title: Decizia Consiliului din 12 iulie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului monetar între Uniunea Europeană și Republica Franceză, în ceea ce privește păstrarea euro ca monedă în Saint-Barthélemy, în urma schimbării statutului său în raport cu Uniunea Europeană

text:
               20.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 189/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind semnarea și încheierea Acordului monetar între Uniunea Europeană și Republica Franceză, în ceea ce privește păstrarea euro ca monedă în Saint-Barthélemy, în urma schimbării statutului său în raport cu Uniunea Europeană
   (2011/433/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 219 alineatul (3),
   având în vedere Decizia Consiliului din 13 aprilie 2011 privind modalitățile de negociere a acordului monetar cu Republica Franceză, care acționează în numele colectivității franceze de peste mări din Saint-Barthélemy, în special articolul 4,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Băncii Centrale Europene,
   întrucât:

               (1)

               Decizia 2010/718/UE a Consiliului European din 29 octombrie 2010 de modificare a statutului Insulei Saint-Barthélemy în raport cu Uniunea Europeană (1) prevede că, începând cu 1 ianuarie 2012, Insula Saint-Barthélemy încetează să mai fie o regiune ultraperiferică a Uniunii și conferă, începând cu această dată, respectivei insule statutul de țară sau teritoriu de peste mări, prevăzut în partea a patra din tratat. Republica Franceză și-a luat angajamentul de a încheia acordurile necesare pentru ca interesele Uniunii să fie protejate atunci când această modificare va avea loc.

               (2)

               Republica Franceză a informat instituțiile Uniunii cu privire la intenția sa de a menține euro ca monedă unică în Saint-Barthélemy. Prin urmare, ar trebui încheiat un acord monetar.

               (3)

               La 13 aprilie 2011, Consiliul a autorizat Comisia în vederea negocierii, cu asocierea Băncii Centrale Europene la respectivele negocieri și obținerea acordului acesteia în domeniile care țin de competența acesteia, a unui acord monetar cu Republica Franceză, care acționează în numele colectivității franceze de peste mări din Saint-Barthélemy. La 30 mai 2011, a fost parafat acordul monetar între Uniunea Europeană și Republica Franceză, în ceea ce privește păstrarea euro ca monedă în Saint-Barthélemy, în urma schimbării statutului său în raport cu Uniunea Europeană (denumit în continuare „acordul”).

               (4)

               Se impune semnarea și încheierea respectivului acord,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul monetar între Uniunea Europeană și Republica Franceză, în ceea ce privește păstrarea euro ca monedă în Saint-Barthélemy, în urma schimbării statutului său în raport cu Uniunea Europeană (denumit în continuare „acordul”).
   (2)   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze acordul în numele Uniunii, în vederea asumării de către Uniune a obligațiilor din acord.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să efectueze, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 11 din acord.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 325, 9.12.2010, p. 4.

      TRADUCERE
      ACORD MONETAR
      între Uniunea Europeană și Republica Franceză, în ceea ce privește păstrarea euro ca monedă în Saint-Barthélemy, în urma schimbării statutului său în raport cu Uniunea Europeană
      UNIUNEA EUROPEANĂ, reprezentată de Comisia Europeană,
      și
      REPUBLICA FRANCEZĂ, care acționează în numele Insulei Saint-Barthélemy,
      întrucât:

                  (1)

                  Saint-Barthélemy face parte integrantă din Republica Franceză, dar nu va mai face parte din Uniunea Europeană începând cu 1 ianuarie 2012, în conformitate cu Decizia 2010/718/UE a Consiliului European din 29 octombrie 2010 de modificare a statutului în raport cu Uniunea Europeană al Insulei Saint-Barthélemy (1);

                  (2)

                  Republica Franceză dorește ca Saint-Barthélemy să păstreze aceeași monedă ca și Franța metropolitană și înțelege ca, în acest scop, să continue să acorde calitatea de mijloc legal de plată, pe teritoriul Saint-Barthélemy, exclusiv bancnotelor și monedelor euro emise de Eurosistem și de statele membre care au adoptat euro;

                  (3)

                  Este necesar să se asigure continuitatea aplicării în Saint-Barthélemy a dispozițiilor dreptului Uniunii Europene, actual și viitor, necesare funcționării uniunii economice și monetare, în special pentru a asigura unicitatea politicii monetare a Eurosistemului, a egaliza condițiile de concurență între instituțiile financiare situate în interiorul zonei euro și a preveni fraudele și falsificarea mijloacelor de plată în numerar și a altor tipuri de mijloace de plată, precum și spălarea banilor;

                  (4)

                  Acest acord monetar se încheie cu un stat membru care acționează în numele unei entități nesuverane și, din acest motiv, nu prevede dreptul de a emite monedă. Moneda și dreptul bancar și financiar țin de competențele statului francez. În aspectele necesare bunei funcționări a uniunii economice și monetare, actele cu putere de lege și normele administrative din dreptul francez se aplică de drept în Saint-Barthélemy, în virtutea statutului său,

            CONVIN CU PRIVIRE LA URMĂTOARELE DISPOZIȚII:
      Articolul 1
      Euro rămâne moneda Insulei Saint-Barthélemy.
      Articolul 2
      Republica Franceză continuă să acorde calitatea de mijloc legal de plată bancnotelor și monedelor euro în Saint-Barthélemy.
      Articolul 3
      (1)   Republica Franceză continuă să aplice în Saint-Barthélemy actele juridice și reglementările Uniunii Europene necesare funcționării uniunii economice și monetare, în următoarele domenii:

                  (a)

                  bancnotele și monedele în euro;

                  (b)

                  prevenirea fraudelor și a falsificării mijloacelor de plată în numerar și a altor tipuri de mijloace de plată;

                  (c)

                  medaliile și jetoanele;

                  (d)

                  măsurile necesare utilizării euro ca monedă unică adoptate în temeiul articolului 133 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

                  (e)

                  legislația bancară și financiară, inclusiv actele juridice adoptate de Banca Centrală Europeană;

                  (f)

                  prevenirea spălării banilor;

                  (g)

                  obligațiile privind comunicarea de date statistice stabilite de Eurosistem.

            (2)   Republica Franceză se angajează să coopereze pe deplin cu Europol pe teritoriul Saint-Barthélemy în materie de prevenire a fraudelor și a falsificării mijloacelor de plată, precum și în materie de prevenire și combatere a spălării banilor.
      Articolul 4
      Măsurile luate de autoritățile franceze competente în vederea transpunerii actelor adoptate de Uniunea Europeană – inclusiv cele ale Băncii Centrale Europene – în domeniile menționate la articolul 3 alineatul (1) se aplică de drept, în aceleași condiții, în Saint-Barthélemy.
      Articolul 5
      Actele Uniunii Europene adoptate în domeniile menționate la articolul 3 alineatul (1) – inclusiv cele ale Băncii Centrale Europene – care se aplică direct în statele membre se aplică de drept, în aceleași condiții, în Saint-Barthélemy.
      Articolul 6
      Instituțiile de credit și, dacă este cazul, celelalte instituții financiare autorizate să își desfășoare activitatea în Saint-Barthélémy au acces la sistemele de decontare interbancară și la sistemele de plată și decontare a titlurilor de valoare din zona euro în aceleași condiții aplicabile instituțiilor din Franța metropolitană.
      Articolul 7
      Republica Franceză transmite o dată la doi ani Comisiei și Băncii Centrale Europene un raport privind aplicarea în Saint-Barthélemy a actelor juridice și a reglementărilor Uniunii Europene care intră în sfera prezentei convenții. Acest raport cuprinde în special lista actelor Uniunii Europene care se aplică direct, inclusiv cele ale Băncii Centrale Europene, care se aplică de drept în Saint-Barthélemy, în temeiul articolului 5. Primul raport se trasnmite până la sfârșitul anului 2012.
      Articolul 8
      (1)   Se convoacă un comitet mixt, când este cazul. Acesta este prezidat de Comisie, fiind compus din reprezentanți ai Uniunii Europene și ai Republicii Franceze.
      (2)   Delegația Uniunii Europene este prezidată de Comisie și cuprinde reprezentanți ai Băncii Centrale Europene.
      (3)   Comitetul mixt se reunește la cererea unuia dintre membrii delegației Uniunii Europene sau a Republicii Franceze în vederea examinării oricărei posibile probleme care ar putea apărea în legătură cu aplicarea prezentului acord.
      Articolul 9
      Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competență exclusivă pentru soluționarea oricărui litigiu care poate apărea între părți cu privire la aplicarea prezentului acord și care nu a putut fi rezolvat în cadrul comitetului mixt.
      Articolul 10
      Uniunea Europeană sau Republica Franceză pot denunța prezentul acord printr-o notificare trimisă cu un an înainte.
      Articolul 11
      Prezentul acord intră în vigoare la 1 ianuarie 2012, după notificarea reciprocă de către părți a înedplinirii propriilor proceduri de ratificare.
      Articolul 12
      Prezentul acord este redactat în dublu exemplar, în limba franceză și în limba engleză, cele două texte fiind deopotrivă autentice.

