title: Decizia (UE) 2018/860 a Comisiei din 7 februarie 2018 privind schema de ajutoare SA.45852-2017/C (ex 2017/N) pe care Germania intenționează să o pună în aplicare pentru rezerva de capacitate [notificată cu numărul C(2018) 612] (Text cu relevanță pentru SEE.)

text:
               15.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 153/143

         DECIZIA (UE) 2018/860 A COMISIEI
   din 7 februarie 2018
   privind schema de ajutoare SA.45852-2017/C (ex 2017/N) pe care Germania intenționează să o pună în aplicare pentru rezerva de capacitate

         [notificată cu numărul C(2018) 612]

   (Numai textul în limba germană este autentic)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
   după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile (1) și având în vedere observațiile acestora,
   întrucât:
   1.   PROCEDURA

               (1)

               Prin comunicarea electronică din 23 ianuarie 2017, Germania a notificat Comisiei cel mai recent proiect de legislație privind punerea în aplicare a unei rezerve de capacitate, precum și evaluarea pe care a efectuat-o referitoare la necesitatea schemei de ajutoare.

               (2)

               Prin scrisoarea din 7 aprilie 2017 („decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a informat Germania că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („tratatul”) cu privire la schema de ajutoare. Germania a trimis observații pe marginea deciziei de inițiere a procedurii prin scrisoarea din 17 mai 2017.

               (3)

               Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2). Comisia a invitat părțile interesate să formuleze observații privind schema de ajutoare.

               (4)

               Comisia a primit observații de la 22 de părți interesate. Comisia le-a transmis Germaniei, oferindu-i posibilitatea de a reacționa; observațiile Germaniei au fost primite prin scrisoarea din 14 iulie 2017.

         2.   DESCRIEREA DETALIATĂ A SCHEMEI DE AJUTOARE

   2.1.   Context și temei juridic

               (5)

               Schema de ajutoare notificată face parte dintr-o modificare, adoptată la 26 iulie 2016, a Legii germane privind energia din 7 iulie 2005 (Energiewirtschaftsgesetz, denumită în continuare „EnWG”). EnWG cuprinde, de asemenea, o serie de alte măsuri legate de funcționarea pieței energiei electrice și a gazelor din Germania, care au fost prezentate în secțiunea 2.1 din decizia de inițiere a procedurii. Obiectivul central al revizuirii EnWG este acela de a reforma piața energiei electrice pentru a o adapta astfel încât aceasta să facă față tranziției energetice, care, în Germania, se caracterizează printr-o creștere semnificativă a producției din surse regenerabile de energie variabile, cum ar fi energia eoliană și solară, eliminarea treptată a energiei nucleare și un nivel ridicat de conectare cu mai multe piețe învecinate.

               (6)

               Cadrul juridic care reglementează rezerva de capacitate este stabilit la articolul 13e din EnWG. Dispoziții mai detaliate privind, printre altele, procedura de selecție, utilizarea și remunerarea rezervei sunt prevăzute în Kapazitätsreserveverordnung (3) (denumită în continuare „Ordonanța privind rezerva de capacitate”).

               (7)

               Rezerva de capacitate vizează asigurarea securității permanente a aprovizionării cu energie electrică ținând cont și de situația în schimbare de pe piața energiei electrice. Rezerva de capacitate este menită să contribuie la asigurarea aprovizionării chiar și în momentele în care, în ciuda formării libere a prețurilor pe bursele de energie, piața angro nu reușește să realizeze o aprovizionare suficientă pentru a acoperi întreaga cerere. Piața realizează această aprovizionare prin dispecerizarea centralelor electrice care se află în rezervă în afara pieței. Germania are ca obiectiv să reducă la minimum potențialele distorsiuni de pe piață prin mai multe măsuri. Aceasta urmărește, în special, să separe de piață capacitățile păstrate în rezervă pentru a preveni orice distorsiuni ale formării prețurilor și ale semnalelor de investiții de pe piața energiei electrice.

         2.2.   Descrierea rezervei de capacitate

               (8)

               EnWG și Ordonanța privind rezerva de capacitate prevăd faptul că cei patru operatori de transport și de sistem („OTS”) din Germania vor dezvolta treptat capacități de rezervă care vor asigura securitatea aprovizionării atunci când nu se poate face aprovizionarea de pe piața energiei electrice, iar cererea de energie nu este satisfăcută de ofertă.

               (9)

               OTS achiziționează în comun capacitățile prin licitații organizate o dată la doi ani pentru o perioadă de livrare de doi ani (prima perioadă de livrare fiind cuprinsă între octombrie 2019 și septembrie 2021). Furnizorii de capacitate licitează pentru remunerația anuală pe care o solicită pentru a-și menține capacitatea disponibilă, până la cel mult 100 000 EUR/MW pe an. Aceștia sunt selectați pe baza ofertei lor până la atingerea volumului total solicitat de 2 GW. Furnizorii de capacitate declarați câștigători primesc remunerația pe baza celei mai ridicate oferte câștigătoare depuse în cadrul licitației (sistemul de preț unic).

               (10)

               Licitația este deschisă tuturor tipurilor de furnizori de capacitate interni (centrale de producție, instalații de stocare și operatori care răspund la cerere), cu condiția ca aceștia să îndeplinească o serie de criterii de eligibilitate sub forma unor cerințe tehnice care sunt prevăzute la articolul 9 din ordonanță. În urma deciziei de inițiere a procedurii, Germania s-a angajat să modifice unele dintre aceste criterii de eligibilitate. Aceste modificări se referă, în principal, la cerințele de participare pentru operatorii care răspund la cerere și sunt explicate în detaliu în secțiunea 6 din prezenta decizie.

               (11)

               Furnizorii de capacitate nu au voie să își vândă capacitatea de rezervă pe piața energiei electrice. De asemenea, aceștia nu au voie să revină pe piață după încetarea contractului lor de rezervă de capacitate. În acest mod, autoritățile germane intenționează să asigure o separare strictă între piață și rezervă și să evite, astfel, ca rezerva să denatureze funcționarea pieței.

               (12)

               De asemenea, furnizorii de capacitate nu au voie să își vândă mai departe către terțe părți drepturile și obligațiile care decurg din participarea lor la rezerva de capacitate: participarea și remunerația aferentă sunt strict legate de instalația care s-a calificat în acest sens prin intermediul licitației.

               (13)

               Pentru operatorii care răspund la cerere, clauza de nerevenire descrisă în considerentul 11 nu se aplică. Un operator care răspunde la cerere poate relua vânzarea de capacitate corespunzătoare sarcinii controlabile pe piețele energiei electrice după încheierea perioadei de furnizare (4). În decizia de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat preocupare și în legătură cu alte cerințe aplicabile operatorilor care răspund la cerere, care vor fi discutate în detaliu în secțiunile 3.2.2 și 7.3.3 din prezenta decizie.

               (14)

               Furnizorii de capacitate trebuie să fie la dispoziția OTS pe toată durata contractului, adică pentru o perioadă de doi ani. De asemenea, aceștia trebuie să continue să îndeplinească criteriile de eligibilitate pe toată durata contractului. Sunt permise totuși perioade de întreținere, care sunt necesare din punct de vedere tehnic, iar acestea trebuie să fie notificate OTS înainte de data de 31 iulie a anului precedent anului de livrare. Astfel de întreruperi planificate sunt permise în măsura în care instalațiile de rezervă de capacitate nu sunt disponibile pentru o perioadă totală maximă de trei luni în fiecare an de livrare. Întreruperile neplanificate trebuie să fie raportate OTS imediat ce acestea se produc, iar disponibilitatea trebuie să fie restabilită în termen de trei luni.

               (15)

               OTS trebuie să efectueze teste de funcționare înainte ca orice instalație să intre în rezerva de capacitate pentru a verifica dacă fiecare instalație îndeplinește cerințele tehnice. Mai mult, OTS vor efectua teste de utilizare a rezervei de capacitate fără a notifica în prealabil furnizorii de capacitate participanți. Aceste teste vor fi realizate cu capacitatea totală de rezervă a instalațiilor, pentru o perioadă de 12 ore. În cazul în care un test demonstrează că o instalație nu îndeplinește cerințele, se datorează o penalitate de 20 % din remunerația fixă totală. Dacă instalația poate rectifica în termen de șase luni neconformitățile identificate, penalitatea este calculată proporțional cu perioada în care instalația nu a fost disponibilă pentru rezervă (adică, o șesime din sumă pentru fiecare lună). Dacă instalația îndeplinește cerințele doar cu o parte din capacitatea de rezervă, atunci penalitatea se va aplica doar pentru partea nedisponibilă.

               (16)

               Dimensiunea rezervei de capacitate se va baza pe rezultatul unei evaluări revizuite a adecvării, care este descrisă mai detaliat în considerentele 84 și 85. La momentul deciziei de inițiere a procedurii, Germania intenționa să achiziționeze o capacitate fixă de 2 GW pentru prima perioadă de livrare de doi ani și, pentru perioadele de livrare ulterioare, în principiu încă 2 GW, cu excepția cazului în care o evaluare a adecvării ar indica o necesitate diferită de maximum 5 % din cererea de vârf. În prezent, Germania s-a angajat să aplice o evaluare revizuită a adecvării începând de la prima licitație și să definească volumul necesar în baza acesteia și, în orice caz, să limiteze capacitatea maximă a rezervei la 2 GW în toate cele trei perioade de livrare. Dacă evaluarea revizuită a adecvării demonstrează o necesitate mai mare de 2 GW și dacă, în consecință, Germania intenționează să crească dimensiunea rezervei peste 2 GW, aceasta ar trebui să notifice Comisiei creșterea respectivă în vederea unei evaluări conform normelor privind ajutoarele de stat.

               (17)

               Rezerva de capacitate se utilizează atunci când piața nu asigură aprovizionarea, adică atunci când oferta este insuficientă pentru a acoperi cererea. Se consideră că piața nu poate asigura aprovizionarea atunci când, pe bursele de energie electrică, pe piața pentru ziua următoare sau pe piața intrazilnică (la licitația de deschidere – care are loc imediat după închiderea pieței pentru ziua următoare – sau în timpul tranzacționării continue pe parcursul întregii zile) ofertele de vânzare la limita tehnică de preț, care, în prezent, în Germania, este de 3 000 EUR/MWh pentru piața pentru ziua următoare și de 10 000 EUR/MWh pentru piața intrazilnică, nu sunt acoperite integral, în termen de o oră, de oferte de cumpărare pentru generare.

               (18)

               OTS pot utiliza rezerva de capacitate doar în ultimă instanță, astfel încât aceasta să poată fi utilizată numai după ce au fost epuizate orice alte servicii prestate la nivelul sistemului. Faptul că instalațiile din rezerva de capacitate au o durată de activare de cel mult 12 ore înseamnă că OTS trebuie să folosească aceste instalații cu mult înainte să se cunoască rezultatele de pe piețe și, prin urmare, înainte ca aceștia să fie siguri că piața nu poate asigura aprovizionarea. Prin urmare, ordonanța prevede faptul că OTS trebuie să facă o evaluare a momentelor de pornire și să le ia în considerare la activarea rezervei.

