title: 2014/888/UE: Decizia Consiliului din 4 decembrie 2014 privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant, adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007

text:
               10.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 353/9

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 4 decembrie 2014
   privind aprobarea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant, adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007

      (2014/888/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (2) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea acționează în vederea creării unui spațiu judiciar comun bazat pe principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești.

               (2)

               Protocolul la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant (denumit în continuare „Protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007, contribuie în mod util la reglementarea la nivel internațional în domeniul respectiv. Prin urmare, este de dorit ca dispozițiile respectivului instrument referitoare la aspectele care intră în competența exclusivă a Uniunii să fie aplicate în cel mai scurt timp posibil.

               (3)

               Comisia a negociat Protocolul feroviar în numele Comunității Europene, pentru părțile care intră în competența exclusivă a Comunității.

               (4)

               Articolul XXII alineatul (1) din Protocolul feroviar prevede că organizațiile regionale de integrare economică în a căror competență intră anumite aspecte reglementate de respectivul protocol îl pot semna, accepta, aproba sau pot adera la acesta.

               (5)

               Unele dintre aspectele reglementate de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului (1), care urmează a fi înlocuit începând de la 10 ianuarie 2015 cu Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (2), de Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului (3), de Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (4), de Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) și de Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (6) fac, de asemenea, obiectul Protocolului feroviar.

               (6)

               Comunitatea a semnat Protocolul feroviar la 10 decembrie 2009, în urma adoptării la 30 noiembrie 2009 a Deciziei 2009/940/CE a Consiliului (7).

               (7)

               Uniunea are competență exclusivă în ceea ce privește anumite aspecte reglementate de Protocolul feroviar, în timp ce în competența statelor membre intră alte aspecte reglementate de respectivul instrument.

               (8)

               Prin urmare, Uniunea ar trebui să aprobe Protocolul feroviar.

               (9)

               Articolul XXII alineatul (2) din Protocolul feroviar prevede că, la momentul semnării, acceptării, aprobării sau aderării, o organizație regională de integrare economică face o declarație în care specifică aspectele reglementate de respectivul protocol pentru care competența a fost transferată organizației respective de către statele sale membre.

               (10)

               La momentul semnării Protocolului feroviar, Comunitatea a făcut declarația necesară privind competența sa. Cu toate acestea, Uniunea ar trebui să reînnoiască respectiva declarație la momentul aprobării Protocolului feroviar, pentru a se corecta o eroare de fapt și pentru a se lua în considerare evoluțiile legislative și aderarea Croației la Uniune.

               (11)

               Articolele VI, VIII, IX și X din Protocolul feroviar se aplică doar atunci când un stat contractant a făcut o declarație în temeiul articolului XXVII din Protocolul feroviar și cu respectarea condițiilor stabilite în declarația respectivă. La momentul aprobării Protocolului feroviar, Uniunea ar trebui să nu facă o declarație în temeiul articolului XXVII alineatul (2) cu privire la aplicarea articolului VIII, nici vreuna dintre declarațiile în temeiul articolului XXVII alineatele (1) și (3). Competențele statelor membre în ceea ce privește normele de drept material referitoare la insolvență nu vor fi afectate.

               (12)

               Regatul Unit și Irlanda au obligații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 44/2001, care urmează să fie înlocuit începând cu 10 ianuarie 2015 cu Regulamentul (UE) nr. 1215/2012, al Regulamentului (CE) nr. 1346/2000, al Regulamentului (CE) nr. 593/2008, al Directivei 2008/57/CE și al Regulamentului (CE) nr. 881/2004 și, prin urmare, participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (13)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii Europene, Protocolul la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant, adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007 (8).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să depună, în numele Uniunii, instrumentul de aprobare prevăzut la articolul XXI din Protocolul feroviar (9).
   Articolul 3
   La momentul aprobării Protocolului feroviar, Uniunea face declarația conținută în anexă, în conformitate cu articolul XXII alineatul (2) din respectivul protocol.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 4 decembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. ORLANDO

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, 16.1.2001, p. 1).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 351, 20.12.2012, p. 1).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, 30.6.2000, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (JO L 177, 4.7.2008, p. 6).

      (5)  Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (JO L 191, 18.7.2008, p. 1).

      (6)  Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate (Regulamentul privind agenția) (JO L 164, 30.4.2004, p. 1).

      (7)  Decizia 2009/940/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind semnarea de către Comunitatea Europeană a Protocolului referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile, adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007 (JO L 331, 16.12.2009, p. 1).

      (8)  Textul Protocolului feroviar a fost publicat în JO L 331, 16.12.2009, p. 5, împreună cu decizia privind semnarea acestuia.

      (9)  Data intrării în vigoare pentru Uniune a Protocolului feroviar se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

      ANEXĂ
      Declarație care urmează să fie făcută în temeiul articolului XXII alineatul (2) cu privire la competența Uniunii Europene în ceea ce privește aspectele reglementate de Protocolul la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant („Protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007, cu privire la care statele membre și-au transferat propriile competențe Uniunii

                  1.

                  Articolul XXII din Protocolul feroviar prevede că organizațiile regionale de integrare economică care sunt constituite de state suverane și care au competență în ceea ce privește anumite aspecte reglementate de respectivul protocol îl pot semna, accepta, aproba sau adera la acesta sub rezerva prezentării declarației menționate la articolul XXII alineatul (2). Uniunea a decis să aprobe Protocolul feroviar și, în consecință, face declarația respectivă.

                  2.

                  Statele membre ale Uniunii Europene sunt Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Ungaria, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

                  3.

                  Cu toate acestea, prezenta declarație nu se aplică Regatului Danemarcei, în conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

                  4.

                  Prezenta declarație nu se aplică teritoriilor statelor membre în care nu se aplică Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (a se vedea articolul 355 din tratatul menționat) și nu aduce atingere actelor sau pozițiilor care pot fi adoptate în temeiul Protocolului feroviar de către respectivele state membre în numele și în interesul teritoriilor respective.

                  5.

                  Statele membre ale Uniunii Europene au transferat Uniunii competența în ceea ce privește aspectele care pot afecta sau modifica normele Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului (1), care urmează a fi înlocuit începând de la 10 ianuarie 2015 cu Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului (3), Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) și Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (6).

                  6.

                  În ceea ce privește sistemul de numerotare a vehiculelor, Uniunea Europeană a adoptat, prin Decizia 2006/920/CE a Comisiei (7), modificată la 14 noiembrie 2012 prin Decizia 2012/757/UE a Comisiei (8), un sistem de numerotare care este adecvat pentru scopul identificării materialului feroviar rulant menționat la articolul XIV din Protocolul feroviar.
                  În plus, în ceea ce privește schimbul de date dintre statele membre ale Uniunii Europene și registrul internațional, Uniunea a înregistrat progrese considerabile prin Decizia 2007/756/CE a Comisiei (9), modificată la 14 noiembrie 2012 prin Decizia 2012/757/UE. În temeiul respectivei decizii, statele membre ale Uniunii Europene au instituit registre naționale ale vehiculelor, iar duplicarea datelor cu registrul internațional ar trebui evitată.

                  7.

                  Uniunea nu face o declarație în temeiul articolului XXVII alineatul (2) cu privire la aplicarea articolului VIII, nici nu face vreuna dintre declarațiile în conformitate cu articolul XXVII alineatele (1) și (3). Statele membre își păstrează competența în ceea ce privește normele de drept material referitoare la insolvență.

                  8.

