title: Decizia (PESC) 2018/882 a Consiliului din 18 iunie 2018 privind primirea temporară a anumitor palestinieni de către state membre ale Uniunii Europene și de modificare a Poziției comune 2002/400/PESC

text:
               19.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 155/8

         DECIZIA (PESC) 2018/882 A CONSILIULUI
   din 18 iunie 2018
   privind primirea temporară a anumitor palestinieni de către state membre ale Uniunii Europene și de modificare a Poziției comune 2002/400/PESC
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29 și articolul 31 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               La 18 aprilie 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/608 (1), prin care se prelungea, pentru o perioadă suplimentară de 24 de luni, valabilitatea permiselor naționale ale anumitor palestinieni pentru intrarea și șederea pe teritoriul statelor membre menționate în Poziția comună 2002/400/PESC (2).

               (2)

               Republica Cipru ar trebui adăugată pe lista statelor membre menționate la articolul 2 din Poziția comună 2002/400/PESC.

               (3)

               Pe baza unei evaluări a aplicării Poziției comune 2002/400/PESC, Consiliul consideră că este oportună prelungirea valabilității permiselor respective pentru o perioadă suplimentară de 24 de luni,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Statele membre menționate la articolul 2 din Poziția comună 2002/400/PESC prelungesc valabilitatea permiselor naționale de intrare și ședere eliberate în temeiul articolului 3 din respectiva poziție comună pentru o perioadă suplimentară de 24 de luni, începând cu 31 ianuarie 2018.
   Articolul 2
   Poziția comună 2002/400/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 1
               Prezenta poziție comună se referă la 13 palestinieni din grupul de palestinieni care au făcut obiectul memorandumului de înțelegere încheiat la 5 mai 2002 între Autoritatea Palestiniană și Guvernul israelian privind evacuarea pașnică a Bisericii Nașterii Domnului din Bethleem și care au acceptat să fie transferați temporar către și primiți de state membre ale Uniunii Europene.”

               2.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 2
               Cei 13 palestinieni menționați la articolul 1 urmează a fi primiți temporar și exclusiv din rațiuni umanitare de următoarele state membre: Belgia, Grecia, Spania, Irlanda, Italia, Cipru și Portugalia.”

         Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 18 iunie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. PORODZANOV

      (1)  Decizia (PESC) 2016/608 a Consiliului din 18 aprilie 2016 privind primirea temporară a anumitor palestinieni de către state membre ale Uniunii Europene (JO L 104, 20.4.2016, p. 18).

      (2)  Poziția comună 2002/400/PESC a Consiliului din 21 mai 2002 privind primirea temporară a anumitor palestinieni de către state membre ale Uniunii Europene (JO L 138, 28.5.2002, p. 33).


title: Decizia (UE) 2018/881 a Consiliului din 18 iunie 2018 prin care se solicită Comisiei să prezinte un studiu privind opțiunile Uniunii pentru a răspunde constatărilor privind cauza ACCC/C/2008/32 ale Comitetului pentru examinarea respectării dispozițiilor Convenției de la Aarhus și, dacă este cazul, având în vedere rezultatele studiului, o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr 1367/2006

text:
               19.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 155/6

         DECIZIA (UE) 2018/881 A CONSILIULUI
   din 18 iunie 2018
   prin care se solicită Comisiei să prezinte un studiu privind opțiunile Uniunii pentru a răspunde constatărilor privind cauza ACCC/C/2008/32 ale Comitetului pentru examinarea respectării dispozițiilor Convenției de la Aarhus și, dacă este cazul, având în vedere rezultatele studiului, o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr 1367/2006
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 241,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 13 aprilie 2016 privind o mai bună legiferare (1), în special punctul 10 referitor la aplicarea articolelor 225 și 241 din TFUE,
   întrucât:

               (1)

               La 17 februarie 2005, Convenția privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în probleme de mediu (2) (denumită în continuare „Convenția de la Aarhus”) a fost aprobată, în numele Comunității Europene, prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului (3). Convenția de la Aarhus contribuie la îndeplinirea obiectivelor politicii de mediu a Uniunii, astfel cum sunt stabilite la articolul 191 din TFUE.

               (2)

               Uniunea și-a executat obligațiile care decurg din Convenția de la Aarhus, în privința instituțiilor și organismelor sale, în special prin Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4).

               (3)

               În conformitate cu caracterul neconflictual, nejudiciar și consultativ al sistemului de examinare a conformității prevăzut la articolul 15 din Convenția de la Aarhus, a fost instituit Comitetul pentru examinarea respectării dispozițiilor Convenției de la Aarhus (denumit în continuare „comitetul”). Comitetului îi revine competența de a verifica respectarea de către părți a dispozițiilor Convenției de la Aarhus.

               (4)

               La 17 martie 2017, Uniunea a primit constatările comitetului în cauza ACCC/C/2008/32 privind accesul la justiție la nivelul Uniunii (denumite în continuare „constatările”). La punctul 123 din constatări, comitetul a ajuns la concluzia că „partea în cauză nu respectă articolul 9 alineatele (3) și (4) din convenție cu privire la accesul la justiție al membrilor publicului deoarece nici Regulamentul Aarhus, nici jurisprudența CJUE nu aplică și nici nu respectă obligațiile care decurg din respectivele alineate”. Pe baza acestor constatări, Biroul Convenției de la Aarhus a elaborat proiectul de decizie VI/8f privind respectarea de către Uniunea Europeană a obligațiilor care îi revin în temeiul convenției (denumit în continuare „proiectul de decizie VI/8f”).

               (5)

               La 17 iulie 2017, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2017/1346 (5) cu privire la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, la cea de A șasea sesiune a reuniunii părților la Convenția de la Aarhus cu privire la proiectul de decizie VI/8f. Poziția Uniunii a fost de a accepta proiectul de decizie VI/8f, sub rezerva unei serii de amendamente la textul acestuia.

               (6)

               La 14 septembrie 2017, la cea de a șasea sesiune a reuniunii părților care a avut loc la Budva, în Muntenegru, reuniunea părților a discutat, printre altele, proiectul de decizie VI/8f, însă nu a fost de acord cu propunerile Uniunii de modificare a acestuia în sensul prevăzut în Decizia (UE) 2017/1346. În absența unui acord, reuniunea părților a decis să amâne discutarea respectivului proiect de decizie până la următoarea sa sesiune ordinară din 2021.

               (7)

               Declarația de la Budva privind democrația în probleme de mediu pentru viitorul nostru durabil, de asemenea adoptată de reuniunea părților la 14 septembrie 2017, solicită părților și semnatarilor Convenției de la Aarhus să ofere tuturor un acces efectiv și egal la justiție, în conformitate cu cerințele Convenției de la Aarhus.

               (8)

               La 15 și respectiv la 16 noiembrie 2017, Parlamentul European a adoptat o rezoluție referitoare la un plan de acțiune pentru natură, cetățeni și economie, precum și o rezoluție referitoare la evaluarea punerii în aplicare a politicilor de mediu ale UE (EIR), ambele rezoluții invitând, printre altele, Comisia să prezinte o nouă propunere legislativă de revizuire a Regulamentului (CE) nr. 1367/2006, pentru a ține seama de recomandarea comitetului privind cauza ACCC/C/2008/32.

               (9)

               La cea de a șasea sesiune a reuniunii părților, Uniunea și-a exprimat disponibilitatea de a căuta căi și mijloace pentru a se conforma Convenției de la Aarhus într-un mod compatibil cu principiile fundamentale ale ordinii juridice a Uniunii și cu sistemul său de control jurisdicțional. Uniunea ar trebui să întreprindă acțiuni concrete în acest sens, solicitând Comisiei să prezinte un studiu privind opțiunile Uniunii pentru a răspunde constatărilor comitetului în ceea ce privește cauza ACCC/C/2008/32. Pare să fie posibilă modificarea Regulamentului (CE) nr. 1367/2006 într-un mod care să nu afecteze sistemul de control jurisdicțional al Uniunii, în special prin extinderea categoriei de acte ale Uniunii în privința cărora se poate solicita o reexaminare internă.

               (10)

               Uniunea continuă să sprijine integral obiectivele importante ale Convenției de la Aarhus,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Consiliul solicită Comisiei să prezinte, până la 30 septembrie 2019, un studiu privind opțiunile Uniunii pentru a răspunde constatărilor Comitetului pentru examinarea respectării dispozițiilor Convenției de la Aarhus în cauza ACCC/C/2008/32 (denumit în continuare „studiul”), în scopul de a căuta căi și mijloace pentru a se conforma Convenției de la Aarhus într-un mod care să fie compatibil cu principiile fundamentale ale ordinii juridice a Uniunii și cu sistemul său de control jurisdicțional.
   (2)   Studiul cuprinde implicațiile juridice, financiare și referitoare la resursele umane ale diferitelor opțiuni, inclusiv modificarea Regulamentului (CE) nr. 1367/2006.
   Articolul 2
   (1)   Consiliul solicită Comisiei să prezinte, până la 30 septembrie 2020, dacă este cazul având în vedere rezultatele studiului, o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1367/2006 sau, în caz contrar, să informeze Consiliul cu privire la alte măsuri care trebuie adoptate ca urmare a studiului.
   (2)   În conformitate cu practica obișnuită, Consiliul solicită Comisiei ca propunerea să fie însoțită de un studiu de impact.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 18 iunie 2018.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. PORODZANOV

      (1)  JO L 123, 12.5.2016, p. 1.

      (2)  JO L 124, 17.5.2005, p. 4.

      (3)  Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu (JO L 124, 17.5.2005, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO L 264, 25.9.2006, p. 13).