               (19)

               Pe durata de activare și înainte de utilizarea efectivă a rezervei de capacitate, instalațiile din rezervă injectează cantități mici de energie de încălzire în rețea. Ordonanța prevede că OTS vor diminua instalațiile existente la o cantitate echivalentă cu cea furnizată de instalațiile din rezervă pentru a asigura faptul că această energie de încălzire nu denaturează funcționarea pieței intrazilnice.

               (20)

               Ordonanța prevede, de asemenea, ca, în principiu, OTS să activeze toate instalațiile. Cu toate acestea, în cazul în care OTS pot reface echilibrul cerere-ofertă prin activarea doar a unei părți din capacitatea din rezervă, OTS pot selecta doar acei furnizori care sunt cei mai adecvați în acest sens.

         2.3.   Bugetul

               (21)

               Nu există un buget fix pentru rezerva de capacitate, deoarece costurile acesteia depind în mare măsură de rezultatele licitației inițiale. Oferta maximă pe care o pot depune furnizorii de capacitate în cadrul licitației este de 100 000 EUR/MW pe an. Prin urmare, costurile fixe maxime ale unei rezerve de capacitate de 2 GW ar fi de 200 de milioane EUR pe an. Cu toate acestea, autoritățile germane preconizează că licitația nu se va încheia la prețul maxim, în primul rând deoarece există diverși factori care pot reduce costurile, cum ar fi faptul că vor participa instalații relativ vechi, și anume instalații ale căror investiții sunt deja amortizate în totalitate sau parțial, că pot participa operatori care răspund la cerere și că pot participa instalații care și-au exprimat anterior intenția de încetare a activității.

         2.4.   Mecanismul de finanțare

               (22)

               OTS își pot recupera toate costurile generate de rezerva de capacitate prin tarifele de rețea pe baza articolului 13e alineatele (3) și (4) din EnWG. OTS trebuie să scadă din costurile lor veniturile primite din rezerva de capacitate, adică prin plata de penalități sau prin plăți ale dezechilibrelor de la părțile responsabile cu echilibrarea care nu se aflau în echilibru la momentul utilizării rezervei de capacitate. Autoritățile germane remarcă faptul că OTS nu au obligația de a-și prezenta costurile autorității de reglementare în vederea rambursării, dar, dacă aleg să facă acest lucru, costurile vor fi considerate costuri care nu pot fi influențate de OTS în scopul regularizării tarifelor și pot fi recuperate prin tariful de rețea. Regimul aplicat costurilor rezervei de capacitate este regimul normal care se aplică și pentru alte componente ale tarifului de rețea.

         2.5.   Durata

               (23)

               Ordonanța privind rezerva de capacitate nu prevede o dată de încheiere. OTS vor organiza licitații pentru livrare pentru o perioadă de doi ani, începând cu o licitație în 2018 pentru o perioadă de livrare cuprinsă între octombrie 2019 și septembrie 2021 (5). După aceea, se organizează o nouă licitație o dată la doi ani și se achiziționează un volum de capacitate (potențial ajustat) pentru o perioadă de livrare de doi ani. Autoritățile germane au indicat faptul că schema de ajutoare se va încheia după ce se stabilește, pe baza evaluării dimensiunii rezervei de capacitate, că nu mai este necesară menținerea unei rezerve.

         2.6.   Beneficiarii

               (24)

               Beneficiarii schemei sunt furnizorii de capacitate declarați câștigători în cadrul procedurii de achiziție și cărora li se atribuie un contract de rezervă de capacitate.

         3.   MOTIVE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII

               (25)

               La 7 aprilie 2017, Comisia a inițiat procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat cu privire la schema de ajutoare. Astfel cum se menționează în decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia:

                           (a)

                           a considerat, cu titlu preliminar, că schema nu constituia o compensație pentru un serviciu de interes economic general („SIEG”) care ar îndeplini condițiile prevăzute în hotărârea Altmark (6), ci că schema constituia ajutor de stat conform articolului 107 alineatul (1) din tratat;

                           (b)

                           a avut îndoieli cu privire la faptul că schema de ajutoare era compatibilă cu piața internă deoarece existau preocupări că nu au fost îndeplinite anumite cerințe de compatibilitate, în special în ceea ce privește necesitatea intervenției statului, pertinența schemei, proporționalitatea acesteia și riscul de efecte negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele membre.

         3.1.   Motive pentru inițierea procedurii: existența ajutorului

               (26)

               Conform articolului 107 alineatul (1) din tratat, calificarea unei măsuri drept ajutor de stat necesită îndeplinirea cumulativă a următoarelor condiții:

                           (a)

                           măsura trebuie să fie finanțată din resurse de stat și imputabilă statului;

                           (b)

                           măsura trebuie să acorde un avantaj care ar putea favoriza anumite întreprinderi sau producerea anumitor bunuri;

                           (c)

                           măsura trebuie să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența și

                           (d)

                           măsura trebuie să aibă potențialul de a afecta schimburile comerciale dintre statele membre.

               (27)

               În notificarea lor, autoritățile germane au susținut faptul că rezerva de capacitate nu îndeplinește aceste criterii și, prin urmare, nu constituie ajutor de stat. În primul rând, acestea consideră că schema de ajutoare nu este finanțată din resursele de stat. În al doilea rând, operatorii nu ar beneficia de niciun avantaj, deoarece aceștia trebuie considerați ca prestând un serviciu de interes economic general pentru care compensația îndeplinește cele patru condiții prevăzute de Curtea de Justiție în hotărârea Altmark. În al treilea rând, schema nu ar afecta schimburile comerciale dintre statele membre.

               (28)

               În primul rând, Comisia a concluzionat, cu titlu preliminar, că schema de ajutoare implică resurse de stat și că este imputabilă statului. Acest lucru se datorează faptului că schema a fost dezvoltată de statul german, care prevede prin lege posibilitatea de a transfera costurile aferente tuturor consumatorilor printr-o majorare a tarifelor de rețea. Pe baza hotărârii Vent de Colère (7), resursele de stat sunt, prin urmare, prezente, iar măsura este imputabilă statului. În plus, Ordonanța privind rezerva de capacitate prevede că OTS vor deduce din costurile lor veniturile pe care le primesc prin intermediul schemei. Acest lucru presupune că statul este cel care autorizează OTS, prin lege, să atribuie și să încaseze fondurile necesare. Fondurile sunt generate prin Ordonanța privind rezerva de capacitate și sunt administrate în mod colectiv de OTS. Prin urmare, acestea rămân în orice moment sub influența autorităților publice.

               (29)

               În al doilea rând, Comisia și-a exprimat îndoiala că primul și al patrulea criteriu din hotărârea Altmark au fost îndeplinite și, prin urmare, a concluzionat, cu titlu preliminar, că schema de ajutoare ar conferi un avantaj selectiv beneficiarilor acesteia.

               (30)

               Primul criteriu din hotărârea Altmark prevede faptul că întreprinderii beneficiare trebuie să i se fi încredințat în mod efectiv exercitarea de obligații de serviciu public, iar aceste obligații trebuie să fie definite cu claritate. Deși statele membre dispun de o marjă largă de apreciere pentru definirea SIEG, articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8) prevede posibilitatea ca statele membre să aplice obligații de serviciu public („OSP”) în sectorul liberalizat al energiei electrice. În special, aceasta limitează domeniul de aplicare al OSP la anumite obiective specifice: siguranță, inclusiv siguranța alimentării, regularitatea, calitatea și prețul furnizărilor, precum și protecția mediului, inclusiv eficiența energetică, energia din surse regenerabile și protecția climei. Mai mult, aceasta prevede că obligațiile trebuie să fie clar definite, transparente, nediscriminatorii și ușor de verificat și trebuie să garanteze întreprinderilor de energie electrică ale Uniuni accesul egal la consumatorii naționali.

               (31)

               Prin urmare, decizia de inițiere a procedurii a exprimat următoarele preocupări:

                           (a)

                           schema de ajutoare ar putea fi discriminatorie, deoarece se pare că exclude de facto operatorii care răspund la cerere și că exclude de jure furnizorii de capacitate străini de la participarea la rezervă;

                           (b)

                           este îndoielnic că schema este necesară pentru securitatea aprovizionării cu energie electrică în Germania și, astfel, că ajutorul ar putea fi considerat o compensație pentru OSP care urmăresc un obiectiv de securitate a aprovizionării;

                           (c)

                           SIEG sunt justificate dacă piața nu poate produce un rezultat eficient. Prin urmare, dacă un stat membru ar putea îmbunătăți funcționarea pieței, un SIEG pentru securitatea aprovizionării nu ar putea fi justificat, deoarece pieței nu i sa permis să livreze. Mai mult, deși se poate preconiza că reformele planificate ale pieței din Germania vor contribui la securitatea aprovizionării, este îndoielnic că aceste reforme vor fi suficiente pentru a da semnale adecvate de investiții. A fost necesară în special o estimare a valorii pierderilor datorate întreruperii („VoLL”) pentru a asigura faptul că prețurile de pe piață ar putea atinge acest nivel.

               (32)

               Al patrulea criteriu Altmark prevede că întreprinderile trebuie să fie selectate fie printr-o procedură de atribuire a contractelor care să asigure faptul că serviciile sunt prestate la cel mai mic preț pentru comunitate, fie pe baza unui exercițiu de evaluare comparativă care să garanteze faptul că suma compensației nu depășește costurile pe care le-ar fi suportat o întreprindere obișnuită și bine gestionată. În decizia de inițiere a procedurii s-a considerat că, din cauza faptului că schema nu este suficient de deschisă (întrucât exclude răspunsul părții de consum și furnizorii de capacitate străini), aceasta nu este concepută pentru a asigura o concurență reală, chiar dacă se organizează o licitație și, prin urmare, nu va asigura faptul că serviciile au fost prestate la cel mai mic preț pentru comunitate. De asemenea, nu au existat dovezi că va fi îndeplinită a doua parte a celui de al patrulea criteriu Altmark.

               (33)

               În al treilea rând, Comisia a concluzionat, cu titlu preliminar, în decizia sa de inițiere a procedurii, că rezerva de capacitate ar putea afecta concurența și schimburile comerciale pe piața energiei electrice, deoarece piața energiei electrice din Germania este deschisă concurenței și este conectată la piețele învecinate ale energiei electrice. Schema de ajutoare va oferi sprijin unor operatori cu condiția ca aceștia să nu își mai desfășoare activitatea pe piață. Prin urmare, aceasta va avea un efect asupra curbei de merit a zonei de ofertare în care funcționează centralele electrice care primesc ajutorul și, deci, și asupra modului în care această zonă de ofertare interacționează cu zonele învecinate.

         3.2.   Motive pentru inițierea procedurii: compatibilitatea ajutorului

               (34)

               Comisia a considerat, cu titlu preliminar, în decizia de inițiere a procedurii, că există motive să inițieze procedura cu privire la următoarele patru aspecte legate de compatibilitatea ajutorului cu piața internă:

                           (a)

                           necesitatea intervenției statului, care nu a fost demonstrată suficient;

                           (b)

                           lipsa de pertinență a schemei, din cauza utilizării unor criterii de eligibilitate restrictive și, drept urmare,

                           (c)

                           lipsa proporționalității schemei, care nu ar asigura reducerea la minimum a cuantumului ajutorului,precum și

                           (d)

                           riscul de efecte negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale dintre statele membre.

