title: Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 500/08/COL din 16 iulie 2008 de modificare, pentru a șaizeci și cincea oară, a normelor procedurale și de fond în domeniul ajutorului de stat prin introducerea unui nou capitol privind ajutorul de stat pentru protecția mediului

text:
               10.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 144/1

         DECIZIA AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   NR. 500/08/COL
   din 16 iulie 2008
   de modificare, pentru a șaizeci și cincea oară, a normelor procedurale și de fond în domeniul ajutorului de stat prin introducerea unui nou capitol privind ajutorul de stat pentru protecția mediului
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE (1),
   AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European (2), în special articolele 61-63 și Protocolul 26,
   AVÂND ÎN VEDERE Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție (3), în special articolul 24 și articolul 5 alineatul (2) litera (b),
   ÎNTRUCÂT, în temeiul articolului 24 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, autoritatea pune în aplicare dispozițiile din Acordul SEE privind ajutorul de stat,
   ÎNTRUCÂT, în temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, autoritatea emite comunicări sau orientări privind aspectele tratate în Acordul SEE, în cazul în care acest acord sau Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție prevăd în mod expres acest lucru sau în cazul în care autoritatea îl consideră necesar,
   ÎNTRUCÂT, în temeiul Protocolului 3 partea I articolul 1 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție (4), autoritatea revizuie în mod constant toate schemele de ajutor existente în statele AELS și propune orice măsuri utile impuse de dezvoltarea treptată sau de funcționarea Acordului SEE,
   REAMINTIND normele procedurale și de fond în domeniul ajutorului de stat adoptate de către autoritate la data de 19 ianuarie 1994 (5),
   ÎNTRUCÂT, la 23 ianuarie 2008, Comisia Comunităților Europene (denumită în continuare Comisia CE) a adoptat o comunicare privind Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului (6),
   ÎNTRUCÂT această comunicare are relevanță și pentru Spațiul Economic European,
   ÎNTRUCÂT aplicarea uniformă a normelor SEE privind ajutorul de stat trebuie asigurată pe tot teritoriul Spațiului Economic European,
   ÎNTRUCÂT, în conformitate cu punctul II de la titlul „GENERALITĂȚI” de la sfârșitul anexei XV la Acordul SEE, autoritatea, după consultarea prealabilă a Comisiei, trebuie să adopte acte corespunzătoare cu cele adoptate de Comisia Europeană,
   DUPĂ consultarea Comisiei Europene,
   REAMINTIND că, prin scrisoarea din 30 iunie 2008, autoritatea a invitat statele AELS să prezinte observații cu privire la acest aspect,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Orientările privind ajutorul de stat se modifică prin introducerea unui nou capitol privind ajutorul de stat pentru protecția mediului. Noul capitol este inclus în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Capitolul actual privind ajutorul de stat pentru protecția mediului se elimină.
   Articolul 3
   Numai textul în limba engleză este autentic.

      Adoptată la Bruxelles, 16 iulie 2008.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Per SANDERUD

            Președintele

         Kristján A. STEFÁNSSON

            Membru al Colegiului

      (1)  Denumită în continuare „autoritatea”.

      (2)  Denumit în continuare „Acordul SEE”.

      (3)  Denumit în continuare „Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”.

      (4)  Denumit în continuare „Protocolul 3”.

      (5)  Orientări privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, adoptate și emise de autoritate la 19 ianuarie 1994, publicate în JO L 231, 3.9.1994, p. 1 și în Suplimentul SEE nr. 32, 3.9.1994, p. 1. Orientările au fost modificate ultima dată la 19.12.2007. Denumite în continuare „Orientările privind ajutorul de stat”. Versiunea actualizată a Orientărilor privind ajutorul de stat este publicată pe site-ul Internet al autorității: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

      (6)  Publicate în JO C 82, 1.4.2008, p. 1.

      ANEXĂ
      Se adaugă următorul capitol la orientările privind ajutorul de stat:

         „AJUTORUL DE STAT PENTRU PROTECȚIA MEDIULUI
             (1)

         1.   Introducere

                     1.

                     În 1994, Autoritatea AELS de Supraveghere («autoritatea») a adoptat orientări privind ajutorul de stat pentru protecția mediului. În 2001, autoritatea a adoptat noi orientări (JO L 21, 24.1.2002, p. 32, Suplimentul SEE nr. 6), care au rămas în vigoare inițial până la sfârșitul anului 2007, dar care au fost prelungite până la adoptarea unor noi orientări.

                     2.

                     În momentul evaluării compatibilității ajutorului de stat din sectorul mediului trebuie luate în considerare obiectivele politicii de mediu, în special în vederea promovării dezvoltării durabile, în conformitate cu articolele 73-75 și al nouălea considerent din preambulul la Acordul privind SEE. Prin urmare, politica de concurență și politica de mediu nu sunt antagoniste, însă cerințele protecției mediului trebuie integrate în definirea și punerea în aplicare a politicii de concurență, în special în scopul promovării unei dezvoltări durabile.

               1.1.   Politica privind ajutorul de stat și politica energetică pentru Europa

                     3.

                     Comisia Europeană a adoptat noile orientări comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului. Orientările comunitare sunt instrumente de punere în aplicare a (i) concluziilor Consiliului European de primăvară 2007, care a făcut apel la continuarea acțiunilor în vederea dezvoltării unei politici integrate durabile în domeniul energiei în Europa, și (ii) a «planului de acțiune privind energia», care face parte din politica energetică pentru Europa.
                     Consiliul European a afirmat, printre altele: «În contextul în care producția și utilizarea energiei sunt principalele surse ale emisiilor de gaze cu efect de seră, pentru realizarea acestui obiectiv este necesară o abordare integrată a politicii în domeniul schimbărilor climatice și al energiei. Integrarea ar trebui realizată pe baza sprijinului reciproc. Din această perspectivă, politica energetică pentru Europa (EPE) va urmări atingerea următoarelor trei obiective, în condițiile respectării depline a alegerii statelor membre în materie de surse de energie și a suveranității acestora asupra surselor de energie primară, susținute de spiritul de solidaritate dintre statele membre:

                                 —

                                 sporirea siguranței aprovizionării;

                                 —

                                 asigurarea competitivității economiilor europene și a disponibilității energiei accesibile;

                                 —

                                 promovarea unui mediu durabil și combaterea schimbărilor climatice.»