      (5)  Decizia (UE) 2017/1346 a Consiliului din 17 iulie 2017 cu privire la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, la cea de A șasea sesiune a reuniunii părților la Convenția de la Aarhus în cauza având ca obiect examinarea respectării dispozițiilor ACCC/C/2008/32 (JO L 186, 19.7.2017, p. 15).


title: Decizia (UE, Euratom) 2018/879 a reprezentanților guvernelor statelor membre din 13 iunie 2018 de numire a unor judecători în cadrul Curții de Justiție

text:
               19.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 155/4

         DECIZIA (UE, Euratom) 2018/879 A REPREZENTANȚILOR GUVERNELOR STATELOR MEMBRE
   din 13 iunie 2018
   de numire a unor judecători în cadrul Curții de Justiție
   REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 19,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 253 și 255,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Mandatele a 14 judecători și a cinci avocați generali ai Curții de Justiție urmează să expire la 6 octombrie 2018. Este oportună efectuarea unor numiri pentru ocuparea acestor posturi pentru perioada care începe la 7 octombrie 2018.

               (2)

               Mandatul judecătorilor și avocaților generali are o durată de șase ani.

               (3)

               Candidaturile domnului Irmantas JARUKAITIS și domnului Peter George XUEREB au fost propuse pentru postul de judecător în cadrul Curții de Justiție.

               (4)

               Comitetul instituit în temeiul articolului 255 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a emis un aviz cu privire la capacitatea acestor candidați de a exercita funcția de judecător în cadrul Curții de Justiție și al Tribunalului,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Sunt numiți judecători în cadrul Curții de Justiție pentru perioada cuprinsă între 7 octombrie 2018 și 6 octombrie 2024:

               —

               domnul Irmantas JARUKAITIS;

               —

               domnul Peter George XUEREB.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 13 iunie 2018.

            Președintele

         D. TZANTCHEV


               19.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/243

         P8_TA(2016)0395
   Cererea de ridicare a imunității lui Jean-Marie Le Pen
   Decizia Parlamentului European din 25 octombrie 2016 privind cererea de ridicare a imunității lui Jean-Marie Le Pen (2016/2108(IMM))
   (2018/C 215/36)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cele două cereri de ridicare a imunității lui Jean-Marie Le Pen transmise de către Procurorul General din cadrul Curții de Apel Paris la 14 martie 2016 și comunicate în ședința plenară din 8 iunie 2016, în legătură cu două dosare, nr. 2211/15/21 și nr. 2226/15/9, pendinte pe rolul judecătorilor de instrucție din cadrul Tribunalului Paris pentru incitare la ură rasială, ambele privind aceleași fapte,

               —

               în urma audierii lui Jean-Marie Le Pen, în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul de procedură,

               —

               având în vedere articolele 8 și 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010, 6 septembrie 2011 și 17 ianuarie 2013 (1),

               —

               având în vedere articolul 26 din Constituția Republicii Franceze,

               —

               având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 6 alineatul (1) și articolul 9 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A8-0301/2016),

               A.

               întrucât doi judecători de instrucție de la Tribunalul Paris au solicitat ridicarea imunității lui Jean-Marie Le Pen, în legătură cu o presupusă infracțiune;

               B.

               întrucât, potrivit articolului 9 din Protocolul nr. 7 privind imunitățile și privilegiile Uniunii Europene, deputații în Parlamentul European beneficiază, pe teritoriul național, de imunitățile recunoscute membrilor Parlamentului propriei țări;

               C.

               întrucât, în conformitate cu articolul 26 din Constituția Republicii Franceze, „niciun membru al Parlamentului […] în exercitarea atribuțiilor care îi revin nu poate fi urmărit, cercetat, reținut, deținut sau judecat din cauza opiniilor sau a voturilor exprimate”, și că niciun membru al Parlamentului nu poate fi „arestat sau privat de libertate sau confruntat cu măsuri de restrângere a libertății pentru o infracțiune gravă sau altă infracțiune majoră fără aprobarea Parlamentului”;

               D.

               întrucât articolul 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene prevede că deputații în Parlamentul European nu pot fi nici cercetați, nici reținuți sau urmăriți datorită opiniilor sau voturilor exprimate în cadrul exercitării funcțiilor lor;

               E.

               întrucât obiectivul prezentei dispoziții este de a asigura că, în principiu, deputații în Parlamentul European au dreptul la libertatea de exprimare, dar acesta nu-i îndrituiește să defăimeze, să calomnieze, să incite la ură sau să facă afirmații calomnioase sau orice altă declarație care poate contraveni articolului 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

               F.

               întrucât dispozițiile privind imunitatea parlamentară trebuie interpretate având în vedere valorile, obiectivele și principiile din tratatele europene;

               G.

               întrucât, pentru un deputat în Parlamentul European, această imunitate se referă nu numai la opiniile exprimate de deputat în reuniunile oficiale ale Parlamentului, ci și la cele exprimate în afara acestuia din urmă, cum ar fi în media, atunci când există „o legătură între opinia formulată și funcțiile parlamentare”;

               H.

               întrucât Jean-Marie Le Pen este acuzat că, într-o înregistrare video publicată pe internet la 6 iunie 2014, a incitat în mod public la ură rasială;

               I.

               întrucât nu există legături între opinia controversată exprimată și activitatea parlamentară a lui Jean-Marie Le Pen și întrucât, prin urmare, acesta nu a acționat în exercitarea atribuțiilor sale de deputat în Parlamentul European;

               J.

               întrucât nu există nicio bază pentru o suspiciune de fumus persecutionis care ar constitui o încercare de a împiedica activitatea parlamentară a lui Jean-Marie Le Pen,

               1.

               hotărăște să ridice imunitatea lui Jean-Marie Le Pen,

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente, autorităților competente ale Republicii Franceze.

      (1)  Hotărârea Curții de Justiție din 12 mai 1964, Wagner/Fohrmann și Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, hotărârea Curții de Justiție din 10 iulie 1986, Wybot/Faure și alții, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, hotărârea Curții de Justiție din 21 octombrie 2008, Marra/De Gregorio și Clemente, pronunțată în cauzele conexe C-200/07 și C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, hotărârea Tribunalului din 19 martie 2010, Gollnisch/Parlamentul, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013, Gollnisch/Parlamentul, pronunțată în cauzele conexe T-346/11 și T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


               19.6.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/245

         P8_TA(2016)0396
   Cererea de apărare a privilegiilor și imunităților lui Jane Collins
   Decizia Parlamentului European din 25 octombrie 2016 privind cererea de apărare a privilegiilor și imunităților lui Jane Collins (2016/2087(IMM))
   (2018/C 215/37)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cererea lui Jane Collins din 3 mai 2016, comunicată în ședința plenară din 11 mai 2016, pentru apărarea privilegiilor și imunităților sale în cadrul procedurii civile intentate împotriva sa, aflată pe rolul Queen’s Bench Division of the High Court din Londra (Cauza nr. HQ14DO4882),

               —

               având în vedere audierea lui James Carver, care a reprezentat-o pe Jane Collins în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul de procedură,

               —

               având în vedere articolele 7, 8 și 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010, 6 septembrie 2011 și 17 ianuarie 2013 (1),

               —

               având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 7 și articolul 9 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A8-0297/2016),

               A.

               întrucât Jane Collins a solicitat apărarea privilegiilor și imunităților sale în cadrul procedurii civile intentate împotriva sa, aflată pe rolul Queen’s Bench Division of the High Court din Londra (Cauza nr. HQ14DO4882);

               B.

               întrucât, în primul rând, cererea privește apărarea dreptului deputaților în Parlamentul European, în temeiul articolului 7 din protocol, de a nu fi supuși unor restricții administrative sau altor restricții privind libertatea lor de circulație în drumul către sau dinspre Parlamentul European;

               C.

               întrucât această parte a cererii are legătură cu faptul că Jane Collins ar fi fost împiedicată să se deplaseze pentru a participa la reuniuni parlamentare ca urmare a programului procedurilor judiciare intentate împotriva sa;

               D.

               întrucât, totuși, articolul 7 din protocol nu se aplică restricțiilor rezultate din proceduri judiciare, deoarece acestea sunt acoperite de dispozițiile specifice de la articolele 8 și 9 din protocol (2), iar cererea de apărare a privilegiului parlamentar nu poate fi, prin urmare, admisă în ceea ce privește articolul 7 din protocol;

               E.

               întrucât, în al doilea rând, cererea privește apărarea libertății deputaților în Parlamentul European, în temeiul articolului 8 din protocol, care stipulează că aceștia nu pot fi cercetați, reținuți sau urmăriți pentru opiniile sau voturile exprimate în cadrul exercitării funcțiilor lor;

               F.

               întrucât această parte din cerere privește faptul că împotriva lui Jane Collins a fost inițiată, în Regatul Unit, o acțiune civilă în despăgubire, incluzând pretenții în formă agravată, pentru calomnie și defăimare prezumtive, precum și o acțiune civilă în încetare pentru a i se interzice să repete declarațiile contestate;

               G.

               întrucât acuzația de calomnie și defăimare privește declarații pe care Jane Collins le-a făcut la o conferință de partid;

               H.

               întrucât imunitatea parlamentară prevăzută la articolul 8 din protocol se aplică opiniilor exprimate de deputații în Parlamentul European numai în cadrul exercitării funcțiilor lor;

               I.

               întrucât o declarație efectuată de un deputat european în afara incintei Parlamentului European nu constituie o opinie exprimată în cadrul exercitării funcțiilor parlamentare decât atunci când această declarație corespunde unei aprecieri subiective care prezintă o legătură directă și evidentă cu exercitarea unor asemenea funcții (3);

               J.