                     Cu toate acestea, Comisia a considerat, cu titlu preliminar, că schema de ajutoare este menită să contribuie la obiectivul de interes comun de securitate a aprovizionării, că aceasta va avea un efect stimulativ prin modificarea comportamentului participanților pe piață și că va îndeplini condițiile de transparență necesare. Prin urmare, prezenta secțiune se limitează la descrierea literelor (a)-(d) cu privire la care Comisia și-a exprimat îndoieli referitoare la compatibilitatea schemei cu Orientările privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020 (9) („OAME”).

         3.2.1.   Necesitatea intervenției statului

               (35)

               Pe baza punctelor 222-224 din OAME, Comisia a considerat, cu titlu preliminar, în decizia de inițiere a procedurii, că, pentru a justifica introducerea rezervei de capacitate propuse, ar trebui demonstrat faptul că, pe termen lung, piața reformată va asigura un grad adecvat de securitate a aprovizionării, însă că, pe termen scurt, există motive întemeiate pentru a presupune că pot apărea situații în care piața nu ar putea să asigure nivelul de securitate a aprovizionării eficient din punct de vedere economic. În plus, rezerva de capacitate ar trebui să fie eliminată treptat după ce piața va fi reformată și după ce aceasta va asigura gradul necesar de protecție.

               (36)

               În primul rând, Comisia și-a exprimat îndoieli referitoare la necesitatea rezervei, întrucât nu a fost prevăzută nicio dată de încheiere, iar schema a părut a fi concepută ca o caracteristică permanentă a pieței energiei electrice, și nu ca o măsură tranzitorie care să însoțească reformele pieței.

               (37)

               În al doilea rând, Comisia a remarcat faptul că lipsa unui standard de fiabilitate economică și a unui indicator de evaluare a relevanței economice a rezervei a limitat capacitățile pieței de a asigura o capacitate suficientă și nu ar permite o dimensionare adecvată a rezervei.

               (38)

               În al treilea rând, deși Comisia a salutat notificarea celui mai pesimist scenariu, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la caracterul rezonabil a unora din ipotezele utilizate în acest scenariu.

         3.2.2.   Pertinența schemei

               (39)

               Comisia a evaluat în decizia de inițiere a procedurii compatibilitatea rezervei de capacitate pe baza criteriilor prevăzute la punctele 225 și 226 din OAME. Deși Comisia a remarcat că o rezervă strategică temporară părea să fie cea mai adecvată formă de intervenție pentru a asigura securitatea aprovizionării în contextul unor reforme în curs ale pieței, Comisia a subliniat faptul că schema de ajutoare nu a fost concepută ca măsură temporară și a exprimat preocupări cu privire la alte două aspecte: remunerarea separată a costurilor variabile în cazul activării rezervei și normele de eligibilitate.

               (40)

               În ceea ce privește remunerarea separată a costurilor variabile în cazul activării rezervei, Comisia și-a pus întrebarea dacă acele categorii de costuri pentru care a fost prevăzută rambursarea separată constituie costuri variabile. Comisia a remarcat că rambursarea acestor costuri în mod separat și independent de procedura de achiziție presupune că nu ar exista concurență cu privire la aceste costuri.

               (41)

               În ceea ce privește criteriile de eligibilitate pentru rezerva de capacitate, Comisia și-a exprimat îngrijorarea cu privire la faptul că răspunsul părții de consum ar putea fi exclus de facto din rezervă și ar putea fi dezavantajat în comparație cu instalațiile de producție. Comisia s-a temut că diversele cerințe privind participarea ar putea avea efectul de a descuraja participarea operatorilor care răspund la cerere în așa măsură încât participarea acestora ar fi foarte puțin probabilă. Printre aceste cerințe se numărau următoarele:

                           (a)

                           dimensiunea minimă a ofertei de 10 MW pentru un operator care răspunde la cerere;

                           (b)

                           faptul că nu era permisă cumularea mai multor sarcini;

                           (c)

                           cerința de a fi racordat direct la o rețea de transport cu un nivel de tensiune de cel puțin 110 kV;

                           (d)

                           posibilitatea de a fi supus la nu mai puțin de zece teste pe an;

                           (e)

                           obligația consumatorilor de a consuma constant pe toată perioada de livrare (adică, pentru o perioadă de doi ani) și de a cumpăra energie anticipat pentru întreaga perioadă de livrare;

                           (f)

                           lipsa unei perioade maxime de livrare și

                           (g)

                           imposibilitatea ca sarcinile care au participat la rezerva de capacitate să devină active pe piața rezervei de capacitate pentru echilibrare după expirarea contractului lor de rezervă de capacitate.

               (42)

               În final, Comisia a invitat, de asemenea, părțile terțe interesate să își exprime punctele de vedere cu privire la excluderea capacității străine.

         3.2.3.   Proporționalitatea ajutorului

               (43)

               În ceea ce privește proporționalitatea măsurii, Comisia și-a reiterat îngrijorarea cu privire la cerințele restrictive de eligibilitate, subliniind faptul că, în cazul în care participarea a fost limitată în mod inutil, nu s-ar putea presupune că licitația ar conduce la un cuantum total al ajutorului care ar fi limitat la minimumul necesar pentru atingerea obiectivului urmărit.

         3.2.4.   Evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale

               (44)

               Comisia a considerat, în decizia de inițiere a procedurii, că rezerva este concepută astfel încât să asigure separarea eficientă între capacitățile din rezervă și capacitățile de pe piață și, prin urmare, să evite efectele negative nejustificate asupra concurenței de pe piața energiei electrice din Germania și asupra schimburilor comerciale dintre statele membre.

               (45)

               Cu toate acestea, tarifele de dezechilibru au fost stabilite la dublul limitei tehnice de preț de pe piața intrazilnică. Comisia a afirmat că o astfel de abordare ar putea fi mai puțin eficientă din punct de vedere economic decât stabilirea plafonului tarifar intrazilnic la tariful maxim de dezechilibru care, la rândul său, ar trebui să reflecte VoLL. Prin urmare, Comisia a reiterat faptul că ar fi necesară o definiție a VoLL pentru a evita aplicarea unor tarife de dezechilibru excesive și care denaturează.

         4.   OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE

               (46)

               Comisia a primit 22 de răspunsuri cu privire la decizia de inițiere a procedurii de la părțile terțe în perioada de consultare, în special de la părțile interesate care își desfășoară activitatea în sectorul energetic (cum ar fi companii active în producția convențională, în producția de energie din surse regenerabile și operatori care răspund la cerere, precum și organisme profesionale), de la autoritatea de reglementare în domeniul energiei din Germania („Bundesnetzagentur”), un răspuns comun de la OTS din Germania și autoritățile din Republica Cehă.

         4.1.   Ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat

               (47)

               Foarte puțini participanți pe piață au exprimat observații specifice cu privire la caracterul de ajutor al măsurii. Cu toate acestea, Republica Cehă a indicat în mod explicit faptul că nu au fost îndeplinite criteriile din hotărârea Altmark pentru un SIEG și a sprijinit motivarea Comisiei din decizia de inițiere a procedurii. De asemenea, aceasta este de acord cu opinia Comisiei potrivit căreia măsura implică resurse de stat și este imputabilă statului.

         4.2.   Compatibilitatea ajutorului cu piața internă

   4.2.1.   Observații privind obiectivul schemei

               (48)

               Comisia nu a primit observații bine întemeiate cu privire la contribuția pe care schema ar avea-o la atingerea unui obiectiv de interes comun, deși câțiva respondenți și-au exprimat îndoiala cu privire la definirea cu suficientă exactitate a obiectivului.

         4.2.2.   Observații privind necesitatea schemei

   4.2.2.1.   Observații privind justificarea economică a necesității și dimensiunii rezervei

               (49)

               Potrivit majorității respondenților la consultare, schema de ajutoare ca atare este necesară. Aceștia au explicat faptul că o rezervă strategică ar oferi o asigurare împotriva riscurilor asociate cu tranziția în curs de pe piața energiei electrice din Germania, care se caracterizează în special prin eliminarea treptată a energiei nucleare, creșterea semnificativă a ponderii de energie din surse regenerabile și incertitudinea cu privire la gradul de eliminare a centralelor convenționale.

               (50)

               Deși unii respondenți care sunt în favoarea introducerii unei rezerve au subliniat marea incertitudine cu privire la viitoarea evoluție a pieței și, astfel, la dificultatea de a cuantifica dimensiunea necesară, majoritatea acestora nu au exprimat observații privind pertinența dimensiunii rezervei.

               (51)

               Dimpotrivă, participanții care s-au îndoit de necesitatea rezervei au subliniat nevoia de a defini un standard de fiabilitate și un indicator al valorii economice create de rezervă pentru a putea verifica necesitatea rezervei.

         4.2.2.2.   Observații privind cel mai pesimist scenariu rezonabil

               (52)

               Doar câțiva participanți pe piață au exprimat observații specifice cu privire la caracterul rezonabil al ipotezelor care stau la baza scenariului considerat de Germania ca justificând măsura. Trei respondenți au menționat în mod specific faptul că ipoteza cu privire la potențiala fraudă pare a nu fi rezonabilă.

         4.2.2.3.   Observații privind durata schemei

               (53)

               Majoritatea respondenților care au prezentat observații privind durata schemei au indicat faptul că rezerva ar trebui să fie temporară. Aceștia au explicat faptul că este necesară o eliminare treptată și că aceasta fie ar trebui să aibă loc la o anumită dată prestabilită, fie ar trebui să se bazeze pe indicatori predefiniți de evaluare a necesității rezervei.

         4.2.3.   Observații privind pertinența schemei

   4.2.3.1.   Observații privind măsurile alternative

               (54)

               Majoritatea respondenților la consultare au indicat faptul că o rezervă strategică este o măsură adecvată pentru gestionarea riscurilor cu care se confruntă piața energiei electrice din Germania. Acest lucru s-a datorat faptului că rezerva ar fi relativ mică în comparație cu sarcina maximă din Germania, că aceasta a fost concepută pentru a reduce la minimum impactul asupra pieței de energie electrică, că este menită să fie activată doar în circumstanțe excepționale, că ar putea fi eliminată treptat cu ușurință dacă nu mai este necesară și că este favorabilă dezvoltării energiei din surse regenerabile prin evitarea subvenționării și a închiderii centralelor convenționale, contrar mecanismelor de asigurare a capacității la nivel de piață. Cu toate acestea, un număr mic de respondenți au indicat faptul că un mecanism de asigurare a capacității la nivel de piață ar fi o măsură mai adecvată, întrucât acesta ar oferi mai multă certitudine participanților pe piață, ar favoriza, astfel, investițiile timpurii și ar reduce costul de investiție necesar.