         Întocmit la Bruxelles, la doisprezece iulie două mii unsprezece.

               Pentru Uniunea Europeană

               Pentru Republica Franceză

         (1)  JO L 325, 9.12.2010, p. 4.


title: 2012/561/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2012 privind închiderea conturilor referitoare la execuția bugetului celui de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare aferent exercițiului financiar 2010

text:
               17.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 286/139

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2012
   privind închiderea conturilor referitoare la execuția bugetului celui de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare aferent exercițiului financiar 2010
   (2012/561/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere Raportul Comisiei privind acțiunile întreprinse în urma descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar 2009 [COM(2011) 736] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc raportul în cauză [SEC(2011) 1350 și SEC(2011) 1351],

               —

               având în vedere situațiile financiare și conturile de venituri și cheltuieli aferente celui de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare – exercițiul financiar 2010 [COM(2011) 471 – C7-0273/2011],

               —

               având în vedere Raportul anual al Comisiei din 27 aprilie 2011 privind gestiunea financiară a celui de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare în 2010,

               —

               având în vedere Comunicarea Comisiei, intitulată „Informații financiare cu privire la fondurile europene de dezvoltare” [COM(2011) 334],

               —

               având în vedere raportul anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare (FED) privind exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile Comisiei (1), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,

               —

               având în vedere Declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandările Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondurilor europene de dezvoltare pentru exercițiul financiar 2010 (05458/2012 – C7-0047/2012, 05459/2012 – C7-0048/2012, 05460/2012 – C7-0049/2012),

               —

               având în vedere Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (3) și revizuit la Luxemburg la 25 iunie 2005 (4),

               —

               având în vedere Decizia 2001/822/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2001 privind asocierea țărilor și teritoriilor de peste mări la Comunitatea Europeană („Decizia de asociere peste mări”) (5), modificată prin Decizia 2007/249/CE a Consiliului (6),

               —

               având în vedere articolul 33 din Acordul intern din 20 decembrie 1995 dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în Consiliu, privind finanțarea și administrarea ajutoarelor comunitare în temeiul celui de al doilea Protocol financiar la cea de a patra Convenție ACP-CE (7),

               —

               având în vedere articolul 32 din Acordul intern din 18 septembrie 2000 dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea și gestionarea ajutoarelor comunitare în cadrul Protocolului financiar la Acordul de parteneriat între statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific și Comunitatea Europeană și statele sale membre, semnat la Cotonou (Benin) la 23 iunie 2000, și alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul CE (8),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere articolul 74 din Regulamentul financiar din 16 iunie 1998 aplicabil cooperării în vederea finanțării dezvoltării în temeiul celei de a patra Convenții ACP-CE (9),

               —

               având în vedere articolul 119 din Regulamentul financiar din 27 martie 2003 aplicabil celui de Al nouălea fond european de dezvoltare (10),

               —

               având în vedere articolul 142 din Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind Regulamentul financiar aplicabil celui de Al zecelea fond european de dezvoltare (11),

               —

               având în vedere articolul 76, articolul 77 a treia liniuță și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru dezvoltare (A7-0100/2012),

               1.

               ia act de conturile anuale ale celui de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare, astfel cum sunt prezentate în tabelul 2 din raportul anual al Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor referitoare la execuția bugetului celui de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare aferent exercițiului financiar 2010;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi și Băncii Europene de Investiții și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 326, 10.11.2011, p. 251.

      (2)  JO C 326, 10.11.2011, p. 262.

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (4)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (5)  JO L 314, 30.11.2001, p. 1 și JO L 324, 7.12.2001, p. 1.

      (6)  JO L 109, 26.4.2007, p. 33.

      (7)  JO L 156, 29.5.1998, p. 108.

      (8)  JO L 317, 15.12.2000, p. 355.

      (9)  JO L 191, 7.7.1998, p. 53.

      (10)  JO L 83, 1.4.2003, p. 1.

      (11)  JO L 78, 19.3.2008, p. 1.


title: 2009/432/CE: Decizia Consiliului din 4 noiembrie 2008 privind semnarea, în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia, a Protocolului de modificare a Acordului de transport maritim dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Chineze, pe de altă parte

text:
               9.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 144/20

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 4 noiembrie 2008
   privind semnarea, în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia, a Protocolului de modificare a Acordului de transport maritim dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Chineze, pe de altă parte
   (2009/432/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2), coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere Actul de aderare din 2005, în special articolul 6 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               Acordul de transport maritim dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Chineze, pe de altă parte (1), denumit în continuare „acordul”, a fost semnat la Bruxelles la 6 decembrie 2002 și a intrat în vigoare la 1 martie 2008.

               (2)

               La 23 octombrie 2006, Comisia a fost autorizată de către Consiliu să negocieze cu China un protocol de modificare a acordului pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană.

               (3)

               Protocolul a fost parafat de ambele părți la 28 februarie 2008.

               (4)

               Prin urmare, protocolul ar trebui să fie semnat, sub rezerva încheierii acestuia după finalizarea procedurilor constituționale și instituționale necesare,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia Protocolul de modificare a Acordului de transport maritim dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Chineze, pe de altă parte, sub rezerva deciziei Consiliului privind încheierea protocolului menționat.
   Textul protocolului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze protocolul, în numele Comunității Europene și al statelor membre ale acesteia, sub rezerva încheierii acestuia.

      Adoptată la Bruxelles, 4 noiembrie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. LAGARDE

      (1)  JO L 46, 21.2.2008, p. 25.
    ---documentbreak---

               9.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 144/21

         PROTOCOL
   de modificare a Acordului de transport maritim dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Guvernul Republicii Populare Chineze, pe de altă parte
   REGATUL BELGIEI,
   REPUBLICA BULGARIA,
   REPUBLICA CEHĂ,
   REGATUL DANEMARCEI,
   REPUBLICA FEDERALĂ GERMANIA,
   REPUBLICA ESTONIA,
   IRLANDA,
   REPUBLICA ELENĂ,
   REGATUL SPANIEI,
   REPUBLICA FRANCEZĂ,
   REPUBLICA ITALIANĂ,
   REPUBLICA CIPRU,
   REPUBLICA LETONIA,
   REPUBLICA LITUANIA,
   MARELE DUCAT AL LUXEMBURGULUI,
   REPUBLICA UNGARĂ,
   MALTA,
   REGATUL ȚĂRILOR DE JOS,
   REPUBLICA AUSTRIA,
   REPUBLICA POLONĂ,
   REPUBLICA PORTUGHEZĂ,
   ROMÂNIA,
   REPUBLICA SLOVENIA,
   REPUBLICA SLOVACĂ,
   REPUBLICA FINLANDA,
   REGATUL SUEDIEI,
   REGATULUI UNIT AL MARII BRITANII ȘI IRLANDEI DE NORD,
   denumite în continuare „statele membre”, reprezentate de Consiliul Uniunii Europene, și
   COMUNITATEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Comunitatea”, reprezentată de Consiliul Uniunii Europene,
   pe de o parte, și
   GUVERNUL REPUBLICII POPULARE CHINEZE,
   pe de altă parte,
   AVÂND ÎN VEDERE aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană și, prin urmare, la Comunitate la data de 1 ianuarie 2007,
   CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   Articolul 1
   Republica Bulgaria și România sunt părți la Acordul de transport maritim dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Populară Chineză, pe de altă parte, semnat la Bruxelles la 6 decembrie 2002 și intrat în vigoare la 1 martie 2008 (denumit în continuare „acordul”).
   Articolul 2
   Textele acordului în limbile bulgară și română, care sunt atașate la prezentul protocol, devin autentice în aceleași condiții ca și celelalte versiuni lingvistice redactate în conformitate cu articolul 14 din acord.
   Articolul 3
   Părțile contractante se notifică reciproc cu privire la îndeplinirea procedurilor legale interne pentru intrarea în vigoare a prezentului protocol. Prezentul protocol intră în vigoare la data primirii ultimei notificări scrise.
   Articolul 4
   Prezentul protocol este redactat la Bruxelles, la treizeci și unu martie două mii nouă, în două exemplare, în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă, suedeză și chineză, toate textele fiind egal autentice.