               întrucât nu există o legătură directă, evidentă, între declarațiile contestate și sarcinile lui Jane Collins în calitate de deputat în Parlamentul European, deoarece acestea nu se referă la activitatea sa ca deputat în Parlamentul European sau la politicile Uniunii Europene, ci au fost făcute în contextul unei dezbateri politice naționale;

               K.

               întrucât declarațiile contestate nu sunt, prin urmare, acoperite de articolul 8 din protocol,

               1.

               hotărăște să nu apere privilegiile și imunitățile lui Jane Collins;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente, autorităților din Regatul Unit, inclusiv judecătorului Warby.

      (1)  Hotărârea Curții de Justiție din 12 mai 1964, Wagner/Fohrmann și Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, hotărârea Curții de Justiție din 10 iulie 1986, Wybot/Faure și alții, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, hotărârea Curții de Justiție din 21 octombrie 2008, Marra/De Gregorio și Clemente, pronunțată în cauzele conexe C-200/07 și C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, hotărârea Tribunalului din 19 martie 2010, Gollnisch/Parlamentul, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013, Gollnisch/Parlamentul, pronunțată în cauzele conexe T-346/11 și T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, punctele 49 și 51.

      (3)  Hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543.


title: Decizia (PESC) 2018/992 a Comitetului politic și de securitate din 11 iulie 2018 privind numirea comandantului forței misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia) (EUTM Somalia/1/2018)

text:
               13.7.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 177/12

         DECIZIA (PESC) 2018/992 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 11 iulie 2018
   privind numirea comandantului forței misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia) (EUTM Somalia/1/2018)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38,
   având în vedere Decizia 2010/96/PESC a Consiliului din 15 februarie 2010 privind o misiune militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze ( (1)), în special articolul 5,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 5 alineatul (1) din Decizia 2010/96/PESC, Consiliul a autorizat Comitetul politic și de securitate (COPS), în conformitate cu articolul 38 din Tratatul privind Uniunea Europeană, să adopte deciziile corespunzătoare referitoare la controlul politic și la conducerea strategică a misiunii militare a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia), inclusiv deciziile de numire a următorilor comandanți ai misiunii UE.

               (2)

               Decizia (PESC) 2017/971 a Consiliului ( (2)) a modificat lanțul de comandă al EUTM Somalia. În consecință, Decizia (PESC) 2016/396 a Comitetului politic și de securitate ( (3)) a fost abrogată, iar generalul de brigadă Maurizio MORENA a fost numit comandant al forței misiunii UE pentru EUTM Somalia.

               (3)

               La 26 iunie 2017, COPS a adoptat Decizia (PESC) 2017/1160 ( (4)) de numire a colonelului Pietro ADDIS pentru a-i succeda generalului de brigadă Maurizio MORENA în funcția de comandant al forței misiunii UE pentru EUTM Somalia.

               (4)

               La 18 iunie 2018, Comitetul militar al UE a recomandat COPS numirea colonelului Matteo Giacomo SPREAFICO pentru a-i succeda generalului de brigadă Pietro ADDIS în funcția de comandant al forței misiunii UE pentru EUTM Somalia începând cu 16 iulie 2018.

               (5)

               În conformitate cu articolul 5 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și acțiunilor Uniunii care au implicații în materie de apărare. În consecință, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Colonelul Matteo Giacomo SPREAFICO este numit comandant al forței misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia), începând cu 16 iulie 2018.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2018.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 44, 19.2.2010, p. 16.

      (2)  Decizia (PESC) 2017/971 a Consiliului din 8 iunie 2017 de stabilire a modalităților de planificare și conducere pentru misiunile PSAC militare neexecutive ale UE și de modificare a Deciziilor 2010/96/PESC privind o misiune militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze, 2013/34/PESC privind o misiune militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor armate maliene (EUTM Mali) și (PESC) 2016/610 privind o misiune PSAC de instruire militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUTM RCA) (JO L 146, 9.6.2017, p. 133).

      (3)  Decizia (PESC) 2016/396 a Comitetului politic și de securitate din 15 martie 2016 privind numirea comandantului misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2015/173 (EUTM Somalia/1/2016) (JO L 73, 18.3.2016, p. 99).

      (4)  Decizia (PESC) 2017/1160 a Comitetului politic și de securitate din 26 iunie 2017 privind numirea comandantului forței misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia) (EUTM Somalia/1/2017) (JO L 167, 30.6.2017, p. 37).


Decizia Comisiei din 26/06/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.8919 - Permira VI G.P. / Exclusive France Holding and Exclusive Management SAS) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 26/06/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.8954 - Baring Private Equity Asia Fund VI / PAI Partners SAS) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 31/08/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.8983 - SPIGAS S.r.l. / CANARBINO S.p.A. / MIOGAS S.r.l.) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba engleză este autentic.)


Decizia Comisiei din 31/08/2018 de declarare a unei concentrări compatibilă cu piaţa comună (Cazul COMP/M.9043 - ZF Friedrichshafen AG / Gustav Magenwirth GmbH & Co. KG / Brake Force One GmbH) în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (Numai textul în limba germană este autentic.)


title: Decizia (PESC) 2018/1249 a Consiliului din 18 septembrie 2018 privind o acțiune a Uniunii Europene în sprijinul Mecanismului de verificare și inspecție al Organizației Națiunilor Unite în Yemen

text:
                  19.9.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 235/14

         DECIZIA (PESC) 2018/1249 A CONSILIULUI
         din 18 septembrie 2018
         privind o acțiune a Uniunii Europene în sprijinul Mecanismului de verificare și inspecție al Organizației Națiunilor Unite în Yemen
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul 28 alineatul (1),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 14 aprilie 2015, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat Rezoluția (RCSONU) 2216 (2015), care a impus un embargo asupra furnizării, vânzării sau transferului de arme și de materiale conexe de toate tipurile către Ali Abdullah Saleh, fostul președinte al Yemenului, și anumite alte persoane, precum și alte persoane și entități care urmează să fie desemnate de Comitetul pentru sancțiuni al Consiliului de Securitate relevant.

                     (2)

                     În urma unei solicitări transmise de Guvernul Yemenului la 6 august 2015 și în conformitate cu RCSONU 2216 (2015), Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite, prin intermediul unei scrisori din 11 august 2015 adresate Guvernului Yemenului, a convenit să instituie un Mecanism de verificare și inspecție al Organizației Națiunilor Unite (ONU) (UNVIM) în vederea facilitării fluxului liber de produse comerciale către Yemen și a relansării economiei țării.

                     (3)

                     UNVIM a devenit operațional la 5 mai 2016. Biroul Organizației Națiunilor Unite pentru Servicii de Proiect (UNOPS) asigură funcționarea acestuia și gestionează UNVIM în numele Oficiului ONU pentru coordonarea afacerilor umanitare (UN OCHA), al Guvernului Yemenului și al statele membre ale ONU interesate.

                     (4)

                     La 3 aprilie 2017, Consiliul a subliniat importanța de a asigura prelucrarea eficace și în timp util pentru transportul maritim comercial către Yemen și și-a exprimat sprijinul deplin pentru continuarea UNVIM și punerea în aplicare completă și neîngrădită a mandatului acestuia. De asemenea, Consiliul a solicitat punerea în aplicare deplină a embargoului specific asupra armelor impus de Consiliul de Securitate al ONU și, în acest sens, a reafirmat aplicarea strictă a normelor stabilite în Poziția comună 2008/944/PESC a Consiliului (1) privind exporturile de arme.

                     (5)

                     La 27 decembrie 2017, UNVIM a făcut o propunere care vizează consolidarea și extinderea activităților sale pentru o perioadă de încă un an, până în martie 2019, în special prin accelerarea în continuare a procesului de autorizare a transporturilor comerciale și sporirea capacității sale de a mobiliza personal și resurse suplimentare în porturile în cauză. Această consolidare necesită sprijin pentru sporirea numărului de angajați ai UNVIM și achiziționarea de echipamente suplimentare de control. Uniunea ar trebui să contribuie din punct de vedere financiar pentru un astfel de sprijin.

                     (6)

                     La 25 iunie 2018, Consiliul a subliniat importanța de a asigura prelucrarea eficace și în timp util pentru transportul maritim comercial în porturile în cauză, incluzând combustibilul, și-a exprimat sprijinul deplin pentru continuarea UNVIM și punerea în aplicare deplină și neîngrădită a mandatului acestuia și a decis să ia în considerare consolidarea UNVIM.

                     (7)

                     Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a prezentei decizii ar trebui încredințată UNOPS. Contribuția Uniunii la UNVIM va fi esențială pentru a permite UNVIM să-și îndeplinească în continuare sarcinile de monitorizare și de inspecție care să asigure că încărcăturile comerciale care intră în apele teritoriale ale Yemenului respectă RCSONU 2216 (2015). În cazul în care mandatul sau necesitățile UNVIM s-ar modifica într-un mod care pune sub semnul întrebării caracterul adecvat sau relevanța proiectului în ceea ce privește realizarea obiectivelor sale, contribuția Uniunii va trebui să fie revizuită în consecință.

                     (8)

                     Supravegherea executării corespunzătoare a contribuției financiare a Uniunii ar trebui să fie încredințată Comisiei,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1

               (1)   Uniunea va sprijini UNVIM în obiectivul general de a contribui la restabilirea fluxului liber nerestricționat de produse comerciale către Yemen prin asigurarea unui proces de autorizare transparent și eficient pentru transporturile comerciale a căror destinație sunt porturile yemenite care nu se află sub controlul guvernului Yemenului.

