plan internațional și care ar fi putut fi concurenții WAM SpA în activitatea de exportare a filtrelor de praf către Japonia sau China (25). Aceste societăți se aflau, cel puțin teoretic, în concurență cu WAM SpA, deoarece, dacă ar fi decis să își exporte produsele către Japonia sau China, s-ar fi aflat într-o poziție inițială mai puțin favorabilă decât WAM SpA, care primise ajutor în vederea pătrunderii pe piețele respective.

               (86)

               În plus, după cum s-a explicat la considerentele 34 și 35, în perioada relevantă, WAM SpA deținea o cotă importantă atât pe piața națională, cât și pe piețele europene. După cum s-a arătat la considerentul 38, aceasta era prezentă din punct de vedere comercial printr-o filială aflată în alt stat membru.

               (87)

               Ca urmare a ajutorului, poziția globală a WAM SpA pe piață s-a consolidat sau ar fi putut să se consolideze în comparație cu întreprinderi din alte state membre care nu sunt numai concurenții efectivi, ci și potențiali ai WAM SpA. Conform unei jurisprudențe constante, „ajutoarele care au intenția de a scuti o întreprindere de cheltuielile pe care ar trebui să le suporte în mod obișnuit în cadrul gestiunii zilnice sau al activităților sale obișnuite […] în principiu denaturează concurența” (26).

               (88)

               În cazul de față trei argumente suplimentare susțin această concluzie:

               (89)

               În primul rând, era foarte probabil ca împrumuturile pentru exporturi acordate WAM SpA să modifice structura normală a unei piețe concurențiale, făcând ca WAM SpA să-și exporte produsele către piețe externe mai ușor decât concurenții săi reali sau potențiali din UE, deoarece aceștia din urmă ar fi trebuit să finanțeze programul de pătrundere pe piețele de export din fonduri proprii.

               (90)

               În al doilea rând, WAM SpA a primit ajutor pentru realizarea programului de pătrundere pe piață și ca atare a făcut anumite economii. Deoarece WAM SpA a investit în activitatea de pătrundere pe piețele externe în scopul de a-și exporta produsele, aceste economii i-ar fi putut da posibilitatea ulterior de a exporta în afara UE produse fabricate în UE, cu un preț mai mic sau cu o marjă mai ridicată.

               (91)

               În al treilea rând, deoarece banii sunt fungibili, orice profituri din această activitate ar fi putut fi reinvestite în UE. O altă posibilitate ar fi aceea că, după primirea ajutorului, WAM SpA a fost scutită de cheltuielile pentru pătrunderea pe piețele externe și a putut utiliza fondurile economisite pentru a-și consolida poziția pe piața UE în alte scopuri (27). Mai mult, după realizarea exporturilor, orice profituri din această activitate ar fi putut fi reinvestite în UE.

               (92)

               În toate aceste cazuri, ajutorul ar avea un impact direct asupra pieței UE și un efect de denaturare față de concurenții WAM din UE.

               (93)

               În mod similar, potrivit unei jurisprudențe constante, „atunci când ajutoarele acordate de statele membre consolidează poziția unei întreprinderi în comparație cu alte întreprinderi aflate în concurență comercială în cadrul UE, acestea din urmă trebuie considerate ca fiind afectate de ajutoarele respective” (28). Deoarece ajutorul acordat WAM SpA de către Italia a consolidat poziția acesteia față de concurenții reali sau potențiali din UE, după cum s-a explicat mai sus, acest ajutor a afectat și comerțul din interiorul UE.

               (94)

               În ceea ce privește suma ajutorului, Curtea de Justiție a susținut în cauzele Philip Morris/Comisia
                      (29)
                   și Franța/Comisia (30) că, și în cazul în care suma ajutorului primit este relativ mică sau întreprinderea este mică, rămâne posibilitatea ca relațiile comerciale din cadrul UE să fie afectate. În aceeași notă, în cauza Vlaams Gewest/Comisia (31), Tribunalul de Primă Instanță s-a pronunțat că „și o sumă relativ mică poate afecta relațiile comerciale dintre statele membre acolo unde există o concurență puternică în sectoarele în care activează întreprinderile”. Mai mult, Curtea de Justiție a susținut, în cauza Heiser (32), că nu există un prag sau un procent sub care să se poată considera că relațiile comerciale dintre statele membre nu au fost afectate.

               (95)

               Prin urmare, în cauza de față, suma relativ mică a ajutorului nu contrazice concluzia potrivit căreia ar putea exista un efect asupra relațiilor comerciale din cadrul UE și asupra concurenței. Deși suma ajutorului este relativ mică, datorită intensității concurenței existente și potențiale din sectorul în care activează WAM SpA, există un risc ridicat de denaturare a concurenței și de afectare a comerțului din cadrul UE.

               (96)

               Luând în considerare cele de mai sus se poate concluziona că este foarte posibil ca ajutorul acordat WAM SpA de către Italia să afecteze comerțul și să denatureze concurența pe piața internă.

               (97)

               În concluzie, sprijinul acordat WAM SpA de către stat constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.

               (98)

               În conformitate cu principiul tempus regis actum, normele de procedură aflate în vigoare atunci când urmează să se adopte o decizie trebuie aplicate ajutorului care nu a fost notificat, cu excepția cazului în care se prevede altfel în mod expres (33).

               (99)

               Deoarece normele de exceptare (inclusiv normele de minimis) scutesc anumite măsuri de ajutor de stat de obligația de notificare și înlocuiesc sistemul centralizat de control al ajutorului de stat cu un sistem descentralizat de control al ajutorului de stat, acestea vor fi considerate de natură procedurală.

               (100)

               În cazul de față, deși în decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare, Comisia a exprimat îndoieli cu privire la posibilitatea de exceptare a ajutorului în baza Regulamentelor (CE) nr. 69/2001 și (CE) nr. 70/2001 ale Comisiei, trebuie aplicate normele corespondente în vigoare la data luării deciziei, respectiv Regulamentul (CE) nr. 1998/2006 (34). În același fel, Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat (35) (denumit în continuare Regulamentul de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008) se aplică ajutorului individual acordat înainte de intrarea sa în vigoare în cazul în care ajutorul îndeplinește toate condițiile prevăzute de acest regulament, cu excepția articolului 9.

               (101)

               În scrisoarea din 11 octombrie 1999, autoritățile italiene au declarat că temeiul juridic al ajutorului acordat WAM SpA, respectiv Legea nr. 394 din 29 iulie 1981, fusese notificat Comisiei și Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) în baza articolului 25 din Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (OMC-GATT 1994) (36).

               (102)

               Comisia reține că autoritățile italiene încearcă în acest mod să califice drept notificare comunicarea unor date extrem de concise referitoare la schemă într-un tabel care a fost transmis Comisiei fie în scopul transmiterii către Comitetul pentru subvenții al OMC, fie în scopul întocmirii unui raport anual privind ajutoarele de stat din Uniunea Europeană începând de la al șaselea raport cel puțin (1996). De asemenea, Comisia a fost informată cu privire la existența schemei în cadrul anchetei sale privind schemele naționale de sprijin pentru investițiile străine directe (ISD) din afara Uniunii Europene care există în statele membre.