         За държавите-членки
         Por los Estados miembros
         Za členské státy
         For medlemsstaterne
         Für die Mitgliedstaaten
         Liikmesriikide nimel
         Για τα κράτη μέλη
         For the Member States
         Pour les États membres
         Per gli Stati membri
         Dalībvalstu vārdā
         Valstybių narių vardu
         A tagállamok részéről
         Għall-Istati Membri
         Voor de lidstaten
         W imieniu państw członkowskich
         Pelos Estados-Membros
         Pentru statele membre
         Za členské štáty
         Za države članice
         Jäsenvaltioiden puolesta
         På medlemsstaternas vägnar

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         За правителството на Китайската народна република
         Por el Gobierno de la República Popular China
         Za vládu Čínské lidové republiky
         For Folkerepublikken Kinas regering
         Im Namen der Regierung der Volksrepublik China
         Hiina Rahvavabariigi valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της Κίνας
         For the Government of the People's Republic of China
         Pour la gouvernement de la République populaire de Chine
         Per il Governo della Repubblica popolare cinese
         Kīnas Tautas Republikas vārdā
         Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybės vardu
         A Ķīnas Népköztársaság kormánya részéről
         Għall-Gvern tar-Repubblika Popolari taċ-Ċina
         Voor de regering van de Volksrepubliek China
         W imieniu rządu Chińskiej Republiki Ludowej
         Pelo Governo da República Popular da China
         Pentru Guvernul Republicii Populare Chineze
         Za vládu Čínskej l'udovej republiky
         Za Vlado Ljudske republike Kitajske
         Kiinan kansantasavallan hallituksen puolesta
         På Folkrepubliken Kinas regerings vägnar


title: Decizia Tribunalului din 5 aprilie 2017 privind vacanțele judecătorești

text:
               29.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 168/4

         DECIZIA TRIBUNALULUI
   din 5 aprilie 2017
   privind vacanțele judecătorești
   (2017/C 168/03)
   TRIBUNALUL
   Având în vedere articolul 41 alineatul (2) din Regulamentul de procedură,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

      Articolul 1

   Pentru anul judecătoresc care începe la 1 septembrie 2017, datele vacanțelor judecătorești în sensul articolului 41 alineatele (2) și (6) din Regulamentul de procedură se stabilesc după cum urmează:

               —

               Crăciun 2017: de luni 18 decembrie 2017 până duminică 7 ianuarie 2018 inclusiv;

               —

               Paște 2018: de luni 26 martie 2018 până duminică 8 aprilie 2018 inclusiv;

               —

               Vară 2018: de luni 16 iulie 2018 până vineri 31 august 2018 inclusiv.

      Articolul 2

   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Luxemburg, 5 aprilie 2017.

            Grefier

         E. COULON

            Președinte

         M. JAEGER


title: 2009/662/CE: Decizia Parlamentului European din 23 aprilie 2009 privind închiderea conturilor Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2007

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/156

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 23 aprilie 2009
   privind închiderea conturilor Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2007
   (2009/662/CE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2007 (1),

               —

               având în vedere raportul Curții de Conturi privind conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2007, însoțit de răspunsurile agenției (2),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 10 februarie 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 460/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind instituirea Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor (4), în special articolul 17,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (5), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 71 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A6-0158/2009),

               1.

               ia act de conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor, astfel cum sunt anexate la raportul Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2007;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Preşedintele

         Hans-Gert PÖTTERING

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 278, 31.10.2008, p. 23.

      (2)  JO C 311, 5.12.2008, p. 13.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (4)  JO L 77, 13.3.2004, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: 2010/405/: Decizia Consiliului din 12 iulie 2010 de autorizare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept

text:
               22.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 189/12

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2010
   de autorizare a unei forme de cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept
   (2010/405/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 329 alineatul (1),
   având în vedere solicitările formulate de Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Federală Germania, Spania, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Letonia, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Malta, Republica Austria, Republica Portugheză, România și Republica Slovenia,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea și-a stabilit obiectivul de a menține și a dezvolta un spațiu de libertate, securitate și justiție, în cadrul căruia se asigură libera circulație a persoanelor. Pentru stabilirea treptată a unui astfel de spațiu, Uniunea urmează să adopte măsuri cu implicații transfrontaliere privind cooperarea judiciară în materie civilă, în special când acestea sunt necesare pentru asigurarea unei bune funcționări a pieței interne.

               (2)

               În temeiul articolului 81 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, respectivele măsuri trebuie să le cuprindă și pe cele care promovează compatibilitatea normelor aplicabile în statele membre în materie de conflict de legi, inclusiv măsuri care au implicații transfrontaliere privind dreptul familiei.

               (3)

               La 17 iulie 2006, Comisia a adoptat un proiect de regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2201/2003 în ceea ce privește competența și introducerea unor norme privind legislația aplicabilă în materie matrimonială (denumit în continuare „proiect de regulament”).

               (4)

               La reuniunea din 5-6 iunie 2008, Consiliul a adoptat orientări de natură politică care au constatat că nu a fost atinsă unanimitatea necesară pentru a continua proiectul de regulament și că există dificultăți insurmontabile care, la momentul respectiv și în viitorul apropiat, fac imposibilă întrunirea unanimității. Consiliul a stabilit că obiectivele proiectului de regulament nu pot fi atinse într-un termen rezonabil prin aplicarea dispozițiilor relevante din tratate.

               (5)

               În aceste condiții, prin scrisorile din data de 28 iulie 2008, Grecia, Spania, Italia, Luxemburg, Ungaria, Austria, România și Slovenia au adresat Comisiei o solicitare prin care își exprimau intenția de a stabili între ele o formă de cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile în materie matrimonială și au invitat Comisia să prezinte Consiliului o propunere în acest sens. Bulgaria a adresat o solicitare similară Comisiei prin scrisoarea din 12 august 2008, Franța s-a alăturat acestei solicitări prin scrisoarea din 12 ianuarie 2009, Germania printr-o scrisoare din 15 aprilie 2010, Belgia printr-o scrisoare din 22 aprilie 2010, Letonia printr-o scrisoare din 17 mai 2010, Malta printr-o scrisoare din 31 mai 2010, iar Portugalia în cadrul reuniunii Consiliului din 4 iunie 2010. La 3 martie 2010, Grecia și-a retras solicitarea. În total, paisprezece state membre au solicitat o formă de cooperare consolidată.

               (6)

               Cooperarea consolidată ar trebui să instituie un cadru juridic clar și complet în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept în statele membre participante, să garanteze cetățenilor soluții corespunzătoare în materie de securitate juridică, previzibilitate și flexibilitate și să împiedice „recurgerea precipitată la instanță”.

               (7)

               Condițiile prevăzute la articolul 20 din Tratatul privind Uniunea Europeană și la articolele 326 și 329 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene sunt îndeplinite.

               (8)

               Domeniul prezentei forme de cooperare consolidată, și anume legislația aplicabilă divorțului și separării de drept, se identifică la articolul 81 alineatul (2) litera (c) și la articolul 81 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene ca fiind unul dintre domeniile vizat de tratate.

               (9)

               Cerința de a recurge în ultimă instanță la o formă de cooperare consolidată prevăzută la articolul 20 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană este îndeplinită prin aceea că, în iunie 2008, Consiliul a stabilit că obiectivele proiectului de regulament nu pot fi atinse într-un termen rezonabil de către Uniune, în ansamblul său.

               (10)

               Cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept are ca scop dezvoltarea cooperării judiciare în materie civilă cu incidență transfrontalieră, pe baza principiului recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești, precum și asigurarea compatibilității normelor aplicabile în statele membre în materie de conflict de legi. Astfel, cooperarea consolidată promovează obiectivele Uniunii, apără interesele acesteia și consolidează procesul acesteia de integrare, astfel cum se prevede la articolul 20 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană.

               (11)

               Cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept respectă tratatele și dreptul Uniunii și nu aduce atingere pieței interne și nici coeziunii economice, sociale și teritoriale. Cooperarea consolidată nu constituie un obstacol sau o discriminare în schimburile comerciale dintre statele membre și nu provoacă o denaturare a concurenței între acestea.

               (12)

               Cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept respectă competențele, drepturile și obligațiile statelor membre neparticipante. Normele comune privind conflictul de legi din statele membre participante nu aduc atingere normelor statelor membre neparticipante. Instanțele judecătorești ale statelor membre neparticipante continuă să aplice normele naționale existente privind conflictul de legi pentru a determina legislația aplicabilă divorțului și separării de drept.

               (13)

               În special, cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept respectă dreptul Uniunii privind cooperarea judiciară în materie civilă prin faptul că prezenta formă de cooperare consolidată nu aduce atingere acquis-ului existent.

               (14)

               Prezenta decizie respectă drepturile, principiile și libertățile consacrate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dispozițiile articolului 21.