         4.2.3.2.   Observații exclusiv cu privire la remunerarea disponibilității

               (55)

               În ceea ce privește structura de remunerare, observațiile primite de Comisie au fost relativ mixte. Doi participanți pe piață au indicat faptul că în procesul de selecție ar trebui incluse costurile variabile. Un alt respondent a subliniat faptul că ar trebui rambursate costurile variabile, deoarece acest lucru nu ar denatura funcționarea pieței, întrucât rezerva se află în afara pieței. OTS au indicat faptul că includerea costurilor, cum ar fi costul pentru asigurarea aprovizionării cu combustibil, în licitație, ar facilita compararea diverselor oferte, dar ar risca să crească plata fixă și ar putea impune estimarea numărului și duratei utilizărilor pe baza unor scenarii specifice. Un alt respondent a indicat, de asemenea, faptul că cerința de a asigura combustibilul ar putea fi foarte costisitoare în special pentru centralele electrice pe gaze. Aprovizionarea efectivă cu combustibil – în special rezervarea capacităților de transport de gaz – nu ar trebui să se realizeze înainte de atribuirea contractelor către ofertanți, astfel încât aceștia să nu fie obligați să suporte costuri nerecuperabile în cazul în care oferta lor nu este declarată câștigătoare.

         4.2.3.3.   Observații privind deschiderea și normele de eligibilitate

   (a)   Deschiderea către toți operatorii care răspund la cerere

               (56)

               Majoritatea observațiilor primite de Comisie cu privire la pertinența schemei au vizat deschiderea rezervei și normele de eligibilitate pentru aceasta.

               (57)

               În ceea ce privește criteriile de eligibilitate restrictive care ar fi exclus de facto răspunsul părții de consum, Comisia a primit răspunsuri mixte. O majoritate redusă a respondenților a indicat faptul că nu există motive de excludere a răspunsului părții de consum de la participarea la licitație, întrucât răspunsul părții de consum ar putea presta servicii valoroase privind rezerva, iar schema ar trebui să fie neutră din punct de vedere tehnologic.

               (58)

               Mai mulți participanți au subliniat existența unor bariere pentru participarea efectivă a operatorilor care răspund la cerere, conform următoarelor aspecte identificate de Comisie în decizia de inițiere a procedurii:

                           (a)

                           caracterul ridicat al volumului minim al ofertei;

                           (b)

                           cerința de racordare la un nivel de tensiune de cel puțin 110 kV;

                           (c)

                           imposibilitatea cumulării sarcinilor;

                           (d)

                           nerambursarea costurilor de oportunitate;

                           (e)

                           numărul foarte mare de teste;

                           (f)

                           cerința de a achiziționa energie electrică pe toată durata contractului;

                           (g)

                           lipsa duratei maxime de utilizare și a perioadei de indisponibilitate și

                           (h)

                           nicio posibilitate ca operatorii care răspund la cerere să revină pe piață, deși tiparul lor de consum poate evolua în timp.

         (b)   Participarea transfrontalieră

               (59)

               Deși unii respondenți au considerat că toate capacitățile potențiale ar trebui să poată participa, în principiu, la rezervă, majoritatea respondenților s-au exprimat împotriva participării transfrontaliere la rezervă. Aceștia au considerat că înainte de utilizarea rezervei ar trebui epuizate capacitățile străine și că nu ar trebui să fie rezervate ca o soluție de ultimă instanță, cum ar fi rezerva de capacitate. Prin urmare, permiterea participării capacităților străine la rezervă poate conduce la stimulări neadecvate. În plus, pentru a lua în considerare capacitățile străine, ar fi necesară rezervarea unor capacități de interconectare, ceea ce ar reduce volumul de capacitate disponibil atunci când rezerva nu este încă utilizată și ar afecta negativ comerțul transfrontalier.

         4.2.4.   Observații privind evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale

               (60)

               Comisia a primit câteva observații privind necesitatea de a defini VoLL și de a utiliza această valoare ca plafon tarifar intrazilnic și de a stabili tariful de dezechilibru. Cu toate acestea, răspunsurile au fost mixte în această privință. Unii respondenți au subliniat necesitatea de a defini VoLL și de a introduce în organizarea pieței această estimare a dorinței clienților de a plăti pentru securitatea aprovizionării. Alți participanți pe piață, însă, au subliniat faptul că un tarif mare de dezechilibru, astfel cum acesta este definit în prezent în schema propusă, ar stimula participanții pe piață să fie echilibrați indiferent de nivelul efectiv al VoLL.

         5.   OBSERVAȚII DIN PARTEA GERMANIEI

               (61)

               Prezenta secțiune sintetizează observațiile primite din partea Germaniei la 17 mai 2017 (în secțiunea 5.1) și la 14 iulie 2017 (în secțiunea 5.2).

               (62)

               Germania a prezentat aceste observații înainte de a prezenta observațiile descrise în secțiunea 6.

         5.1.   Observații privind decizia de inițiere a procedurii

               (63)

               La 17 mai 2017, Germania a reacționat printr-o scrisoare la decizia Comisiei de inițiere a procedurii. Scrisoarea Germaniei este formată din două părți, prima parte descriind obiectivele comune ale Germaniei și ale Comisiei cu privire la piețele energiei electrice și modul în care rezerva de capacitate corespunde acestor obiective. A doua parte abordează preocupările concrete semnalate de Comisie cu privire la conformitatea schemei propuse cu normele privind ajutoarele de stat. Prezenta secțiune sintetizează a doua parte a scrisorii Germaniei, care este direct legată de procedura inițiată de Comisie în conformitate cu articolul 108 alineatul (2) din tratat.

               (64)

               În termeni generali, Germania consideră că rezerva de capacitate este o măsură mică, dar eficientă care însoțește actualul proces de tranziție energetică din Germania. Aceasta subliniază faptul că măsura nu afectează funcționarea pieței. Germania explică, de asemenea, că nu este posibilă o calculare exactă și matematică a dimensiunii rezervei.

         5.1.1.   Observații privind necesitatea

               (65)

               În ceea ce privește necesitatea, scrisoarea Germaniei subliniază faptul că, nefiind un mecanism de asigurare a capacității la nivel de piață, rezerva de capacitate este destinată să soluționeze circumstanțele excepționale care se produc doar în cazul celui mai pesimist scenariu rezonabil. Asocierea unor probabilități cu apariția celui mai pesimist scenariu sau cu ipotezele care constituie cel mai pesimist scenariu este dificilă și, prin definiție, mai puțin exactă decât modelarea probabilistică a impactului unei multitudini de scenarii, astfel cum se aplică mecanismelor la nivel de piață.

               (66)

               În ceea ce privește ipotezele care formează cel mai pesimist scenariu rezonabil, Germania explică faptul că ipoteza potrivit căreia o capacitate de producție convențională suplimentară de 10 GW va ieși de pe piață până în 2020 este o estimare prudentă. Germania ilustrează acest lucru demonstrând că previziunile Rețelei europene a operatorilor de sisteme de transport de energie electrică („ENTSO-E”) privind adecvarea au corectat în sens negativ ipotezele sale referitoare la disponibilitate în ceea ce privește producția convențională în 2020, cu – 35 GW până la – 41 GW disponibili pe an în perioada 2013-2015.

               (67)

               În ceea ce privește ipoteza privind frauda în materie de echilibrare, Germania indică faptul că este posibil ca legislația viitoare să reducă probabilitatea de reapariție a fraudelor pe scară largă, însă nu se poate exclude pe deplin faptul că frauda în materie de echilibrare nu se va produce din nou.

               (68)

               În ceea ce privește preocupările Comisiei cu privire la lipsa unei analize cost-beneficiu care să stea la baza eficienței economice a rezervei, Germania explică faptul că beneficiile rezervei sunt dificil de calculat, având în vedere că funcția acesteia este de a soluționa situațiile neprevăzute despre care nu se cunoaște ce caracter au și cât de des apar.

               (69)

               Mai mult, Germania indică faptul că își dezvoltă în continuare procesul de monitorizare a securității aprovizionării.

               (70)

               În ceea ce privește durata măsurii, Germania subliniază că EnWG prevede recalcularea periodică a necesității continue a rezervei și conține o dispoziție care permite aplicarea rezervei de capacitate numai după ce și atât timp cât Comisia a aprobat măsura ca fiind compatibilă cu normele privind ajutoarele de stat.

         5.1.2.   Observații privind pertinența

               (71)

               În ceea ce privește costurile variabile, Germania explică faptul că, pentru ca o remunerare separată a costurilor să asigure aprovizionarea cu combustibil, este necesar un tratament egal al centralelor din rezerva de rețea și al celor din afara rezervei de rețea. Este posibil ca aceste costuri să fi fost deja rambursate în cazul centralelor din rezerva de rețea și, astfel, centralele respective să aibă un avantaj în comparație cu alți participanți.

               (72)

               Mai mult, Germania explică faptul că preconizează costuri variabile scăzute în comparație cu costurile fixe necesare pentru a menține instalația funcțională și disponibilă.

               (73)

               În ceea ce privește participarea răspunsului părții de consum, Germania explică faptul că respectarea principiului unei separări stricte între piață și rezervă implică faptul că nu ar trebui să se permită participarea răspunsului părții de consum la rezerva de capacitate, ci acesta ar trebui să fie în totalitate la dispoziția pieței.

               (74)

               În ceea ce privește participarea transfrontalieră, Germania contestă poziția Comisiei exprimată în decizia de inițiere a procedurii, potrivit căreia participarea transfrontalieră trebuie permisă. Germania subliniază faptul că noțiunea de reducere a puterii (de-rating) prezentată de Comisie în considerentul 146 din decizia de inițiere a procedurii nu poate fi aplicată în prezent pentru rezervele strategice care sunt activate doar după ce au fost epuizate toate resursele bazate pe piață. Acest lucru se datorează în special faptului că fluxurile care trec prin aceste linii de interconexiune sunt stabilite prin aplicarea algoritmului de cuplare a piețelor și, prin urmare, nu sunt influențate de Germania.

         5.1.3.   Observații privind impactul asupra concurenței și a schimburilor comerciale

               (75)

               Germania împărtășește observația Comisiei potrivit căreia părțile responsabile cu echilibrarea ar trebui să fie stimulate să își păstreze pozițiile echilibrate în orice moment și că nu ar trebui să fie niciodată avantajos din punct de vedere financiar ca acestea să se bazeze pe OTS pentru compensarea dezechilibrului. Germania explică faptul că acesta este contextul în care sunt stabilite tarifele de dezechilibru la momentul activării rezervei de capacitate, și anume la dublul plafonului tarifar tehnic pe piața intrazilnică.

         5.2.   Reacția Germaniei la observațiile părților interesate

               (76)

               La 14 iulie 2017, Germania a reacționat la observațiile părților interesate, astfel cum au fost transmise de către Comisie. Germania și-a împărțit reacția în observații generale, observații legate de necesitatea schemei, de normele de eligibilitate pentru aceasta și de deschiderea acesteia la capacitățile străine.

         5.2.1.   Observații generale

               (77)

               Ca observație generală, Germania concluzionează că tonul general al observațiilor este unul de aprobare a schemei și a modului în care este concepută, remarcând numărul foarte limitat de respondenți care resping schema în ansamblu.

         5.2.2.   Observații privind necesitatea rezervei

               (78)

               Germania atrage atenția asupra majorității respondenților care consideră că rezerva de capacitate este un instrument de asigurare util în perioada de tranziție energetică prin care trece Germania. Germania subliniază că doar 4 din 22 de respondenți resping punerea în aplicare a rezervei de capacitate, dintre care 2 pledează în schimb în favoarea unui mecanism de asigurare a capacității la nivel de piață.