                  Exercitarea competențelor pe care statele membre le-au transferat Uniunii în conformitate cu Tratatul privind Uniunea Europeană și cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene este, prin natura sa, susceptibilă de a evolua în permanență. În cadrul instituit prin respectivele tratate, instituțiile competente pot adopta decizii care stabilesc sfera de competență a Uniunii. Prin urmare, Uniunea își rezervă dreptul de a modifica în consecință această declarație, fără ca acest fapt să constituie o condiție preliminară pentru exercitarea competenței sale cu privire la aspectele reglementate de Protocolul feroviar.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, 16.1.2001, p. 1).

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 351, 20.12.2012, p. 1).

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (JO L 160, 30.6.2000, p. 1).

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (JO L 177, 4.7.2008, p. 6).

         (5)  Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (JO L 191, 18.7.2008, p. 1).

         (6)  Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate (Regulamentul privind agenția) (JO L 164, 30.4.2004, p. 1).

         (7)  Decizia 2006/920/CE a Comisiei din 11 august 2006 privind specificația tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemul „Operarea și gestionarea traficului” al sistemului feroviar transeuropean convențional (JO L 359, 18.12.2006, p. 1).

         (8)  Decizia 2012/757/UE a Comisiei din 14 noiembrie 2012 privind specificația tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemul exploatare și gestionarea traficului al sistemului feroviar din Uniunea Europeană și de modificare a Deciziei 2007/756/CE (JO L 345, 15.12.2012, p. 1).

         (9)  Decizia 2007/756/CE a Comisiei din 9 noiembrie 2007 de adoptare a unei specificații comune a registrului național al vehiculelor prevăzut la articolul 14 alineatele (4) și (5) din Directivele 96/48/CE și 2001/16/CE (JO L 305, 23.11.2007, p. 30).


               22.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 316/272

         P8_TA(2015)0295
   Întrebări cu solicitare de răspuns scris (interpretare a articolului 130 alineatul (3) din Regulamentul de procedură)
   Decizia Parlamentului European din 9 septembrie 2015 referitoare la întrebările cu solicitare de răspuns scris (interpretare a articolului 130 alineatul (3) din Regulamentul de procedură) (2015/2152(REG))
   (2017/C 316/31)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere scrisoarea din 4 septembrie 2015 a președintei Comisiei pentru afaceri constituționale,

               —

               având în vedere articolul 226 din Regulamentul său de procedură,

               1.

               decide să introducă următoarea interpretare la articolul 130 alineatul (3) din Regulamentul său de procedură:
               „Expresia «în mod excepțional» se interpretează în sensul că întrebarea suplimentară vizează o chestiune urgentă și că prezentarea întrebării nu poate fi amânată până luna următoare. În plus, numărul de întrebări depuse în temeiul alineatului (3) al doilea paragraf trebuie să fie mai mic decât limita de cinci întrebări pe lună.”

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie, spre informare, Consiliului și Comisiei.


title: Decizia 2012/514/PESC a Consiliului din 24 septembrie 2012 de modificare și de prelungire a aplicării Deciziei 2010/576/PESC privind misiunea de poliție a Uniunii Europene organizată în cadrul reformei sectorului de securitate (RSS) și interfața sa cu justiția în Republica Democratică Congo (EUPOL RD Congo)

text:
               25.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 257/16

         DECIZIA 2012/514/PESC A CONSILIULUI
   din 24 septembrie 2012
   de modificare și de prelungire a aplicării Deciziei 2010/576/PESC privind misiunea de poliție a Uniunii Europene organizată în cadrul reformei sectorului de securitate (RSS) și interfața sa cu justiția în Republica Democratică Congo (EUPOL RD Congo)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 23 septembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/576/PESC privind misiunea de poliție a Uniunii Europene organizată în cadrul reformei sectorului de securitate (RSS) și interfața sa cu justiția în Republica Democratică Congo (EUPOL RD Congo) (1), modificată ultima dată prin Decizia 2011/537/PESC (2). EUPOL RD Congo expiră la 30 septembrie 2012.

               (2)

               La 13 iulie 2012, Comitetul politic și de securitate a aprobat recomandarea conform căreia EURPOL RD Congo ar trebui să fie prelungită cu un an și urmată de o fază finală de tranziție de douăsprezece luni cu scopul predării sarcinilor care îi revin.

               (3)

               EUPOL RD Congo ar trebui prin urmare prelungită până la 30 septembrie 2013.

               (4)

               Este necesară stabilirea valorii financiare de referință destinate acoperirii cheltuielilor corespunzătoare EUPOL RD Congo pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2012 și 30 septembrie 2013.

               (5)

               Este de asemenea necesară adaptarea anumitor dispoziții privind informațiile UE clasificate.

               (6)

               EUPOL RD Congo se va desfășura în contextul unei situații care se poate deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2010/576/PESC se modifică după cum urmează:

               (1)

               La articolul 1, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Misiunea de poliție a Uniunii Europene organizată în cadrul reformei sectorului de securitate (RSS) și interfața sa cu justiția în Republica Democratică Congo (denumită în continuare „EUPOL RD Congo” sau „misiunea”), instituită prin Acțiunea comună 2007/405/PESC, se prelungește pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2013.”

               (2)

               La articolul 2, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Pentru a îmbunătăți maturitatea și durabilitatea procesului de reformă a Poliției naționale congoleze (PNC), EUPOL RD Congo asistă autoritățile congoleze în cadrul punerii în aplicare a Planului de acțiune privind poliția și al dezvoltării orientărilor cadrului strategic. Misiunea va contribui la eforturile locale și internaționale de consolidare a capacităților PNC. EUPOL RD Congo se axează pe activități și proiecte concrete, care să sprijine acțiunile sale la nivelul strategic al procesului de reformă, pe crearea capacităților și pe creșterea interacțiunii dintre PNC și sistemul de justiție penală în general, în vederea unei mai bune susțineri a combaterii violenței sexuale și a impunității. EUPOL RD Congo acționează în strânsă coordonare cu alți donatori din Uniune, internaționali și bilaterali, în vederea evitării suprapunerii eforturilor.”

               (3)

               La articolul 7, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Toți membrii personalului respectă standardele operaționale minime de securitate specifice misiunii, precum și planul de securitate al misiunii, care susține politica de securitate pe teren a Uniunii. În ceea ce privește protecția informațiilor UE clasificate care le sunt încredințate în exercițiul atribuțiilor lor, toți membrii personalului respectă principiile și normele minime de securitate instituite prin Decizia 2011/292/UE a Consiliului din 31 martie 2011 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (3).

               (4)

               Articolul 12 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 12
               Securitate
               (1)   Comandantul operației civile oferă șefului misiunii îndrumări privind planificarea măsurilor de securitate și asigură punerea în aplicare corespunzătoare și eficace a acestora pentru EUPOL RD Congo, în conformitate cu articolele 5 și 9.
               (2)   Șeful misiunii este responsabil de securitatea misiunii și de asigurarea respectării cerințelor minime de securitate aplicabile misiunii, în conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului desfășurat în afara Uniunii cu atribuții operaționale în temeiul titlului V din TUE și cu documentele conexe acesteia.
               (3)   Șeful misiunii este asistat de un ofițer superior de securitate al misiunii (SMSO), care se află sub autoritatea șefului misiunii, și menține, de asemenea, o relație funcțională strânsă cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE).
               (4)   Personalul EUPOL RD Congo urmează o instruire obligatorie în domeniul securității înainte de a își începe exercitarea atribuțiilor, în conformitate cu OPLAN. De asemenea, personalul urmează periodic, în teatrul de operații, cursuri de perfecționare organizate de SMSO.
               (5)   Șeful misiunii asigură protecția informațiilor UE clasificate în conformitate cu Decizia 2011/292/UE.”