                           De asemenea, Consiliul European a sprijinit un plan de acțiune cuprinzător privind energia pentru perioada 2007-2009 și a invitat Comisia să înainteze, printre altele, o propunere de revizuire a orientărilor comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului.

                     4.

                     Statele AELS au introdus numeroase măsuri pentru a spori protecția mediului. Acestea aderă la sistemul european al Comunității de comercializare a emisiilor și, printre altele, și-au luat angajamente individuale ferme de a realiza anumite reduceri ale emisiilor de gaze cu efect de seră în temeiul Protocolului de la Kyoto până în 2012. Mai mult, au loc negocieri în cadrul Convenției-cadru a Organizației Națiunilor Unite privind schimbările climatice cu scopul de a stabili noi obiective în temeiul Protocolului de la Kyoto.

               1.2.   Politica privind ajutorul de stat și protecția mediului

                     5.

                     Măsurile privind ajutorul de stat pot fi uneori instrumente eficiente pentru îndeplinirea obiectivelor de interes comun, prin corectarea disfuncționalităților de piață, ameliorând astfel funcționarea piețelor și mărind concurența. «Planul de acțiune privind ajutorul de stat – Ajutoare de stat mai puține și mai bine direcționate: Foaie de parcurs pentru reforma privind ajutorul de stat în perioada 2005-2009» (2) explică faptul că ajutorul de stat poate duce la obiectivul constituit de protecția mediului, care poate să ofere oportunități de inovare, să creeze noi piețe și să mărească competitivitatea prin utilizarea eficientă a resurselor și prin recurgerea la noi posibilități de investiții. Deoarece orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului au la bază «Planul de acțiune privind ajutorul de stat», astfel de considerente vor fi luate în considerare și în momentul în care autoritatea evaluează compatibilitatea ajutorului de stat cu funcționarea Acordului privind SEE.
                     Contextul de politică al orientărilor actuale conține și Decizia nr. 1600/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iulie 2002 de stabilire a celui de-al șaselea program comunitar de acțiune pentru mediu (3) (denumit în continuare «al șaselea program de acțiune pentru mediu»), încorporată în Acordul privind SEE prin articolul 3 punctul 7 litera (d) din Protocolul 31, care identifică domeniile prioritare de acțiune pentru protecția mediului (4).

                     6.

                     Obiectivul principal al controlului ajutorului de stat în domeniul protecției mediului este de a asigura că prin măsurile privind ajutorul de stat se obține un nivel mai ridicat al protecției mediului decât cel care s-ar obține în absența ajutorului în cauză și că efectele pozitive ale ajutorului cântăresc mai greu decât efectele sale negative în ceea ce privește denaturările concurenței, luând în considerare principiul «poluatorul plătește» (denumit în continuare «PPP») stabilit la articolul 73 din Acordul privind SEE.

                     7.

                     Activitățile economice pot aduce prejudicii mediului, nu în ultimul rând prin poluare. În anumite cazuri, în lipsa unei intervenții guvernamentale, întreprinderile pot evita să suporte costul integral al daunelor ecologice provocate de activitatea pe care o desfășoară. În consecință, piața nu alocă în mod eficient resursele, întrucât producătorul nu ține seama de efectele externe (negative) ale producției, care sunt suportate de societate în ansamblu.

                     8.

                     În conformitate cu PPP, aceste efecte externe negative pot fi contracarate dacă se iau măsuri pentru ca poluatorul să plătească pentru poluarea produsă, ceea ce implică internalizarea integrală a costurilor de mediu de către poluator. Obiectivul este de a se asigura ca prin costurile private (suportate de întreprindere) să fie reflectate costurile sociale reale ale activității economice. Punerea în aplicare integrală a PPP ar duce astfel la corectarea disfuncționalităților de piață. Principiul PPP poate fi pus în aplicare fie prin stabilirea de standarde obligatorii de mediu, fie prin instrumente de piață (5). Unele instrumente de piață pot implica acordarea de ajutor de stat tuturor sau numai unor întreprinderi cărora acestea li se aplică.

                     9.

                     Cu toate că în prezent există limite în ceea ce privește aplicarea PPP, această deficiență de reglementare nu ar trebui să împiedice statele AELS, nici să impună cerințe de protecție a mediului care să depășească cerințele comunitare (6) și nici să reducă la maximum efectele externe negative.

                     10.

                     Pentru a spori nivelul de protecție a mediului, statele AELS pot opta să utilizeze ajutorul de stat pentru a crea stimulente la nivel individual (la nivelul întreprinderii) în vederea atingerii unui nivel mai ridicat de protecție a mediului decât cel cerut de standardele comunitare sau în vederea sporirii protecției mediului în absența unor standarde comunitare. De asemenea, acestea pot să stabilească standarde naționale sau taxe de mediu la un nivel mai ridicat decât cel cerut de legislația comunitară sau să utilizeze taxele de mediu pentru punerea în aplicare unilaterală a PPP în absența legislației comunitare.
                     În conformitate cu orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului, în anumite condiții, ajutorul pentru întreprinderile care depășesc standardele comunitare poate fi declarat compatibil cu piața comună. În mod similar, ajutorul sub formă de reduceri sau scutiri de taxe comunitare armonizate de mediu poate fi considerat, în anumite condiții, compatibil cu piața comună. Este posibil ca anumite reglementări instituind astfel de standarde comunitare să nu fie încorporate în Acordul privind SEE. Mai mult, legislația comunitară privind armonizarea taxelor și impozitelor nu intră în sfera de aplicare a Acordului privind SEE. Cu toate acestea, în vederea asigurării unei aplicări uniforme a dispozițiilor privind ajutorul de stat și a unor condiții egale de concurență în ansamblul Spațiului Economic European («SEE»), autoritatea va aplica, în general, aceiași termeni de referință ca cei din orientările comunitare atunci când evaluează compatibilitatea ajutorului de mediu cu funcționarea Acordului privind SEE, totodată luând în considerare situația legislativă individuală a statelor AELS. Aceasta înseamnă că prezentele orientări fac referire la standardele comunitare corespunzătoare și la măsurile de armonizare a taxelor și impozitelor la nivel comunitar, în cazurile în care acestea au fost adoptate. Autoritatea subliniază că astfel de referiri la legislația comunitară nu implică faptul că statele AELS sunt obligate să se conformeze legislației comunitare în cazurile în care o astfel de legislație nu a fost pusă în aplicare în Acordul privind SEE (7). Standardele și măsurile de referință servesc numai ca bază pentru evaluarea compatibilității măsurilor de ajutor cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) din acord.