         5.2.3.   Observații privind eligibilitatea (răspunsul părții de consum și capacitatea străină)

               (79)

               Germania subliniază că observațiile în această privință se referă aproape exclusiv la participarea răspunsului părții de consum. Reacția Germaniei se referă la aspectele sau dorințele principale semnalate de diverși operatori și agregatori care răspund la cerere. Având în vedere faptul că Germania a fost de acord să modifice majoritatea termenelor și condițiilor contestate pentru participarea răspunsului părții de consum, acest aspect va fi abordat în detaliu în secțiunea 6 cu privire la angajamentele asumate de Germania.

               (80)

               Mai mult, Germania concluzionează, pe baza răspunsurilor primite, că majoritatea respondenților sunt de acord cu Germania că participarea capacității străine este dificilă din punct de vedere practic și că aduce puțină valoare adăugată având în vedere obiectivul urmărit și modul în care este concepută rezerva de capacitate. Germania subliniază că cei trei respondenți care sprijină participarea transfrontalieră nu oferă propuneri concrete cu privire la punerea în aplicare practică a acesteia.

         6.   ANGAJAMENTELE GERMANIEI

               (81)

               În urma investigației ulterioare a Comisiei și a observațiilor primite de la părțile interesate, Germania și-a exprimat intenția de a modifica termenele și condițiile care reglementează rezerva de capacitate cu privire la o serie de puncte, astfel încât să răspundă preocupărilor rămase.

               (82)

               În primul rând, Germania s-a angajat să revizuiască normele privind remunerarea costurilor variabile. Germania nu va mai rambursa aceste costuri, prin urmare deținătorii de capacități care prezintă o ofertă pentru participarea la rezerva de capacitate vor trebui să includă atât costurile fixe, cât și costurile variabile. Acestea din urmă implică faptul că va trebui să se realizeze o evaluare cu privire la numărul de utilizări a rezervei de capacitate.

               (83)

               În al doilea rând, în ceea ce privește răspunsul părții de consum, Germania s-a angajat să modifice schema de ajutoare după cum urmează (10):

                           (a)

                           vor putea participa sarcinile racordate la rețelele de medie tensiune, extinzând astfel semnificativ numărul de potențiali furnizori de servicii de răspuns al părții de consum („DSR”);

                           (b)

                           va fi permisă cumularea sarcinilor (adică, combinarea diverselor sarcini într-un singur produs de răspuns al părții de consum), ceea ce permite servicii de răspuns al părții de consum mai bune și mai eficiente și facilitează, astfel, participarea răspunsului părții de consum;

                           (c)

                           sarcinile mai mici pot participa în mod individual mai ușor datorită reducerii dimensiunii minime de la 10 la 5 MW;

                           (d)

                           obligația de a achiziționa toată energia cu doi ani înainte a fost redusă la șase luni, participarea DSR fiind astfel mai puțin riscantă și, prin urmare, mai puțin costisitoare (11);

                           (e)

                           numărul de teste a fost redus de la 12 la 2 pe an. Având în vedere că testele sunt relativ costisitoare pentru DSR (costuri variabile mari per activare), acest lucru va permite DSR să prezinte oferte mai competitive în cadrul licitației, mărind astfel presiunea concurențială în cadrul licitației;

                           (f)

                           participarea la rezervă este permisă doar pentru sarcinile inflexibile, fapt ce se va asigura prin impunerea cerinței ca sarcinile să nu fi participat la schema de întreruptibilitate ABLAV sau pe piața de echilibrare în ultimele 36 de luni; și

                           (g)

                           operatorii care răspund la cerere pot participa pentru o perioadă limitată pentru a-i stimula să își vândă, în ultimă instanță, flexibilitatea direct pe piața energiei electrice. După participarea la rezervă (pentru o perioadă fie de doi ani, fie de patru ani, cu o perioadă de „răcire” de un an), aceștia pot participa pe piață (dar nu în schema de întreruptibilitate a sprijinului ABLAV). Înainte de a participa la licitație, operatorii trebuie să decidă pe care dintre cele două regimuri intenționează să îl urmeze (doi ani sau patru ani cu perioadă de „răcire”).

               (84)

               În al treilea rând, Germania s-a angajat să revizuiască metodologia de calculare a celui mai pesimist scenariu rezonabil pentru a reflecta noile standarde de evaluare a caracterului adecvat al capacității de producție. Această revizuire include calcularea unui standard de fiabilitate, care să ia în considerare costurile și beneficiile mai ample ale unui grad suplimentar de securitate a aprovizionării pentru societate. Germania s-a angajat, de asemenea, să aplice această metodologie revizuită și standardul de fiabilitate pentru a stabili necesitatea și dimensiunea rezervei de capacitate pentru prima perioadă de livrare.

               (85)

               În al patrulea rând, Germania s-a angajat să limiteze volumul rezervei la maximum 2 GW pentru cele trei perioade de livrare.

               (86)

               În al cincilea rând, Germania s-a angajat să reducă ipoteza celui mai pesimist scenariu rezonabil care se referea la frauda în materie de echilibrare, de la 2,5 GW la 1 GW. Potrivit Germaniei, acest lucru reflectă faptul că au fost luate măsuri în Strommarktgesetz (12) pentru a reduce frauda sau chiar pentru a o evita complet. Cu toate acestea, frauda rămâne o incertitudine subzistentă, prin urmare, din motive de securitate a aprovizionării, trebuie să se țină seama în continuare de frauda în materie de echilibrare. Mai mult, Germania indică faptul că va modifica ipoteza celui mai pesimist scenariu rezonabil legată de disponibilitatea centralelor electrice convenționale având în vedere numărul de intenții de închidere notificate Bundesnetzagentur de operatorii acestor centrale. Germania pleacă de la premisa că rata actuală de închidere notificată se va menține, ceea ce se traduce prin închideri suplimentare de 2 GW. De asemenea, aceste ipoteze revizuite vor face parte din evaluarea revizuită a adecvării menționată în considerentul 84.

         7.   EVALUAREA MĂSURII

   7.1.   Existența ajutorului

               (87)

               Astfel cum se explică în secțiunea 3, Comisia a ajuns, în decizia de inițiere a procedurii, la concluzia preliminară că rezerva de capacitate constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.

               (88)

               Deși Germania a afirmat că plățile în cadrul rezervei de capacitate trebuie să fie considerate o compensație pentru un SIEG care îndeplinește toate condițiile prevăzute în hotărârea Altmark și, prin urmare, nu constituie ajutor de stat, Comisia și-a exprimat îndoiala că primul și al patrulea criteriu Altmark au fost îndeplinite.

               (89)

               În ceea ce privește primul criteriu Altmark, în decizia de inițiere a procedurii au fost exprimate preocupări legate de conformitatea schemei cu Directiva 2009/72/CE. În special, schema de ajutoare ar putea fi discriminatorie, deoarece se pare că exclude de facto operatorii care răspund la cerere și că exclude de jure furnizorii de capacitate străini de la participarea efectivă la rezervă. Mai mult, în decizia de inițiere a procedurii se pune întrebarea dacă schema este necesară pentru securitatea aprovizionării cu energie electrică în Germania și dacă, astfel, ar putea fi justificată având în vedere obiectivul de a asigura securitatea aprovizionării. În final, în decizia de inițiere a procedurii se reamintește faptul că SIEG ar putea fi justificate numai dacă s-a demonstrat că piața nu a putut livra și că, având în vedere lipsa unor reforme importante ale pieței din Germania, piața nu a putut livra.

               (90)

               Mai mult, Comisia a pus sub semnul îndoielii îndeplinirea celui de al patrulea criteriu Altmark, din cauza discriminării suspectate menționate mai sus. Comisia remarcă faptul că, deși unele dintre îndoielile exprimate în decizia de inițiere a procedurii au fost îndepărtate, rămân alte îndoieli.

               (91)

               În primul rând, Comisia ia act de îmbunătățirea cerințelor de eligibilitate pentru operatorii care răspund la cerere, astfel cum acestea au fost prezentate și evaluate în considerentul 83 și în considerentele 118-122. Aceste modificări vor elimina discriminarea dintre operatorii DSR și alți furnizori de capacitate. În plus, acestea vor conduce la creșterea numărului de participanți potențiali și, totodată, la creșterea presiunii concurențiale și a unei remunerări proporționale în cadrul licitației.

               (92)

               În al doilea rând, Comisia consideră că excluderea participării străine poate fi justificată deoarece, în situații extreme în care este declanșată rezerva de capacitate, capacitatea de import va fi deja epuizată complet, astfel cum se explică în considerentul 125.

               (93)

               În al treilea rând, Comisia ia act de îmbunătățirile aduse evaluării necesității de către Germania, prevăzute în considerentele 84 și 85, care sunt evaluate în secțiunea 7.3.2. Comisia subliniază faptul că importanța unei evaluări a necesității, care să ofere informații realiste privind probabilitatea unor evenimente extreme, constă în capacitatea acesteia de a dimensiona intervenția în mod adecvat.

               (94)

               Cu toate acestea, Comisia se îndoiește în continuare că măsura actuală poate fi considerată un SIEG. Comisia reamintește faptul că un SIEG nu poate fi definit decât dacă piața nu poate asigura nivelul necesar de securitate a aprovizionării. Nu ar fi oportună definirea ca SIEG a unei activități care poate fi furnizată în condiții normale de piață. Pentru a evalua dacă un serviciu poate fi prestat de piață, sunt luate în considerare și posibilele modificări ale funcționării pieței.

               (95)

               Comisia remarcă faptul că, deși Germania intenționează să pună în aplicare, în anii următori, o serie de reforme ale pieței și de proiecte de infrastructură, piața energiei electrice prezintă în continuare disfuncționalități semnificative care nu au fost soluționate. De exemplu, există dezechilibre regionale importante în ceea ce privește cererea și oferta de energie electrică, determinate de blocajele din rețelele electrice de transport de la nord la sud și de tendințele divergente ale ofertei și ale cererii dintre nordul și sudul Germaniei, datorate în special dezvoltării continue a unor volume mari de producție de energie eoliană în nordul Germaniei și deciziei de a închide centralele nucleare, care are efecte în special în sudul Germaniei. În consecință, dezechilibrele regionale exacerbează problema „lipsei de bani” de pe piața din Germania, în special pentru capacitatea de energie electrică din sudul Germaniei, unde prețurile tind să fie mai scăzute decât într-o situație în care deficitul regional s-ar reflecta pe deplin în stabilirea prețurilor. Prin urmare, în sudul Germaniei, capacitatea care poate fi rentabilă pe o piață de deplin funcțională și care poate fi necesară după eliminarea treptată a energiei nucleare riscă să iasă de pe piață. Această situație contribuie la sporirea riscului legat de securitatea aprovizionării.

               (96)

               În plus, Comisia remarcă faptul că funcționarea normală a pieței energiei electrice ar trebui să fie cea care declanșează investițiile necesare pentru acoperirea cererii. Germania ia măsuri pentru îmbunătățirea funcționării pieței, de exemplu prin ameliorarea semnalelor de preț pentru ca investițiile în capacitatea flexibilă să fie mai rentabile. Comisia salută aceste măsuri și consideră că ele pot stimula mai multe investiții în capacitate în viitor. Totodată, va fi nevoie de timp pentru ca aceste reforme să aibă efecte tangibile pe piață și este dificil de prevăzut impactul exact al acestora asupra situației securității aprovizionării din Germania. În orice caz, după cum se prezintă situația, piața nu este autorizată pe deplin să asigure nivelul necesar de securitate a aprovizionării prin declanșarea investițiilor necesare în capacitate flexibilă.