               (5)

               La articolul 14 alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
               „Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente misiunii în perioada 1 octombrie 2012 - 30 septembrie 2013 este de 6 750 000 EUR.”

               (6)

               Articolul 16 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 16
               Comunicarea informațiilor clasificate
               (1)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate la prezenta decizie, după caz și în conformitate cu nevoile misiunii, informații și documente UE clasificate până la nivelul „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL” generate în scopul misiunii, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE.
               (2)   ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice ONU, în funcție de nevoile operaționale ale misiunii, informații și documente UE clasificate până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED”, generate în scopul misiunii, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE. ÎR și autoritățile competente ale ONU încheie acorduri în acest sens.
               (3)   În cazul unei necesități operaționale specifice și imediate, ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice statului-gazdă orice informații și documente UE clasificate până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED” generate în scopul misiunii, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE. ÎR și autoritățile competente ale statului-gazdă încheie acorduri în acest sens.
               (4)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate prezentei decizii orice documente UE neclasificate privind deliberările Consiliului referitoare la misiune și care intră sub incidența secretului profesional, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Consiliului (4).
               (5)   ÎR poate delega competențele menționate la alineatele (1)-(4), precum și capacitatea de a încheia acordurile menționate la alineatele (2) și (3), unor persoane aflate sub autoritatea sa, comandantului operației civile și/sau șefului misiunii.

               (7)

               La articolul 18, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „Aceasta se aplică de la 1 octombrie 2010 până la 30 septembrie 2013.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 septembrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  JO L 254, 29.9.2010, p. 33.

      (2)  JO L 236, 13.9.2011, p. 8.

      (3)  JO L 141, 27.5.2011, p. 17.”

      (4)  Decizia 2009/937/UE a Consiliului din 1 decembrie 2009 de adoptare a regulamentului său de procedură (JO L 325, 11.12.2009, p. 35).”


title: Decizia (PESC) 2017/1838 a Consiliului din 10 octombrie 2017 de modificare a Deciziei (PESC) 2016/849 privind măsuri restrictive împotriva Republicii Populare Democrate Coreene

text:
               11.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 261/17

         DECIZIA (PESC) 2017/1838 A CONSILIULUI
   din 10 octombrie 2017
   de modificare a Deciziei (PESC) 2016/849 privind măsuri restrictive împotriva Republicii Populare Democrate Coreene
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   având în vedere Decizia (PESC) 2016/849 a Consiliului din 27 mai 2016 privind măsuri restrictive împotriva Republicii Populare Democrate Coreene și de abrogare a Deciziei 2013/183/PESC (1),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 27 mai 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/849.

               (2)

               La 11 septembrie 2017, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) a adoptat Rezoluția 2375 (2017) [RCSONU 2375 (2017)] prin care și-a exprimat profunda îngrijorare atât pentru testul nuclear al Republicii Populare Democrate Coreene (RPDC) din 2 septembrie 2017, cât și pentru pericolul asupra păcii și stabilității în regiune și în afara acesteia reprezentat de activitățile continue ale RPDC legate de rachete balistice și în domeniul nuclear. De asemenea, CSONU a stabilit că există în continuare o amenințare clară la adresa păcii și securității internaționale.

               (3)

               RCSONU 2375 (2017) extinde interdicția privind exportul și importul anumitor produse către și din RPDC și restricțiile privind investițiile în RPDC.

               (4)

               De asemenea, RCSONU 2375 (2017) interzice eliberarea de permise de muncă resortisanților RPDC aflați în jurisdicția statelor membre.

               (5)

               În plus, RCSONU 2375 (2017) prevede o interdicție maritimă a navelor de transport de mărfuri consolidată.

               (6)

               Se impun acțiuni suplimentare din partea Uniunii în vederea punerii în aplicare a anumitor măsuri în prezenta decizie.

               (7)

               Prin urmare, Decizia (PESC) 2016/849 ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia (PESC) 2016/849 se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(b)

                           toate articolele, materialele, echipamentele, bunurile și tehnologiile stabilite de Consiliul de Securitate al ONU sau comitetul instituit în temeiul punctului 12 din RSCONU 1718 (2006) (denumit în continuare „Comitetul de sancțiuni”), în conformitate cu punctul 8 litera (a) subpunctul (ii) din RCSONU 1718 (2006), punctul 5 litera (b) din RCSONU 2087 (2013), punctul 20 din RCSONU 2094 (2013), punctul 25 din RCSONU 2270 (2016) și punctul 4 din RCSONU 2375 (2017), și care ar putea să contribuie la programele RPDC din domeniul nuclear sau legate de rachete balistice sau alte programe legate de arme de distrugere în masă;”.

               2.

               La articolul 1 alineatul (1), litera (i) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(i)

                           orice alt articol enumerat în lista armelor convenționale cu dublă utilizare adoptată de Comitetul de sancțiuni în conformitate cu punctul 7 din RCSONU 2321 (2016) și cu și punctul 5 din RCSONU 2375 (2017).”

               3.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 6c
               (1)   Se interzice achiziționarea de produse textile (inclusiv, dar fără a se limita la țesături și articole de îmbrăcăminte finalizate parțial sau în totalitate) din RPDC de către resortisanți ai statelor membre sau prin intermediul navelor sau aeronavelor care arborează pavilionul statelor membre, indiferent dacă provin sau nu de pe teritoriul RPDC.
               (2)   Alineatul (1) nu se aplică în cazul în care Comitetul de sancțiuni a acordat în prealabil aprobarea de la caz la caz.
               (3)   Statele membre pot permite importurile de produse textile (inclusiv, dar fără a se limita la țesături și articole de îmbrăcăminte finalizate parțial sau în totalitate) pentru care s-au încheiat contracte în scris înainte de 11 septembrie 2017 și până la 10 decembrie 2017, cu condiția ca Comitetul de sancțiuni să fie notificat până la 24 ianuarie 2018 cu privire la detaliile referitoare la aceste importuri.”

               4.

               Articolul 9 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 9
               (1)   Se interzice importul, achiziționarea sau transferul de produse petroliere din RPDC.
               (2)   Se interzice furnizarea, vânzarea sau transferul către RPDC, în mod direct sau indirect, de produse obținute prin rafinarea petrolului, de către resortisanți ai statelor membre sau prin tranzitarea sau de pe teritoriile statelor membre, sau prin intermediul navelor sau aeronavelor care arborează pavilionul statelor membre, indiferent dacă produsele respective provin sau nu de pe teritoriile acestora.
               (3)   Alineatul (2) nu se aplică în ceea ce privește furnizarea, vânzarea sau transferul către RPDC, în mod direct sau indirect, de către resortisanți ai statelor membre sau prin tranzitarea sau de pe teritoriile statelor membre, sau prin intermediul navelor sau aeronavelor care arborează pavilionul acestora, indiferent dacă produsele respective provin sau nu de pe teritoriile acestora, a produselor obținute prin rafinarea petrolului în valoare de până la 500 000 de barili pe parcursul unei perioade inițiale de trei luni începând de la 1 octombrie 2017 și până la 31 decembrie 2017 și a produselor obținute prin rafinarea petrolului în valoare de până la 2 000 000 de barili pe an pe parcursul unei perioade de 12 luni începând de la 1 ianuarie 2018 și în fiecare an după aceea, cu condiția ca:

                           (a)