                     11.

                     Autoritatea consideră necesară revizuirea orientărilor privind ajutorul de stat pentru protecția mediului în vederea îndeplinirii unor obiective asemănătoare celor stabilite în Planul de acțiune privind ajutorul de stat, în special pentru a asigura un ajutor mai bine direcționat, o analiză economică îmbunătățită și proceduri mai eficiente. În plus, autoritatea consideră necesar să se țină seama de evoluțiile din domeniul politicii de mediu și al tehnologiilor de mediu și să adapteze normele în lumina experienței acumulate.

                     12.

                     Autoritatea va aplica prezentele orientări în evaluarea ajutorului de mediu, sporind, prin aceasta, certitudinea juridică și transparența procesului de luare a deciziilor. Ajutorul pentru protecția mediului se justifică, în principal, în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE. Prezentele orientări înlocuiesc orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului care au intrat în vigoare în 2001 (8).

                     13.

                     Sunt stabilite orientări pentru două tipuri de evaluări: o evaluare standard pentru măsurile care implică ajutor sub un anumit plafon sau pentru ajutorul acordat instalațiilor cu o capacitate de producție sub un anumit nivel (capitolul 3) și o evaluare detaliată pentru măsurile care implică ajutor peste acel plafon sau ajutorul acordat instalațiilor cu o capacitate de producție peste acel nivel, precum și pentru ajutorul acordat noilor instalații producătoare de energie regenerabilă, calculat pe baza costurilor externe evitate (capitolul 5).

                     14.

                     Prezentele orientări se vor aplica tuturor măsurilor notificate autorității [fie din cauză că măsura nu este reglementată printr-un regulament de exceptare pe categorii (denumit în continuare «REC»), fie pentru că un REC impune obligația de a notifica ajutorul în mod individual sau pentru că statul AELS în cauză decide să notifice o măsură care, în principiu, ar putea fi exceptată în temeiul unui REC], precum și în evaluarea oricărui ajutor care nu a fost notificat după adoptarea prezentelor orientări.

               1.3.   Testul comparativ și aplicarea acestuia la ajutorul pentru protecția mediului

         1.3.1.   Ajutoare de stat mai puține și mai bine direcționate, test comparativ pentru evaluarea ajutorului

                     15.

                     În Planul de acțiune pentru ajutorul de stat menționat anterior, Comisia a anunțat că «în cazurile relevante, Comisia își va consolida abordarea economică privind analiza ajutorului de stat».

                     16.

                     Atunci când evaluează dacă o măsură de ajutor poate fi considerată compatibilă cu funcționarea Acordului SEE, autoritatea compară impactul pozitiv al măsurii de ajutor luate pentru atingerea unui obiectiv de interes comun cu efectele secundare potențial negative, precum denaturarea comerțului și a concurenței. Planul de acțiune privind ajutorul de stat, pe baza practicii existente, a oficializat acest exercițiu de comparare sub denumirea de «test comparativ» (9). Testul funcționează în trei etape: primele două etape fac trimitere la efectele pozitive ale ajutorului de stat, iar a treia la efectele negative și comparația efectelor pozitive și negative. Structura testului comparativ este următoarea:

                                 1.

                                 Prin măsura de ajutor se urmărește un obiectiv de interes comun bine definit? (de exemplu: creșterea economică, ocuparea forței de muncă, coeziunea, mediul, securitatea energetică). În contextul acestor orientări, obiectivul relevant de interes comun este protecția mediului.

                                 2.

                                 Este ajutorul de stat bine conceput pentru a realiza obiectivul de interes comun, adică ajutorul își propune remedierea disfuncționalității de piață sau un alt obiectiv?

                                             (a)

                                             Ajutorul de stat este un instrument corespunzător de politică?

                                             (b)

                                             Există un efect stimulativ, aceasta însemnând că ajutorul de stat determină o modificare a comportamentului întreprinderilor?

                                             (c)

                                             Ajutorul de stat este proporțional, și anume s-ar putea obține aceeași schimbare de comportament cu un ajutor redus?

                                 3.

                                 Denaturările concurenței și efectul asupra comerțului sunt limitate, astfel încât bilanțul general să fie pozitiv?

                     17.

                     Testul comparativ se aplică întocmirii normelor privind ajutorul de stat, precum și evaluării cazurilor.

               1.3.2.   Obiectivul de interes comun abordat de orientări

                     18.

                     Al nouălea considerent din preambulul la Acordul privind SEE afirmă hotărârea statelor AELS să conserve, să protejeze și să amelioreze calitatea mediului și stipulează că dezvoltarea durabilă este unul dintre obiectivele urmărite. Prin urmare, promovarea protecției mediului este un obiectiv de interes comun important. În plus, articolul 73 alineatul (2) din Acordul privind SEE menționează necesitatea de a integra protecția mediului în celelalte politici ale statelor AELS și stipulează că politica de mediu trebuie să se bazeze pe principiul acțiunii preventive, al remedierii la sursă a poluării (10), precum și pe principiul potrivit căruia «poluatorul plătește».