               (103)

               Totuși, aceste tipuri de comunicări nu pot fi considerate conforme cu dispozițiile articolului 88 alineatul (3) din Tratatul CE, în prezent articolul 108 alineatul (3) din TFUE, în care se prevede că „Comisia este informată în timp util pentru a-și prezenta observațiile cu privire la proiectele care urmăresc să instituie sau să modifice ajutoarele”.

               (104)

               Deoarece nu a fost notificată Comisiei din punctul de vedere al compatibilității sale cu normele privind ajutoarele de stat, schema de ajutor menționată anterior a fost pusă în aplicare cu încălcarea articolului 88 alineatul (3) din Tratatul CE, în prezent articolul 108 alineatul (3) din TFUE și prin urmare este ilegală. Deoarece ajutorul pentru WAM SpA a fost acordat în baza acelei scheme, separat de orice ajutoare exceptate pe categorii, și acesta trebuie considerat a fi ilegal.

               (105)

               Comisia are obligația de a verifica dacă orice parte din ajutorul acordat WAM SpA poate fi exceptată pe baza normelor de minimis.

               (106)

               În aceeași notă, ca urmare a concluziei că măsurile analizate constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, acest ajutor trebuie evaluat din punctul de vedere al compatibilității în baza normelor relevante privind ajutorul de stat.

               (107)

               Guvernul italian a furnizat dovezi potrivit cărora, la data acordării primului împrumut (1995), WAM SpA îndeplinea cerințele pentru a fi considerată IMM în sensul Recomandării 96/280/CE a Comisiei din 3 aprilie 1996 privind definirea întreprinderilor mici și mijlocii (37). Mai exact, WAM SpA era o întreprindere mijlocie deoarece avea 163 de angajați, o cifră de afaceri anuală de 16,8 milioane EUR și un bilanț total de 20,1 milioane EUR. Aceasta era controlată de două societăți de finanțare care erau la rândul lor IMM-uri în sensul recomandării menționate anterior.

               (108)

               În cazul de față, Comisia și-a întemeiat analiza pe cheltuielile efective luate în considerare la acordarea împrumutului (a se vedea tabelul de la considerentul 44).

               (109)

               Ținând seama de faptul că obiectul contractului de împrumut era subvenționarea unui program de pătrundere pe piață și în special subvenționarea întreprinderilor exportatoare care derulau programe de pătrundere pe piețele din afara Uniunii Europene, ajutorul în cauză trebuie clasificat ca fiind ajutor de export, respectiv ajutor pentru activități asociate exportului, în sensul că este direct legat de înființarea și funcționarea unei rețele de distribuție sau de alte cheltuieli curente aferente activității de export. În mod similar, obiectivul final al programului de pătrundere pe piață îl reprezenta vânzarea produselor WAM SpA în Japonia. Acesta este un alt motiv pentru care ajutorul nu poate fi considerat ca având legătură cu investițiile străine directe (ISD).

               (110)

               Regulamentul (CE) nr. 1998/2006 exclude ajutorul de export din domeniul său de aplicare. Articolul 1 litera (d) prevede, de fapt, că acest regulament nu se aplică „ajutoarelor destinate activităților legate de exportul către țări terțe sau către state membre, respectiv ajutoarelor legate direct de cantitățile exportate, ajutoarelor destinate înființării și funcționării unei rețele de distribuție sau destinate altor cheltuieli curente legate de activitatea de export”.

               (111)

               Cu toate acestea, articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1998/2006 prevede că orice ajutor care nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 1 este evaluat în conformitate cu cadrele, orientările, comunicările și avizele relevante.

               (112)

               Deoarece ajutorul a fost acordat în 1995, atunci când Orientările privind IMM-urile din 1992 erau în vigoare, trebuie să se aplice Orientările privind IMM-urile din 1992 (38). Aceste orientări nu excludeau în mod explicit ajutorul de export din domeniul lor de aplicare. Cu toate acestea, deoarece în cazul de față o parte din ajutor depășește pragul de minimis permis (50 000 EUR), se consideră că ajutorul în totalitate nu este conform normelor de exceptare de minimis și ca atare trebuie considerat ajutor de stat (39).

               (113)

               După ce s-a stabilit că măsura constituie ajutor de stat, trebuie să se decidă dacă acest ajutor poate fi considerat compatibil cu piața internă în temeiul normelor privind ajutorul de stat.

               (114)

               Articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008 prevede că orice ajutor acordat înainte de intrarea în vigoare a regulamentului respectiv și care nu îndeplinește nici condițiile prevăzute de acesta, nici condițiile prevăzute de Regulamentele (CE) nr. 68/2001 (40), (CE) nr. 70/2001, (CE) nr. 2204/2002 (41) sau (CE) nr. 1628/2006 (42) ale Comisiei este analizat în conformitate cu cadrele, orientările, comunicările și avizele în vigoare la data la care a fost acordat.

               (115)

               În cazul de față, Regulamentul de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008 nu este aplicabil, deoarece acesta introduce o etapă suplimentară – verificarea efectului stimulativ al unui proiect sau al unei activități înainte de demararea acestora – care nu a fost realizată de Italia. Prin urmare, în temeiul articolului 8 alineatul (6) din Regulamentul de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008, întreaga măsură de ajutor nu poate fi exceptată în temeiul regulamentului. În plus, cheltuielile menționate în tabelul de la considerentul 44 și enumerate la considerentul 118 nu pot fi exceptate pe categorii nici în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 68/2001, (CE) nr. 70/2001, (CE) nr. 2204/2002 sau (CE) nr. 1628/2006, condițiile prevăzute de regulamentele respective nefiind îndeplinite.

               (116)

               Întrucât niciunul dintre aceste instrumente nu susține compatibilitatea ajutorului, acesta trebuie evaluat pe baza Orientărilor privind IMM-urile din 1992, întrucât acestea conțin normele de fond aflate în vigoare la data acordării ajutorului în 1995 (43).

               (117)

               O parte din ajutor poate fi considerată compatibilă cu piața internă în baza Orientărilor privind IMM-urile din 1992. Concret, ajutorul pentru servicii de consultanță (29,43 milioane LIT) și studii de piață (40,95 milioane LIT) poate fi considerat compatibil, deoarece respectă punctul 4.3 „Ajutor pentru servicii de consultanță, formare și diseminarea cunoștințelor”. În ceea ce privește ajutorul pentru participarea la târguri și expoziții (12,19 milioane LIT), acesta poate fi considerat compatibil cu Orientările privind IMM-urile din 1992 în baza punctului 4.5 „Ajutor acordat în alte scopuri”, deoarece poate fi considerat ca fiind ajutor acordat pentru alte mijloace de promovare a IMM-urilor, cum ar fi încurajarea cooperării. Restul ajutorului (a se vedea tabelul de la considerentul 44) nu poate fi considerat compatibil, deoarece nu este destinat susținerii niciunui tip de investiții productive și niciunui alt scop admisibil prevăzut de Orientările privind IMM-urile din 1992, cum ar fi ajutorul pentru investiții generale în afara sau în interiorul zonelor naționale asistate, ajutorul pentru investiții destinate protecției mediului și ajutorul pentru cercetare și dezvoltare.