               (97)

               Comisia reiterează faptul că, atât timp cât piața nu este autorizată să atingă, în cel mai înalt grad posibil, obiectivul de politică dorit, și anume securitatea aprovizionării, nu se poate justifica un SIEG. Prin urmare, Comisia consideră că măsura nu poate constitui un SIEG veritabil și că, așadar, nu se poate exclude faptul că aceasta conferă un avantaj beneficiarilor săi.

               (98)

               Dimpotrivă, Comisia concluzionează, în conformitate cu decizia de inițiere a procedurii, că măsura este finanțată prin resurse de stat și că este imputabilă statului, având în vedere dispozițiile legislative prevăzute la articolul 13e din EnWG. Acest lucru se datorează faptului că schema a fost dezvoltată de statul german, care prevede prin lege posibilitatea de a transfera costurile aferente tuturor consumatorilor, printr-o majorare a tarifelor de rețea. În conformitate cu hotărârea Vent de Colère, resursele de stat sunt, prin urmare, prezente, iar schema este imputabilă statului. În plus, Ordonanța privind rezerva de capacitate prevede că OTS vor deduce din costurile lor veniturile pe care le primesc prin intermediul schemei. Acest lucru presupune că statul este cel care autorizează OTS, prin lege, să atribuie și să încaseze fondurile necesare. Fondurile sunt generate prin Ordonanța privind rezerva de capacitate și sunt administrate în mod colectiv de OTS. Prin urmare, acestea rămân în orice moment sub influența autorităților publice. Întrucât, de la decizia de inițierea procedurii, mecanismul de finanțare și legislația nu au suferit modificări în această privință, Comisia confirmă concluzia preliminară, adoptată în decizia de inițiere a procedurii, potrivit căreia schema este finanțată prin resurse de stat și este imputabilă statului.

               (99)

               Comisia consideră, de asemenea, în conformitate cu decizia de inițiere a procedurii, că măsura ar putea afecta concurența și schimburile comerciale pe piața energiei electrice, deoarece piața energiei electrice din Germania este deschisă concurenței și are legături cu piețele învecinate ale energiei electrice, astfel cum se explică în considerentul 33.

               (100)

               Întrucât nu se poate exclude faptul că schema conferă un avantaj beneficiarilor și că sunt îndeplinite celelalte condiții pentru existența unui ajutor de stat, Comisia nu poate exclude faptul că schema actuală constituie un ajutor și procedează la evaluarea compatibilității acesteia.

         7.2.   Legalitatea ajutorului

               (101)

               Germania a notificat Comisiei schema de ajutoare și nu a pus-o încă în aplicare. Germania și-a îndeplinit obligațiile conform articolului 108 alineatul (3) din tratat.

         7.3.   Compatibilitatea ajutorului cu piața internă

               (102)

               Comisia a considerat, cu titlu preliminar, în decizia de inițiere a procedurii, că rezerva de capacitate este o schemă de ajutoare care vizează asigurarea caracterul adecvat al capacității de producție și a securității aprovizionării cu energie electrică și, prin urmare, intră în domeniul de aplicare al secțiunii 3.9 din OAME, care stabilește condițiile în care ajutoarele pentru caracterul adecvat al capacității de producție pot fi considerate compatibile cu piața internă pe baza articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat. O măsură pentru caracterul adecvat al capacității de producție este compatibilă dacă sunt îndeplinite următoarele criterii de compatibilitate enumerate la punctul 27 din OAME (13):

                           (a)

                           contribuția la un obiectiv de interes comun bine definit (secțiunea 7.3.1);

                           (b)

                           necesitatea intervenției statului (secțiunea 7.3.2);

                           (c)

                           pertinența (secțiunea 7.3.3);

                           (d)

                           efectul stimulativ (secțiunea 7.3.4);

                           (e)

                           proporționalitatea (secțiunea 7.3.5);

                           (f)

                           evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale (secțiunea 7.3.6) și

                           (g)

                           transparența (secțiunea 7.3.7).

         7.3.1.   Contribuția la un obiectiv de interes comun bine definit

               (103)

               Decizia de inițiere a procedurii a ajuns la concluzia preliminară că obiectivul rezervei de capacitate este să răspundă preocupărilor legate de securitatea aprovizionării cu energie electrică. Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la observația preliminară – legată de punctul 220 din OAME – potrivit căreia rezerva de capacitate nu ar putea submina obiectivul de eliminare progresivă a subvențiilor dăunătoare mediului și că ar trebui să se ia în considerare în principal modalități alternative de a asigura caracterul adecvat al capacității de producție fără acest impact negativ asupra mediului (14).

               (104)

               Comisia nu a primit observații referitoare la acest aspect și, prin urmare, rămâne de părere că rezerva de capacitate nu ar putea submina obiectivul de eliminare progresivă a subvențiilor dăunătoare mediului, întrucât aceasta este necesară și complementară eforturilor actuale ale Germaniei de a-și gestiona tranziția energetică către un mix energetic mai durabil.

               (105)

               Pe acest temei, Comisia concluzionează că securitatea aprovizionării constituie un obiectiv de interes comun la care contribuie rezerva de capacitate, întrucât aceasta permite să se facă față unor situații neașteptate de deficit.

         7.3.2.   Necesitatea intervenției statului

               (106)

               O cerință-cheie a OAME este aceea ca necesitatea măsurii să fie demonstrată pe baza unei așa-numite evaluări a caracterului adecvat. Astfel cum se prevede în considerentul 35, în decizia de inițiere a procedurii s-a pus întrebarea dacă schema este necesară având în vedere:

                           (a)

                           lipsa unor parametri fundamentali necesari pentru obiectivarea intervenției (în special indicatorul economic VoLL și standardul de fiabilitate) și

                           (b)

                           îndoielile cu privire la caracterul rezonabil al unora dintre ipotezele celui mai pesimist scenariu.

               (107)

               Astfel cum se prevede în secțiunea 6, Germania s-a angajat să răspundă acestor preocupări, prin îmbunătățirea metodologiei sale de evaluare a caracterului adecvat și prin revizuirea ipotezelor.

               (108)

               Comisia ia act de angajamentul asumat de Germania de a-și revizui metodologia de calculare a necesității rezervei de capacitate, astfel cum se prevede în considerentul 84. Comisia consideră că revizuirea metodologiei, care se va aplica începând cu a doua licitație, de calculare a impactului celui mai pesimist scenariu va conduce la o stabilire mai obiectivă a necesității rezervei de capacitate și a dimensiunii acesteia în viitor. Comisia salută, în special, calcularea unui standard de fiabilitate ca un criteriu economic de referință pentru securitatea aprovizionării, permițând o analiză cost-beneficiu a protecției suplimentare față de riscurile legate de securitatea aprovizionării. Comisia remarcă faptul că, deși Germania nu se angajează să utilizeze indicatorii VoLL pentru a calcula dorința clienților de a plăti pentru securitatea aprovizionării, aceasta se angajează să calculeze repercusiunile mai ample ale rezervei de capacitate asupra economiei și a societății. Obiectivul acestor calcule este acela de a evita supraachiziția costisitoare de capacitate. Astfel, s-ar evita ca statul să cumpere un nivel de „asigurare” care depășește dorința clienților de a plăti pentru securitatea aprovizionării. Comisia consideră că abordarea la care s-a angajat Germania va preveni o achiziție costisitoare și supradimensionată.

               (109)

               În ceea ce privește ipotezele principale ale celui mai pesimist scenariu, Comisia ia act de angajamentul asumat de Germania de a reduce dimensiunea potențialei fraude în materie de echilibrare, astfel cum se prevede în considerentul 86. Comisia acceptă faptul că frauda în materie de echilibrare este cel mai probabil să se producă atunci când situația aprovizionării este dificilă, iar prețurile sunt ridicate. Cu toate acestea, Comisia consideră rezonabilă reducerea dimensiunii ipotezei, având în vedere evoluția legislației care face mai dificilă comiterea acestor fraude. De asemenea, Comisia acceptă creșterea numărului preconizat de închideri interne ale instalațiilor de producție convențională, având în vedere cele mai recente informații privind închiderile notificate către Bundesnetzagentur. Aceste cifre demonstrează că, în perioada cuprinsă între elaborarea celui mai pesimist scenariu rezonabil care a fost comunicat Comisiei înainte de decizia de inițiere a procedurii (și anume, noiembrie 2016) și septembrie 2017, a mai fost notificată o închidere de 1,4 GW către Bundesnetzagentur. Aceasta reprezintă o creștere semnificativă în comparație cu rata preconizată de închidere, presupusă în cel mai pesimist scenariu rezonabil, care se baza pe o rată de închidere de 670 MW pe an, pe lângă scenariul de bază al ENTSO-E. Prin urmare, Comisia consideră rezonabilă corectarea în sens pozitiv a ipotezei, având în vedere dovezile prezentate.

               (110)

               Comisia concluzionează că dimensionarea unei rezerve strategice se poate baza pe calcularea celui mai pesimist scenariu rezonabil, atât timp cât acest calcul ține seama de costurile protecției suplimentare în raport cu beneficiile sale pentru societate. Comisia concluzionează că, în urma angajamentelor asumate de Germania, rezerva de capacitate va respecta această abordare.

               (111)

               În ceea ce privește durata schemei, în decizia de inițiere a procedurii au fost exprimate îngrijorări cu privire la lipsa unei date de încheiere. Comisia remarcă faptul că Germania a indicat că, o dată la doi ani, se vor efectua evaluări ale caracterului adecvat pentru a stabili dacă există o nevoie continuă de rezervă de capacitate. Germania subliniază că dimensiunea rezervei de capacitate va fi ajustată pe baza acestor calcule.

               (112)

               Comisia consideră că evaluarea revizuită a caracterului adecvat va fi potrivită pentru a stabili necesitatea și dimensiunea rezervei de capacitate și că a fost demonstrată necesitatea rezervei.

               (113)

               Comisia își reiterează argumentele prezentate în decizia de inițiere a procedurii (15) legate de faptul că rezervele strategice sunt măsuri temporare adecvate, de exemplu, pentru a însoți reformele pieței până când piața funcționează corespunzător și participanții pe piață sunt familiarizați cu funcționarea acesteia.

               (114)

               Pe baza acestor considerente, Comisia limitează aprobarea acesteia la șase ani, adică trei perioade de livrare consecutive de doi ani, începând de la prima licitație care va avea loc la 1 octombrie 2019 și până la sfârșitul celei de a treia perioade de livrare, care va avea loc la 30 septembrie 2025.

         7.3.3.   Pertinența

               (115)

               În ceea ce privește pertinența rezervei de capacitate, în decizia de inițiere a procedurii au fost exprimate îndoieli cu privire la remunerarea separată a costurilor variabile în cazul activării rezervei și cu privire la normele de eligibilitate.

         7.3.3.1.   Remunerarea separată a costurilor variabile

               (116)

               În ceea ce privește remunerarea separată a costurilor variabile în cazul activării rezervei, Comisia și-a pus întrebarea dacă toate categoriile de costuri pentru care a fost prevăzută această rambursare separată constituie costuri variabile. Comisia a remarcat că rambursarea acestor costuri în mod separat și independent de procedura de achiziție presupune că nu va exista niciun proces concurențial care să asigure faptul că aceste costuri vor fi limitate la minimumul necesar.