                     19.

                     Prezentele orientări stabilesc condițiile de autorizare a acordării ajutorului de stat în vederea remedierii acelor disfuncționalități de piață care duc la o protejare insuficientă a mediului.

                     20.

                     Cel mai des întâlnită situație de disfuncționalitate de piață în domeniul protecției mediului se referă la efectele externe negative. Întreprinderile care acționează în propriul lor interes nu sunt încurajate să ia în considerare efectele externe cauzate de producție, nici atunci când decid să utilizeze o anumită tehnologie de producție, nici atunci când decid nivelul acesteia. Cu alte cuvinte, costurile de producție care sunt suportate de întreprindere sunt inferioare celor suportate de societate. De aceea, întreprinderile nu sunt motivate să reducă nivelul poluării sau să adopte măsuri individuale de protecție a mediului.

                     21.

                     Guvernele confruntate cu această disfuncționalitate de piață au tendința să recurgă la reglementare pentru a se asigura că efectele externe negative cauzate de producție sunt justificate. Prin introducerea standardelor, a taxelor și impozitelor, a instrumentelor economice și a altor forme de reglementare, întreprinderile care produc poluare trebuie să plătească pentru societate costul poluării în conformitate cu principiul PPP. Internalizarea acestor efecte externe negative va mări, în consecință, costurile private suportate de acele întreprinderi, afectându-le astfel negativ venitul. Mai mult decât atât, întrucât generarea de poluare este răspândită inegal între industrii și întreprinderi, costurile oricărei reglementări în materie de protecție a mediului tind să fie diferențiate nu numai între întreprinderi, ci și între statele SEE. În plus, statele SEE pot aprecia în mod diferit necesitatea introducerii unor obiective de mediu înalte.

                     22.

                     În lipsa unor standarde comunitare și a unor instrumente de piață care să reflecte pe deplin nivelul PPP (deficiență de reglementare), statele AELS pot decide astfel în mod unilateral să urmărească un nivel mai ridicat al protecției mediului. La rândul său, acest lucru poate determina costuri suplimentare pentru întreprinderile care își desfășoară activitatea pe teritoriul lor. Din acest motiv, pe lângă reglementare, statele AELS pot utiliza ajutorul de stat ca stimulent pozitiv pentru a obține niveluri mai ridicate de protecție a mediului. Statele AELS pot realiza aceasta în două moduri:

                                 —

                                 stimulente individuale pozitive pentru reducerea poluării și a altor efecte negative asupra mediului: În primul rând, statele AELS pot crea stimulente pozitive la nivel individual (la nivelul întreprinderii) pentru a depăși standardele comunitare (11). În acest caz, beneficiarul ajutorului reduce poluarea deoarece primește ajutor pentru a-și schimba comportamentul, și nu pentru că trebuie să suporte costurile acestei poluări. În acest caz, obiectivul ajutorului de stat este de a rezolva în mod direct disfuncționalitatea de piață determinată de efectele negative ale poluării;

                                 —

                                 stimulente pozitive pentru introducerea unei reglementări naționale în materie de mediu care să depășească standardele comunitare: În al doilea rând, statele AELS pot impune reglementări naționale care să depășească standardele comunitare. Totuși, aceasta ar putea genera costuri suplimentare pentru anumite întreprinderi, afectând astfel condițiile competitive ale acestora. În plus, este posibil ca astfel de costuri să nu reprezinte o sarcină egală pentru toate întreprinderile, având în vedere mărimea, poziția pe piață, tehnologia și alte aspecte specifice acestora. În acest caz, ajutorul de stat poate fi necesar pentru a ușura sarcina celor mai afectate întreprinderi și, prin aceasta, ar putea permite statelor AELS să adopte reglementări naționale de mediu mai stricte decât standardele comunitare.

               1.3.3.   Instrumentul corespunzător

                     23.

                     Unul dintre rolurile intervenției guvernamentale este acela de a asigura o protecție adecvată a mediului. Reglementarea și instrumentele de piață sunt cele mai importante instrumente pentru realizarea obiectivelor de mediu. Instrumentele flexibile, precum aplicarea din proprie inițiativă a ecoetichetelor, și răspândirea tehnologiilor ecologice pot, de asemenea, să joace un rol important. Cu toate acestea, chiar dacă găsirea combinației optime de instrumente de politică poate fi complicată, existența unor disfuncționalități de piață sau a unor obiective politice nu justifică în mod automat utilizarea ajutorului de stat.

                     24.

                     În conformitate cu PPP, poluatorul ar trebui să plătească toate costurile poluării sale, inclusiv costurile indirecte suportate de societate. În acest scop, reglementarea de mediu poate fi un instrument util pentru a spori sarcinile poluatorului. Respectarea principiului PPP asigură, teoretic, faptul că se va rectifica disfuncționalitatea de piață determinată de efectele externe negative. În consecință, în cazul în care PPP ar fi pus în aplicare integral, nu ar fi necesară o intervenție guvernamentală suplimentară pentru a asigura un rezultat eficient pe piață. Principiul PPP rămâne principala normă, iar ajutorul de stat reprezintă, de fapt, o a doua opțiune. Utilizarea ajutorului de stat în contextul PPP ar scuti poluatorul de sarcina de a plăti costul poluării sale. Prin urmare, este posibil ca ajutorul de stat să nu fie un instrument potrivit în asemenea cazuri.

                     25.