               (118)

               În consecință, Comisia este de părere că cele mai multe dintre costurile eligibile pentru înființarea unor structuri permanente în străinătate, luate în considerare de guvernul italian cu ocazia acordării primului împrumut subvenționat către WAM SpA în 1995, nu pot fi considerate ca fiind investiții productive; dimpotrivă, ajutorul acordat cu acest titlu trebuie clasificat drept ajutor de exploatare. Costurile considerate eligibile, cum ar fi chiria spațiului, asigurare și facilități diverse (122,56 milioane LIT) și costurile de exploatare cum ar fi cele cu personalul, mobilierul și echipamentele necesare spațiului (556,94 milioane LIT) sunt costuri pe care ar fi trebuit să le suporte firma însăși; același lucru este valabil și în cazul eșantioanelor și al pieselor de schimb pentru serviciile post-vânzare (38,23 milioane LIT). În mod similar, în ceea ce privește costurile eligibile de susținere a promovării comerciale, costul depozitării bunurilor (456,28 milioane LIT) nu se încadrează în Orientările privind IMM-urile din 1992, în opinia Comisiei, deoarece nu poate fi considerat investiție inițială; nici costurile cu publicitatea (94,39 milioane LIT) sau cele cu deplasările în interes de serviciu (7,52 milioane LIT) nu respectă orientările.

               (119)

               Pe baza evaluării de mai sus, Comisia concluzionează că:

                           (a)

                           partea din ajutor aferentă ajutorului pentru servicii de consultanță (29,43 milioane LIT) și studii de piață (40,95 milioane LIT), precum și ajutorul pentru participarea la târguri și expoziții (12,19 milioane LIT) constituie ajutor de stat compatibil cu piața internă în baza Orientărilor privind IMM-urile din 1992; partea din ajutor care nu este menționată la litera (a) (a se vedea considerentul 118) constituie ajutor de stat incompatibil cu piața internă.

               (120)

               La momentul acordării celui de-al doilea împrumut, în 2000, WAM SpA era o întreprindere mare, după cum recunosc și autoritățile italiene. În plus, aceasta era situată într-o zonă neasistată.

               (121)

               Împrumutul din 2000 poate fi privit și ca ajutor de export acordat WAM SpA, deoarece avea același obiectiv cu cel din 1995 și era destinat, printre altele, pătrunderii pe piețele externe și realizării de exporturi pe aceste piețe (în mod concret pe piața chineză). În mod evident, este puțin probabil ca ajutorul acordat pentru asistență tehnică, spații pentru ateliere și personalul din străinătate (1 director de vânzări, 1 director general, 4 angajați și 6 tehnicieni) să fi avut o altă destinație decât activități comerciale. În consecință, raționamentul utilizat pentru împrumutul din 1995 se aplică și împrumutului din 2000.

               (122)

               Mai mult, aceeași formulare cu cea utilizată pentru clasificarea primului împrumut acordat WAM SpA ca stimulent pentru demararea programelor de pătrundere pe piață a fost folosită și în contractul pentru acordarea ajutorului din 2000. Este, de asemenea, de reținut că programul specific urma să fie derulat de către WAM SpA împreună cu firma locală WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd, o filială deținută în totalitate a WAM SpA. Acest fapt constituie o dovadă a prezenței WAM SpA pe piața specifică în cauză.

               (123)

               Deoarece ajutorul în cauză este un ajutor pentru export, Regulamentul (CE) nr. 1998/2006 nu se aplică, după cum s-a arătat mai sus.

               (124)

               Prin urmare, este necesar să se evalueze compatibilitatea ajutorului cu piața internă. Comisia este de părere că norma procedurală în vigoare la data adoptării deciziei, respectiv Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008, nu se aplică în cazul de față. Acest regulament introduce o etapă suplimentară – verificarea efectului stimulativ al unui proiect sau al unei activități înainte de demararea acestuia sau acesteia – care nu a fost realizată de Italia. Astfel, în temeiul articolului 8 alineatul (6) din regulamentul respectiv, întreaga măsură de ajutor nu poate fi exceptată în baza Regulamentului general de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008. Astfel, în conformitate cu articolul 44 alineatul (2) din Regulamentul general de exceptare pe categorii de ajutoare din 2008, este necesar să se evalueze compatibilitatea ajutorului cu Regulamentele (CE) nr. 68/2001, (CE) nr. 70/2001, (CE) nr. 2204/2002 și (CE) nr. 1628/2006.

               (125)

               Potrivit Comisiei, cheltuielile de formare prezentate în scrisoarea din 22 iulie 2003 (25 240 EUR dintr-un împrumut total de 1,8 milioane EUR în 2000) (după cum se arată în tabelul de la considerentul 65), pot fi exceptate în baza articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 68/2001 și sunt, prin urmare, compatibile cu piața internă în conformitate cu articolul 87 alineatul (3) din Tratatul CE, în prezent articolul 107 alineatul (3) din TFUE, indiferent dacă evaluarea ia ca bază articolul 4 alineatul (2) (formare specifică) sau articolul 4 alineatul (3) (formare generală).

               (126)

               Cu toate acestea, restul ajutorului în cauză nu poate fi considerat compatibil în baza Regulamentelor (CE) nr. 70/2001, (CE) nr. 2204/2002 sau (CE) nr. 1628/2006 sau în baza oricărui alt temei juridic, deoarece nu promovează niciun alt obiectiv orizontal al Uniunii Europene în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE, cum ar fi cercetarea și dezvoltarea, ocuparea forței de muncă, protecția mediului sau salvarea și restructurarea, în sensul orientărilor, cadrelor și regulamentelor relevante.

               (127)

               Prin urmare, trebuie concluzionat că, deoarece activitățile asociate exportului sunt excluse de la aplicarea Regulamentului nr. 1998/2006 și nu pot fi considerate compatibile cu articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE în baza niciunui temei juridic ajutorul oferit prin intermediul celui de-al doilea împrumut este incompatibil cu piața internă, cu excepția acelei părți compatibile constând în ajutor pentru formare, după cum se descrie mai sus.

               (128)

               În ceea ce privește modificarea ratei dobânzii în cursul perioadei de rambursare a împrumutului, autoritățile italiene au argumentat că în cadrul legal italian existau norme generale care permiteau aceste reduceri. Cu toate acestea, Decretul ministerial din 31 martie 2000, care reprezintă singurul temei juridic disponibil în acest scop, se aplică numai inițiativelor finanțate prin Legile nr. 394/81 și nr. 304/1990 și este, ca atare, foarte restrictiv. În plus, trebuie să se rețină că nu s-au adus dovezi suplimentare care să arate că rata dobânzii la ajutorul respectiv a fost modificată (44).