               (15)

               Cooperarea consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept este deschisă, în orice moment, tuturor statelor membre, în conformitate cu articolul 328 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Federală Germania, Spania, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Letonia, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Malta, Republica Austria, Republica Portugheză, România și Republica Slovenia sunt autorizate să instituie între ele o formă de cooperare consolidată în domeniul legislației aplicabile divorțului și separării de drept, prin aplicarea dispozițiilor relevante din tratate.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. LARUELLE


title: 2014/793/UE: Decizia Consiliului din 7 noiembrie 2014 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Franceză privind aplicarea, în comunitatea din Saint-Barthélemy, a legislației Uniunii privind impozitarea veniturilor din economii și cooperarea administrativă în domeniul fiscal

text:
               15.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 330/10

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 7 noiembrie 2014
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Franceză privind aplicarea, în comunitatea din Saint-Barthélemy, a legislației Uniunii privind impozitarea veniturilor din economii și cooperarea administrativă în domeniul fiscal

      (2014/793/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 113 și 115, coroborate cu articolul 218 alineatul (6) litera (b) și alineatul (8) al doilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia 2013/671/UE a Consiliului (1), Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Franceză privind aplicarea, în comunitatea din Saint-Barthélemy, a legislației Uniunii privind impozitarea veniturilor din economii și cooperarea administrativă în domeniul fiscal (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 17 februarie 2014, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)

               Acordul are ca obiectiv să asigure aplicarea în continuare în Saint-Barthélemy a mecanismelor prevăzute de Directivele 2011/16/UE (2) și 2003/48/CE (3) ale Consiliului, destinate în special combaterii fraudei și evaziunii fiscale, în pofida schimbării statutului său.

               (3)

               Acordul ar trebui încheiat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Franceză privind aplicarea, în comunitatea din Saint-Barthélemy, a legislației Uniunii privind impozitarea veniturilor din economii și cooperarea administrativă în domeniul fiscal se aprobă în numele Uniunii.
   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 7 din acord (4).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 7 noiembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. C. PADOAN

      (1)  Decizia 2013/671/UE a Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Franceză privind aplicarea, în comunitatea din Saint-Barthélemy, a legislației Uniunii privind impozitarea veniturilor din economii și cooperarea administrativă în domeniul fiscal (JO L 313, 22.11.2013, p. 1).

      (2)  Directiva 2011/16/UE a Consiliului din 15 februarie 2011 privind cooperarea administrativă în domeniul fiscal și de abrogare a Directivei 77/799/CEE (JO L 64, 11.3.2011, p. 1).

      (3)  Directiva 2003/48/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind impozitarea veniturilor din economii sub forma plăților de dobânzi (JO L 157, 26.6.2003, p. 38).

      (4)  Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia Băncii Centrale Europene din 3 iunie 2004 privind modalitățile și condițiile aplicabile investigațiilor efectuate de Oficiul European Antifraudă în cadrul Băncii Centrale Europene, în materie de prevenire a fraudei, corupției și a altor activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene și de modificare a condițiilor de angajare a personalului Băncii Centrale Europene (BCE/2004/11)

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0011(01)

Jurnalul Oficial L 230 , 30/06/2004 p. 0056 - 0060 Jurnalul Oficial L 267 , 12/10/2005 p. 0010 - 0014