                     Cu toate acestea, din cauza, în special, a punerii incomplete în aplicare a PPP, nivelul actual de protecție a mediului este adesea considerat nesatisfăcător din următoarele motive:

                                 (a)

                                 în primul rând, nu se poate stabili cu ușurință costul exact al poluării. Este complicat, din punct de vedere tehnic, să se calculeze costurile suplimentare pentru societate pentru toate tipurile de producție și uneori poate fi ineficient să se ia în considerare faptul că diverși producători au niveluri diferite de poluare, în cazul în care costurile administrative aferente acestui exercițiu sunt foarte ridicate. Diferite sensibilități privind modificarea prețurilor la consum (elasticitatea prețului) joacă, de asemenea, un rol. Mai mult decât atât, evaluarea costului poluării poate diferi între indivizi și societăți, în funcție de alegerile societății în ceea ce privește, de exemplu, efectul politicilor actuale asupra generațiilor viitoare. În plus, unele costuri sunt greu de exprimat fără o oarecare incertitudine în termeni financiari, ca de exemplu speranța de viață mai scăzută sau daune aduse mediului. Prin urmare, la calcularea costurilor poluării va exista întotdeauna un grad de incertitudine;

                                 (b)

                                 în al doilea rând, creșterea prea abruptă a prețului la o serie de produse (industriale) pentru a internaliza costul poluării poate să acționeze ca un șoc extern și să creeze perturbări în economie. Prin urmare, guvernele ar putea considera că este de preferat să se progreseze cu moderație către includerea prețului total al poluării în anumite procese de producție.

                     26.

                     În contextul unui nivel nesatisfăcător al protecției mediului, deși nu rezolvă toate problemele menționate anterior, ajutorul de stat poate să furnizeze stimulente pozitive pentru ca întreprinderile să realizeze activități sau investiții care nu sunt obligatorii și care, altfel, nu ar fi realizate de către întreprinderi, care au ca obiectiv realizarea de profit. În plus, ajutorul de stat poate fi un instrument potrivit care să permită statelor AELS să adopte reglementări naționale de mediu care depășesc standardele comunitare, prin reducerea sarcinii pentru întreprinderile cele mai afectate de astfel de reglementări și făcând astfel posibile reglementările respective.

               1.3.4.   Efectul stimulativ și necesitatea ajutorului

                     27.

                     Ajutorul de stat pentru protecția mediului trebuie să aibă ca rezultat schimbarea comportamentului destinatarului, astfel încât nivelul protecției mediului să fie mai ridicat decât în cazul în care nu s-ar fi acordat ajutorul. Cu toate acestea, investițiile care măresc nivelul de protecție a mediului pot, în același timp, să mărească veniturile (12) și/sau să diminueze costurile (13), fiind, astfel, în sine atractive din punct de vedere economic. În consecință, este necesar să se verifice că investiția respectivă nu s-ar fi realizat în lipsa unui ajutor de stat.

                     28.

                     Obiectivul este să se asigure că întreprinderile nu s-ar angaja, fără ajutor, în aceeași activitate ca efect al beneficiilor sale intrinsece. Efectul stimulativ se identifică prin analiza contrafactuală, comparându-se nivelurile activității vizate, obținute cu și fără ajutor. Identificarea corectă a scenariului contrafactual este un element-cheie pentru a stabili dacă ajutorul de stat are sau nu efect stimulativ. De asemenea, acest lucru este esențial pentru calculul investiției suplimentare sau al costurilor de producție suportate în vederea atingerii nivelului mai ridicat de protecție a mediului.

                     29.

                     Este posibil să fie necesară efectuarea de investiții pentru a îndeplini standardele comunitare obligatorii. Întrucât întreprinderea ar trebui oricum să îndeplinească aceste standarde, nu se justifică ajutorul de stat destinat respectării standardelor comunitare obligatorii, deja în vigoare.

               1.3.5.   Proporționalitatea ajutorului

                     30.

                     Ajutorul este considerat proporțional numai în cazul în care același rezultat nu putea fi obținut cu un ajutor mai redus. Pe lângă aceasta, proporționalitatea poate fi legată, de asemenea, de gradul de selectivitate al unei măsuri.

                     31.

                     În special, valoarea ajutorului trebuie limitată la minimul necesar pentru a realiza protecția mediului vizată. Prin urmare, costurile eligibile pentru ajutorul pentru investiții se bazează pe noțiunea de cost (net) suplimentar necesar pentru îndeplinirea obiectivelor de mediu. Acest concept implică faptul că, pentru determinarea nivelului de ajutor care poate fi acordat, toate avantajele economice de care beneficiază societatea comercială în urma investiției trebuie, în principiu, deduse din costurile suplimentare de investiții.

                     32.

                     Cu toate acestea, este greu să se țină seama pe deplin de toate avantajele economice pe care o investiție suplimentară i le va aduce unei societăți comerciale. De exemplu, în conformitate cu metodologia de calculare a costurilor eligibile stabilită la punctele 80-84, nu se ține seama de veniturile de exploatare după o anumită perioadă inițială din momentul realizării investiției. În mod similar, anumite tipuri de beneficii care nu sunt întotdeauna ușor cuantificabile – cum ar fi «imaginea ecologică» consolidată de o investiție de mediu – nu sunt luate în considerare în acest context. În consecință, pentru ca ajutorul să fie proporțional, autoritatea consideră că valoarea ajutorului trebuie să fie, în mod normal, inferioară costurilor de investiții eligibile, conform anexei. Valoarea ajutorului se poate ridica la 100 % din costurile de investiție eligibile numai în cazurile în care ajutorul de investiție se acordă în cadrul unei proceduri de ofertare cu adevărat competitive, pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii – care să garanteze în mod real că ajutorul este limitat la minimul necesar pentru obținerea de avantaje pentru mediu. Motivul este că, în astfel de condiții, se poate presupune că ofertele respective reflectă toate avantajele posibile care pot decurge din investiția suplimentară.

                     33.

                     În plus, pentru anumite măsuri, nu se poate calcula valoarea ajutorului pe baza costurilor suplimentare; este cazul ajutorului sub formă de exceptări de la taxele de mediu sau sub formă de reduceri ale acestora și al ajutorului sub formă de scheme de comercializare a certificatelor. În aceste cazuri, proporționalitatea trebuie asigurată prin intermediul condițiilor și al criteriilor de acordare a scutirilor și reducerilor, care să garanteze că beneficiarul nu primește avantaje excesive și că selectivitatea măsurii este limitată strict la minimum.