               (2)   Obiectivele specifice ale prezentului proiect sunt următoarele:

                           —

                           sporirea fluxului de mărfuri comerciale destinate Yemenului prin accelerarea în continuare a procesului de autorizare a transporturilor comerciale și prin restabilirea încrederii companiilor de transport maritim în ceea ce privește accesibilitatea porturilor Hodeydah și Saleef;

                           —

                           sporirea capacității UNVIM de a mobiliza personal și resurse suplimentare în porturile Djibouti, King Abdullah (Arabia Saudită), Salalah și Sohar (Oman) și Dubai (EAU), precum și a capacității sale de răspuns în cazul în care se atribuie UNVIM responsabilități suplimentare în portul Hodeydah pe durata proiectului.

               (3)   Uniunea contribuie în temeiul prezentei decizii la costurile asociate cu consolidarea UNVIM și contribuie la satisfacerea nevoilor populației yemenite, ca parte a unei ample strategii umanitare.
               În anexă, figurează o descriere detaliată a activităților proiectului.

            Articolul 2

               (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („ÎR”) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.

               (2)   Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a activităților menționate la articolul 1 se încredințează UNOPS. Aceasta îndeplinește această sarcină sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR încheie acordurile necesare cu UNOPS.

            Articolul 3

               (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectului menționat la articolul 1 alineatul (2) este de 4 915 504,24 EUR.

               (2)   Suma destinată să acopere perioada de șase luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la alineatul (4) de la prezentul articol este de 2 748 472,96 EUR. Suma rămasă, de 2 167 031,28 EUR, se utilizează în cazul în care Consiliul decide astfel, în urma revizuirii menționate la articolul 5 alineatul (2).

               (3)   Cheltuielile finanțate din valoarea prevăzută la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului Uniunii.

               (4)   Comisia supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, aceasta încheie un acord de finanțare cu UNOPS. Acordul de finanțare prevede ca UNOPS să asigure vizibilitatea contribuției Uniunii.

               (5)   Comisia depune eforturile necesare pentru a încheia acordul de finanțare menționat la alineatul (4) cât mai curând posibil după 18 septembrie 2018. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultate în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.

            Articolul 4

               (1)   Cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii, ÎR înaintează Consiliului rapoarte pe baza rapoartelor periodice pregătite de UNVIM, inclusiv pe baza reuniunilor lunare ale comitetului director al UNVIM. Rapoartele respective constituie baza pentru evaluarea efectuată de Consiliu.

               (2)   Comisia furnizează Consiliului informații cu privire la aspectele financiare ale punerii în aplicare a proiectului menționat la articolul 1.

            Articolul 5

               (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               (2)   Consiliul reexaminează prezenta decizie în termen de cinci luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (4).

               (3)   Prezenta decizie expiră la 12 luni de la data încheierii acordului de finanțare dintre Comisie și UNOPS menționat la articolul 3 alineatul (4). Cu toate acestea, prezenta decizie expiră la șase luni de la intrarea sa în vigoare în cazul în care nu a fost încheiat niciun acord de finanțare în termenul respectiv.

            Adoptată la Bruxelles, 18 septembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. BLÜMEL

            (1)  Poziția comună 2008/944/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2008 de definire a normelor comune care reglementează controlul exporturilor de tehnologie și echipament militar (JO L 335, 13.12.2008, p. 99).

            ANEXĂ
            1.   Context

                        (a)

                        Actualul conflict din Yemen a condus la o criză umanitară generalizată, în care aproximativ 75 % din populație (22,2 milioane de oameni) au nevoie de asistență. Obstacolele din calea importurilor comerciale în Yemen au determinat o lipsă acută a produselor de bază, majorarea prețurilor bunurilor disponibile și dezvoltarea pieței negre și a rețelelor de traficanți.
                        Pentru a aborda situația umanitară dezastruoasă din Yemen, este esențială asigurarea în continuare a unor fluxuri regulate de mărfuri comerciale. (RCSONU) 2216 (2015) mandatează statele membre ale ONU să ia măsurile necesare pentru a împiedica furnizarea directă sau indirectă, vânzarea sau transferul de pe teritoriile statelor membre sau prin tranzitarea acestora ori de către resortisanții statelor membre sau folosind nave sau aeronave aflate sub pavilionul statelor membre de arme și materiale conexe de orice fel, inclusiv de armament și muniție, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare și piesele de schimb aferente, către anumite persoane și entități care urmează să fie desemnate de comitetul instituit în temeiul rezoluției respective. Pentru a facilita fluxul liber de produse comerciale către Yemen, Guvernul Yemenului a solicitat ONU să pună la dispoziție un serviciu de monitorizare și inspecție care să asigure faptul că mărfurile comerciale care pătrund în apele teritoriale ale țării respectă RCSONU 2216 (2015).
                        În decembrie 2015, s-a solicitat Biroului Organizației Națiunilor Unite pentru Servicii de Proiect (UNOPS) să pună în funcțiune și să gestioneze un mecanism prin care să supervizeze serviciile de monitorizare și inspecție în numele Oficiului ONU pentru coordonarea afacerilor umanitare (UN OCHA), al Guvernului Yemenului și al statelor membre ale ONU vizate, pentru a facilita fluxul liber de produse comerciale spre zone din Yemen care nu se află sub controlul guvernului yemenit. UNVIM a devenit operațional la 5 mai 2016.
                        În urma restricțiilor impuse de coaliție în noiembrie 2017 asupra transportului maritim către nordul Yemenului, UNVIM a purtat discuții cu donatorii și cu partenerii externi, precum și cu coaliția. Propunerea de prelungire a UNVIM din aprilie 2018 până în martie 2019 a reflectat conținutul acestor discuții privind consolidarea capacității sale, atenuarea îngrijorărilor legate de contrabanda cu arme la bordul navelor comerciale și reducerea întârzierilor în transportul maritim comercial.
                        În prezent, UNVIM își desfășoară activitatea în Djibouti având 4 controlori, 4 inspectori, 4 echipe cu câini antrenați pentru detectarea explozibililor, 13 membri ai personalului tehnic și de conducere și cel mult 7 experți detașați din Regatul Unit, precum și la Jeddah (Arabia Saudită), unde se află 2 controlori. Sunt în curs de desfășurare discuții privind extinderea activităților de monitorizare din cadrul UNVIM în porturile King Abdullah (Arabia Saudită), Salalah și Sohar (Oman) și Dubai (EAU).

                        (b)

                        UE a subliniat în mod constant că este important să se asigure prelucrarea eficace și în timp util pentru transportul maritim comercial și a sprijinit continuarea UNVIM și punerea în aplicare neîngrădită a mandatului acestuia. Prin urmare, orice formă de sprijinire de către Uniune a continuării UNVIM ar trebui privită din perspectiva îmbunătățirii eficacității mecanismului în vederea sporirii capacității operatorilor și statelor de a distribui bunuri comerciale populației din Yemen. Astfel cum s-a recunoscut în concluziile Consiliului din aprilie 2017, „sprijinul deplin al coaliției și al guvernului yemenit este necesar pentru ca UNVIM să funcționeze în mod eficace și la capacitate maximă”. În plus, orice activitate a Uniunii ar trebui, de asemenea, să fie considerată ca parte a unui angajament mai amplu al Uniunii în direcția unei soluții politice la conflict, sprijinind pe deplin eforturile trimisului special al ONU.

                  2.   Procesul de verificare și inspecție în cadrul UNVIM

            În prezent, procesul de verificare și inspecție în cadrul UNVIM se aplică tuturor navelor cu o capacitate de peste 100 de tone metrice care se îndreaptă spre porturi din Yemen ce nu se află sub controlul guvernului yemenit și (1) tuturor navelor care transportă bunuri comerciale achiziționate de entități comerciale sau guvernamentale cu sediul în Yemen și destinate vânzării în Yemen, precum și (2) asistenței bilaterale din partea statelor membre ale ONU care nu este canalizată prin intermediul unei agenții, al unui fond sau program al ONU sau prin intermediul unei organizații umanitare internaționale recunoscute.
            Procesul de verificare începe când o companie de transport maritim depune o cerere de autorizare online, pe site-ul www.vimye.org, încarcă documentele necesare și transmite UNVIM toată documentația solicitată. În termen de 48 de ore, UNVIM examinează documentația și trimite o notificare partenerilor externi, cum ar fi Celula pentru operațiuni de evacuare și operațiuni umanitare a forțelor coaliției (EHOC). UNVIM decide apoi dacă inspectează nava sau nu, pe baza unor proceduri proprii care țin cont de discrepanțele din documentația primită, de escalele în port nedeclarate, de deplasarea suspectă a navei, de dezactivarea sistemului de identificare automată (AIS) pentru mai mult de patru ore, precum și de feedbackul primit din partea partenerilor externi. Inspecțiile navelor sunt efectuate fie în port, în apele teritoriale, fie pe mare, în apele internaționale.
            În urma inspecției, fie se acordă o autorizație, fie aceasta este respinsă (anulată, refuzată sau revocată). UNVIM continuă să monitorizeze prin intermediul AIS deplasările navelor autorizate, inclusiv tranzitul spre zona de așteptare aflată sub controlul coaliției; de la zona de așteptare la zona de ancoraj; de la zona de ancoraj la dană pentru descărcare. UNVIM încheie monitorizarea atunci când navele autorizate se îndepărtează de porturile yemenite de la Marea Roșie, după descărcarea mărfurilor și plecarea din port. Pe parcursul întregului proces, UNVIM păstrează un contact strâns cu companiile de transport maritim și cu căpitanii navelor și joacă un rol esențial în soluționarea oricărei probleme cu care nava se confruntă pe mare, inclusiv în negocierile cu EHOC și cu coaliția. Rolul îndeplinit de UNVIM de facilitare a întregului proces de autorizare și de asigurare a unei comunicări constante cu companiile de transport maritim este esențial pentru menținerea încrederii societăților internaționale de transport maritim și, prin urmare, pentru asigurarea continuării importurilor comerciale pentru majoritatea populației yemenite, în ciuda conflictului în curs.
            De asemenea, UNVIM încearcă să consolideze încrederea comunității internaționale de transport maritim prin organizarea unor reuniuni trimestriale cu reprezentanții acestora, pentru a se asigura că dificultățile și provocările cu care se confruntă aceasta sunt corect înțelese și abordate.
            3.   Obiective generale