               (129)

               În legătură cu ambele împrumuturi, autoritățile italiene susțin că din suma ajutorului trebuie dedus costul garanției bancare obligatorii, care fusese solicitată înainte de acordarea împrumuturilor. Comisia face în primul rând observația că o astfel de garanție sau echivalentul acesteia ar fi fost solicitată în mod obișnuit, inclusiv de către o instituție privată de creditare care acordă împrumuturi în conformitate cu principiul investitorului într-o economie de piață. În al doilea rând, specificațiile anexate la contract prevăd că nu este permisă suprapunerea ajutorului pentru același program, cu excepția ajutorului aferent garanției, care în consecință este considerată a fi eligibilă pentru ajutor.

         VII.   OBSERVAȚII FINALE

               (130)

               Comisia constată că exceptările prevăzute la articolul 107 alineatul (2) literele (a)-(c) (45) din TFUE nu se aplică împrumuturilor în cauză, deoarece acestea nu urmăresc niciunul dintre obiectivele enumerate la articolul respectiv, iar guvernul italian nu a adus argumente în acest sens.

               (131)

               Împrumuturile nu aveau ca scop promovarea dezvoltării anumitor zone, promovarea executării unui proiect important de interes european comun sau remedierea unei perturbări grave a economiei unui stat membru și nici nu își propuneau să promoveze cultura sau conservarea patrimoniului. Prin urmare, Comisia consideră că articolul 107 alineatul (3) litera (a) din TFUE (46), articolul 107 alineatul (3) litera (b) din TFUE (47) și articolul 107 alineatul (3) litera (d) din TFUE (48) nu se aplică împrumuturilor analizate.

         VIII.   CONCLUZIE

               (132)

               Ambele împrumuturi de care a beneficiat WAM SpA au fost acordate fără a fi fost notificate în prealabil Comisiei. Astfel, împrumutul din 1995 a fost acordat la 24 noiembrie 1995, iar împrumutul din 2000 a fost acordat la 9 noiembrie 2000. În consecință, Comisia constată că, exceptând partea compatibilă din ajutor exceptată pe categorii, aceste împrumuturi au fost acordate beneficiarului în mod ilegal deoarece s-a încălcat articolul 88 alineatul (3) din Tratatul CE, în prezent articolul 108 alineatul (3) din TFUE.

               (133)

               Ajutorul pe care Italia l-a acordat WAM SpA la 24 noiembrie 1995 sub forma unei subvenționări a ratei dobânzii constituie ajutor de stat. Partea ce corespunde costurilor eligibile destinate serviciilor de consultanță, participării la târguri și expoziții și realizării de studii de piață constituie ajutor de stat compatibil cu piața internă.

               (134)

               În ceea ce privește echivalentul total al ajutorului specific, s-a avut în vedere că împrumutul a fost pus la dispoziția beneficiarului în trei tranșe (la 24 aprilie 1996, 23 iulie 1997 și 24 aprilie 1998), și că perioada de grație a variat, prin urmare, între 2 ani și zero. S-a ținut seama și de rata dobânzii prevăzută în contractul de împrumut (4,4 %), raportată la rata de referință fixată periodic de Comisie (49) și aflată în vigoare la momentul acordării împrumutului (11,35 %). Elementul de ajutor se calculează ca diferența dintre rata dobânzii prevăzută în contract și rata de referință la momentul la care a fost acordat împrumutul. Pe baza acestui calcul, echivalentul ajutorului, actualizat la 24 aprilie 1996 (data la care s-a vărsat prima tranșă din împrumut către WAM SpA) este echivalentul a 108 165,10 EUR.

               (135)

               Cu toate acestea, suma ajutorului trebuie ajustată cu partea compatibilă din ajutorul de stat.

               (136)

               Deoarece o parte din împrumutul analizat a fost considerată compatibilă, această sumă trebuie dedusă din componenta ajutorului de stat a împrumutului din 1995 (108 165,10 EUR). Dată fiind imposibilitatea stabilirii unei legături directe între o anumită tranșă a împrumutului și anumite cheltuieli specifice, la echivalentul total al ajutorului s-a aplicat procentul exprimat de elementele compatibile din împrumutul total (82,57 milioane LIT din 1 358,51 milioane LIT, adică 6 %). Cum 6 % din 108 165,10 EUR înseamnă 6 489,906 EUR, această sumă este considerată a reprezenta partea compatibilă din ajutor.

               (137)

               Astfel, echivalentul părții din ajutorul de stat care este incompatibilă cu piața internă este stabilit la 101 675,194 EUR.

               (138)

               Ajutorul acordat WAM SpA în 2000 este incompatibil cu piața internă, cu excepția părții compatibile destinate susținerii activităților de formare în valoare de 25 240 EUR, reprezentând cheltuieli eligibile.

               (139)

               În acest caz, împrumutul a fost acordat WAM SpA în cinci tranșe (la 12 februarie 2001, 28 septembrie 2001, 26 aprilie 2002, 27 septembrie 2002 și 22 ianuarie 2003); în consecință, ca și în cazul primului împrumut, perioada de grație a variat de la 2 ani la zero. În același fel, la calcularea echivalentului ajutorului, Comisia a ținut seama de rata dobânzii prevăzută în contractul de împrumut (2,32 %) raportată la rata de referință fixată periodic de Comisie și aflată în vigoare la momentul acordării împrumutului (5,70 %). Rambursarea integrală, incluzând suma principală și dobânda, trebuia să se producă până la 20 februarie 2008. În consecință, echivalentul componentei de ajutor a întregului împrumut la data de 12 februarie 2001 (data la care prima tranșă a împrumutului respectiv a fost vărsată WAM SpA) este de 182 550,80 EUR, cu condiția ca rambursările să fi fost efectuate în conformitate cu graficul de plată.

               (140)

               În ceea ce privește partea compatibilă din împrumut, procentul părții compatibile în raport cu întregul împrumut (1,35 %) trebuie dedus din echivalentul ajutorului. În consecință, dacă rambursările au fost efectuate în conformitate cu graficul de plată, echivalentul împrumutului pentru cel de-al doilea împrumut a fost calculat ca fiind 180 086,36 EUR (182 550,80 EUR-2 464,44 EUR).

               (141)

               Practica obișnuită a Comisiei, în conformitate cu articolul 107 din TFUE, este de a recupera de la beneficiar ajutorul care a fost acordat în mod ilegal în baza respectivului articol și care este incompatibil cu piața internă, cu condiția ca acest ajutor să nu intre sub incidența normelor de minimis. Această practică a fost confirmată de articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999.