                     34.

                     Adeseori, costul realizării protecției mediului este mai ridicat pentru întreprinderile mici și mijlocii în termeni relativi în raport cu dimensiunea activității lor. În plus, capacitatea întreprinderilor mici și mijlocii de a suporta astfel de costuri este limitată adesea de imperfecțiunile pieței de capital. Din acest motiv și având în vedere riscul scăzut de denaturări serioase ale concurenței în cazul în care beneficiarul este o întreprindere mică sau mijlocie, o bonificare poate fi justificată pentru astfel de întreprinderi pentru anumite tipuri de ajutor.

                     35.

                     Pe lângă aceasta, statele AELS sunt încurajate să asigure rentabilitatea în realizarea beneficiilor ecologice, de exemplu să aleagă măsurile pentru care costurile externe evitate sunt semnificative în raport cu valoarea ajutorului. Cu toate acestea, întrucât nu există o legătură directă între costurile externe evitate și costurile suportate de întreprindere, costurile externe evitate pot fi utilizate ca bază pentru a determina valorile ajutorului de stat numai în cazuri excepționale. În mod normal, pentru a asigura un stimulent corespunzător pentru ca întreprinderea să își schimbe comportamentul, valoarea ajutorului trebuie legată direct de costul suportat de întreprindere.

               1.3.6.   Efectele negative ale ajutorului de mediu trebuie limitate, astfel încât bilanțul general să fie pozitiv

                     36.

                     În cazul în care măsurile privind ajutorul de stat pentru mediu sunt bine direcționate pentru a compensa numai costurile suplimentare reale legate de un nivel mai ridicat al protecției mediului, riscul ca ajutorul să denatureze în mod nejustificat concurența este, în mod normal, mai degrabă limitat. În consecință, este crucial ca măsurile privind ajutorul de stat pentru mediu să fie bine direcționate. În cazurile în care ajutorul nu este necesar sau proporțional pentru a atinge obiectivul urmărit, acesta va dăuna concurenței. Aceasta se poate întâmpla, în special, în cazul în care ajutorul conduce:

                                 (a)

                                 la menținerea solvabilității întreprinderilor ineficiente;

                                 (b)

                                 la denaturarea stimulentelor dinamice/efectul de evicțiune («crowding out»);

                                 (c)

                                 la crearea puterii de piață sau la practici de excludere;

                                 (d)

                                 la schimbarea artificială a fluxurilor comerciale sau a localizării producției.

                     37.

                     În unele cazuri, măsura are rolul de a interveni în funcționarea pieței pentru a sprijini, în beneficiul global al mediului, anumite producții ecologice în detrimentul altora, mai poluante. Ca urmare a adoptării acestor măsuri, producătorii produselor ecologice în cauză își vor putea îmbunătăți poziția pe piață în raport cu concurenții care propun produse mai puțin ecologice. În astfel de cazuri, autoritatea va ține seama de efectul global de mediu al măsurii atunci când va analiza impactul negativ al acesteia asupra poziției pe piață și, astfel, asupra profiturilor întreprinderilor care nu beneficiază de ajutor. Cu cât efectul de mediu preconizat al măsurii în cauză este mai scăzut, cu atât este mai importantă verificarea efectului său asupra cotelor de piață și asupra profiturilor produselor concurente.

               1.4.   Punerea în aplicare a testului comparativ: prezumții legale și necesitatea unei evaluări mai detaliate

                     38.

                     Fără a aduce atingere articolelor 4-7 din Protocolul 3 partea II la Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție (denumit în continuare «Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție»), prezumțiile legale aplicate de Autoritatea AELS de Supraveghere diferă în funcție de tipul de măsură notificată privind ajutorul de stat.

                     39.

                     În capitolul 3 din prezentele orientări, autoritatea a identificat o serie de măsuri cu privire la care consideră a priori că ajutorul de stat va aborda o disfuncționalitate de piață care împiedică protecția mediului sau va îmbunătăți nivelul protecției mediului. De asemenea, autoritatea stabilește o serie de condiții și parametri care urmăresc să asigure că ajutorul de stat are de fapt un efect stimulativ, este proporțional și are un impact negativ limitat asupra concurenței și comerțului. Capitolul 3 conține, astfel, parametri privind activitatea care beneficiază de ajutor, intensitățile ajutorului și condițiile de compatibilitate.

                     40.

                     Cu toate acestea, pentru valorile ajutorului care depășesc anumite plafoane, precum și pentru anumite situații specifice, este necesar un control suplimentar, din cauza riscurilor mai ridicate de denaturare a concurenței și comerțului. Controlul suplimentar va consta, în general, într-o analiză suplimentară și mai detaliată a elementelor de fapt care privesc măsura în conformitate cu capitolul 5. Aceste măsuri sunt declarate compatibile în cazul în care testul comparativ în temeiul capitolului 5 are ca rezultat o evaluare generală pozitivă. În contextul acestei analize, niciun criteriu de compatibilitate nu se consideră îndeplinit la început. Reducerile și scutirile de taxe de mediu vor intra numai sub incidența evaluării prevăzute la capitolul 4 (14).

                     41.

                     Ca urmare a acestei evaluări detaliate, autoritatea poate aproba ajutorul, îl poate declara incompatibil cu piața comună sau poate lua o decizie privind compatibilitatea sub rezerva anumitor condiții.

               1.5.   Motivele măsurilor specifice prevăzute de prezentele orientări

                     42.

                     Autoritatea a identificat o serie de măsuri pentru care ajutorul de stat poate fi compatibil, în anumite condiții, cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

               1.5.1.   Ajutorul pentru întreprinderile care depășesc standardele comunitare sau care măresc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare

                     43.