                           statul membru să notifice Comitetul de sancțiuni la fiecare 30 de zile cantitatea unei astfel de furnizări, vânzări sau a unui astfel de transfer către RPDC de produse obținute prin rafinarea petrolului, împreună cu informații privind toate părțile la tranzacție; și

                           (b)

                           furnizarea, vânzarea sau transferul de produse obținute prin rafinarea petrolului să nu implice persoane fizice sau entități care sunt asociate cu programul nuclear sau cu cel de rachete balistice al RPDC ori cu alte activități interzise prin RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016), 2321 (2016), 2356 (2017), 2371 (2017) sau 2375 (2017), inclusiv persoane fizice sau entități desemnate, persoane fizice sau entități care acționează în numele acestora sau în conformitate cu instrucțiunile lor, sau entități deținute ori controlate de acestea, în mod direct sau indirect, ori persoane fizice sau entități care acordă sprijin pentru eludarea sancțiunilor; și

                           (c)

                           furnizarea, vânzarea sau transferul de produse obținute prin rafinarea petrolului să se facă exclusiv în scopuri de subzistență a resortisanților RPDC și să nu fie legate de generarea de venituri pentru programul nuclear sau cel de rachete balistice al RPDC ori de alte activități interzise prin RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016), 2321 (2016), 2356 (2017), 2371 (2017) sau 2375 (2017).

                     (4)   Uniunea ia măsurile necesare în vederea stabilirii articolelor relevante care intră sub incidența prezentului articol.”

               5.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 9b
               (1)   Se interzice furnizarea, vânzarea sau transferul către RPDC de către un stat membru în orice perioadă de 12 luni după 11 septembrie 2017 a unei cantități de țiței care depășește cantitatea furnizată, vândută sau transferată de statul membru în perioada de 12 luni înainte de data respectivă.
               (2)   Alineatul (1) nu se aplică atunci când Comitetul de sancțiuni a aprobat în prealabil, de la caz la caz, faptul că un transport de țiței se face exclusiv în scopuri de subzistență a resortisanților RPDC și nu este legat de generarea de venituri pentru programul nuclear sau cel de rachete balistice al RPDC ori de alte activități interzise prin RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016), 2321 (2016), 2356 (2017), 2371 (2017) sau 2375 (2017).
               (3)   Uniunea ia măsurile necesare în vederea stabilirii articolelor relevante care intră sub incidența prezentului articol.”

               6.

               Se introduce următorul articol:
               „Articolul 9c
               Se interzice furnizarea, vânzarea sau transferul, în mod direct sau indirect, către RPDC, de către resortisanți ai statelor membre sau prin tranzitarea sau de pe teritoriile statelor membre, sau prin intermediul navelor sau aeronavelor are arborează pavilionul statelor membre, de condensate și lichide din gaze naturale, indiferent dacă provin sau nu de pe teritoriul statelor membre. Uniunea ia măsurile necesare în vederea stabilirii articolelor relevante care intră sub incidența prezentului articol.”

               7.

               La articolul 11 alineatul (2), litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(c)

                           deschiderea, întreținerea și funcționarea tuturor întreprinderilor comune sau entităților de tip cooperatist, noi și existente, de către resortisanți ai statelor membre sau pe teritoriile statelor membre, cu entități sau persoane fizice din RPDC, indiferent dacă acționează sau nu în numele guvernului RPDC;”

               8.

               La articolul 11 se adaugă următoarele alineate:
               „(3)   Alineatul (2) litera (c) nu se aplică întreprinderilor comune sau entităților de tip cooperatist, în special celor necomerciale, proiectelor de infrastructură de utilitate publică care nu generează profit, care au fost aprobate în prealabil de către Comitetul de sancțiuni, de la caz la caz.
               (4)   Statele membre închid orice astfel de întreprinderi comune sau entități de tip cooperatist existente până la 9 ianuarie 2018 în cazul în care astfel de întreprinderi comune sau entități de tip cooperatist nu au fost aprobate de către Comitetul de sancțiuni, de la caz la caz. Statele membre închid, de asemenea, orice astfel de întreprinderi comune sau entități de tip cooperatist în termen de 120 de zile de la data la care Comitetul de sancțiuni a refuzat o cerere de aprobare.”

               9.

               La articolul 16, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Statele membre inspectează navele aflate în marea liberă, cu consimțământul statului de pavilion, dacă dețin informații care oferă motive întemeiate pentru a presupune că încărcătura unor astfel de nave conține articole a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice prin prezenta decizie.
               În cazul în care un stat membru care este statul de pavilion nu acceptă inspecția în marea liberă, acesta direcționează nava către un port adecvat și convenabil pentru ca inspecția solicitată să fie efectuată de către autoritățile locale în temeiul alineatului (18) din RCSONU 2270 (2016).
               În cazul în care statul de pavilion nu acceptă inspecții în marea liberă și nu direcționează vasul către un port adecvat și convenabil pentru inspecția solicitată sau dacă nava refuză să se conformeze cu instrucțiunea statului de pavilion de a permite inspecția în marea liberă sau să se deplaseze către un astfel de port, statele membre prezintă Comitetului de sancțiuni, cu promptitudine, un raport care conține detalii relevante privind incidentul, nava și statul de pavilion.”

               10.

               Articolul 16 alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
               „(6)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a confisca și înlătura, de exemplu distrugându-le, făcându-le inoperabile sau inutilizabile, stocându-le sau transferându-le într-un alt stat decât cel de origine ori de destinație în vederea înlăturării, articolele a căror furnizare, vânzare sau al căror transfer sau export este interzis prin RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016), 2321 (2016), 2371 (2017) sau 2375 (2017), care sunt identificate cu ocazia inspecțiilor, în conformitate cu obligațiile care le revin în temeiul dreptului internațional.”

               11.

               La articolul 16 se adaugă următorul alineat:
               „(9)   Statele membre interzic resortisanților lor, persoanelor supuse jurisdicției lor, entităților constituite pe teritoriul lor sau supuse jurisdicției lor, precum și navelor aflate sub pavilionul lor, facilitarea sau practicarea unor transferuri de la navă la navă către sau de la nave care arborează pavilionul RPDC a oricăror produse sau articole care sunt furnizate, vândute sau transferate către și dinspre RPDC.”

               12.

               Articolul 18a se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 18a
               (1)   Un stat membru care este statul de pavilion al unei nave desemnate de Comitetul de sancțiuni retrage pavilionul în cazul în care Comitetul de sancțiuni dispune astfel.
               (2)   Un stat membru care este statul de pavilion al unei nave desemnate de Comitetul de sancțiuni direcționează nava către un port identificat de Comitetul de sancțiuni, în coordonare cu statul portului, în cazul în care Comitetul de sancțiuni dispune astfel.
               (3)   Un stat membru care este statul de pavilion al unei nave desemnate de Comitetul de sancțiuni radiază imediat nava respectivă, în cazul în care Comitetul de sancțiuni dispune astfel.
               (4)   În cazul în care desemnarea de către Comitetul de sancțiuni dispune astfel, statele membre interzic intrarea în porturile lor a unei nave, cu excepția unei situații de urgență sau a cazului în care nava se întoarce în portul de origine sau a cazului în care Comitetul de sancțiuni stabilește în prealabil că intrarea este necesară în scopuri umanitare sau în orice alt scop conform cu obiectivele RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016), 2321 (2016), 2356 (2017) sau 2371 (2017).
               (5)   În cazul în care desemnarea de către Comitetul de sancțiuni dispune astfel, statele membre aplică în cazul unei nave măsura de înghețare a activelor.
               (6)   Anexa IV cuprinde navele menționate la alineatele (1)-(5) din prezentul articol desemnate de Comitetul de sancțiuni în conformitate cu punctul 12 din RCSONU 2321 (2016), punctul 6 din RCSONU 2371 (2017) și punctele 6 și 8 din RCSONU 2375 (2017).”