               (142)

               În conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999, ajutorul care urmează să fie recuperat în temeiul unei decizii de recuperare include dobânda calculată pe baza unei rate adecvate, fixate de Comisie. Dobânda se datorează de la data la care ajutorul ilegal a fost pus la dispoziția beneficiarului până la data recuperării sale, pe durata perioadei în care s-a aflat la dispoziția societății.

               (143)

               Metoda de aplicare a ratei dobânzii este prevăzută în capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (50) [denumit în continuare Regulamentul (CE) nr. 794/2004] și în Regulamentul (CE) nr. 271/2008 al Comisiei din 30 ianuarie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 794/2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (51) [denumit în continuare Regulamentul (CE) nr. 271/2008].

               (144)

               Comisia dorește să sublinieze că această decizie nu aduce atingere compatibilității cadrului național reprezentat de Legea nr. 394/81, care constituie temeiul juridic al ajutorului de stat acordat WAM SpA și cu privire la care Comisia, în conformitate cu jurisprudența Tribunalului de Primă Instanță (52), nu a considerat că este necesar să deschidă o acțiune. Totuși, Comisia nu exclude posibilitatea de a face acest lucru la un moment dat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Ajutorul acordat în favoarea WAM SpA în temeiul Legii nr. 394/81 intră sub incidența articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
   Întrucât ajutorul respectiv nu a fost notificat în prealabil Comisiei, cu încălcarea articolului 88 alineatul (3) din Tratatul CE, în prezent articolul 108 alineatul (3) din TFUE, acesta constituie ajutor ilegal, cu excepția acelei părți din ajutor exceptate pe categorii.
   Articolul 2
   (1)   Ajutorul în valoare de 108 165,10 EUR pe care Italia l-a acordat în favoarea WAM SpA la 24 noiembrie 1995 sub forma unei subvenționări a ratei dobânzii constituie ajutor de stat. Partea din ajutor care corespunde costurilor eligibile destinate serviciilor de consultanță, participării la târguri și expoziții și realizării de studii de piață, în valoare de 6 489,906 EUR, constituie ajutor de stat compatibil cu piața internă.
   Italia ia toate măsurile necesare pentru a recupera ajutorul incompatibil în valoare de 101 675,194 EUR de la beneficiar, WAM SpA.
   (2)   Ajutorul în valoare de 182 550,80 EUR pe care Italia l-a acordat în favoarea WAM SpA la 9 noiembrie 2000 sub forma unei subvenționări a ratei dobânzii constituie ajutor de stat. Partea din ajutor care corespunde costurilor eligibile destinate măsurilor de formare, în valoare de 2 464,44 EUR, constituie ajutor de stat compatibil cu piața internă.
   Italia ia toate măsurile necesare pentru a recupera ajutorul incompatibil în valoare de 180 086,36 EUR de la beneficiar, WAM SpA.
   (3)   Dobânda aplicabilă sumelor care urmează să fie recuperate în baza acestei decizii se calculează de la data la care ajutorul de stat incompatibil a fost pus la dispoziția beneficiarului, WAM SpA, până la data recuperării sale.
   (4)   Dobânda se calculează ca dobândă compusă în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 și cu Regulamentul (CE) nr. 271/2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 794/2004.
   Articolul 3
   (1)   Recuperarea ajutorului menționat la articolul 2 se realizează efectiv și imediat.
   (2)   Italia se asigură că prezenta decizie este pusă în aplicare în termen de patru luni de la data la care aceasta este notificată Italiei.
   Articolul 4
   (1)   În termen de două luni de la notificarea prezentei decizii, Italia prezintă Comisiei următoarele informații:

               (a)

               suma totală (suma principală plus dobânda) care urmează a fi recuperată de la beneficiar, respectiv WAM SpA;

               (b)

               o descriere detaliată a măsurilor luate deja sau avute în vedere în scopul conformării cu prezenta decizie;

               (c)

               documente care demonstrează faptul că beneficiarul, respectiv WAM SpA, a fost somat să ramburseze ajutorul.

         (2)   Italia informează Comisia cu privire la evoluția măsurilor luate la nivel național în vederea punerii în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea ajutorului menționat la articolul 2. La cererea Comisiei, Italia prezintă fără întârziere informații cu privire la măsurile avute în vedere și întreprinse deja în vederea conformării cu prezenta decizie. De asemenea, Italia furnizează informații detaliate cu privire la sumele din cadrul ajutorului și al dobânzii care au fost deja recuperate de la beneficiar.
   Articolul 5
   Prezenta decizie se adresează Republicii Italiene.

      Adoptată la Bruxelles, 24 martie 2010.

            Pentru Comisie

         Joaquín ALMUNIA

            Vicepreședinte

      (1)  Începând de la 1 decembrie 2009, articolele 87 și 88 din Tratatul CE au devenit articolele 107 și, respectiv, 108 din TFUE; cele două seturi de dispoziții sunt identice din punctul de vedere al conținutului. În sensul prezentei decizii, trimiterile la articolele 107 și 108 din TFUE trebuie înțelese ca trimiteri la articolele 87 și, respectiv, 88 din Tratatul CE acolo unde este cazul, iar trimiterea la Tribunalul de Primă Instanță trebuie înțeleasă ca trimitere la Tribunal.

      (2)  C(2003) 35 final (JO C 142, 18.6.2003, p. 2).

      (3)  JO L 83, 27.3.1999, p. 1.

      (4)  A se vedea nota de subsol 2.

      (5)  JO L 63, 4.3.2006, p. 11.

      (6)  Cauzele conexate T-304/04 și T-316/04, Republica Italiană și Wam SpA/Comisia, Rec., 2006, p. II-64.

      (7)  Hotărârea din 30 aprilie 2009, Comisia/Republica Italiană și Wam SpA, C-494/06 P, nepublicată încă.

      (8)  Cum ar fi Dce și R-Master (Regatul Unit), Infa-Stauband Ats (Germania) și Fda (Franța). A se vedea Recent, Centrul de Cercetare Economică (Departamentul de economie politică al Universității din Modena și Reggio Emilia), „The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968-2003)”, februarie 2009.

      (9)  Recent, Centrul de Cercetare Economică (Departamentul de economie politică al Universității din Modena și Reggio Emilia), „The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968-2003)”, februarie 2009.

      (10)  A se vedea nota de subsol 9.

      (11)  A se vedea nota de subsol 9.

      (12)  JO C 119, 22.5.2002, p. 22.

      (13)  JO L 10, 13.1.2001, p. 30.

      (14)  JO C 213, 19.8.1992, p. 2.

      (15)  JO L 10, 13.1.2001, p. 33.

      (16)  A se vedea cauza 78/76, Steinike & Weinlig, Rec., 1977, p. 595, punctul 21; cauza 290/83, Comisia/Franța, Rec., 1985, p. 439, punctul 14; cauzele conexate 67/85, 68/85 și 70/85, Van der Kooy și alții/Comisia, Rec., 1988, p. 219, punctul 35; și cauza C-305/89, Italia/Comisia, Rec., 1991, p. I-1603, punctul 13.