                     Acest tip de ajutor furnizează stimulente individuale societăților comerciale pentru a realiza o protecție a mediului mai ridicată. În mod normal, o întreprindere nu este motivată să depășească standardele obligatorii în cazul în care costurile pe care o astfel de acțiune le implică sunt mai mari decât beneficiul pentru întreprindere. În asemenea cazuri, ajutorul de stat poate fi acordat pentru a oferi un stimulent întreprinderilor pentru a ameliora nivelul de protecție a mediului. În conformitate cu obiectivul comunitar de sprijinire a ecoinovării, se poate accepta un tratament mai favorabil pentru proiectele de ecoinovare, care se confruntă cu dubla disfuncționalitate de piață determinată de riscurile mai ridicate ale inovării, alături de aspectul de mediu al proiectului. Astfel, obiectivul ajutorului pentru ecoinovare este de a accelera răspândirea pe piață a inovațiilor ecologice.

               1.5.2.   Ajutorul pentru achiziționarea de vehicule de transport noi care depășesc standardele comunitare sau măresc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare

                     44.

                     Transportul constituie cauza pentru o mare parte din emisiile totale de gaze cu efect de seră (aproximativ 30 %), precum și de poluarea locală prin praf, particule, NOx și SOx. De aceea, este important să se încurajeze modurile de transport nepoluante, atât în vederea combaterii schimbărilor climatice la nivel mondial, cât și a reducerii poluării locale, în special în orașe. În acest context, este esențial să se încurajeze achiziționarea de vehicule de transport nepoluante (inclusiv nave ecologice).

               1.5.3.   Ajutor pentru adaptarea anticipată la viitoarele standarde comunitare

                     45.

                     Prezentele orientări nu autorizează ajutoare destinate sprijinirii întreprinderilor în vederea respectării standardelor comunitare aflate deja în vigoare, întrucât un asemenea ajutor nu ar conduce la un nivel mai ridicat de protecție a mediului. Cu toate acestea, ajutorul de stat poate să asigure o punere în aplicare semnificativ mai rapidă a standardelor comunitare nou adoptate care nu sunt încă în vigoare, contribuind astfel la reducerea poluării într-un ritm mai rapid decât s-ar fi întâmplat fără ajutor. În asemenea situații, ajutorul de stat poate, prin urmare, să creeze pentru întreprinderi stimulente individuale menite să compenseze impactul efectelor externe negative determinate de poluare.

               1.5.4.   Ajutor pentru studii de mediu

                     46.

                     Ajutorul acordat societăților comerciale pentru studii privind investițiile menite să conducă la un nivel de protecție a mediului care să depășească standardele comunitare sau să mărească nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare, precum și pentru studii privind economisirea de energie și producerea de energie regenerabilă abordează disfuncționalitatea de piață determinată de informațiile asimetrice. Adesea, întreprinderile subestimează posibilitățile și avantajele oferite de economisirea de energie și de energia regenerabilă, ceea ce conduce la un nivel al investițiilor insuficient.

               1.5.5.   Ajutor pentru economisirea de energie

                     47.

                     Acest tip de ajutor abordează disfuncționalitatea de piață determinată de efectele externe negative prin crearea unor stimulente individuale pentru a atinge obiectivele de mediu pentru economisirea energiei și pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră. Ajutorul de stat poate fi indicat în cazul în care investițiile care au ca rezultat economisirea de energie nu sunt obligatorii în temeiul standardelor comunitare aplicabile și în cazul în care nu sunt profitabile și, respectiv, atunci când costul economiei de energie este mai mare decât beneficiul economic privat corespunzător. În cazul întreprinderilor mici și mijlocii, poate fi necesară acordarea unui sprijin mai favorabil pentru a se ține seama de faptul că aceste întreprinderi subestimează adesea beneficiile aferente economiei de energie pe termen lung și de aceea nu investesc suficient în măsuri de economisire a energiei.

               1.5.6.   Ajutor pentru surse regenerabile de energie

                     48.

                     Acest tip de ajutor abordează disfuncționalitatea de piață determinată de efectele externe negative prin crearea unor stimulente individuale pentru majorarea ponderii surselor de energie regenerabile în producția totală de energie. Se preconizează că utilizarea sporită a surselor de energie regenerabilă va juca un rol important în atingerea obiectivelor pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră. Ajutorul de stat poate fi justificat în cazul în care costul producției de energie regenerabilă este mai mare decât costul de producție bazat pe sursele mai puțin ecologice și în cazul în care nu există un standard comunitar obligatoriu pentru întreprinderile individuale privind ponderea de energie din surse regenerabile. Costul ridicat al producției anumitor tipuri de energie regenerabilă nu permite întreprinderilor să aplice prețuri concurențiale pe piață, creând astfel un obstacol pentru accesul pe piață pentru energia regenerabilă. Cu toate acestea, datorită evoluțiilor tehnologice în domeniul energiei regenerabile și creșterii treptate a nivelului de internalizare a efectelor externe de mediu [rezultând, de exemplu, din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (15), legislația privind calitatea aerului și sistemul de comercializare a cotelor de emisii], diferența de cost a indicat o tendință descendentă în ultimii ani, reducând astfel necesitatea ajutorului.

                     49.

                     Pe lângă aceasta, promovarea biocombustibililor (16) ar trebui să aducă beneficii atât siguranței aprovizionării, cât și politicii privind schimbările climatice, într-un mod durabil. Prin urmare, ajutorul de stat poate constitui un instrument potrivit numai pentru utilizările de surse de energie regenerabile în cazul cărora beneficiul ecologic și durabilitatea sunt evidente. În special, nu vor fi considerați ca eligibili pentru ajutor de stat biocombustibilii care nu îndeplinesc criteriul de durabilitate prevăzut la articolul 15 din propunerea de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (17). La elaborarea propriilor sisteme de sprijin, statele AELS pot încuraja utilizarea de biocombustibili care oferă avantaje suplimentare – inclusiv datorate diversității oferite de biocombustibilii obținuți din deșeuri, reziduuri, material celulozic și ligno-celulozic – luând în considerare în mod corespunzător, pe de o parte, diferitele costuri aferente producerii de energie din biocombustibili tradiționali și, pe de altă parte, a acestor biocombustibili care oferă avantaje suplimentare.