               13.

               Articolul 26a se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 26a
               (1)   Statele membre nu acordă permise de muncă resortisanților RPDC din jurisdicțiile lor în legătură cu admiterea pe teritoriul lor.
               (2)   Alineatul (1) nu se aplică în cazul în care Comitetul pentru sancțiuni, de la caz la caz, aprobă în prealabil încadrarea în muncă a resortisanților RPDC din jurisdicția unui stat membru ca fiind necesară pentru furnizarea de asistență umanitară, denuclearizare sau în orice alt scop care este conform cu obiectivele RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016), 2321 (2016), 2356 (2017), 2371 (2017) sau 2375 (2017).
               (3)   Alineatul (1) nu se aplică în cazul permiselor de muncă pentru care au fost finalizate contracte scrise înainte de 11 septembrie 2017.”

               14.

               Articolul 32 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 32
               Nu se dă curs niciunei cereri în legătură cu orice contract sau tranzacție a cărei executare a fost afectată, în mod direct sau indirect, integral sau parțial, de măsurile stabilite în temeiul RCSONU 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 2270 (2016) sau 2375 (2017), inclusiv de măsurile luate de Uniune sau de orice stat membru în conformitate cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate al ONU, măsuri necesare pentru punerea în aplicare a deciziilor respective sau în legătură cu aceasta, sau de măsurile care intră sub incidența prezentei decizii, inclusiv cererilor de despăgubire sau oricărei alte cereri de acest tip, cum ar fi cererile de compensare sau cele de chemare în garanție, în mod deosebit cererilor de prelungire sau de plată a unei obligațiuni, a unei garanții sau a unei indemnizații, în special a unei garanții financiare sau a unei indemnizații financiare, indiferent de formă, în cazul în care sunt formulate de:

                           (a)

                           persoanele sau entitățile desemnate prevăzute în listele din anexa I, II sau III;

                           (b)

                           orice alte persoane sau entități din RPDC, inclusiv guvernul RPDC, organismele publice, societățile sau agențiile acestuia; sau

                           (c)

                           orice persoană sau entitate care acționează prin intermediul sau în numele unei persoane sau entități dintre cele menționate la litera (a) sau (b).”

               15.

               Titlul anexei IV se înlocuiește cu următorul text:
               „Lista navelor menționate la articolul 18a alineatul (6)”

               16.

               Anexa VI se elimină.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 10 octombrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 141, 28.5.2016, p. 79.


title: Decizia (PESC) 2015/1496 a Comitetului politic și de securitate din 23 iulie 2015 de prelungire a mandatului șefului misiunii Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (EUAM UCRAINA/3/2015)

text:
               5.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 233/7

         DECIZIA (PESC) 2015/1496 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 23 iulie 2015
   de prelungire a mandatului șefului misiunii Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (EUAM UCRAINA/3/2015)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Decizia 2014/486/PESC a Consiliului din 22 iulie 2014 privind misiunea Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (1), în special articolul 7 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul Deciziei 2014/486/PESC, Comitetul politic și de securitate (COPS) este autorizat, în conformitate cu articolul 38 din tratat, să adopte deciziile corespunzătoare privind controlul politic și conducerea strategică a misiunii Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina), inclusiv decizia de numire a unui șef al misiunii.

               (2)

               La 24 iulie 2014, COPS a adoptat Decizia 2014/644/PESC (2) de numire a domnului Kálmán MIZSEI în calitate de șef al misiunii EUAM Ucraina pentru perioada cuprinsă între 1 august 2014 și 31 iulie 2015.

               (3)

               Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate a propus prelungirea mandatului domnului Kálmán MIZSEI în calitate de șef al misiunii EUAM Ucraina, pentru perioada cuprinsă între 1 august 2015 și 30 noiembrie 2015,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Mandatul domnului Kálmán MIZSEI în calitate de șef al misiunii Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) se prelungește până la 30 noiembrie 2015.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 2015.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 217, 23.7.2014, p. 42

      (2)  Decizia 2014/644/PESC a Comitetului politic și de securitate din 24 iulie 2014 privind numirea șefului misiunii Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (EUAM Ucraina/1/2014) (JO L 267, 6.9.2014, p. 6).


title: Decizia Comisiei din 13 ianuarie 1987 privind lista întreprinderilor din Brazilia autorizate pentru importul de preparate din carne în Comunitate

text:
               03/Volumul 06

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               7

         31987D0119

               L 049/37

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA COMISIEI

   din 13 ianuarie 1987
   privind lista întreprinderilor din Brazilia autorizate pentru importul de preparate din carne în Comunitate
   (87/119/CEE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere Directiva 77/99/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 privind problemele de sănătate care afectează schimburile intracomunitare cu preparate din carne (1), modificată ultima dată de Directiva (CEE) 86/469 (2), în special articolul 17 alineatul (1),
   întrucât, ca urmare a aplicării articolul 17 alineatul (1) din Directiva 77/99/CEE, este necesar să se stabilească liste cu întreprinderi din țările terțe autorizate pentru importul în Comunitate de preparate din carne; întrucât aceste întreprinderi trebuie să corespundă condițiilor stabilite în anexa la directiva menționată;
   întrucât Brazilia a înaintat o listă cu întreprinderi autorizate să exporte în Comunitate preparate din carne;
   întrucât unele dintre aceste întreprinderi, care au făcut obiectul unei inspecții comunitare la fața locului, oferă garanții de igienă suficiente și, în consecință, ele pot fi incluse pe o primă listă, întocmită conform articolului 17 alineatul (1) din Directiva 77/99/CEE, cu întreprinderi din care se poate autoriza importul de preparate din carne;
   întrucât cazul altor întreprinderi propuse de Brazilia trebuie să fie reexaminat pe baza informațiilor complementare privind standardele lor de igienă și posibilitatea de a se adapta rapid la legislația comunitară;
   întrucât între timp și pentru a nu întrerupe brutal fluxul de schimburi comerciale existent, aceste întreprinderi pot fi autorizate temporar să beneficieze de posibilitatea de a continua exporturile de preparate din carne în statele membre dispuse să le accepte;
   întrucât, în consecință, va fi necesar să se reexamineze și, la nevoie, să se modifice prezenta decizie, în funcție de inițiativele luate în acest scop și de progresele realizate;
   întrucât prezenta decizie se bazează pe actuala reglementare comunitară aplicabilă importurilor din țări terțe; întrucât, în consecință, va fi necesar ca această decizie să fie reexaminată de îndată ce reglementarea menționată va fi modificată sau completată;
   întrucât, în afară de aceasta, conform articolului 17 alineatul (1) din Directiva 77/99/CEE, dispozițiile aplicate de către statele membre importurilor de preparate din carne din țări terțe nu trebuie să fie mai avantajoase ca cele care reglementează schimburile intracomunitare; întrucât în această privință trebuie amintit faptul că importurile de preparate din carne provenind din întreprinderile care figurează în lista anexată la prezenta decizie rămân supuse altor reglementări veterinare, în special în ceea ce privește cerințele de sănătate animală, precum și dispozițiilor generale din tratat;
   întrucât măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului veterinar permanent,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Statele membre autorizează numai importurile de preparate din carne provenind din întreprinderile din Brazilia care figurează în anexă și conform anexei sus-menționate.
   (2)   Totuși, statele membre pot continua să autorizeze până la 15 august 1987 importurile de preparate din carne provenind din întreprinderi care nu figurează în anexă, dar care au fost recunoscute și propuse oficial de către autoritățile braziliene la 8 mai 1986, cu excepția cazului în care o decizie contrară privitoare la acestea a fost luată înainte de 16 august 1987.
   Comisia înaintează statelor membre lista acestor întreprinderi.
   (3)   Importurile provenind din întreprinderile menționate la alineatul (1) rămân supuse altor reglementări din domeniul veterinar, în special celor din domeniul cerințelor de sănătate animală.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se aplică începând cu 15 ianuarie 1987.
   Articolul 3
   Prezenta decizie va fi reexaminată și eventual modificată înainte de 16 august 1987.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 13 ianuarie 1987.