               (117)

               Comisia a luat act de angajamentul Germaniei de a exclude rambursarea separată a costurilor variabile pentru toți participanții, astfel cum se prevede în considerentul 82. Comisia preconizează că această modificare va conduce la o procedură de achiziție mai competitivă, deoarece participanții la licitație sunt stimulați să își includă toate costurile în ofertă. La evaluarea costurilor lor variabile, participanții vor trebui să formuleze ipoteze privind numărul de activări ale rezervei de capacitate, având în vedere faptul că aceste costuri variabile apar doar atunci când rezerva este utilizată. Comisia remarcă faptul că încetarea rambursării separate a costurilor unei aprovizionări sigure cu combustibil înseamnă că acest element de cost este integrat în procesul concurențial și pune în condiții de egalitate toți furnizorii de capacitate potențiali. Prin urmare, Comisia consideră că s-a răspuns în mod adecvat preocupărilor sale în această privință.

         7.3.3.2.   Criteriile de eligibilitate

      Participarea răspunsului părții de consum

               (118)

               În ceea ce privește criteriile de eligibilitate pentru rezerva de capacitate, Comisia era preocupată de faptul că răspunsul părții de consum ar putea fi dezavantajat în comparație cu instalațiile de producție din cauza unor cerințe privind participarea și că, prin urmare, ar fi exclus de facto de la participarea la rezervă.

               (119)

               Comisia a luat act de angajamentele asumate de Germania privind acest aspect, astfel cum sunt prevăzute în considerentul 83, și consideră că în urma modificării condițiilor care reglementează participarea operatorilor DSR se asigură condiții de concurență echitabile între operatorii DSR și alți furnizori de capacitate.

               (120)

               Angajamentele îmbunătățesc poziția concurențială a DSR în două moduri importante. O primă serie de angajamente extinde criteriile de eligibilitate pentru sarcinile care, altfel, nu ar fi putut participa pe baza termenelor și condițiilor notificate inițial. Este vorba de sarcinile mai mici (între 5 și 10 MW), de sarcinile care necesită ca un agregator să devină activ și de sarcinile care sunt racordate la o rețea de medie tensiune în locul unei rețele electrice de transport. O a doua serie de modificări face ca participarea furnizorilor de servicii DSR la rezerva de capacitate să fie mai atractivă și mai puțin riscantă din punct de vedere financiar. În special, reducerea numărului maxim de teste și reducerea perioadei de timp pentru care furnizorii de servicii DSR trebuie să cumpere energie electrică anticipat scad costurile preconizate ale furnizorilor de servicii DSR și, astfel, aceștia devin potențial mai competitivi în raport cu instalațiile de producție în cadrul licitației.

               (121)

               Deși aceste modificări ajută ca răspunsul părții de consum să concureze în condiții de egalitate cu producția, Comisia acceptă faptul că furnizorilor de servicii de răspuns la cerere li se aplică anumite limitări. În special, dispoziția care limitează participarea răspunsului părții de consum doar la furnizorii de servicii DSR inflexibili este menită să împiedice resursele flexibile existente, care își oferă deja flexibilitatea pe piață, să iasă de pe piață în favoarea rezervei de capacitate. Comisia consideră că această dispoziție împiedică ieșirea de pe piață a sarcinilor flexibile pentru a se alătura rezervei de capacitate și, în același timp, asigură faptul că sarcinile inflexibile devin flexibile. În aceeași ordine de idei, limitarea duratei de participare este justificată, deoarece aceasta va stimula capacitatea de răspuns al părții de consum care a devenit flexibilă să devină mai activă pe piața energiei electrice după ce iese din rezerva de capacitate, ceea ce poate reduce necesitatea rezervei de capacitate pe termen lung.

               (122)

               Pe baza acestor considerente, Comisia consideră că preocupările sale cu privire la discriminarea de facto a operatorilor care răspund la cerere din rezerva de capacitate au fost soluționate.

      Participarea capacității străine

               (123)

               Astfel cum se prevede în considerentul 42, în decizia de inițiere a procedurii au fost exprimate preocupări, iar părțile interesate au fost invitate să prezinte observații cu privire la excluderea producției străine. Autoritățile germane au explicat, în contextul discuțiilor în faza de prenotificare care au precedat decizia de inițiere a procedurii, că există două motive principale pentru excluderea capacităților străine. În primul rând, permiterea participării furnizorilor de capacitate străini ar impune rezervarea capacității de interconectare. În al doilea rând, rezervarea capacității străine pentru rezerva de capacitate ar impune ca această capacitate să nu poată produce sau vinde energie pe piața sa internă și să fie pusă exclusiv la dispoziția OTS din Germania.

               (124)

               Comisia remarcă faptul că răspunsurile primite de la participanții pe piață la decizia de inițiere a procedurii nu au prezentat argumente noi. Deși doi respondenți au subliniat că, în principiu, toate mecanismele de asigurare a capacității ar trebui să fie deschise participării străine, aceștia nu au prezentat argumente privind motivul pentru care ar exista o denaturare a pieței sau modul în care această participare ar putea fi organizată în mod eficient.

               (125)

               În primul rând, Comisia consideră că nu există valoare adăugată într-o situație de deficit care declanșează rezerva de capacitate, deoarece, în prezent, toată capacitatea de interconectare va fi utilizată, în orice caz, pentru importuri. În al doilea rând, modul în care schema este concepută asigură faptul că rezerva de capacitate este păstrată în întregime în afara pieței, astfel încât aceasta nu va denatura nici funcționarea pe termen scurt a pieței și nici semnalele de investiții pe termen lung. Acest lucru asigură, de asemenea, faptul că rezerva nu afectează capacitatea străină, prin urmare nu există motive pentru ca participarea capacităților străine să elimine denaturările, așa cum s-ar întâmpla, de exemplu, în cazul unui mecanism de asigurare a capacității la nivel de piață. Prin urmare, Comisia consideră că este oportun ca doar capacitatea internă să poată participa la rezerva de capacitate.

               (126)

               Pe baza acestor considerente, Comisia consideră că rezerva de capacitate este adecvată pentru atingerea obiectivului de interes comun.

         7.3.4.   Efectul stimulativ

               (127)

               În decizia de inițiere a procedurii s-a concluzionat că rezerva de capacitate are un efect stimulativ care va schimba comportamentul beneficiarilor acesteia. Întrucât nu au fost primite observații de la părțile terțe în această privință, Comisia confirmă această concluzie.

         7.3.5.   Proporționalitatea

               (128)

               În ceea ce privește proporționalitatea măsurii, în decizia de inițiere a procedurii sunt reiterate îngrijorările cu privire la cerințele de eligibilitate restrictive. În cazul în care posibilitățile de participare la licitație sunt limitate în mod inutil, ajutorul ar risca să nu fie limitat la minimumul necesar.

               (129)

               În plus, pentru a asigura faptul că nu se acordă niciun ajutor dincolo de ceea ce este necesar, este nevoie să se demonstreze că, din punct de vedere economic, capacitatea suplimentară sub forma rezervei strategice este justificată și reflectă dorința clienților de a plăti pentru capacitate. Este necesar, de asemenea, ca rezerva să fie eliminată treptat după ce reformele pieței sunt puse în aplicare și ca impactul actualei tranziții energetice asupra capacității să fie mai sigur.

               (130)

               Preocupările Comisiei au fost abordate prin angajamentele asumate de Germania și prevăzute în secțiunea 6. Comisia remarcă, în special, faptul că îmbunătățirea posibilităților de participare pentru DSR va asigura o procedură de achiziții competitivă și, totodată, un cuantum proporțional al ajutorului. Comisia consideră, de asemenea, că evaluarea revizuită a adecvării va asigura achiziționarea unui volum proporțional de capacitate. În final, Comisia reiterează faptul că decizia limitează durata de aprobare la șase ani, astfel cum se prevede în considerentul 114.

               (131)

               Pe baza acestor considerente, Comisia este mulțumită de faptul că modul în care este concepută rezerva de capacitate va asigura proporționalitatea ajutorului.

         7.3.6.   Evitarea efectelor negative nejustificate asupra concurenței și a schimburilor comerciale

               (132)

               În decizia de inițiere a procedurii s-a indicat faptul că tarifele de dezechilibru au fost stabilite la dublul limitei tehnice de preț de pe piața intrazilnică. Comisia a afirmat că o astfel de abordare ar putea fi mai puțin eficientă din punct de vedere economic decât stabilirea plafonului tarifar intrazilnic la tariful maxim de dezechilibru care, la rândul său, ar trebui să reflecte VoLL. Prin urmare, Comisia a reiterat faptul că ar fi necesară o definiție a VoLL pentru a evita aplicarea unor tarife de dezechilibru excesive și care denaturează.

               (133)

               În ceea ce privește preocupările Comisiei, Germania a clarificat faptul că plafonul tarifar intrazilnic de 10 000 EUR/MWh nu este un preț maxim stabilit legal pe piața intrazilnică, ci doar reflectă limita tehnică aplicată de bursele care funcționează pe piață. Este posibil ca prețurile să crească în continuare și până la suma de 20 000 EUR/MWh, de exemplu în tranzacțiile extrabursiere, care reprezintă prețul la care rezerva este utilizată. Acest lucru le permite participanților pe piață să își acopere poziția până la suma la care aceștia sunt expuși.

               (134)

               Comisia remarcă faptul că, într-adevăr, clarificările furnizate de Germania elimină preocuparea că participanții pe piață nu s-ar putea asigura până la suma penalităților potențiale pe care le-ar putea suporta. Permițând ca prețul să atingă tariful de dezechilibru perceput atunci când rezerva este utilizată, participanții pe piață pot utiliza pe deplin toate resursele disponibile pentru a preveni activarea rezervei.

               (135)

               Comisia remarcă faptul că Germania nu s-a angajat să calculeze sau să definească VoLL. În decizia de inițiere a procedurii s-a subliniat importanța definirii VoLL, atât pentru evaluarea necesității, cât și pentru stabilirea unui preț maxim pe piață. În considerentul 108, Comisia a explicat faptul că abordarea Germaniei de a calcula repercusiunile mai ample ale rezervei de capacitate asupra economiei și a societății au atins același obiectiv de prevenire a supraachiziției costisitoare. Prin urmare, această abordare este satisfăcătoare și limitează impactul rezervei asupra situațiilor extreme, astfel încât concurența pe piața energiei electrice nu este afectată. În plus, lipsa unui preț maxim implică faptul că, în principiu, prețul poate atinge VoLL indiferent dacă a fost sau nu definit. Comisia are convingerea că, fiind stabilit un tarif de dezechilibru la 20 000 EUR/MWh, este puțin probabil ca acea capacitate importantă pentru securitatea aprovizionării să nu fie disponibilă atunci când este necesară.

               (136)

               Comisia reamintește, de asemenea, că, prin activarea rezervei doar atunci când nu se poate face aprovizionarea de pe piața energiei electrice, există o separare clară între piață și rezervă. Acest aranjament garantează faptul că schema nu afectează concurența și schimburile comerciale pe piața energiei electrice.