		20040603Decizia Băncii Centrale Europenedin 3 iunie 2004privind modalitățile și condițiile aplicabile investigațiilor efectuate de Oficiul European Antifraudă în cadrul Băncii Centrale Europene, în materie de prevenire a fraudei, corupției și a altor activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene și de modificare a condițiilor de angajare a personalului Băncii Centrale Europene(BCE/2004/11)(2004/525/CE)CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European Antifraudă (OLAF) [1], în special articolul 4 alineatele (1) și (6),având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 12.3 și 36.1,având în vedere contribuția Consiliului general al Băncii Centrale Europene în conformitate cu articolul 47.2 a cincea liniuță din statut,având în vedere avizul Comitetului de personal al BCE,întrucât:(1) Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 (denumit în continuare "Regulamentul OLAF") prevede că Oficiul European Antifraudă (denumit în continuare "Oficiul") inițiază și efectuează investigații administrative antifraudă (denumite în continuare "investigații interne") în cadrul instituțiilor, organismelor, oficiilor și agențiilor înființate prin Tratatele CE și Euratom sau în baza acestora în scopul combaterii fraudei, corupției și a oricăror alte activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene. În temeiul Regulamentului OLAF, investigațiile interne se pot referi la fapte grave legate de îndeplinirea sarcinilor profesionale care reprezintă o încălcare a obligațiilor care revin personalului acestor instituții, organisme, oficii și agenții care pot atrage proceduri disciplinare sau, după caz, de urmărire penală, sau de neîndeplinirea unor obligații echivalente de către membrii instituțiilor și organismelor, de către conducătorii oficiilor și agențiilor sau de către membri ai personalului instituțiilor, organismelor, oficiilor sau agențiilor cărora nu li se aplică prevederile Statutului funcționarilor și ale Regimului aplicabil altor agenți ai Comunităților Europene (denumite în continuare "statutul personalului").(2) În cazul BCE, aceste îndatoriri și obligații profesionale, în special obligațiile legate de conduita profesională și secretul profesional, sunt prevăzute în (a) Condițiile de angajare a personalului Băncii Centrale Europene, (b) Normele privind personalul Băncii Centrale Europene, (c) anexa I la Condițiile de angajare privind Condițiile de angajare pe termen scurt și (d) Normele Băncii Centrale Europene privind angajarea pe termen scurt; precizări suplimentare sunt oferite de (e) Codul de conduită al Băncii Centrale Europene [2] și (f) Codul de conduită al membrilor Consiliului guvernatorilor [3] (denumite împreună în continuare "condițiile de angajare ale BCE").(3) Articolul 4 alineatul (1) din Regulamentul OLAF prevede că, în vederea protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene și a combaterii fraudei și altor activități care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene, Oficiul "efectuează investigații administrative în cadrul instituțiilor, organismelor, oficiilor și agențiilor"; articolul 4 alineatul (6) prevede că fiecare instituție, organism, oficiu sau agenție trebuie să adopte o decizie care "include în special norme privind: (a) obligația membrilor, funcționarilor și a altor agenți ai instituțiilor și organismelor și a managerilor, a funcționarilor și angajaților oficiilor și agențiilor de a coopera cu funcționarii Oficiului și de a le furniza informații; (b) procedurile care trebuie respectate de către angajații Oficiului în desfășurarea investigațiilor interne și garanțiile privind drepturile persoanelor care fac obiectul unei investigații interne". În conformitate cu jurisprudența comunitară, Oficiul poate iniția o investigație numai pe baza unor suspiciuni suficient de grave [4].(4) Regulamentul OLAF [articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf] prevede că investigațiile interne se desfășoară în conformitate cu normele din tratate, în special din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene, ținând seama în mod corespunzător de statutul personalului. De asemenea, investigațiile interne ale Oficiului cad sub incidența articolului 6 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, precum și a altor principii și drepturi fundamentale comune statelor membre și recunoscute de Curtea de Justiție, ca de exemplu, confidențialitatea consultanței juridice (secretul profesional).(5) Investigațiile interne se desfășoară în conformitate cu procedurile prevăzute în Regulamentul OLAF și în deciziile adoptate de fiecare instituție, organism, oficiu sau agenție în vederea punerii în aplicare a regulamentului în cauză. În adoptarea prezentei decizii de punere în aplicare, BCE îi revine obligația de a justifica orice restricție impusă investigațiilor interne care afectează sarcinile și îndatoririle specifice încredințate BCE prin articolele 105 și 106 din Tratat. Aceste restricții trebuie, pe de o parte, să asigure confidențialitatea necesară anumitor informații ale BCE, și, pe de altă parte, să pună în aplicare intenția legislatorului de a consolida combaterea fraudei. Cu excepția acestor sarcini și îndatoriri specifice, BCE trebuie să fie considerată, și în sensul prezentei decizii, ca o entitate publică similară altor instituții și organisme comunitare.(6) În cazuri excepționale, circulația în afara BCE a unor informații confidențiale deținute de BCE în vederea îndeplinirii sarcinilor sale ar putea aduce prejudicii grave funcționării BCE. În astfel de cazuri, decizia de a acorda Oficiului acces la informații sau de a transmite informații către Oficiu este adoptată de către Comitetul executiv. Se permite accesul la informații mai vechi de un an din domenii precum decizii de politică monetară sau operațiuni legate de gestionarea rezervelor valutare și de intervențiile pe piețele valutare. Restricțiile în alte domenii, precum datele privind stabilitatea sistemului financiar sau instituțiile de credit individuale primite de la autoritățile de supraveghere prudențială și informațiile privind elementele de securitate și specificațiile tehnice ale bancnotelor euro actuale și viitoare nu au o limită în timp. Deși aceste informații, a căror circulație în afara BCE ar putea submina în mod substanțial funcționarea BCE, au fost circumscrise în prezenta decizie anumitor domenii de activitate, este necesar să se prevadă posibilitatea adaptării prezentei decizii la orice evoluții neprevăzute pentru a garanta îndeplinirea în continuare a sarcinilor atribuite BCE prin Tratat.(7) Prezenta decizie ține seama de faptul că membrii Consiliului guvernatorilor BCE și ai Consiliului general al BCE care nu sunt și membri ai Comitetului executiv al BCE exercită funcții naționale, pe lângă funcțiile ce le revin în cadrul SEBC. Exercitarea acestor funcții naționale ține de dreptul intern care nu intră în sfera investigațiilor interne ale Oficiului. Prin urmare, prezenta decizie se aplică numai acelor activități profesionale pe care persoanele în cauză le exercită în calitate de membri ai organelor de decizie ale BCE. În măsura în care membrii Consiliului general pot fi vizați de investigațiile interne ale Oficiului, la redactarea prezentei decizii au fost luate în considerare contribuțiile aduse de acești membri.(8) Articolul 38.1 din Statut prevede că membrii organelor de decizie și ai personalului BCE sunt obligați, chiar și după încetarea funcțiilor lor, să nu divulge informațiile care prin natura lor constituie secret profesional. În temeiul articolului 8 din Regulamentul OLAF, Oficiul și angajații săi se supun acelorași condiții de confidențialitate și secret profesional ca și cele care se aplică personalului BCE în temeiul statutului și condițiilor de angajare ale BCE.(9) În temeiul articolului 6 alineatul (6) din Regulamentul OLAF, autoritățile naționale competente acordă sprijinul necesar Oficiului în investigațiile sale din cadrul BCE în conformitate cu dispozițiile de drept intern. Guvernul Republicii Federale Germania și BCE au semnat un Acord de sediu în data de 18 septembrie 1998 [5], care pune în aplicare Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene în ceea ce privește BCE și conține dispoziții privind inviolabilitatea spațiilor, arhivelor și comunicațiilor BCE, precum și privind privilegiile și imunitățile diplomatice ale membrilor Comitetului executiv al BCE.(10) În temeiul articolului 14 din Regulamentul OLAF, orice funcționar sau alt agent al Comunităților Europene poate înainta directorului Oficiului o plângere împotriva unei acțiuni care îl afectează și care a fost efectuată de Oficiu ca parte a unei investigații interne, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolul 90 alineatul (2) din statutul personalului. Prin analogie, aceleași proceduri trebuie să se aplice și plângerilor înaintate directorului Oficiului de către angajații BCE sau de membrii unui organ de decizie al BCE, iar articolul 91 din statutul personalului trebuie să se aplice deciziilor luate cu privire la aceste plângeri,DECIDE:Articolul 1Domeniul de aplicarePrezenta decizie se aplică:- membrilor Consiliului guvernatorilor BCE și ai Consiliului general al BCE, în privința aspectelor legate de calitatea lor de membri ai acestor organe de decizie ale BCE;- membrilor Comitetului executiv al BCE;- membrilor organelor de decizie sau oricărui membru al personalului băncilor centrale naționale, care participă la reuniunile Consiliului guvernatorilor BCE și ale Consiliului general al BCE în calitate de supleanți și/sau însoțitori, în privința aspectelor legate de această calitate,(denumiți împreună în continuare "participanți în cadrul organelor de decizie"), și- membrilor permanenți sau temporari ai personalului BCE, cărora li se aplică condițiile de angajare ale BCE;- persoanelor care lucrează pentru BCE și al căror raport cu aceasta nu are la bază un contract de muncă, în privința aspectelor legate de activitatea lor pentru BCE,(denumiți împreună în continuare "angajați ai BCE").Articolul 2Obligația de cooperare cu OficiulFără a aduce atingere dispozițiilor pertinente din Tratat, din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene și din Statut, și sub rezerva procedurilor prevăzute de Regulamentul OLAF și a normelor din prezenta decizie, participanții în cadrul organelor de decizie și angajații BCE cooperează pe deplin cu agenții Oficiului care efectuează o investigație internă și acordă orice asistență necesară investigației.Articolul 3Obligația de raportare a oricăror informații privind o activitate ilegală(1) Angajații BCE care iau cunoștință de elemente ce dau naștere unei prezumții privind existența unor posibile cazuri de fraudă, corupție sau altă activitate ilegală de natură să afecteze interesele financiare ale Comunităților Europene sau a unor fapte grave care afectează aceste interese financiare și care sunt legate de îndeplinirea sarcinilor profesionale de o manieră care să reprezinte o încălcare a obligațiilor unui angajat al BCE sau ale unui participant în cadrul organelor de decizie, și care poate atrage proceduri disciplinare sau, după caz, de urmărire penală, furnizează fără întârziere elementele respective directorului de audit intern, directorului responsabil de domeniul lor de activitate sau membrului Comitetului executiv care răspunde în principal de domeniul lor de activitate. Aceștia din urmă transmit fără întârziere elementele respective directorului general al secretariatului și serviciilor lingvistice. Angajații BCE nu trebuie să fie supuși în nici un caz unui tratament inechitabil sau discriminatoriu ca urmare a comunicării informațiilor la care se referă prezentul articol.(2) Participanții în cadrul organelor de decizie care iau cunoștință de elementele la care se referă alineatul (1) îl informează pe directorul general al secretariatului și serviciilor lingvistice sau pe președintele BCE.(3) În cazul în care directorul general al secretariatului și serviciilor lingvistice sau, după caz, președintele BCE primește elemente în conformitate cu alineatul (1) sau (2), acesta le transmite fără întârziere, sub rezerva articolului 4 din prezenta decizie, Oficiului și informează direcția de audit intern și, dacă este cazul, președintele BCE.(4) În cazurile în care un angajat al BCE sau un participant în cadrul organelor de decizie are dovezi concrete care susțin suspiciunea privind existența unui caz de fraudă, corupție sau altă activitate ilegală în sensul alineatului (1) și, în același timp, are motive întemeiate de a considera că procedura prevăzută la alineatele precedente ar împiedica în acel caz specific raportarea corespunzătoare către Oficiu a dovezilor respective, el poate raporta cazul direct Oficiului, fără a fi supus prevederilor articolului 4.Articolul 4Cooperarea cu Oficiul în cazul informațiilor sensibile(1) În cazuri excepționale, în care circulația anumitor informații în afara BCE ar aduce prejudicii grave funcționării BCE, decizia de a acorda acces Oficiului la informațiile respective sau de a transmite aceste informații este adoptată de Comitetul executiv. Această prevedere se aplică informațiilor privind deciziile de politică monetară sau operațiunile legate de gestionarea rezervelor valutare și intervențiile pe piețele valutare, cu condiția ca aceste informații să nu fie mai vechi de un an, datelor privind stabilitatea sistemului financiar sau instituțiile de credit individuale, primite de BCE de la autoritățile de supraveghere prudențială, sau informațiilor privind elementele de securitate și specificațiile tehnice ale bancnotelor euro.(2) O astfel de decizie a Comitetului executiv ține seama de toate aspectele relevante, precum gradul de sensibilitate al informațiilor solicitate de Oficiu pentru investigație, importanța lor pentru investigație și gravitatea suspiciunii astfel cum a fost prezentată președintelui BCE de către Oficiu, angajatul BCE sau participantul în cadrul organelor de decizie, cât și de gradul de risc pe care îl implică pentru funcționarea ulterioară a BCE. În cazul în care nu se acordă accesul, decizia precizează motivele refuzului. În ceea ce privește datele pe care BCE le primește de la autoritățile de supraveghere prudențială privind stabilitatea sistemului financiar sau instituțiile de credit individuale, Comitetul executiv poate decide să acorde acces Oficiului, cu excepția cazului în care autoritatea respectivă de supraveghere prudențială consideră că dezvăluirea informațiilor în cauză amenință stabilitatea sistemului financiar sau o instituție de credit.(3) În cazuri deosebit de excepționale privind informații legate de un anumit domeniu de activitate al BCE, care au un grad de sensibilitate echivalent cu cel al categoriilor de informații menționate la alineatul (1), Comitetul executiv poate decide cu titlu provizoriu să refuze accesul Oficiului la informațiile respective. Alineatul (2) se aplică unor astfel de decizii, care sunt valabile timp de maximum șase luni. După această perioadă, se acordă accesul Oficiului la informațiile respective, cu excepția cazului în care Consiliul guvernatorilor a modificat între timp prezenta decizie adăugând categoria de informații în cauză la categoriile reglementate de alineatul (1). Consiliul guvernatorilor precizează motivele modificării prezentei decizii.Articolul 5Asistența oferită de BCE în cadrul investigațiilor interne(1) Atunci când inițiază o investigație internă în cadrul BCE, responsabilul cu securitatea BCE autorizează accesul agenților Oficiului la sediul BCE pe baza prezentării unei autorizații scrise care precizează identitatea acestora, calitatea lor de agenți ai Oficiului și a mandatului scris emis de directorul Oficiului care indică obiectul investigației. Președintele, vicepreședintele și directorul de audit intern sunt informați de îndată.(2) Direcția de audit intern asistă Oficiul în organizarea practică a investigațiilor.(3) Angajații BCE și participanții în cadrul organelor de decizie furnizează agenților Oficiului care efectuează o investigație orice informație solicitată, cu excepția cazului în care informația solicitată ar putea fi de natura informațiilor sensibile în sensul articolului 4, caz în care decizia este luată de Comitetul executiv. Direcția de audit intern înregistrează toate informațiile furnizate.Articolul 6Informarea părților interesate(1) În cazul în care apare posibilitatea implicării personale a unui angajat al BCE sau a unui participant în cadrul organelor de decizie, partea interesată este informată rapid în măsura în care acest lucru nu aduce prejudicii investigației. În orice situație, concluziile care se referă nominal la un angajat al BCE sau la un participant în cadrul organelor de decizie nu se pot formula odată cu încheierea investigației fără ca partea interesată să fi avut posibilitatea de a-și exprima poziția cu privire la toate faptele care o privesc, inclusiv orice dovezi existente împotriva ei. Părțile interesate au dreptul de a nu spune nimic, de a nu se autoincrimina și de a apela la asistență juridică personală.(2) În cazurile care necesită menținerea secretului absolut în scopul investigației și utilizarea unor proceduri de investigație care țin de competența unei autorități judiciare naționale, îndeplinirea obligației de a invita un angajat al BCE sau un participant la un organ de decizie să își exprime poziția poate fi amânată pentru o perioadă limitată, prin acord cu președintele sau vicepreședintele.Articolul 7Informații privind încheierea investigației care nu implică acțiuni ulterioareÎn cazul în care, ca urmare a unei investigații interne, nu poate fi intentată o acțiune împotriva unui angajat al BCE sau a unui participant la un organ de decizie care a fost subiectul unor acuzații, investigația internă se încheie, fără a fi urmată de alte acțiuni, printr-o decizie a directorului Oficiului, care îl informează în scris cu privire la aceasta pe respectivul angajat BCE sau participant la un organ de decizie.Articolul 8Ridicarea imunitățiiOrice solicitare din partea unei autorități de poliție sau a unei autorități judiciare naționale privind ridicarea imunității de jurisdicție a unui angajat al BCE sau a unui membru al Comitetului executiv, al Consiliului guvernatorilor sau al Consiliului general în cazuri posibile de fraudă, corupție sau altă activitate ilegală care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene este prezentată directorului Oficiului pentru formularea unui aviz. Președintele sau vicepreședintele BCE decide în privința imunității angajaților BCE, iar Consiliul guvernatorilor decide în privința imunității membrilor Comitetului executiv, ai Consiliului guvernatorilor sau ai Consiliului general.Articolul 9Modificarea condițiilor de angajare a personalului BCECondițiile de angajare a personalului BCE se modifică după cum urmează:1. după articolul 4 litera (a) teza a doua, se adaugă următoarea teză:"Aceștia se supun dispozițiilor conținute în Decizia BCE/2004/11 privind modalitățile și condițiile aplicabile investigațiilor efectuate de Oficiul European Antifraudă în cadrul Băncii Centrale Europene, în materie de prevenire a fraudei, corupției și a altor activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene și de modificare a condițiilor de angajare a personalului Băncii Centrale Europene.";2. la articolul 5 litera (b), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:"(b) În absența unor dispoziții contrare în Decizia BCE/2004/11 privind modalitățile și condițiile aplicabile investigațiilor efectuate de Oficiul European Antifraudă în cadrul Băncii Centrale Europene, în materie de prevenire a fraudei, corupției și a altor activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene și de modificare a condițiilor de angajare a personalului Băncii Centrale Europene și în absența autorizării prealabile din partea Comitetului executiv, membrii personalului nu vor:".Articolul 10Modificarea anexei I la Condițiile de angajare a personalului BCEAnexa I la Condițiile de angajare a personalului BCE privind condițiile de angajare pe termen scurt se modifică după cum urmează:1. după articolul 4 teza a doua se adaugă următoarea teză:"Aceștia se supun dispozițiilor conținute în Decizia BCE/2004/11 privind modalitățile și condițiile aplicabile investigațiilor efectuate de Oficiul European Antifraudă în cadrul Băncii Centrale Europene, în materie de prevenire a fraudei, corupției și a altor activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene și de modificare a condițiilor de angajare a personalului Băncii Centrale Europene.";2. la articolul 10 litera (b), teza introductivă se înlocuiește cu următorul text:"(b) În absența unor dispoziții contrare în Decizia BCE/2004/11 privind modalitățile și condițiile aplicabile investigațiilor efectuate de Oficiul European Antifraudă în cadrul Băncii Centrale Europene, în materie de prevenire a fraudei, corupției și a altor activități ilegale care afectează interesele financiare ale Comunităților Europene și de modificare a condițiilor de angajare a personalului Băncii Centrale Europene și în absența autorizării prealabile din partea Comitetului executiv, angajații cu contract de muncă pe termen scurt nu vor:".Articolul 11Dispoziție finalăPrezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 iunie 2004.Președintele BCEJean-Claude Trichet[1] JO L 136, 31.5.1999, p. 1.[2] JO C 76, 8.3.2001, p. 12.[3] JO C 123, 24.5.2002, p. 9.[4] Cazul C-11/00 Comisia Comunităților Europene c. Banca Centrală Europeană, Culegere 2003, p. I-7147.[5] Jurnalul Oficial Federal (Bundesgesetzblatt) nr. 45, 1998 din 27.10.1998 și nr. 12, 1999 din 6.5.1999.--------------------------------------------------