      (17)  Conform articolului 2 din Legea nr. 394/81, la Mediocredito Centrale s-a creat un fond pentru acordarea de împrumuturi subvenționate societăților comerciale în vederea pătrunderii pe piețele externe. Acest fond este administrat de un comitet care se asigură că sprijinul este acordat în conformitate cu legea. Comitetul este numit prin decretul ministrului comerțului în cooperare cu ministrul trezoreriei și cu ministrul industriei, Comerțului și meșteșugurilor. Comitetul, constituit la nivelul Ministerului Comerțului Exterior, este alcătuit din:

               (a)

               ministrul comerțului sau, prin delegație, secretarul de stat, care asigură președinția comitetului;

               (b)

               un director numit din cadrul fiecăruia dintre următoarele departamente: Trezorerie, Ministerul Industriei, Comerțului și Meșteșugurilor, Ministerul Comerțului sau supleanți cu calificări similare numiți de către miniștrii respectivi;

               (c)

               directorul general al Mediocredito Centrale sau, în lipsa acestuia, un supleant desemnat de acesta;

               (d)

               directorul general al Institutului Național de Comerț Exterior (Istituto nazionale per il commercio estero) sau, în lipsa acestuia, un supleant desemnat de acesta.

      (18)  Articolul 1 din Decretul ministerial din 19 ianuarie 1999 prevede componența comitetului în sensul Decretului legislativ nr. 143 din 31 martie 1998 și în special al articolului 25 alineatul (1), respectiv acesta cuprinde doi reprezentanți ai Ministerului Comerțului, un reprezentant al Trezoreriei, Bugetului și Planificării Economice, un reprezentant al Ministerului Afacerilor Externe, ministrul industriei, comerțului și meșteșugurilor, un reprezentant numit de Conferința Președinților de Regiuni și Provincii Autonome și un reprezentant al Asociației Băncilor Italiene.

      (19)  La momentul respectiv, un fond în sensul articolului 2 din Legea nr. 394/81 de deținere a resurselor statului era constituit la Mediocredito Centrale și administrat de un comitet înființat în temeiul articolului 2 din Legea nr. 394/81. Prin scrisoarea din 27 decembrie 1995, Ministerul Comerțului Exterior a solicitat Mediocredito Centrale să încheie un contract cu WAM SpA (în termen de trei luni), în scopul punerii în aplicare a deciziei comitetului înființat în baza articolului 2 din Legea nr. 394/81 în sesiunea din 24 noiembrie 1995.

      (20)  Conform Decretului legislativ nr. 143 din 31 martie 1998, în special articolul 25 alineatul (1), începând cu 1 ianuarie 1999 SIMESIT SpA a fost numită în vederea gestionării sprijinului financiar pentru promovarea activităților comerciale externe în baza Legii nr. 394/81. SIMESIT SpA este o entitate publică înființată în 1990 (Legea nr. 100 din 24 aprilie 1990) de guvernul italian în vederea promovării societăților italiene în țări terțe. Societatea este controlată de guvernul italian, care deține 76 % din acțiuni și stabilește orientările în vederea selectării investițiilor susținute de SIMESIT SpA. În plus, Consiliul de administrație al SIMESIT („consiglio d’amministrazione”) este alcătuit din nouă membri, dintre care cinci sunt numiți de guvernul italian.

      (21)  A se vedea cauza C-482/99, Republica Franceză/Comisia (Stardust), Rec., 2002, p. I-4397, punctele 55 și 56.

      (22)  A se vedea cauza C-41/90, Höfner și Elser, Rec., 1991, p. I-01979, punctul 21.

      (23)  Cauza C-494/06 P, Comisia/Republica Italiană și Wam SpA, nepublicată încă, punctele 49 et seq.

      (24)  A se vedea, de asemenea, cauza C-372/97, Italia/Comisia, Rec., 2004, p. I-3679, punctul 52, și cauza C-66/02, Italia/Comisia, Rec., 2005, p. I-10901.

      (25)  Recent, Centrul de Cercetare Economică (Departamentul de economie politică al Universității din Modena și Reggio Emilia), „The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968-2003)”, februarie 2009.

      (26)  A se vedea cauza T-459/93, Siemens/Comisia, Rec., 1995, p. II-1675, punctele 48 și 77, cauza T-214/95, Vlaams Gewest/Comisia, Rec., 1998, p. II-717, punctul 43, și cauza T-217/02, TerLembeek/Comisia, Rec., 2006, p. II-4483, punctul 177.

      (27)  În cauza T-369/06, Holland Malt/Comisia, nepublicată încă, Tribunalul de Primă Instanță a reținut la punctul 55 că „este prin urmare clar din jurisprudență că nu este vorba numai despre reducerea, prin intermediul resurselor statului, a cheltuielilor cu gestionarea zilnică a activităților sau a activităților uzuale ale unei întreprinderi, lucru care este, în sine, capabil să denatureze concurența, dar este și o subvenție care îl scutește pe beneficiar, integral sau parțial, de costurile de realizare a unei investiții”.

      (28)  A se vedea cauza 730/79, Philip Morris Holland/Comisia, Rec., 1980, p. 2671, punctul 11, cauza C-53/00 Ferring, Rec., 2001, p. I-9067, punctul 21, și cauza C-372/97, Italia/Comisia, Rec., 2004, p. I-3679, punctul 52.

      (29)  A se vedea cauza 730/79, Philip Morris/Comisia, Rec., 1980, p. 2671.

      (30)  A se vedea cauza 259/86, Franța/Comisia, Rec., 1978, p. 4393.

      (31)  A se vedea cauza T-214/95, Vlaams Gewest/Comisia, Rec., 1998, p. II-717, punctul 49.

      (32)  A se vedea cauza C-172/03 Heiser, Rec., 1998, p. I-1627, punctul 32.

      (33)  A se vedea cauzele conexate 212/80 și 217/80, Meridionale Industria Salumi și alții, Rec., 1981, p. 2735; cauzele conexate CT Control Rotterdam și JCT Benelux/Comisia, Rec., 1981, p. I-3873, și cauza C-61/98, De Haan Beheer, Rec., 2000, p. I-5003.

      (34)  JO L 379, 28.12.2006, p. 11.

      (35)  JO L 214, 9.8.2008, p. 3.

      (36)  Runda Uruguay a negocierilor comerciale multilaterale (1986-1994) – Anexa 1 – Anexa 1A – Acordul privind subvențiile și măsurile compensatorii (OMC-GATT 1994) (JO L 336, 23.12.1994, p. 156).

      (37)  JO L 107, 30.4.1996, p. 4.

      (38)  JO C 119, 22.5.2002, p. 22.

      (39)  Conform practicii constante a Comisiei. A se vedea, de exemplu, Decizia 2003/643/CE a Comisiei din 13 mai 2003 privind ajutorul de stat pus în aplicare de Germania în favoarea Kahla Porzellan GmbH și Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (JO L 227, 11.9.2003, p. 12).