            Pentru Comisie

         Frans ANDRIESSEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 26, 31.12.1977, p. 85.

      (2)  JO L 275, 26.9.1986, p. 36.
   ANEXĂ
   LISTA ÎNTREPRINDERILOR

               Numărul autorizației

               Întreprinderea

               Adresa

               SIF

               7

               Swift Armour SA Indústria e Comércio

               Santana do Livramento, Rio Grande do Sul

               SIF

               10

               Frigorífico Bordon SA

               Săo Paulo, Săo Paulo

               SIF

               381

               Frigorífico Kaiowa SA

               Guarulhos, Săo Paulo

               SIF

               385

               Frigorífico Mouran SA

               Andradina, Săo Paulo

               SIF

               736

               Sola SA Indústrias Alimentícias

               Tres Rios, Săo Paulo

               SIF

               1 676

               Swift Armour SA Indústria e Comércio

               Uberlandia, Minas Gerais

               SIF

               2 015

               Sadia Oeste SA Indústria e Comércio

               Varzea Grande, Mato Grosso

               SIF

               2 023

               Frigorífico Quatro Rios SA

               Votuporanga, Săo Paulo


title: Decizia (UE, Euratom) 2016/1147 a Consiliului din 12 iulie 2016 de numire a unui membru, propus de Regatul Belgiei, în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               14.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 189/58

         DECIZIA (UE, Euratom) 2016/1147 A CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   de numire a unui membru, propus de Regatul Belgiei, în cadrul Comitetului Economic și Social European
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 302,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a,
   având în vedere propunerea guvernului belgian,
   având în vedere avizul Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 18 septembrie 2015 și 1 octombrie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE, Euratom) 2015/1600 (1) și (UE, Euratom) 2015/1790 (2) de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2015-20 septembrie 2020.

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Rudi THOMAES,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Paul SOETE, Ancien Administrateur délégué d'AGORIA, este numit în calitatea de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului actual, care se încheie la 20 septembrie 2020.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Decizia (UE, Euratom) 2015/1600 a Consiliului din 18 septembrie 2015 de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2015-20 septembrie 2020 (JO L 248, 24.9.2015, p. 53).

      (2)  Decizia (UE, Euratom) 2015/1790 a Consiliului din 1 octombrie 2015 de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2015-20 septembrie 2020 (JO L 260, 7.10.2015, p. 23).


title: Decizia nr. 147 din 10 octombrie 1990 privind aplicarea articolului 76 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71

text:
               05/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               168

         31991D0425

               L 235/21

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA nr. 147
   din 10 octombrie 1990
   privind aplicarea articolului 76 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71
   (91/425/CEE)
   COMISIA ADMINISTRATIVĂ A COMUNITĂȚILOR EUROPENE PENTRU SECURITATEA SOCIALĂ A LUCRĂTORILOR MIGRANȚI,
   având în vedere articolul 81 litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în temeiul căruia aceasta este însărcinată să trateze orice problemă administrativă sau de interpretare care decurge din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 și din regulamentele ulterioare,
   având în vedere articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 în temeiul căruia aceasta stabilește modelele de certificate, atestate, declarații, cereri și alte documente necesare pentru aplicarea regulamentelor,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 3427/89 al Consiliului din 30 octombrie 1989 de modificare, în special, a articolului 76 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71,
   întrucât articolul 76 prevede la alineatul (1) că, în caz de cumul de drepturi la prestații familiale în temeiul legislației statului competent și al legislației statului de reședință a membrilor de familie, suma prevăzută de legislația statului competent se reduce până la concurența sumei prevăzute de legislația statului de reședință a membrilor de familie și, la alineatul (2), dacă o cerere de prestații nu este depusă în statul de reședință, instituția competentă din celălalt stat poate aplica dispozițiile alineatului (1), considerând că în primul stat au fost acordate prestații;
   întrucât este necesară, în consecință, definirea normelor de aplicare a articolului menționat în ceea ce privește informațiile pe care instituția din locul de reședință trebuie să le furnizeze instituției competente, în vederea reducerii menționate anterior, referitoare la comparația între sumele prevăzute de cele două legislații în cauză și la determinarea unei eventuale suplimentări diferențiale care urmează să fie plătită de instituția competentă;
   întrucât este necesar să se stabilească, în acest scop, un model de formular E 411 modificat;
   întrucât limba de redactare a formularelor face obiectul Recomandării Comisiei administrative nr. 15;
   întrucât, pentru a se putea face comparația menționată anterior, trebuie menționată rata de schimb a monedelor utilizate,
   DECIDE:

               (1)

                           (a)

                           În cazul în care instituția competentă nu dispune de elemente care să indice că este exercitată în statul de reședință a membrilor familiei o activitate profesională (sau că există o situație asemănătoare în sensul Deciziei nr. 119) care dă dreptul la prestații familiale, instituția menționată plătește integral prestațiile familiale.

                           (b)

                           Dacă există îndoieli sau dacă s-a dovedit existența unei activități profesionale (sau a unei situații asemănătoare în sensul Deciziei nr. 119) care dă dreptul la prestații familiale în statul de reședință a membrilor de familie, instituția competentă poate suspenda plata prestațiilor familiale. Aceasta cere imediat instituției competente, la locul reședinței membrilor de familie, informațiile privind dreptul la prestații familiale în statul de reședință a membrilor de familie, după modelul alăturat al formularului E 411 modificat.
                           Autoritățile competente din statele membre pun acest formular la dispoziția instituțiilor competente interesate. Acest formular este disponibil în limbile oficiale ale Comunității și este prezentat astfel încât diferitele versiuni să fie perfect echivalente pentru a permite fiecărui destinatar să primească formularul imprimat în limba sa națională.

                           (c)

                           Instituția competentă trimite apoi, în fiecare an, formularul E 411 instituției competente la locul reședinței membrilor de familie. Aceasta retrimite formularul instituției competente în termen de trei luni de la primirea acestuia.

                           (d)

                           După primirea informațiilor furnizate de instituția competentă la locul reședinței, instituția competentă procedează, pentru fiecare membru al familiei, la o comparație între, pe de o parte, cuantumul prestațiilor familiale prevăzute de legislația statului de reședință a membrilor de familie (prevăzut în informațiile certificate de instituția din locul de reședință) și, pe de altă parte, cuantumul prestațiilor familiale prevăzute de legislația pe care o aplică.