title: Decizia 2012/322/PESC a Consiliului din 20 iunie 2012 de modificare a Deciziei 2011/782/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei

text:
               26.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 165/45

         DECIZIA 2012/322/PESC A CONSILIULUI
   din 20 iunie 2012
   de modificare a Deciziei 2011/782/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/782/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (1).

               (2)

               Este necesară dezvoltarea aplicării articolului 1 alineatul (3) litera (b) și a articolului 1a alineatul (2) litera (b) din Decizia 2011/782/PESC.

               (3)

               Decizia 2011/782/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2011/782/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 alineatul (3), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(b)

                           furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Siria sau în scopul utilizării în Siria, de finanțare sau de asistență financiară în legătură cu produsele menționate la alineatele (1) și (2), incluzând în special granturi, împrumuturi și asigurări ale creditelor de export, precum și asigurări și reasigurări, pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul respectivelor produse sau pentru furnizarea de asistență tehnică conexă, de servicii de brokeraj sau de alte servicii.”

               2.

               La articolul 1a alineatul (2), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(b)

                           către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Siria sau în scopul utilizării în Siria, de finanțare sau de asistență financiară în legătură cu produsele menționate la alineatul (1), incluzând în special granturi, împrumuturi și asigurări ale creditelor de export, precum și asigurări și reasigurări, pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul respectivelor produse sau pentru furnizarea de asistență tehnică conexă, de servicii de brokeraj sau de alte servicii,”.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 20 iunie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 319, 2.12.2011, p. 56.


title: Decizia (UE) 2016/431 a Consiliului din 12 februarie 2016 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte diplomatice

text:
               23.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 76/17

         DECIZIA (UE) 2016/431 A CONSILIULUI
   din 12 februarie 2016
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte diplomatice
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În contextul dialogului dintre UE și China privind mobilitatea și migrația, Uniunea și Republica Populară Chineză au convenit asupra unui pachet privind cooperarea care conține măsuri în domeniul migrației ilegale și al politicii în domeniul vizelor, inclusiv un acord de exonerare reciprocă de obligația de a deține viză pentru titularii de pașapoarte diplomatice.

               (2)

               La 14 septembrie 2015, Consiliul a adoptat o decizie de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri cu Republica Populară Chineză pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte diplomatice (denumit în continuare „acordul”).

               (3)

               Negocierile privind acordul au fost inițiate la 21 septembrie 2015 și s-au încheiat cu succes prin parafarea acestuia, prin schimb de scrisori, la 3 noiembrie 2015 de către Uniune și la 4 noiembrie 2015 de către Republica Populară Chineză.

               (4)

               Acordul ar trebui să fie semnat, iar declarațiile atașate la acord ar trebui să fie aprobate, în numele Uniunii. Acordul ar trebui aplicat cu titlu provizoriu începând cu a treia zi de la data semnării sale, în așteptarea finalizării procedurilor de încheiere formală a acestuia.

               (5)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (1); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu i se aplică.