      (40)  JO L 10, 13.1.2001, p. 20.

      (41)  JO L 337, 13.12.2002, p. 3.

      (42)  JO L 302, 1.11.2006, p. 29.

      (43)  JO C 119, 22.5.2002, p. 22.

      (44)  O astfel de modificare ar fi putut fi adusă, în orice caz, numai primului împrumut subvenționat acordat WAM SpA, deoarece se aplica unei finanțări care exista deja la momentul când a intrat în vigoare, în timp ce al doilea împrumut nu fusese încă acordat WAM SpA.

      (45)  Articolul 107 alineatul (2) din TFUE prevede ajutoarele care sunt compatibile cu piața comună: (a) ajutoarele cu caracter social acordate consumatorilor individuali, cu condiția ca acestea să fie acordate fără discriminare în funcție de originea produselor în cauză; (b) ajutoarele destinate reparării pagubelor provocate de calamități naturale sau alte evenimente extraordinare; (c) ajutoarele acordate pentru susținerea economiei anumitor regiuni ale Republicii Federale Germania […].

      (46)  Respectiv „ajutoarele destinate să favorizeze dezvoltarea economică a regiunilor în care nivelul de trai este anormal de scăzut sau în care există un grad de ocupare a forței de muncă extrem de scăzut, precum și a regiunilor prevăzute la articolul 349, avându-se în vedere situația lor structurală, economică și socială”.

      (47)  Respectiv „ajutoarele destinate să promoveze realizarea unui proiect important de interes european comun sau să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru”.

      (48)  Respectiv „ajutoarele destinate să promoveze cultura și conservarea patrimoniului, în cazul în care acestea nu modifică în mod nefavorabil condițiile schimburilor comerciale și de concurență în Uniune într-o măsură care contravine interesului comun”.

      (49)  Publicată periodic în Jurnalul Oficial.

      (50)  JO L 140, 30.4.2004, p. 1.

      (51)  JO L 82, 25.3.2008, p. 1.

      (52)  A se vedea cauzele T-92/00 și T-103/00, Diputación Foral de Álava/Comisia (Ramondin), Rec., 2002, p. II-1385.


title: Decizia Consiliului din 20 iulie 1998 privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Federația Rusă privind comerțul cu produse textile, parafat la 28 martie 1998

text:
Anunţ juridic important

|

31998D0491

Jurnalul Oficial L 222 , 10/08/1998 p. 0001 - 0027 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 LV.ES capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 MT.ES capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 PL.ES capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 SK.ES capitol 11 volum 29 p. 61  - 61 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 29 p. 61  - 61

		19980720Decizia Consiliuluidin 20 iulie 1998privind încheierea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Federația Rusă privind comerțul cu produse textile, parafat la 28 martie 1998(98/491/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 113, coroborat cu articolul 228 alineatul (2) prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât, în numele Comunității, Comisia a negociat un acord bilateral cu Federația Rusă privind comerțul cu produsele textile reglementate de capitolele 50-63 din Nomenclatura Combinată, parafat la Bruxelles la 28 martie 1998;întrucât Decizia 98/379/CE a Consiliului [1] prevedea aplicarea cu titlu provizoriu a acordului parafat, sub rezerva aplicării reciproce cu titlu provizoriu de către Federația Rusă;întrucât Federația Rusă nu a putut să aplice cu titlu provizoriu acordul parafat;întrucât s-a convenit cu Federația Rusă ca acordul să fie aplicat cu titlu provizoriu de la data semnării acestuia;întrucât acest acord bilateral trebuie aprobat și semnat în numele Comunității Europene,DECIDE:Articolul 1Acordul între Comunitatea Europeană și Federația Rusă privind comerțul cu produse textile este aprobat în numele Comunității.În conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din acord, acesta se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării de către ambele părți.Textul acestui acord este atașat la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Comisiei este autorizat să desemneze persoana împuternicită să semneze acordul menționat la articolul 1 în numele Comunității.Comisia procedează, în numele Comunității, la notificarea prevăzută la articolul 6 alineatul (1) din acord.Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 1998.Pentru ComisiePreședinteW. Molterer[1] JO L 169, 15.6.1998, p. 1.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 26 aprilie 2004 de modificare a articolelor 51 și 54 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0407

Official Journal L 132 , 29/04/2004 P. 0005 - 0006 Official Journal L 296 , 26/10/2006 P. 0006 - 0007 Ediţie specială în limba cehă Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba estonă Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba letonă Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba malteză Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba polonă Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 01 Volume 05 P. 85  - 86