                           (e)

                           După efectuarea comparației, instituția competentă plătește, dacă este cazul, un supliment la prestațiile familiale prevăzute de legislația statului de reședință a membrilor de familie egal cu diferența dintre cuantumul prestațiilor familiale prevăzute de legislația menționată și cel al prestațiilor datorate în temeiul legislației statului competent.
                           Cuantumul acestui supliment este stabilit, pentru prima dată, cel târziu la expirarea unui termen de douăsprezece luni de la acordarea dreptului la prestații în statul de reședință a membrilor de familie, precum și în statul competent. Apoi, suplimentul este stabilit cel puțin o dată la douăsprezece luni.
                           Dacă legislația din statul de origine nu prevede nici o prestație pentru același membru de familie sau dacă totalul pe care aceasta îl prevede este mai mic decât cel atestat de instituția competentă la locul reședinței membrilor de familie, instituția competentă nu plătește nici un supliment.
                           Dacă legislația din statul de origine prevede prestații pentru același membru de familie și, în cazul în care cuantumul lor este mai mare decât cel atestat de instituția competentă la locul reședinței membrilor de familie, aceasta plătește suplimentul corespunzător diferenței dintre cele două cuantumuri.
                           Dacă trebuie plătite prestații conform legislației pe care o aplică, fără ca nici o prestație să fie prevăzută de legislația statului de reședință pentru același membru de familie, instituția competentă plătește integral aceste prestații.
                           Instituția competentă poate proceda la totalizarea sumelor datorate cu titlu de supliment pentru toată familia înainte de a plăti aceste sume persoanei în cauză.

                           (f)

                           Instituția competentă poate plăti un avans în contul suplimentului diferențial. În acest caz, când avansul este mai mare decât suma datorată, instituția competentă procedează la regularizarea care se impune, reținând suma plătită în plus din suplimentul pe care îl va plăti persoanei în cauză pentru perioada următoare.

                           (g)

                           În cazul în care o cerere de prestații familiale nu a fost depusă în statul de reședință a membrilor de familie și dacă elementele de care dispune nu-i permit să indice cuantumul prestațiilor familiale care ar fi trebuit plătite, dacă o cerere ar fi fost depusă, instituția competentă la locul reședinței membrilor de familie trimite instituției competente baremul general al sumelor prevăzute de legislația pe care o aplică și care este în vigoare pentru perioada sau perioadele în cauză.

               (2)

               Pentru a efectua comparația între cele două sume, instituția competentă convertește în moneda sa suma prestațiilor familiale prevăzute de legislația statului de reședință a membrilor de familie utilizând rata de schimb prevăzută în articolul 107 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72. Rata de schimb luată în considerație este rata aplicabilă la data comparării.

               (3)

               Prezenta decizie este aplicabilă din prima zi a lunii următoare publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

            Președintele Comisiei administrative

         M. T. FERRARO


title: Decizia (UE) 2016/1041 a Băncii Centrale Europene din 22 iunie 2016 privind eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă și de abrogare a Deciziei (UE) 2015/300 (BCE/2016/18)

text:
               28.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 169/14

         DECIZIA (UE) 2016/1041 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 22 iunie 2016
   privind eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă și de abrogare a Deciziei (UE) 2015/300 (BCE/2016/18)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (2) prima liniuță,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 3.1 prima liniuță, articolul 12.1, articolul 18 și articolul 34.1 a doua liniuță,
   având în vedere Orientarea (UE) 2015/510 a Băncii Centrale Europene din 19 decembrie 2014 privind punerea în aplicare a cadrului de politică monetară a Eurosistemului (BCE/2014/60) (1) (Orientarea privind documentația generală), în special articolul 1 alineatul (4), partea a patra titlurile I, II, IV, V, VI și VIII și partea a șasea,
   având în vedere Orientarea BCE/2014/31 din 9 iulie 2014 privind măsuri suplimentare temporare legate de operațiunile de refinanțare din Eurosistem și eligibilitatea colateralului și de modificare a Orientării BCE/2007/9 (2), în special articolul 1 alineatul (3) și articolul 8,
   având în vedere Decizia (UE) 2015/774 a Băncii Centrale Europene din 4 martie 2015 privind un program de achiziționare de active de către sectorul public de pe piețele secundare (BCE/2015/10) (3), în special articolul 3 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 18.1 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, Banca Centrală Europeană (BCE) și băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro pot desfășura operațiuni de creditare cu instituțiile de credit și cu alți participanți pe piață pe baza unor garanții corespunzătoare.

               (2)

               Criteriile standard și cerințele minime privind pragurile de calitate a creditului în temeiul cărora este stabilită eligibilitatea activelor tranzacționabile drept colateral pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem sunt prevăzute în Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60), în special în articolul 59 și în partea a patra titlul II.

               (3)

               În temeiul articolului 1 alineatul (4) din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60), Consiliul guvernatorilor BCE poate schimba oricând mijloacele, instrumentele, cerințele, criteriile și procedurile de punere în aplicare a operațiunilor de politică monetară din Eurosistem. În temeiul articolului 59 alineatul (6) din Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60), Eurosistemul își rezervă dreptul de a stabili dacă o emisiune, un emitent, un debitor sau un garant îndeplinește cerințele privind calitatea creditului aplicabile în Eurosistem pe baza oricăror informații pe care le consideră relevante pentru a asigura protecția corespunzătoare a Eurosistemului împotriva riscurilor.

               (4)

               Articolul 8 alineatul (2) din Orientarea BCE/2014/31 prevede că pragurile de calitate a creditului din Eurosistem nu se aplică instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de administrațiile centrale ale statelor membre a căror monedă este euro în cadrul unui program al Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional, cu excepția cazului în care Consiliul guvernatorilor decide că respectivul stat membru nu îndeplinește condiționalitatea prevăzută de programul de susținere financiară și/sau de programul macroeconomic.

               (5)

               În februarie 2015, Consiliul guvernatorilor a concluzionat că nu este posibil să se presupună că reevaluarea din cadrul programului Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional din acel moment va avea un rezultat pozitiv în ceea ce privește Republica Elenă. Prin urmare, Decizia (UE) 2015/300 a Băncii Centrale Europene (ECB/2015/6) (4) a prevăzut că Republica Elenă nu ar mai trebui considerată ca îndeplinind condiționalitatea unui program al Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional în sensul articolului 6 alineatul (1) și al articolului 8 din Orientarea BCE/2014/31 și că instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă ar trebui să li se aplice pragurile de calitate a creditului din Eurosistem. La 19 august 2015, în urma expirării programului Fondului european de stabilitate financiară (FESF) de sprijin financiar pentru Grecia, Consiliul guvernatorilor Mecanismului european de stabilitate (MES) a aprobat un nou program de asistență financiară de trei ani pentru Grecia.

               (6)

               Prima tranșă în cadrul noului program MES a fost plătită după luarea tuturor măsurilor solicitate și îndeplinirea tuturor etapelor care au sprijinit stabilizarea treptată a economiei elene și au permis recapitalizarea sistemului bancar elen la sfârșitul anului 2015. La încheierea acțiunilor preliminare convenite pentru prima reevaluare în cadrul programului, consiliul de administrație al MES a aprobat la 17 iunie 2016 plata primei părți din a doua tranșă a programului. Astfel, prima reevaluare a programului MES a avut un rezultat pozitiv.

               (7)

               Consiliul guvernatorilor a evaluat efectele noului program MES asupra Greciei, punerea în aplicare în continuare a acestuia, precum și angajamentul dovedit de autoritățile elene în ceea ce privește punerea pe deplin în aplicare a programului.

               (8)

               Pe baza evaluării menționate mai sus, Consiliul guvernatorilor consideră că Republica Elenă îndeplinește condiționalitatea programului și a decis să restabilească eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem. Prin urmare, Decizia (UE) 2015/300 (BCE/2015/6) ar trebui abrogată.