            Pentru a permite UNVIM punerea în aplicare neîngrădită a mandatului său, obiectivul general al acțiunii îl constituie aportul la restabilirea fluxului liber nerestricționat de produse comerciale către Yemen prin asigurarea unui proces de autorizare transparent și eficient pentru transporturile comerciale a căror destinație sunt porturile yemenite care nu se află sub controlul guvernului Yemenului.
            Obiectivele specifice sunt următoarele:

                        —

                        sporirea fluxului de mărfuri comerciale destinate Yemenului prin accelerarea în continuare a procesului de autorizare a transporturilor comerciale și prin restabilirea încrederii companiilor de transport maritim în ceea ce privește accesibilitatea porturilor Hodeydah și Saleef, în ciuda conflictului actual;

                        —

                        sporirea capacității UNVIM de a mobiliza personal și resurse suplimentare în porturile Djibouti, King Abdullah (Arabia Saudită), Salalah și Sohar (Oman) și Dubai (EAU), precum și a capacității sale de reacție în cazul în care se atribuie UNVIM responsabilități suplimentare în portul Hodeydah pe durata proiectului.

                  În cazul în care mandatul sau nevoile UNVIM s-ar modifica într-un mod care pune sub semnul întrebării caracterul adecvat sau relevanța proiectului în ceea ce privește realizarea obiectivelor sus-menționate, contribuția Uniunii este reevaluată în consecință.
            4.   Descrierea activităților

            UNOPS este responsabil pentru punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a proiectului.
            Activitatea 1: Majorarea numărului de controlori UNVIM. Vor fi recrutați cel mult cinci (5) controlori suplimentari și cel mult doi (2) inspectori în domeniul transportului de marfă suplimentari pentru porturile Djibouti, King Abdullah și Jeddah (Arabia Saudită), Salalah și Sohar (Oman) și Dubai (EAU) sau pentru orice alt port, inclusiv posibil pentru Hodeydah. Această capacitate sporită ar permite UNVIM să se adapteze rapid la orice evoluție și ar conduce la sporirea abilității sale operaționale de a efectua inspecții ale navelor asigurând totodată continuitatea activităților UNVIM. De asemenea, UNVIM va recruta un funcționar suplimentar care va fi stabilit în Djibouti și care va fi responsabil printre altele de menținerea legăturii cu Uniunea și, în special, cu Delegațiile UE din zona Mării Roșii.
            Sunt planificate următoarele activități:

                        —

                        UNOPS va recruta noii controlori și inspectori și noul funcționar în conformitate cu normele și procedurile de recrutare ale UNOPS;

                        —

                        UNOPS va informa în prealabil SEAE cu privire la orice post vacant.

                  Calendar: pe întreaga durată a proiectului.
            Activitatea 2: Închirierea unei părți a portului Djibouti. În urma Acordului de cooperare în cadrul unui proiect, semnat cu autoritățile din Djibouti la 1 mai 2018, UNVIM închiriază în portul Djibouti cheiuri și dane pentru a asigura un loc stabil de desfășurare a inspecțiilor. O altă instalație din cadrul portului este în curs de renovare pentru a înlesni activitatea controlorilor, a inspectorilor și a echipelor EDD. Acest lucru va contribui, de asemenea, la accelerarea procesului de inspectare a navelor.
            Calendar: pe întreaga durată a proiectului.
            Activitatea 3: Sporirea numărului de câini antrenați pentru detectarea explozibililor folosiți în Djibouti de la patru la șase: UNVIM va spori de la patru la șase numărul câinilor antrenați pentru detectarea explozibililor și al conducătorilor de câini. Întrucât câinii antrenați pentru detectarea explozibililor au nevoie de pauze de odihnă în timpul inspecțiilor și având în vedere condițiile climatice din Djibouti, sporirea numărului de inspecții impune o capacitate suplimentară pentru a se asigura bunăstarea câinilor antrenați pentru detectarea explozibililor și continuitatea operațională a acestora.
            Activități planificate:

                        —

                        În conformitate cu procedurile de achiziții ale ONU, UNOPS fie va lansa o procedură de ofertare pentru câini antrenați pentru detectarea explozibililor și conducătorii lor în vederea atribuirii unui nou contract, fie va modifica contractul existent cu actualul furnizor de servicii al UNVIM (TDI – The Development Initiative).

                        —

                        Noii câini antrenați pentru detectarea explozibililor urmează să fie integrați în echipa actuală formată din 4 câini antrenați pentru detectarea explozibililor și 4 conducători de câini.

                  Calendar: pe întreaga durată a proiectului.
            Activitatea 4: Achiziționarea unor echipamente suplimentare pentru inspecții: pentru a ajuta echipa din Djibouti să scaneze containerele și mărfurile, UNVIM va achiziționa două (2) scanere portabile. Aceste echipamente suplimentare vor facilita inspectarea în timp util a navelor în portul Djibouti și în apele internaționale.
            Sunt planificate următoarele activități:

                        —

                        în prezent este în curs elaborarea specificațiilor tehnice;

                        —

                        lansarea unei proceduri internaționale de ofertare pentru echipamente și atribuirea unui contract, în conformitate cu procedurile de achiziții ale UNOPS;

                        —

                        livrarea echipamentelor și formarea personalului relevant.

                  Calendar: în primele patru luni ale proiectului.
            La încheierea proiectului, activele vor fi cedate în conformitate cu contractul semnat cu Comisia Europeană.
            Activitatea 5: Punerea în aplicare a proiectului
            UNOPS va asigura supravegherea gestionării programului; aceasta include stabilirea obiectivelor de referință, evaluări interne, supravegherea acordurilor contractuale și gestiunea financiară. Printre activitățile preconizate se numără:

                        —

                        achiziția de servicii externe sau un acord pentru servicii speciale de asistență tehnică în punerea în aplicare a proiectului;

                        —

                        gestionarea financiară și contractuală a serviciilor pe care UNOPS le subcontractează unor părți terțe.

                  Calendar: pe întreaga durată a proiectului.
            5.   Rezultate preconizate

            În ceea ce privește intensificarea activităților operaționale ale UNVIM, se preconizează următoarele rezultate ale proiectului:

                        —

                        împiedicarea pătrunderii fluxului de articole interzise în porturile yemenite de la Marea Roșie;

                        —

                        facilitarea fluxului liber de bunuri comerciale către porturile yemenite de la Marea Roșie;

                        —

                        consolidarea încrederii în cadrul comunității internaționale de transport maritim, prin crearea unui proces transparent și eficace cu privire la intrarea bunurilor comerciale în porturile yemenite de la Marea Roșie, în ciuda conflictului în curs;

                        —

                        sprijinirea guvernului Yemenului în a răspunde nevoilor populației privind produsele de bază, nevoi pe care ajutorul umanitar și sursele locale nu le pot satisface pe deplin.

                  6.   Durata estimată

            Se preconizează că proiectul va avea o durată de 12 luni, împărțită în două semestre (6 + 6). Primul semestru se va încheia în martie 2019, iar al doilea va începe în aprilie 2019. Întrucât mecanismele de finanțare actuale ale UNVIM cu donatori se aplică doar până în martie 2019, Decizia Consiliului prevede un mecanism specific cu privire la perioada ulterioară lunii martie 2019.
            Mecanismul respectiv constă într-o clauză de reexaminare care prevede că contribuția UE trebuie să fie reevaluată pentru a se obține un aviz favorabil din partea statelor membre cu privire la prelungirea fără întrerupere a contribuției Uniunii pentru 6 luni suplimentare.
            Prin urmare, acordul de contribuție dintre Comisie și UNOPS va fi semnat pentru o durată inițială de șase luni, care se poate prelungi cu încă șase luni numai în baza unui aviz pozitiv din partea statelor membre.
            7.   Vizibilitatea Uniunii

            Fiind responsabil pentru punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a proiectului, UNOPS va asigura o vizibilitate adecvată sprijinului financiar din partea Uniunii, de exemplu în rapoarte, în cadrul reuniunilor și al evenimentelor. Drapelul Uniunii va fi afișat pe toată documentația UNVIM.
            UNVIM/UNOPS va asigura o vizibilitate adecvată inclusiv prin afișarea simbolului Uniunii pe toate echipamentele neconsumabile achiziționate din fondurile Uniunii. În cazul în care această afișare ar putea periclita privilegiile și imunitățile UNOPS sau siguranța personalului acestuia sau a beneficiarilor finali, se vor face aranjamente alternative adecvate.
            8.   Participarea Uniunii în cadrul comitetului director al UNVIM

            Comitetul director al UNVIM este format din Regatul Arabiei Saudite (EHOC și Ministerul Apărării), Emiratele Arabe Unite, Guvernul Yemenului (un ofițer de legătură UNVIM stabilit în Djibouti și un reprezentant al Ministerului Transporturilor), UNOPS și OCHA. Uniunea va lua parte la reuniunile lunare ale Comitetului director al UNVIM la fel ca Statele Unite ale Americii, Țările de Jos și Regatul Unit, care participă cu statut de observator în calitatea lor de donatori pentru UNVIM.
            9.   Raportare

            UNVIM/UNOPS va prezenta SEAE un raport lunar pentru a trece în revistă progresele înregistrate în direcția obținerii rezultatelor preconizate ale proiectului. Aceste rapoarte vor fi comunicate organismului competent din cadrul Consiliului.
            SEAE va prezenta organismului competent din cadrul Consiliului rapoarte cu privire la reuniunile lunare ale comitetului director al UNVIM.
            UNVIM/UNOPS va prezenta rapoarte trimestriale în mod direct organismului competent din cadrul Consiliului, la Bruxelles.
            UNVIM/UNOPS va prezenta un raport descriptiv și financiar final în termen de șase luni de la încheierea punerii în aplicare.


title: Decizia (PESC) 2018/1247 a Consiliului din 18 septembrie 2018 de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger)

text:
                  19.9.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 235/7

         DECIZIA (PESC) 2018/1247 A CONSILIULUI
         din 18 septembrie 2018
         de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger)
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 16 iulie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/392/PESC (1) de instituire a misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger pentru a sprijini consolidarea capacităților actorilor în domeniul securității din Niger de combatere a terorismului și a criminalității organizate (EUCAP Sahel Niger).