               (6)

               Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (2); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea în numele Uniunii a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Populară Chineză privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte diplomatice (denumit în continuare „acordul”), sub rezerva încheierii sale.
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Declarațiile anexate la prezenta decizie se aprobă în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 4
   Acordul se aplică cu titlu provizoriu începând cu a treia zi de la data semnării sale (3), în așteptarea finalizării procedurilor de încheiere a acestuia.
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (2)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (3)  Data semnării acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2009/307/CE: Decizia Consiliului din 30 martie 2009 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Deutsche Bundesbank

text:
               2.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 90/22

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 30 martie 2009
   de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Deutsche Bundesbank
   (2009/307/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 27.1,
   având în vedere Recomandarea BCE/2009/3 a Băncii Centrale Europene din 16 februarie 2009 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la desemnarea auditorilor externi ai Deutsche Bundesbank (1),
   întrucât:

               (1)

               Conturile Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale Eurosistemului fac obiectul auditării de către auditori externi independenți, desemnați la recomandarea Consiliului guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul actualilor auditori externi ai Deutsche Bundesbank se va încheia după auditarea aferentă exercițiului financiar 2008. Prin urmare, este necesară desemnarea unui auditor extern începând cu exercițiul financiar 2009.

               (3)

               Deutsche Bundesbank a selectat Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft în calitate de auditor extern pentru exercițiile financiare 2009-2014.

               (4)

               Consiliul guvernatorilor BCE a recomandat numirea Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft în calitate de auditor extern al Deutsche Bundesbank pentru exercițiile financiare 2009-2014.

               (5)

               Este oportun să se dea curs recomandării Consiliului guvernatorilor BCE și să se modifice Decizia 1999/70/CE (2) în consecință,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Articolul 1 alineatul (2) din Decizia 1999/70/CE se înlocuiește cu următorul text:

      „(2)   Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft este aprobat în calitate de auditor extern al Deutsche Bundesbank pentru exercițiile financiare 2009-2014.”

   Articolul 2
   Prezenta decizie se notifică BCE.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 30 martie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. BENDL

      (1)  JO C 43, 21.2.2009, p. 1.

      (2)  JO L 22, 29.1.1999, p. 69.


title: Decizia Consiliului din 12 iulie 2011 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru coordonarea sistemelor de securitate socială pentru Grecia, Italia, Luxemburg, Ungaria și Malta

text:
               14.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 208/4

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru coordonarea sistemelor de securitate socială pentru Grecia, Italia, Luxemburg, Ungaria și Malta
   2011/C 208/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1), în special articolul 75,
   având în vedere listele de candidați prezentate Consiliului de către guvernele statelor membre,
   întrucât:

               (1)

               Prin Regulamentul (CE) nr. 883/2004 a fost instituit Comitetul consultativ pentru coordonarea sistemelor de securitate socială.

               (2)

               Prin deciziile sale din 21 octombrie 2010 (2) și 7 martie 2011 (3), Consiliul a numit membrii și supleanții Comitetului consultativ pentru coordonarea sistemelor de securitate socială pentru perioada cuprinsă între 20 octombrie 2010 și 19 octombrie 2015, cu excepția anumitor membri și supleanți.

               (3)

               Guvernele Greciei, Italiei, Luxemburgului, Ungariei și Maltei au prezentat candidaturi pentru o serie de posturi vacante,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Sunt numiți în calitate de membri și supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru coordonarea sistemelor de securitate socială pentru Grecia, Italia, Luxemburg, Ungaria și Malta, pentru perioada care se încheie la 19 octombrie 2015:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Italia

               Dna Maria Grazia CATALDI

               Dl Marco Giovanni MARINO

               Ungaria

               Dna Réka KOVÁCS

               Dna Zsófia TÓTH

               Malta

               Dl Mark MUSU’

               Dna Karen DEMICOLI

   II.   REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR SINDICALE

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Grecia

               Dl Evaggelos MOUTAFIS

               Dl Nikos KOSTOPOULOS

               Italia

               Dl Claudio SORRENTINO

               Dl Michele ZERILLO

               Ungaria

               Dna Emese MOLNÁR

               Dl Péter SZABÓ

   III.   REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR PATRONALE

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Grecia

               Dl Lambros PAPAIOANNOU

               Dna Rena BARDANI

               Italia

               Dna Paola ASTORRI

               Dl Paolo RAVAGLI

               Luxemburg

               Dl François ENGELS

               Dna Nathalie WAGNER

               Ungaria

               Dna Terézia BOROSNÉ BARTHA

               Dl István KOMORÓCZKI

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și supleanții care nu au fost încă nominalizați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

      (2)  JO C 290, 27.10.2010, p. 5.

      (3)  JO C 83, 17.3.2011, p. 3.


title: 2009/513/CE: Decizia Consiliului din 22 iunie 2009 privind încheierea Acordului între Comunitatea Europeană și Republica Armenia privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene

text:
               3.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 173/7

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 22 iunie 2009
   privind încheierea Acordului între Comunitatea Europeană și Republica Armenia privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene
   (2009/513/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2), coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză, precum și cu articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               La data de 5 iunie 2003, Consiliul a autorizat Comisia să inițieze negocieri cu țări terțe privind înlocuirea anumitor dispoziții din acordurile bilaterale existente cu un acord comunitar.

               (2)

               Comisia a negociat, în numele Comunității, un acord cu Republica Armenia privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene (2), în conformitate cu mecanismele și directivele din anexa la Decizia Consiliului de autorizare a Comisiei în vederea inițierii de negocieri cu țări terțe pentru înlocuirea anumitor dispoziții din acordurile bilaterale existente cu un acord comunitar.

               (3)

               Acordul a fost semnat în numele Comunității la 9 decembrie 2008, sub rezerva încheierii acestuia la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia 2009/149/CE a Consiliului (3).

               (4)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul între Comunitatea Europeană și Republica Armenia privind anumite aspecte ale serviciilor aeriene se aprobă prin prezenta decizie în numele Comunității.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să procedeze la notificarea prevăzută la articolul 9 alineatul (1) din acord.

      Adoptată la Luxemburg, 22 iunie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. ŠEBESTA

      (1)  Avizul din 10 martie 2009 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO L 50, 21.2.2009, p. 22.

      (3)  JO L 50, 21.2.2009, p. 21.


title: Decizia Consiliului din 30 mai 2005 de ajustare a indemnizațiilor prevăzute de Decizia 2003/479/CE privind regimul aplicabil experților și militarilor naționali detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului

text:
               01/Volumul 08

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               378

         32005D0442

               L 153/32

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 30 mai 2005
   de ajustare a indemnizațiilor prevăzute de Decizia 2003/479/CE privind regimul aplicabil experților și militarilor naționali detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului
   (2005/442/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul 28 alineatul (1) al acestuia,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 207 alineatul (2) al acestuia,
   având în vedere Decizia 2003/479/CE (1) și, în special, articolul 15 al acestuia,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 15 alineatul (7) din Decizia 2003/479/CE prevede că indemnizațiile zilnice și lunare sunt ajustate în fiecare an, fără efect retroactiv, în funcție de ajustarea salariilor de bază ale funcționarilor Comunității de la Bruxelles și Luxemburg.

               (2)

               Ultima ajustare a indemnizațiilor respective a fost prevăzută de Decizia 2004/240/CE și a produs efecte de la 1 aprilie 2004.

               (3)

               Prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 31/2005 din 20 decembrie 2004 de ajustare, de la 1 iulie 2004, a remunerației și a pensiilor funcționarilor și ale altor agenți ai Comunităților Europene, precum și a coeficienților corectori aplicați acestor remunerații și pensii (2), Consiliul a prevăzut o ajustare de 0,7 % a remunerațiilor și pensiilor funcționarilor Comunității,

         DECIDE:
   Articolul 1
   (1)   La articolul 15 alineatul (1) din Decizia 2003/479/CE, valoarea de 27,96 EUR și de 111,83 EUR se înlocuiește cu 28,16 EUR, respectiv, 112,61 EUR.
   (2)   La articolul 15 alineatul (2), tabelul se înlocuiește cu următorul:

                  „Distanța dintre locul de recrutare
                  și locul de detașare (în km)

                  Suma în euro

                  0-150

                  0

                  > 150

                  72,39

                  > 300

                  128,69

                  > 500

                  209,13

                  > 800

                  337,83

                  > 1 300

                  530,87

                  > 2 000

                  635,45”

   (3)   La articolul 15 alineatul (4), valoarea de 27,96 EUR se înlocuiește cu cea de 28,16 EUR.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte din prima zi a lunii următoare datei adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 30 mai 2005.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. BODEN

      (1)  JO L 160, 28.6.2003, p. 72, decizie astfel cum a fost modificată prin Decizia 2004/240/CE (JO L 74, 12.3.2004, p. 17).

      (2)  JO L 8, 12.1.2005, p. 1.


title: 2011/523/UE: Decizia a Consiliului din 2 septembrie 2011 de suspendare parțială a aplicării Acordului de cooperare dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Siriană

text:
               3.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 228/19

         DECIZIA A CONSILIULUI
   din 2 septembrie 2011
   de suspendare parțială a aplicării Acordului de cooperare dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Siriană
   (2011/523/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La data de 18 ianuarie 1977, Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Siriană au încheiat un acord de cooperare (1) („Acordul de cooperare”), menit să promoveze cooperarea generală în vederea consolidării relațiilor dintre părți.