               (9)

               Având în vedere condițiile specifice de risc de piață și de credit pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă, Consiliul guvernatorilor a decis să revizuiască programul marjelor de ajustare a valorii aplicabil acestor instrumente în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Orientarea BCE/2014/31.

               (10)

               În conformitate cu deliberările anterioare ale Consiliului guvernatorilor, posibilele achiziții de instrumente de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă în cadrul programului de achiziționare de active de către sectorul public de pe piețele secundare (PSPP) vor fi examinate ulterior, ținând seama de progresul realizat în ceea ce privește analiza și consolidarea sustenabilității datoriei publice a Greciei și alte considerente în materie de gestionare a riscurilor,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă
   (1)   Se consideră că Republica Elenă respectă un program al Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional.
   (2)   Cerințele minime din Eurosistem referitoare la pragurile de calitate a creditului, astfel cum sunt stabilite în Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60), în special la articolul 59 și în partea a patra, nu se aplică în cazul instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă.
   Articolul 2
   Programul marjelor de ajustare a valorii aplicabil instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă
   Instrumentele de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă fac obiectul marjelor specifice de ajustare a valorii prevăzute în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 3
   Achiziții în cadrul PSPP
   Achizițiile de titluri de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de administrația centrală a Republicii Elene în conformitate cu Decizia (UE) 2015/774 (BCE/2015/10) se desfășoară – în temeiul articolului 5 alineatul (3) din acea decizie și în limitele care urmează a fi stabilite de Consiliul guvernatorilor în conformitate cu alineatul respectiv – în urma unei evaluări pozitive de către Consiliul guvernatorilor a progresului realizat în ceea ce privește analiza și consolidarea sustenabilității datoriei publice a Greciei și a altor considerente în materie de gestionare a riscurilor.
   Articolul 4
   Abrogare
   Decizia (UE) 2015/300 (BCE/2015/6) se abrogă.
   Articolul 5
   Dispoziții finale
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la 29 iunie 2016.
   (2)   În cazul oricărei neconcordanțe între prezenta decizie, Decizia (UE) 2015/774 (BCE/2015/10) și oricare dintre Orientarea (UE) 2015/510 (BCE/2014/60) și Orientarea BCE/2014/31, astfel cum au fost puse în aplicare la nivel național de către băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro, prezenta decizie are prioritate.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 22 iunie 2016.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 91, 2.4.2015, p. 3.

      (2)  JO L 240, 13.8.2014, p. 28.

      (3)  JO L 121, 14.5.2015, p. 20.

      (4)  Decizia (UE) 2015/300 a Băncii Centrale Europene din 10 februarie 2015 privind eligibilitatea titlurilor de creanță tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Elenă (BCE/2015/6) (JO L 53, 25.2.2015, p. 29).

      ANEXĂ

         PROGRAMUL MARJELOR DE AJUSTARE A VALORII APLICABIL INSTRUMENTELOR DE NATURA DATORIEI TRANZACȚIONABILE EMISE SAU GARANTATE PE DEPLIN DE REPUBLICA ELENĂ

                  Obligațiuni de stat

                  Scadență reziduală (ani)

                  Marje de ajustare a valorii pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupoane fixe și obligațiunile cu rata dobânzii variabilă

                  Marje de ajustare a valorii pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupon zero

                  0-1

                  15,0

                  15,0

                  1-3

                  33,0

                  35,5

                  3-5

                  45,0

                  48,5

                  5-7

                  54,0

                  58,5

                  7-10

                  56,0

                  62,0

                  > 10

                  57,0

                  71,0

                  Obligațiuni bancare garantate de stat și obligațiuni corporative nefinanciare garantate de stat

                  Scadență reziduală (ani)

                  Marje de ajustare a valorii pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupoane fixe și obligațiunile cu rata dobânzii variabilă

                  Marje de ajustare a valorii pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupon zero

                  0-1

                  23,0

                  23,0

                  1-3

                  42,5

                  45,0

                  3-5

                  55,5

                  59,0

                  5-7

                  64,5

                  69,5

                  7-10

                  67,0

                  72,5

                  > 10

                  67,5

                  81,0


title: Decizia Comisiei din 27 octombrie 2016 de înlocuire a unui membru al Grupului părților interesate din cadrul platformei REFIT

text:
               4.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 405/4

         DECIZIA COMISIEI
   din 27 octombrie 2016
   de înlocuire a unui membru al Grupului părților interesate din cadrul platformei REFIT
   (2016/C 405/04)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia C(2015)3261 final a Comisiei din 19 mai 2015 de instituire a platformei REFIT, în special articolul 4,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 4 din Decizia C(2015) 3261 final a Comisiei de instituire a platformei REFIT (denumită în continuare „platforma”) prevede că această platformă va cuprinde un „grup al reprezentanților guvernelor” și un „grup al părților interesate”. Acesta din urmă va fi compus din maximum 20 de experți, dintre care doi reprezintă Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, restul fiind reprezentanți ai mediului de afaceri, inclusiv ai IMM-urilor, ai partenerilor sociali și ai organizațiilor societății civile care au o experiență directă în aplicarea legislației Uniunii. În cadrul Grupului părților interesate, experții vor fi numiți în nume propriu sau pentru a reprezenta un interes comun al mai multor părți interesate.

               (2)

               Articolul 4 alineatul (4) din decizia menționată anterior prevede că, la propunerea prim-vicepreședintelui Comisiei, Comisia numește membrii Grupului părților interesate în urma unei selecții efectuate în rândul persoanelor cu experiență directă în aplicarea legislației Uniunii care au răspuns la cererea de candidaturi. Numirile trebuie să asigure, în măsura posibilului, o reprezentare echilibrată a diferitelor sectoare, interese și regiuni ale Uniunii, precum și a genurilor. Articolul 4 alineatul (5) din decizie prevede că membrii vor fi numiți până la 31 octombrie 2019. În temeiul articolului 4 alineatul (6) din decizie, membrii care demisionează pot fi înlocuiți pentru restul mandatului lor.

               (3)

               Decizia C(2015) 9063 final a Comisiei din 16 decembrie 2015 de numire a membrilor Grupului părților interesate din cadrul platformei REFIT (1) prevede că, în cazul în care calitatea de membru al Grupului părților interesate a unei persoane încetează în cursul mandatului platformei, prim-vicepreședintele poate desemna un înlocuitor de pe lista inițială a candidaților care au răspuns la cererea de exprimare a interesului pentru a deveni membru al Grupului părților interesate.

               (4)

               Ca urmare a demisiei, începând cu 23 iunie 2016, a domnului Linas Lasiauskas din cadrul Grupului părților interesate, prim-vicepreședintele Comisiei l-a numit pe domnul Paolo Falcioni pentru a îl înlocui pe domnul Lasiauskas pentru restul mandatului,

         DECIDE:
   Articol unic
   Domnul Paolo Falcioni este numit membru al Grupului părților interesate din cadrul platformei REFIT până la 31 octombrie 2019 (a se vedea anexa la prezenta decizie).

      Adoptată la Bruxelles, 27 octombrie 2016.

            Pentru Comisie

         Frans TIMMERMANS

            Prim-vicepreședinte

      (1)  JO C 425, 18.12.2015, p. 8.

      ANEXĂ

                  Nume

                  Cetățenie

                  Reprezintă un interes comun al mai multor părți interesate dintr-un anumit domeniu de politică

                  Angajatorul actual

                  domnul Paolo Falcioni

                  IT

                  DA

                  Comitetul european al producătorilor de aparate casnice