                     (2)

                     Prin Decizia (PESC) 2016/1172 (2), Consiliul a prelungit misiunea până la 15 iulie 2018 și a stabilit pentru aceasta, prin Decizia (PESC) 2017/1253 (3), o valoare de referință financiară până la aceeași dată. În plus, Consiliul a prelungit misiunea și valoarea de referință financiară până la 30 septembrie 2018 prin Decizia (PESC) 2018/997 (4).

                     (3)

                     La 28 iunie 2018, Consiliul European a adoptat concluziile privind migrația.

                     (4)

                     În urma revizuirii strategice a misiunii, Comitetul politic și de securitate a recomandat modificarea și prelungirea cu doi ani a mandatului EUCAP Sahel Niger.

                     (5)

                     EUCAP Sahel Niger se va desfășura în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea împiedica îndeplinirea obiectivelor acțiunii externe a Uniunii, astfel cum sunt prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană.

                     (6)

                     Decizia 2012/392/PESC ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Decizia 2012/392/PESC se modifică după cum urmează:

                        (a)

                        Articolele 1, 2 și 3 se înlocuiesc cu următorul text:

                           „Articolul 1
                           Misiune
                           Uniunea instituie o misiune PSAC a Uniunii Europene în Niger cu scopul de a sprijini consolidarea capacităților actorilor în domeniul securității din Niger (EUCAP Sahel Niger) de combatere a terorismului și a criminalității organizate, inclusiv pentru a îmbunătăți capacitatea acestora de a controla și a combate migrația neregulamentară, precum și de a reduce nivelul criminalității conexe.

                           Articolul 2
                           Obiective
                           În contextul punerii în aplicare a Strategiei Uniunii Europene pentru securitate și dezvoltare în Sahel, obiectivul EUCAP Sahel Niger este acela de a permite autorităților nigeriene să elaboreze cadrele strategice necesare și să operaționalizeze în continuare strategiile existente. EUCAP Sahel Niger urmărește totodată să contribuie la dezvoltarea unei abordări integrate, multidisciplinare, coerente, durabile și axate pe respectarea drepturilor omului în rândul diferiților actori activi în domeniul securității în Niger în lupta împotriva terorismului și a criminalității organizate. EUCAP Sahel Niger asistă de asemenea autoritățile centrale și locale și forțele de securitate nigeriene la elaborarea unor politici, tehnici și proceduri în vederea controlului și combaterii eficace a migrației neregulamentare.

                           Articolul 3
                           Sarcini

                              (1)   În vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 2, EUCAP Sahel Niger:

                                          (a)

                                          îmbunătățește cooperarea dintre diferiții actori în domeniul securității din Niger, sprijină elaborarea unor cadre strategice și operaționalizează în continuare strategiile existente din acest sector;

                                          (b)

                                          consolidează capacitățile forțelor de securitate din Niger în lupta împotriva terorismului și a criminalității organizate prin consiliere, formare și, după caz, mentorat;

                                          (c)

                                          asistă forțele de securitate din Niger la elaborarea de proceduri și tehnici pentru a controla și combate în mod eficace migrația neregulamentară și a reduce nivelul criminalității conexe prin furnizarea de consiliere strategică și formare, inclusiv privind controlul la frontiere, în sprijinul obiectivelor Uniunii referitoare la migrație;

                                          (d)

                                          facilitează coordonarea regională și internațională în combaterea terorismului, a criminalității organizate și a migrației neregulamentare.

                              (2)   EUCAP Sahel Niger se concentrează asupra activităților menționate la alineatul (1) care permit îmbunătățirea controlului asupra teritoriului Nigerului, inclusiv prin coordonarea cu forțele armate din Niger.

                              (3)   În îndeplinirea sarcinilor sale, EUCAP Sahel Niger are ca scop garantarea faptului că capacitatea Nigerului de a combate terorismul și criminalitatea organizată este dezvoltată în mod durabil, în special prin îmbunătățirea gestionării resurselor umane, a logisticii și a politicilor de formare în acest domeniu din Niger.

                              (4)   EUCAP Sahel Niger nu îndeplinește nicio funcție executivă.”

                        (b)

                        La articolul 13 alineatul (1), se adaugă următorul paragraf:
                        „Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor legate de EUCAP Sahel Niger pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2018 și 30 septembrie 2020 este de 63 400 000 EUR.”

                        (c)

                        La articolul 16, a doua teză se înlocuiește cu următorul text:
                        „Se aplică până la 30 septembrie 2020.”

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 18 septembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. BLÜMEL

            (1)  Decizia 2012/392/PESC a Consiliului din 16 iulie 2012 privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 187, 17.7.2012, p. 48).

            (2)  Decizia (PESC) 2016/1172 a Consiliului din 18 iulie 2016 de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 193, 19.7.2016, p. 106).

            (3)  Decizia (PESC) 2017/1253 a Consiliului din 11 iulie 2017 de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 179, 12.7.2017, p. 15).

            (4)  Decizia (PESC) 2018/997 a Consiliului din 13 iulie 2018 de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 178 of 16.7.2018, p. 7).


title: Decizia (PESC) 2018/1248 a Consiliului din 18 septembrie 2018 de numire a reprezentantului special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu

text:
                  19.9.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 235/9

         DECIZIA (PESC) 2018/1248 A CONSILIULUI
         din 18 septembrie 2018
         de numire a reprezentantului special al Uniunii Europene pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 33 și articolul 31 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     Soluționarea conflictului israelo-palestinian reprezintă o prioritate strategică pentru Uniune și Uniunea trebuie să rămână implicată în mod activ până la găsirea unei soluții bazate pe coexistența a două state.

                     (2)

                     Ar trebui să fie numit, până la 29 februarie 2020, un reprezentant special al Uniunii Europene (RSUE) pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM).

                     (3)

                     RSUE își va îndeplini mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea împiedica realizarea obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Reprezentantul special al Uniunii Europene
            Doamna Susanna TERSTAL este numită în calitatea de reprezentant special al Uniunii Europene (RSUE) pentru procesul de pace din Orientul Mijlociu (PPOM) până la 29 februarie 2020. Consiliul poate decide ca mandatul RSUE să se încheie mai devreme, pe baza unei evaluări din partea Comitetului politic și de securitate (COPS) și a unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).

            Articolul 2
            Obiective de politică

               (1)   Mandatul RSUE se întemeiază pe obiectivele de politică ale Uniunii privind PPOM.

               (2)   Obiectivul general este o pace globală care ar trebui realizată prin intermediul unei soluții bazate pe coexistența a două state, cu Israelul și un stat palestinian democratic, unit, viabil, pașnic și suveran coexistând în interiorul unor granițe sigure și recunoscute, beneficiind de relații normale cu vecinii lor, în conformitate cu Rezoluțiile relevante 242 (1967) și 338 (1973) ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (ONU) (RCSONU) și reamintind alte rezoluții relevante, inclusiv RCSONU 2334 (2016), cu principiile de la Madrid, inclusiv acordarea unui teritoriu în schimbul păcii, cu foaia de parcurs, cu acordurile obținute anterior de părți, cu Inițiativa arabă pentru pace și cu recomandările Cvartetului pentru Orientul Mijlociu (denumit în continuare „cvartetul”) de la 1 iulie 2016. Date fiind diferitele fațete ale relațiilor israelo-arabe, dimensiunea regională reprezintă un element esențial pentru o pace globală.

               (3)   În vederea atingerii acestui obiectiv, prioritățile de politică sunt menținerea soluției bazate pe coexistența a două state, precum și relansarea și sprijinirea procesului de pace. O serie de parametri clari care să definească baza pentru negocieri reprezintă elementele-cheie pentru obținerea unui rezultat pozitiv, iar Uniunea și-a stabilit poziția cu privire la astfel de parametri în concluziile Consiliului din decembrie 2009, decembrie 2010 și iulie 2014, poziție pe care va continua să o promoveze în mod activ.

               (4)   Uniunea se angajează să conlucreze cu părțile și cu partenerii din comunitatea internațională, inclusiv prin participarea la cvartet și urmărirea în mod activ a unor inițiative internaționale adecvate pentru a crea o nouă dinamică a negocierilor.