               (137)

               Având în vedere clarificările furnizate de Germania, Comisia concluzionează că măsura nu are efecte negative nejustificate asupra concurenței și schimburilor comerciale.

         7.3.7.   Transparența

               (138)

               Astfel cum se prevede în decizia de inițiere a procedurii, autoritățile germane vor aplica acele condiții de transparență prevăzute în secțiunea 3.2.7 din OAME în măsura în care acestea sunt aplicabile ajutorului acordat în cadrul rezervei de capacitate. Prin urmare, această cerință este îndeplinită.

         8.   CONCLUZIE

               (139)

               Având în vedere cele de mai sus și pe baza angajamentelor asumate de Germania (secțiunea 6), Comisia constată că schema de ajutoare este compatibilă cu piața internă, pe baza articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat, și, în special, cu secțiunea 3.9 din OAME,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Schema de ajutoare pe care Germania intenționează să o pună în aplicare pentru a institui o rezervă de capacitate este compatibilă cu piața internă pe baza articolului 107 alineatul (3) litera (c) din tratat pentru un număr total de trei perioade de livrare consecutive de doi ani, pentru livrare până la 30 septembrie 2025.
   În consecință, se autorizează punerea în aplicare a schemei de ajutoare.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania.

      Adoptată la Bruxelles, 7 februarie 2018.

            Pentru Comisie

         Margrethe VESTAGER

            Membru al Comisiei

      (1)  JO C 159 din 19.5.2017, p. 6.

      (2)  Decizia Comisiei din 7 aprilie 2017 privind ajutorul de stat SA.45852 (2017/N) – Germania – Rezerva de capacitate – Invitație de a prezenta observații în temeiul articolului 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO C 159, 19.5.2017, p. 6).

      (3)  Ordonanța privind procedura de achiziții, utilizarea și remunerarea rezervei de capacitate [Verordnung zur Regelung des Verfahrens der Beschaffung, des Einsatzes und der Abrechnung einer Kapazitätsreserve (Kapazitätsreserveverordnung – KapResV)].

      (4)  Acest lucru exclude, însă, piețele pe care se plătește un preț pe kilowatt, adică, în practică, schema de întreruptibilitate prevăzută în Ordonanța privind contractarea de sarcini întreruptibile („Verordnung über Vereinbarungen zu abschaltbare Lasten”, denumită în continuare „ABLAV”) și piața rezervei de capacitate pentru echilibrare.

      (5)  A se reține că aceasta este cu un an mai târziu decât data de începere preconizată inițial, și anume octombrie 2018.

      (6)  Hotărârea din 24 iulie 2003, Altmark Trans GmbH și Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, în prezența Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

      (7)  Hotărârea din 19 decembrie 2013, Association Vent De Colère! Fédération nationale și alții/Ministre de l'Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement și Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, C-262/12, ECLI:EU:C:2013:851.

      (8)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 55).

      (9)  JO C 200, 28.6.2014, p. 1.

      (10)  A se reține că următoarele norme se aplică per instalație, și nu per operator, în conformitate cu norma generală aplicabilă și generatoarelor, astfel cum se prevede în considerentul 12. Așadar, un operator cu instalații diferite care stau la baza racordării sale la rețea poate participa cu instalații diferite pe piețe diferite.

      (11)  În cazul în care DSR generează automat o parte din consumul propriu, această obligație se aplică doar pentru partea de energie pe care DSR o consumă din rețea, și nu pentru partea generată în regim propriu. În orice caz, aceștia pot participa la rezerva de capacitate doar cu capacitatea care reflectă consumul lor stabil de energie electrică din rețea.

      (12)  Legea privind evoluția pieței de electricitate [Gesetz zur Weiterentwicklung des Strommarktes (Strommarktgesetz)] din 26 iulie 2016. Legea privind evoluția pieței de electricitate a fost publicată în Bundesgesetzblatt la 29 iulie 2016 (BGBl. I 2016, nr. 37, p. 1786).

      (13)  Mai multe detalii specifice pentru măsurile de asigurare a caracterului adecvat al capacității de producție sunt cuprinse în secțiunile 3.9.1-3.9.6 din OAME.

      (14)  Comisia subliniază faptul că în prezent este în curs de negociere o nouă propunere de regulament privind piața internă a energiei electrice [COM(2016) 861 din 30 noiembrie 2016], dar schema în cauză nu este afectată de normele care vor reglementa piața energiei electrice.

      (15)  A se vedea secțiunea 3.2.2.3 litera (a) din decizia de inițiere a procedurii pentru o discuție completă cu privire la lipsa unei date de încheiere pentru rezerva de capacitate.


title: Decizia (UE) 2018/924 a Consiliului din 22 iunie 2018 de abrogare a Deciziei 2009/414/CE privind existența unui deficit excesiv în Franța

text:
               29.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 164/44

         DECIZIA (UE) 2018/924 A CONSILIULUI
   din 22 iunie 2018
   de abrogare a Deciziei 2009/414/CE privind existența unui deficit excesiv în Franța
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (12),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 27 aprilie 2009, în urma unei recomandări a Comisiei, Consiliul a decis, prin Decizia 2009/414/CE (1), în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din tratat, că în Franța exista un deficit excesiv. Consiliul a constatat că deficitul public notificat pentru 2008 era de 3,2 % din PIB, depășind astfel valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. S-a preconizat că datoria publică brută (care a depășit, începând din 2003, valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat) urma să atingă 66,7 % din PIB în 2008.

               (2)

               La aceeași dată, în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat și cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 (2), pe baza unei recomandări a Comisiei, Consiliul a adresat Franței o recomandare în vederea încetării situației de deficit excesiv până cel târziu în 2012. Consiliul a stabilit, de asemenea, data limită de 27 octombrie 2009 pentru luarea unor măsuri eficace.

               (3)

               La 2 decembrie 2009, Consiliul a adresat Franței o nouă recomandare, în temeiul articolului 126 alineatul (7) din tratat, prin care a prelungit termenul pentru corectarea deficitului excesiv până în 2013. Consiliul a considerat că Franța a luat măsuri eficace, dar că au survenit evenimente economice negative și neprevăzute, cu consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice.

               (4)

               La 21 iunie 2013, în temeiul articolului 126 alineatul (7) din tratat, Consiliul a adresat Franței o nouă recomandare, prin care a prelungit termenul pentru corectarea deficitului excesiv până în 2015. Consiliul a considerat că dovezile disponibile nu permiteau să se concluzioneze că Franța nu a luat măsuri eficace, dar că au survenit evenimente economice negative și neprevăzute, cu consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice.

               (5)

               La 10 martie 2015, Consiliul a adresat Franței o nouă recomandare, în temeiul articolului 126 alineatul (7) din tratat, în vederea încetării situației de deficit excesiv până în 2017. Consiliul a stabilit data de 10 iunie 2015 ca termenul până la care Franța trebuia să prezinte un raport detaliat privind măsurile luate.

               (6)

               La 1 iulie 2015, Comisia a concluzionat că se estima atingerea obiectivelor privind deficitul global pentru Franța atât în 2015, cât și în 2016, în timp ce efortul bugetar preconizat, conform tuturor parametrilor, era preconizat să se situeze sub nivelul recomandat în 2015 și în 2016. Prin urmare, în conformitate cu metodologia utilizată pentru a evalua dacă s-au luat măsuri eficace, Comisia a considerat că procedura trebuia suspendată.

               (7)

               În conformitate cu articolul 4 din Protocolul privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat tratatelor, Comisia furnizează datele necesare pentru punerea în aplicare a procedurii. În cadrul aplicării protocolului respectiv, statele membre trebuie să notifice datele privind deficitele și datoriile publice și alte variabile conexe de două ori pe an, și anume înainte de 1 aprilie și, respectiv, 1 octombrie, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului (3).

               (8)

               Pe baza datelor notificate, Consiliul ia o decizie pentru a abroga decizia privind existența unui deficit excesiv. În plus, o astfel de decizie ar trebui să fie abrogată numai dacă previziunile Comisiei indică faptul că, în perioada analizată în previziuni, deficitul nu va depăși valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat.

               (9)

               Pe baza datelor furnizate de Comisie (Eurostat) în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 479/2009, ca urmare a notificării primite din partea Franței în aprilie 2018, pe baza Programului de stabilitate din 2018 și pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se desprind următoarele concluzii:

                           —

                           După atingerea unei valori de 3,4 % din PIB în 2016, deficitul public s-a redus la 2,6 % din PIB în 2017. În comparație cu obiectivele din bugetul pe 2017, reducerea deficitului în anul respectiv a fost determinată în principal de creșterea veniturilor fiscale (0,7 % din PIB), în special a TVA și a impozitelor pe profit.

                           —

                           Programul de stabilitate pentru 2018-2022, transmis de guvernul francez la 25 aprilie 2018, preconizează scăderea deficitului public la 2,3 % din PIB în 2018 și o ușoară creștere a acestuia la 2,4 % din PIB în 2019. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 preconizează un deficit de 2,3 % din PIB în 2018 și de 2,8 % din PIB în 2019, acesta rămânând astfel, pe perioada analizată în previziuni, sub valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat.

                           —

                           Soldul structural, care reprezintă soldul public ajustat în funcție de ciclul economic și fără măsurile cu caracter excepțional și alte măsuri temporare, s-a îmbunătățit cu 0,5 % din PIB în 2017. Ameliorarea cumulată a soldului structural începând din 2015 s-a ridicat la 0,7 % din PIB.

                           —

                           Ponderea datoriei publice brute în PIB a crescut la 97,0 % în 2017, de la 96,6 % în 2016, în principal din cauza ajustărilor stoc-flux care au dus la sporirea datoriei, deoarece deficitul primar și plățile aferente dobânzilor au fost în linii mari compensate de efectele de reducere a datoriei ale inflației și ale creșterii reale. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, ponderea datoriei ar urma să scadă la 96,4 % în 2018 și la 96,0 % în 2019, în principal datorită creșterii nominale puternice care compensează deficitele primare și plățile aferente dobânzilor.

               (10)

               În conformitate cu articolul 126 alineatul (12) din tratat, o decizie a Consiliului privind existența unui deficit excesiv trebuie abrogată în momentul în care deficitul excesiv din statul membru în cauză a fost, în opinia Consiliului, corectat.

               (11)

               În opinia Consiliului, deficitul excesiv din Franța a fost corectat și, în consecință, Decizia 2009/414/CE ar trebui abrogată.

               (12)

               Începând din 2018, anul următor corectării deficitului excesiv, Franța va face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și ar trebui să înregistreze progrese, într-un ritm adecvat, în direcția atingerii obiectivului său bugetar pe termen mediu, inclusiv prin respectarea criteriului de referință privind cheltuielile și a criteriului datoriei, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În urma unei evaluări globale, a rezultat că situația deficitului excesiv din Franța a fost corectată.
   Articolul 2
   Decizia 2009/414/CE se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze.

      Adoptată la Luxemburg, 22 iunie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. GORANOV

      (1)  Decizia 2009/414/CE a Consiliului din 27 aprilie 2009 privind existența unui deficit excesiv în Franța (JO L 135, 30.5.2009, p. 19).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea Protocolului privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene (JO L 145, 10.6.2009, p. 1).