               (2)

               Acordul de cooperare se bazează pe dorința comună a părților de a menține și de a consolida relațiile de prietenie dintre ele, în conformitate cu principiile Cartei Națiunilor Unite.

               (3)

               În temeiul articolului 3 alineatul (5) din Tratatul privind Uniunea Europeană, în relațiile sale cu restul comunității internaționale, Uniunea are datoria de a contribui la pace, securitate și protecția drepturilor omului, precum și la respectarea strictă și la dezvoltarea dreptului internațional, inclusiv respectarea principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite.

               (4)

               În temeiul articolului 21 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, acțiunea Uniunii pe scena internațională trebuie să se bazeze pe principiile care au inspirat crearea, dezvoltarea și extinderea sa și pe care intenționează să le promoveze în lumea întreagă: democrația, statul de drept, universalitatea și indivizibilitatea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, respectarea demnității umane, principiile egalității și solidarității, precum și respectarea principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite și a dreptului internațional.

               (5)

               Din martie 2011, s-au intensificat protestele împotriva anumitor abuzuri de putere ale oficialităților siriene, pe fondul accentuării stării generale de nemulțumire privind situația economică și politică a țării. Protestele prudente inițiale, care au izbucnit în regiuni marginale, s-au extins, transformându-se într-o revoltă națională. Autoritățile siriene au ripostat și continuă să riposteze într-un mod foarte violent, inclusiv deschizând focul asupra protestatarilor pașnici.

               (6)

               La 18 august 2011, Înaltul Comisar al ONU pentru Drepturile Omului a dat o declarație în cadrul celei de a 17-a reuniuni speciale a Consiliului pentru Drepturile Omului privind „situația drepturilor omului în Republica Arabă Siriană”, în care a amintit faptul că, în raportul din 18 august al misiunii de stabilire a faptelor derulată în Siria la solicitarea Consiliului pentru Drepturile Omului, aceasta a constatat faptul că forțele de securitate și militare siriene se făceau vinovate de încălcări sistematice și pe scară largă ale drepturilor omului, inclusiv de crime, dispariții forțate, tortură, privarea de libertate și persecuții. Înaltul Comisar a fost de părere că, având în vedere amploarea și natura acestor acte, ele pot fi considerate crime împotriva umanității și i-a invitat pe membrii Consiliului de Securitate să examineze oportunitatea sesizării Curții Penale Internaționale cu privire la situația actuală din Siria.

               (7)

               În aceeași zi, Uniunea a condamnat campania brutală purtată de Bashar Al-Assad și regimul său împotriva propriei populații, soldată cu uciderea și rănirea a numeroși cetățeni sirieni. Uniunea a subliniat în mai multe rânduri faptul că trebuie să se pună capăt represiunii brutale a populației, să fie eliberați protestatarii arestați, să se permită accesul liber al presei și al organizațiilor umanitare și pentru protecția drepturilor omului internaționale, precum și să se lanseze un dialog la scară națională real și deschis tuturor părților. Conducerea siriană a continuat, cu toate acestea, să sfideze apelurile în acest sens ale Uniunii și ale comunității internaționale în general.

               (8)

               La 23 august 2011, Consiliul pentru Drepturile Omului a adoptat o rezoluție privind încălcările grave ale drepturilor omului care au loc în Republica Arabă Siriană, în care condamna cu fermitate încălcările persistente și grave ale drepturilor omului de către autoritățile siriene, își reînnoia apelul la adresa autorităților siriene de a-și respecta obligațiile care le revin în temeiul dreptului internațional, sublinia necesitatea desfășurării unei investigații internaționale, transparente, independente și grabnice a acuzațiilor de încălcare a dreptului internațional, inclusiv a celor privind acte care pot constitui crime împotriva umanității, precum și necesitatea pedepsirii persoanelor vinovate, și decidea trimiterea unei comisii internaționale independente de anchetă, care să investigheze încălcările dreptului internațional în materie de protecție a drepturilor omului în Siria.

               (9)

               Conform preambulului Acordului de cooperare, prin încheierea acestui acord, ambele părțile au dorit să își demonstreze voința comună de a menține și de a consolida relațiile de prietenie dintre ele, în conformitate cu principiile Cartei Națiunilor Unite. Având în vedere situația actuală, Uniunea consideră că situația actuală din Siria constituie o încălcare manifestă a principiilor Cartei Națiunilor Unite, care reprezintă baza cooperării dintre Siria și Uniune.

               (10)

               Având în vedere încălcarea extrem de gravă de către Siria a dreptului internațional general și a principiilor Cartei Organizației Națiunilor Unite, Uniunea a hotărât să adopte noi măsuri restrictive împotriva regimului sirian.

               (11)

               În acest sens, aplicarea Acordului de cooperare ar trebui suspendată parțial, până ce autoritățile siriene pun capăt violărilor sistematice ale drepturilor omului și până ce se poate considera din nou că acestea respectă dreptul internațional general și principiile care stau la baza Acordului de cooperare.

               (12)

               Dat fiind că suspendarea ar trebui să fie destinată și direcționată exclusiv către autoritățile siriene și nu către populația siriană, suspendarea ar trebui să fie limitată. Întrucât, în prezent, petrolul brut și produsele petroliere sunt produse a căror comercializare aduce beneficii în primul rând regimului sirian, sprijinind astfel politicile represive ale acestuia, suspendarea acordului ar trebui să se limiteze la petrolul brut și la produsele petroliere,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Articolele 12, 14 și 15 din Acordul de cooperare dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Siriană sunt suspendate în măsura în care privesc măsurile enumerate în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se notifică Republicii Arabe Siriene.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 2 septembrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  JO L 269, 27.9.1978, p. 2.

      ANEXĂ

         Lista măsurilor menționate la articolul 1

                  1.

                  importul de petrol brut și de produse petroliere în Uniune dacă acestea

                              (a)

                              provin din Siria; sau

                              (b)

                              au fost exportate din Siria;

                  2.

                  achiziționarea de petrol brut sau de produse petroliere care se află în Siria sau provin din această țară;

                  3.

                  transportul de petrol brut sau de produse petroliere dacă provin din Siria sau sunt exportate din Siria spre orice altă țară;

                  4.

                  furnizarea, în mod direct sau indirect, de finanțare sau asistență financiară, inclusiv produse financiare derivate, precum și servicii de asigurare și reasigurare, legate de dispozițiile de la punctele 1, 2 și 3; și

                  5.

                  participarea, cu bună știință și deliberat, la activități al căror scop sau efect este, în mod direct sau indirect, eludarea interdicțiilor de la punctele 1, 2, 3 sau 4.


title: Decizia Consiliului din 26 aprilie 2004 de modificare a Deciziei 2003/231/CE privind aderarea Comunității Europene la Protocolul de modificare a Convenției internaționale pentru simplificarea și armonizarea regimurilor vamale (Convenția de la Kyoto)

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0485

Official Journal L 162 , 30/04/2004 P. 0113 - 0113 Ediţie specială în limba cehă Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba estonă Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba letonă Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba malteză Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba polonă Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 02 Volume 16 P. 101  - 101

		20040426Decizia Consiliuluidin 26 aprilie 2004de modificare a Deciziei 2003/231/CE privind aderarea Comunității Europene la Protocolul de modificare a Convenției internaționale pentru simplificarea și armonizarea regimurilor vamale (Convenția de la Kyoto)(2004/485/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Decizia 2003/231/CE a Consiliului [1] autorizează aderarea Comunității la protocolul de modificare a Convenției de la Kyoto, cu excepția apendicelui III și precizează că depunerea instrumentului de aderare a Comunității are loc în momentul depunerii instrumentelor de aderare ale statelor membre.(2) Este posibil ca nu toate statele membre să poată încheia procedurile naționale de ratificare la 30 aprilie 2004.(3) Unele dintre statele care aderă la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 în conformitate cu Tratatul de aderare din 2003, au depus deja la secretarul general al Consiliului de Cooperare Vamală instrumentele de aderare la protocolul de modificare a Convenției de la Kyoto, inclusiv apendicele I și II.(4) Ar trebui să se evite situația juridică în care unele state membre să fie membre ale unei convenții internaționale la care Comunitatea nu a aderat încă, deși majoritatea dispozițiilor acestei convenții sunt de competența exclusivă a Comunității.(5) Decizia 2003/231/CE trebuie să se modifice în consecință,DECIDE:Articolul 1La articolul 3 alineatul (1) din Decizia 2003/231/CE, a doua teză se înlocuiește cu următorul text:"Această depunere are loc la 30 aprilie 2004, simultan cu depunerea instrumentelor de aderare ale statelor membre care au încheiat procedurile naționale de aderare la această dată".Articolul 2Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Luxemburg, 26 aprilie 2004.Pentru ConsiliuPreședinteleJ. Walsh[1] JO L 86, 3.4.2003, p. 21.--------------------------------------------------