            Articolul 3
            Mandat

               (1)   În vederea realizării obiectivelor de politică, mandatul RSUE constă în:

                           (a)

                           asigurarea unei contribuții active și eficiente din partea Uniunii la acțiuni și inițiative care să conducă la o soluționare finală a conflictului israelo-palestinian prin intermediul unei soluții bazate pe coexistența a două state și în conformitate cu parametrii Uniunii și cu RCSONU relevante, inclusiv RCSONU 2334 (2016), și înaintarea de propuneri de acțiune a Uniunii în acest sens;

                           (b)

                           facilitarea și menținerea unor legături strânse cu toate părțile la procesul de pace, cu actorii politici relevanți, cu alte țări din regiune, cu membrii cvartetului și alte țări relevante, precum și cu ONU și alte organizații internaționale relevante, precum Liga Statelor Arabe, în scopul de a conlucra cu acestea la consolidarea procesului de pace;

                           (c)

                           depunerea unor eforturi corespunzătoare pentru a promova și contribui la un eventual nou cadru de negocieri, cu consultarea tuturor părților interesate principale și a statelor membre ale Uniunii, în special prin promovarea obiectivelor Declarației comune adoptate de participanții la conferința de la Paris din 15 ianuarie 2017 (1);

                           (d)

                           acordarea de sprijin și contribuții active la negocierile de pace dintre părți, inclusiv prin înaintarea unor propuneri în numele Uniunii și în concordanță cu politica sa consolidată de lungă durată în contextul respectivelor negocieri;

                           (e)

                           asigurarea unei prezențe continue a Uniunii în forurile internaționale relevante;

                           (f)

                           contribuirea la gestionarea și prevenirea crizelor, inclusiv cu privire la Gaza;

                           (g)

                           contribuirea, dacă este necesar, la punerea în aplicare a acordurilor internaționale încheiate între părți și stabilirea de contacte cu acestea pe cale diplomatică în eventualitatea nerespectării clauzelor acestor acorduri;

                           (h)

                           contribuirea la eforturile politice în direcția producerii unor schimbări fundamentale, care să conducă la o soluție durabilă pentru Fâșia Gaza, care constituie o parte integrantă a unui viitor stat palestinian și care ar trebui abordată în cadrul negocierilor;

                           (i)

                           acordarea unei atenții deosebite factorilor care au implicații asupra dimensiunii regionale a procesului de pace, angajamentului față de partenerii arabi și punerii în aplicare a Inițiativei arabe pentru pace;

                           (j)

                           stabilirea unor contacte constructive cu semnatarii acordurilor din cadrul procesului de pace cu scopul de a promova respectarea normelor de bază ale democrației, inclusiv respectarea dreptului internațional umanitar, a drepturilor omului și a statului de drept;

                           (k)

                           prezentarea de propuneri cu privire la intervenția Uniunii în procesul de pace și cu privire la cea mai bună modalitate de continuare a inițiativelor Uniunii și a eforturilor în curs ale Uniunii legate de procesul de pace, cum ar fi contribuția Uniunii la reformele palestiniene și includerea aspectelor politice ale proiectelor de dezvoltare relevante ale Uniunii;

                           (l)

                           obținerea unui angajament al părților de a se abține de la acțiuni unilaterale care amenință viabilitatea soluției bazate pe coexistența a două state, în special în Ierusalim și în Zona C din teritoriile din Cisiordania aflate sub ocupație;

                           (m)

                           în calitatea de atașat pe lângă cvartet, prezentarea unor rapoarte periodice privind progresele și evoluția negocierilor, precum și privind activitățile cvartetului, și contribuția la pregătirea reuniunilor atașaților pe lângă cvartet pe baza pozițiilor Uniunii și în coordonare cu alți membri ai cvartetului;

                           (n)

                           contribuirea la punerea în aplicare a politicii Uniunii cu privire la drepturile omului în colaborare cu RSUE pentru drepturile omului, inclusiv a Orientărilor Uniunii cu privire la drepturile omului, în special a Orientărilor Uniunii privind copiii și conflictele armate, precum și cu privire la violența împotriva femeilor și fetelor și combaterea tuturor formelor de discriminare a acestora, și a politicii Uniunii în legătură cu RCSONU 1325 (2000) privind femeile, pacea și securitatea, inclusiv prin monitorizarea și raportarea evoluțiilor, precum și formularea de recomandări în acest sens;

                           (o)

                           contribuirea la o mai bună înțelegere a rolului Uniunii de către liderii de opinie din regiune.

               (2)   RSUE sprijină activitatea ÎR, menținând totodată o privire de ansamblu asupra tuturor activităților Uniunii în regiune referitoare la PPOM.

            Articolul 4
            Executarea mandatului

               (1)   RSUE răspunde de executarea mandatului, acționând sub autoritatea ÎR.

               (2)   COPS menține o legătură privilegiată cu RSUE și este principalul punct de contact al RSUE cu Consiliul. COPS furnizează RSUE orientări strategice și îndrumare politică în cadrul mandatului, fără a aduce atingere competențelor ÎR.

               (3)   RSUE își desfășoară activitatea în strânsă coordonare cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și cu departamentele relevante ale acestuia.

               (4)   RSUE va efectua vizite periodice în regiune și va asigura o coordonare strânsă cu reprezentanța Uniunii la Ierusalim, cu delegația Uniunii la Tel Aviv, precum și cu alte delegații relevante ale Uniunii din regiune.

            Articolul 5
            Finanțare

               (1)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente mandatului RSUE pentru perioada până la 29 februarie 2020 este de 1 730 000 EUR.

               (2)   Cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.

               (3)   Gestionarea cheltuielilor face obiectul unui contract semnat între RSUE și Comisie.

               (4)   RSUE răspunde în fața Comisiei pentru toate cheltuielile până la aprobarea de către Comisie a raportului final care formalizează încheierea financiară a mandatului.

            Articolul 6
            Constituirea și componența echipei

               (1)   În limitele mandatului său și ale mijloacelor financiare aferente puse la dispoziție, RSUE răspunde de constituirea unei echipe. Echipa dispune de competențele necesare în chestiuni politice specifice, conform mandatului. RSUE informează în mod prompt Consiliul și Comisia cu privire la componența echipei sale.

               (2)   Statele membre și instituțiile Uniunii pot propune detașarea de personal pe lângă RSUE. Remunerarea personalului detașat este asigurată de autoritatea care i-a detașat. Experții detașați de statele membre pe lângă instituțiile Uniunii pot, de asemenea, să fie afectați să lucreze cu RSUE. Membrii personalului internațional contractat trebuie să fie resortisanți ai unui stat membru.

               (3)   Toți membrii personalului detașat rămân sub autoritatea administrativă a autorității care i-a detașat, își duc la îndeplinire sarcinile și acționează în interesul mandatului RSUE.

               (4)   Personalul RSUE este amplasat în același loc cu departamentul relevant al SEAE, delegația Uniunii la Tel Aviv și reprezentanța Uniunii la Ierusalim, în vederea asigurării coerenței și consecvenței activităților lor.

            Articolul 7
            Privilegiile și imunitățile RSUE și ale personalului său
            Privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare îndeplinirii și bunei desfășurări a misiunii RSUE, precum și cele aferente membrilor personalului RSUE sunt convenite împreună cu țările gazdă, după caz. Statele membre și SEAE oferă tot sprijinul necesar în acest sens.

            Articolul 8
            Securitatea informațiilor UE clasificate
            RSUE și membrii echipei RSUE respectă principiile și standardele minime de securitate stabilite prin Decizia 2013/488/UE a Consiliului (2).

            Articolul 9
            Accesul la informații și asistență logistică

               (1)   Statele membre, Comisia, SEAE și Secretariatul General al Consiliului garantează accesul RSUE la toate informațiile relevante.

               (2)   Delegațiile Uniunii în regiune și/sau statele membre, după caz, furnizează asistență logistică în regiune.

            Articolul 10
            Securitate
            În conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului cu atribuții operaționale desfășurat în afara Uniunii în temeiul titlului V din tratat, RSUE ia toate măsurile a căror aplicare este rezonabilă, în conformitate cu mandatul RSUE și cu condițiile de securitate din zona pentru care este responsabil, pentru a asigura securitatea întregului personal aflat sub directa autoritate a RSUE, în special prin:

                        (a)

                        elaborarea unui plan de securitate specific, pe baza orientărilor primite din partea SEAE, care să includă măsuri de securitate fizice, organizaționale și procedurale specifice, destinate gestionării deplasării personalului în condiții de siguranță către zona pentru care este responsabil și în interiorul acesteia și gestionării incidentelor de securitate, precum și a unui plan de urgență și a unui plan de evacuare;

                        (b)

                        asigurarea faptului că întreg personalul desfășurat în afara Uniunii beneficiază de asigurare pentru un grad înalt de risc, necesară în condițiile specifice zonei de responsabilitate;

                        (c)

                        asigurarea faptului că toți membrii echipei RSUE care urmează să fie desfășurați în afara Uniunii, inclusiv personalul contractat la nivel local, au beneficiat, înainte de sosirea în zona de responsabilitate sau ulterior, de formare adecvată în domeniul securității, pe baza clasificărilor de risc atribuite zonei respective de către SEAE;

                        (d)

                        asigurarea punerii în aplicare a tuturor recomandărilor formulate de comun acord ca urmare a evaluărilor periodice privind securitatea și transmiterea către Consiliu, ÎR, și Comisie a unor rapoarte scrise cu privire la punerea în aplicare a acestora și la alte aspecte legate de securitate, în cadrul raportului privind progresele înregistrate și al raportului privind executarea mandatului.