		20040426Decizia Consiliuluidin 26 aprilie 2004de modificare a articolelor 51 și 54 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție(2004/407/CE, Euratom)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 245 al doilea paragraf al acestuia,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice și, în special, articolul 160 al doilea paragraf al acestuia,având în vedere cererea Curții de Justiție din 12 februarie 2003,având în vedere avizul Parlamentului European din 10 februarie 2004,având în vedere avizul Comisiei din 10 noiembrie 2003,întrucât:(1) Articolul 2 punctul (31) din Tratatul de la Nisa înlocuiește articolul 225 din Tratatul CE cu o nouă dispoziție, în cadrul căreia, la alineatul (1) primul paragraf, se prevede: "Tribunalul de Primă Instanță are competența să audieze și să decidă în primă instanță în acțiunile menționate la articolele 230, 232, 235, 236 și 238, cu excepția celor care sunt atribuite unei camere jurisdicționale și a celor rezervate prin statut Curții de Justiție. Statutul poate prevedea pentru Tribunalul de Primă Instanță competențe în alte categorii de acțiuni."(2) Articolul 3 alineatul (13) din Tratatul de la Nisa a adus o modificare similară Tratatului CEEA.(3) S-a ținut seama de această modificare la redactarea provizorie a articolului 51 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție, conform căruia: "Prin derogare de la regula prevăzută la articolul 225 alineatul (1) din Tratatul CE și la articolul 140a alineatul (1) din Tratatul CEEA, acțiunile introduse de statele membre, de instituțiile comunitare și de Banca Centrală Europeană sunt de competența Curții de Justiție."(4) În conformitate cu litera și cu structura generală a noului articol 225 din Tratatul CE și a noului articol 140a din Tratatul CEEA, este necesar să se reformuleze articolul 51 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție pentru definirea competențelor respective ale Curții de Justiție și ale Tribunalului de Primă Instanță, întrucât transferul de competențe de primă instanță către Tribunalul de Primă Instanță trebuie să fie semnificativ, iar criteriile de alocare a competențelor suficient de clare pentru a fi înțelese fără echivoc de către instituții și statele membre.(5) Acțiunile introduse de statele membre împotriva unor acte ale Consiliului prin care acesta își exercită competențele de executare în conformitate cu normele menționate la articolul 202 a treia liniuță din Tratatul CE ar trebui să intre în competența Tribunalului de Primă Instanță. Acestea sunt cazuri în care Consiliul fie și-a rezervat dreptul de exercitare a competențelor de executare, fie a redobândit dreptul de exercitare a acestor competențe în cadrul unei proceduri denumite "comitologie".(6) Dispozițiile articolului 54 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție cu privire la situațiile în care Tribunalul de Primă Instanță își poate declina competența în favoarea Curții de Justiție ar trebui modificate în conformitate cu noile competențe ale Tribunalului de Primă Instanță. Este necesar să se prevadă posibilitatea de declinare a competenței atunci când se introduc acțiuni conexe la Curtea de Justiție și la Tribunalul de Primă Instanță și în care soluționarea uneia dintre acțiuni poate depinde de soluționarea celeilalte,DECIDE:Articolul 1(1) Articolul 51 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție se înlocuiește cu următorul text:"Articolul 51Prin derogare de la regula prevăzută la articolul 225 alineatul (1) din Tratatul CE și la articolul 140a alineatul (1) din Tratatul CEEA, se rezervă Curții de Justiție acțiunile menționate la articolele 230 și 232 din Tratatul CE și la articolele 146 și 148 din Tratatul CEEA, atunci când acestea sunt introduse de un stat membru împotriva:(a) unui act sau a unei abțineri de a hotărî a Parlamentului European sau a Consiliului, sau a celor două instituții împreună, cu excepția:- deciziilor adoptate de Consiliu conform articolului 88 alineatul (2) al treilea paragraf din Tratatul CE;- actelor Consiliului adoptate în temeiul unui regulament al Consiliului privind măsuri de apărare comercială în sensul articolului 133 din Tratatul CE;- actelor Consiliului prin care acesta își exercită competențele de executare în conformitate cu articolul 202 a treia liniuță din Tratatul CE;(b) unui act sau a unei abțineri de a hotărî a Comisiei în temeiul articolului 11a din Tratatul CE.Se rezervă Curții de Justiție, de asemenea, acțiunile menționate la aceleași articole, atunci când acestea sunt introduse de o instituție comunitară sau de Banca Centrală Europeană împotriva unui act sau a unei abțineri de a hotărî a Parlamentului European sau a Consiliului, a celor două instituții împreună sau a Comisiei sau sunt introduse de o instituție comunitară împotriva unui act sau a unei abțineri de a hotărî a Băncii Centrale Europene."(2) Articolul 54 al treilea paragraf din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție se înlocuiește cu următorul text:"Atunci când Curtea de Justiție și Tribunalul de Primă Instanță sunt sesizate cu cauze având același obiect, care ridică aceeași chestiune de interpretare sau care pun în discuție validitatea aceluiași act, Tribunalul de Primă Instanță, după audierea părților, poate suspenda procedura până la pronunțarea hotărârii de către Curtea de Justiție sau, atunci când acțiunea este introdusă în temeiul articolului 230 din Tratatul CE sau în temeiul articolului 146 din Tratatul CEEA, își poate declina competența pentru a permite Curții de Justiție să se pronunțe cu privire la aceste acțiuni. În aceeași situație, Curtea de Justiție poate, de asemenea, decide să suspende procedura; în acest caz, procedura în fața Tribunalului de Primă Instanță continuă.".(3) La articolul 54 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție se adaugă următorul nou paragraf:"Atunci când un stat membru și o instituție comunitară contestă același act, Tribunalul de Primă Instanță își declină competența, astfel încât Curtea de Justiție să se poată pronunța cu privire la aceste acțiuni.".Articolul 2Cauzele care sunt de competența Tribunalului de Primă Instanță în temeiul prezentei decizii și care au fost aduse în fața Curții de Justiție până la data intrării în vigoare a prezentei decizii,dar(a) în cazul cărora, la acea dată, procedura s-a suspendat în conformitate cu articolul 54 al treilea paragraf ultima teză din Protocolul privind Statutul Curții de Justițiesau(b) în cazul cărora, la acea dată, procedura nu a ajuns încă la încheierea fazei scrise, astfel cum este definită în articolul 44 din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție,se transmit Tribunalului de Primă Instanță.Articolul 3Prezenta decizie produce efecte în prima zi a celei de-a doua luni de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Luxemburg, 26 aprilie 2004.Pentru ConsiliuPreședinteleB. Cowen--------------------------------------------------


title: Decizia Comisiei din 17 iunie 2011 de modificare a Deciziei Comisiei din 16 decembrie 2008 privind Sistemul de avertizare rapidă pentru ordonatorii de credite ai Comisiei și ai agențiilor executive

text:
               21.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/11

         DECIZIA COMISIEI
   din 17 iunie 2011
   de modificare a Deciziei Comisiei din 16 decembrie 2008 privind Sistemul de avertizare rapidă pentru ordonatorii de credite ai Comisiei și ai agențiilor executive
   2011/C 180/06
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (1),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind Regulamentul financiar aplicabil celui de al 10-lea Fond european de dezvoltare (2),
   întrucât:

               (1)

               Decizia Comisiei din 16 decembrie 2008 privind Sistemul de avertizare rapidă („SAR”) pentru ordonatorii de credite ai Comisiei și ai agențiilor executive include în definiția ordonatorului de credite delegat competent în sensul deciziei, astfel cum este prevăzută la articolul 2, ordonatorul de credite subdelegat în sensul articolului 59 din Regulamentul financiar, care ocupă funcția de director.

               (2)

               Având în vedere că șefii delegațiilor Uniunii pot acționa în calitate de ordonatori de credite subdelegați pentru execuția creditelor ce provin din secțiunea „Comisia”, care le sunt încredințate prin subdelegare, este oportun să fie incluși în definiția ordonatorului de credite delegat competent în sensul deciziei privind SAR, în calitate de ordonatori de credite subdelegați ai Comisiei,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Decizia Comisiei din 16 decembrie 2008 privind Sistemul de avertizare rapidă pentru ordonatorii de credite ai Comisiei și ai agențiilor executive se modifică după cum urmează:
   Articolul 2 a doua liniuță se înlocuiește cu următorul text:

               „—

               «ordonatorul de credite delegat competent» înseamnă ordonatorii de credite delegați ai Comisiei în sensul articolului 59 din Regulamentul financiar care sunt competenți în conformitate cu normele interne pentru execuția bugetului general al Comunităților Europene (denumit în continuare «bugetul»), inclusiv directorii agențiilor executive, ordonatorii de credite subdelegați în sensul articolului 59 din Regulamentul financiar care ocupă funcția de director și șefii delegațiilor Uniunii atunci când acționează în calitate de ordonatori de credite subdelegați ai Comisiei în conformitate cu articolul 59 paragraful al doilea din Regulamentul financiar.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie se aplică de la data adoptării.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică, pentru informare, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Aceasta se anexează la normele interne privind execuția bugetului general al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 17 iunie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (2)  JO L 78, 19.3.2008, p. 1.