            Articolul 11
            Prezentarea de rapoarte
            RSUE prezintă ÎR și COPS, periodic, rapoarte verbale și scrise. De asemenea, RSUE prezintă rapoarte grupurilor de lucru ale Consiliului, dacă este necesar. Rapoartele periodice se difuzează prin rețeaua COREU. RSUE poate prezenta rapoarte Consiliului Afaceri Externe. În conformitate cu articolul 36 din tratat, RSUE poate fi implicat în activitatea de informare a Parlamentului European.

            Articolul 12
            Coordonare

               (1)   RSUE contribuie la unitatea, coerența și eficacitatea acțiunii Uniunii și la asigurarea faptului că toate instrumentele Uniunii și acțiunile statelor membre sunt angajate în mod coerent în vederea realizării obiectivelor de politică ale Uniunii. Se urmărește, după caz, stabilirea de contacte cu statele membre. Activitățile RSUE se coordonează cu cele ale serviciilor Comisiei. RSUE informează periodic delegațiile Uniunii și misiunile statelor membre, în special reprezentanța Uniunii la Ierusalim și delegația Uniunii la Tel Aviv.

               (2)   Pe teren, se menține o strânsă legătură cu șefii de misiune ai statelor membre, cu șefii delegațiilor Uniunii și cu șefii misiunilor PSAC. Aceștia depun toate eforturile pentru a-l sprijini pe RSUE în executarea mandatului. În strânsă coordonare cu șeful delegației Uniunii la Tel Aviv și cu reprezentanța Uniunii la Ierusalim, RSUE oferă îndrumare politică locală șefului Misiunii de poliție a Uniunii Europene pentru teritoriile palestiniene (EUPOL COPPS) și șefului Misiunii de asistență la frontieră a Uniunii Europene pentru punctul de trecere Rafah (EUBAM Rafah). RSUE stabilește, de asemenea, contacte cu alți actori internaționali și regionali de pe teren.

            Articolul 13
            Asistență în cazul sesizărilor
            RSUE și personalul acestuia oferă asistență pentru furnizarea elementelor de răspuns la orice sesizări sau alte obligații care decurg din mandatul precedenților RSUE pentru procesul de pace în Orientul Mijlociu și oferă, în acest sens, asistență administrativă și acces la dosarele relevante.

            Articolul 14
            Reexaminare
            Punerea în aplicare a prezentei decizii și coerența acesteia cu alte contribuții ale Uniunii în regiune se reexaminează în mod periodic. RSUE prezintă Consiliului, ÎR și Comisiei, până la 31 ianuarie 2019, un raport privind progresele înregistrate și, până la 30 noiembrie 2019, un raport cuprinzător privind executarea mandatului.

            Articolul 15
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 18 septembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. BLÜMEL

            (1)  Un stat membru (Regatul Unit) a participat doar ca observator și nu a semnat Declarația comună adoptată la conferință.

            (2)  Decizia 2013/488/UE a Consiliului din 23 septembrie 2013 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (JO L 274, 15.10.2013, p. 1).


title: Decizia (UE) 2018/1485 a Consiliului din 28 septembrie 2018 de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene cu privire la modificările aduse anexelor la Acordul european referitor la transportul rutier internațional al mărfurilor periculoase (ADR) și regulamentelor anexate la Acordul european privind transportul internațional al mărfurilor periculoase pe căi navigabile interioare (ADN)

text:
                  5.10.2018

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 251/25

         DECIZIA (UE) 2018/1485 A CONSILIULUI
         din 28 septembrie 2018
         de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene cu privire la modificările aduse anexelor la Acordul european referitor la transportul rutier internațional al mărfurilor periculoase (ADR) și regulamentelor anexate la Acordul european privind transportul internațional al mărfurilor periculoase pe căi navigabile interioare (ADN)
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Acordul european referitor la transportul rutier internațional al mărfurilor periculoase (ADR) a intrat în vigoare la 29 ianuarie 1968. Acordul european privind transportul internațional al mărfurilor periculoase pe căi navigabile interioare („ADN”) a intrat în vigoare la 29 februarie 2008.

                     (2)

                     Uniunea nu este parte contractantă nici la ADR, nici la ADN. Toate statele membre sunt părți contractante la ADR și 13 state membre sunt părți contractante la ADN.

                     (3)

                     În temeiul articolului 14 din ADR, orice parte contractantă poate propune una sau mai multe modificări ale anexelor la ADR. Grupul de lucru privind transportul mărfurilor periculoase (WP.15) poate adopta proiecte de modificări ale anexelor respective. În temeiul articolului 20 din ADN, Comitetul administrativ al ADN poate adopta proiecte de modificări ale regulamentelor anexate la ADN. Astfel de modificări propuse se consideră că au fost acceptate cu excepția cazului în care, în termen de trei luni de la data la care secretarul general al Organizației Națiunilor Unite a transmis modificările, cel puțin o treime dintre părțile contractante sau cinci dintre acestea, dacă o treime depășește această cifră, au notificat în scris secretarului general obiecția lor cu privire la modificarea propusă.

                     (4)

                     Modificările propuse adoptate în decursul perioadei de doi ani cuprinsă între 2016 și 2018 de către WP.15 și de către Comitetul administrativ al ADN au fost transmise părților contractante la ADR și la ADN la 1 iulie 2018.

                     (5)

                     Modificările propuse pot influența în mod decisiv conținutul legislației Uniunii, și anume Directiva 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1). Respectiva directivă stabilește cerințe privind transportul rutier, feroviar sau pe căi navigabile interioare al mărfurilor periculoase în interiorul statelor membre sau între acestea făcând trimitere la ADR, la Regulamentul privind transportul internațional feroviar al mărfurilor periculoase (RID) în apendicele C la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) și la ADN. Articolul 4 din Directiva 2008/68/CE prevede că transportul de mărfuri periculoase între statele membre și țări terțe este autorizat în măsura în care acesta respectă cerințele ADR, RID sau ADN, cu excepția cazului în care în anexele la respectiva directivă se prevede altfel. În temeiul articolului 8 din Directiva 2008/68/CE, Comisia este împuternicită să adapteze anexele la respectiva directivă în conformitate cu progresele științifice și tehnice, în special pentru a lua în considerare modificările la ADR, RID și ADN.

                     (6)

                     Modificările propuse privesc standarde tehnice sau specificații tehnice uniforme, au obiectivul de a asigura transportul mărfurilor periculoase în condiții de siguranță și în mod eficient, ținând totodată seama de progresele științifice și tehnice din acest sector și de dezvoltarea unor noi substanțe și articole care prezintă un pericol în timpul transportului. Dezvoltarea transportului mărfurilor periculoase pe cale rutieră și pe căi navigabile interioare, atât în cadrul Uniunii, cât și între Uniune și țările învecinate, este un element central al politicii comune în domeniul transporturilor și asigură buna funcționare a tuturor sectoarelor industriale care produc sau care utilizează mărfurile clasificate ca periculoase în conformitate cu ADR și cu ADN.

                     (7)

                     Toate modificările propuse sunt justificate și benefice și, prin urmare, ar trebui să fie sprijinite de Uniune. Prin urmare, poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la modificările propuse privind anexele la ADR și regulamentele anexate la ADN ar trebui să se bazeze pe documentul atașat la prezenta decizie,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la modificările propuse privind anexele la ADR și regulamentele anexate la ADN se bazează pe documentul atașat la prezenta decizie.
            Se poate conveni asupra unor schimbări minore ale modificărilor propuse privind anexele la ADR și regulamentele anexate la ADN, fără a mai fi necesară o nouă decizie a Consiliului, în conformitate cu articolul 2.

            Articolul 2
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la modificările propuse privind anexele la ADR, astfel este prevăzută la articolul 1, este exprimată de către acele state membre care sunt părți contractante la ADR, acționând împreună în interesul Uniunii.
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu privire la modificările propuse privind regulamentele anexate la ADN, astfel este prevăzută la articolul 1, este exprimată de către acele state membre care sunt părți contractante la ADN, acționând împreună în interesul Uniunii.

            Articolul 3
            O trimitere la modificările acceptate privind anexele la ADR și regulamentele anexate la ADN, inclusiv data (datele) de intrare în vigoare a acestora, se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Articolul 4
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 28 septembrie 2018.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Directiva 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 2008 privind transportul interior de mărfuri periculoase (JO L 260, 30.9.2008, p. 13).

            ANEXĂ

                        Propunere

                        Document de referință

                        Notificare

                        Aspect tratat

                        Observații

                        Poziția UE

                        1.

                        ECE/TRANS/WP.15/240

                           C.N.304.2018.TREATIES-XI.B.14

                        Proiectele de modificări aduse anexelor A și B la ADR

                        Consens tehnic în cadrul Grupului de lucru privind transportul mărfurilor periculoase (WP.15).

                        Se acceptă modificările.

                        2.

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Add.1

                           C.N.304.2018.TREATIES-XI.B.14

                        Proiectele de modificări aduse anexelor A și B la ADR – Addendum (Republicat la 8 iunie 2018)

                        Consens tehnic în cadrul Grupului de lucru privind transportul mărfurilor periculoase (WP.15).

                        Se acceptă modificările.

                        3.

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Corr.1

                           C.N.304.2018.TREATIES-XI.B.14

                        Proiectele de modificări aduse anexelor A și B la ADR – Rectificare (Republicat la 8 iunie 2018)

                        Consens tehnic în cadrul Grupului de lucru privind transportul mărfurilor periculoase (WP.15).

                        Se acceptă modificările.

                        4.

                        ECE/ADN/45

                           C.N.297.2018.TREATIES-XI.D.6

                        Proiect de modificări aduse Regulamentului anexat la ADN

                        Consens tehnic în cadrul Comitetului administrativ al ADN.

                        Se acceptă modificările.