                     50.

                     În ceea ce privește instalațiile hidroelectrice, trebuie amintit că impactul acestora asupra mediului poate avea două dimensiuni. Acestea au cu siguranță un potențial în materie de emisii scăzute de gaz cu efect de seră. În consecință, ele pot juca un rol important în paleta energetică generală. Pe de altă parte, aceste instalații pot, de asemenea, să aibă un impact negativ, de exemplu asupra sistemelor acvatice și a biodiversității (18).

               1.5.7.   Ajutor pentru cogenerare și ajutor pentru încălzirea urbană (IU)

                     51.

                     Acest tip de ajutor abordează disfuncționalitatea de piață determinată de efectele externe negative prin crearea unor stimulente individuale pentru a atinge obiectivele de mediu în domeniul economiilor de energie. Producerea combinată de căldură și electricitate («PCCE») este cel mai eficient mod de a produce simultan energie electrică și termică. Prin producerea de energie electrică și termică în același timp, se irosește mai puțină energie în producție. Importanța PCCE pentru strategia energetică a UE a fost subliniată prin adoptarea Directivei 2004/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind promovarea cogenerării pe baza cererii de energie termică utilă pe piața internă a energiei și de modificare a Directivei 92/42/CEE (19). Se poate face referire și la un capitol despre cogenerare din Planul de acțiune al Comisiei privind eficiența energetică: realizarea potențialului (20). Ultimul dintre aceste documente se referă la potențialul pe care îl reprezintă căldura reziduală, provenind, de exemplu, din industrie sau utilități, pentru aplicații utile, precum încălzirea urbană (denumită în continuare «IU»). De asemenea, IU poate fi mai eficientă din punct de vedere energetic decât încălzirea individuală și poate ameliora în mod semnificativ calitatea aerului urban. Prin urmare, se poate acorda ajutor de stat pentru a oferi stimulente în vederea atingerii obiectivelor de mediu, cu condiția ca IU să fie mai puțin poluantă și mai eficientă din punct de vedere energetic în procesul de generare și în distribuția energiei, dar mai costisitoare decât încălzirea individuală. Cu toate acestea, ca și în cazul energiilor regenerabile, este de așteptat ca internalizarea progresivă a efectelor externe din domeniul mediului în costul altor tehnologii să reducă nevoia de ajutor prin realizarea treptată a unei convergențe între aceste costuri și costurile PCCE și IU.

               1.5.8.   Ajutor pentru gestionarea deșeurilor

                     52.

                     Acest tip de ajutor are ca scop oferirea de stimulente individuale pentru realizarea obiectivelor de mediu privind gestionarea deșeurilor (21). Al șaselea program de acțiune pentru mediu (22) identifică prevenirea și gestionarea deșeurilor drept una din cele patru priorități de maximă importanță. Obiectivul principal este separarea generării de deșeuri de activitatea economică, astfel încât creșterea economică a Uniunii Europene să nu conducă la tot mai multe deșeuri. În acest context, ajutorul de stat poate fi acordat producătorului deșeurilor (în conformitate cu secțiunea 3.1.1), precum și întreprinderilor care gestionează sau reciclează deșeurile create de alte întreprinderi (în conformitate cu secțiunea 3.1.9). Cu toate acestea, trebuie să se asigure efectele pozitive asupra mediului, să nu se eludeze PPP, iar funcționarea normală a piețelor materialelor secundare nu ar trebui să fie denaturată.

               1.5.9.   Ajutor pentru depoluarea siturilor contaminate

                     53.

                     Acest tip de ajutor este destinat să creeze un stimulent individual pentru a compensa impactul efectelor externe negative, atunci când nu este posibil să se identifice poluatorul și să fie obligat să plătească pentru repararea daunelor aduse mediului. În asemenea cazuri, ajutorul de stat poate fi justificat în cazul în care costul depoluării este mai ridicat decât creșterea rezultată a valorii sitului în cauză.

               1.5.10.   Ajutor pentru relocalizarea întreprinderilor

                     54.

                     Acest tip de ajutor pentru investiții are ca scop crearea unor stimulente individuale pentru a reduce impactul efectelor externe negative prin relocalizarea întreprinderilor care creează o poluare majoră în zone în care o asemenea poluare va avea un efect mai puțin dăunător, ceea ce va reduce costurile externe. În conformitate cu principiul precauției, prezentele orientări introduc posibilitatea de acordare a ajutorului pentru relocalizarea unităților cu grad ridicat de risc în conformitate cu Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase (23) (denumită în continuare «Directiva Seveso II») (24). Accidentele din trecut au arătat că amplasarea unei unități reglementate de Directiva Seveso II este de o importanță crucială atât în ceea ce privește prevenirea accidentelor, cât și limitarea consecințelor acestora asupra oamenilor și a mediului. Prin urmare, ajutorul de stat poate fi justificat în cazul în care relocalizarea are loc din motive de mediu. Pentru a asigura faptul că ajutorul nu este acordat pentru delocalizare în alte scopuri, este necesară o hotărâre administrativă sau judecătorească, emisă de o autoritate publică competentă, sau un acord între autoritatea publică competentă și întreprinderea care se va relocaliza. Costurile eligibile trebuie să țină seama de orice avantaje pe care societatea le poate obține datorită relocalizării.

               1.5.11.   Ajutorul acordat în cadrul schemelor de comercializare a certificatelor

                     55.

                     Schemele de comercializare a certificatelor pot implica acordarea de ajutor de stat în diferite moduri, de exemplu atunci când statele AELS acordă certificate și cote sub valoarea lor de piață, iar acest fapt este imputabil statelor AELS. Acest tip de ajutor poate fi utilizat pentru a viza efectele externe negative prin permiterea introducerii unor instrumente de piață care vizează obiectivele de mediu. În cazul în care numărul total al certificatelor acordate de către statul membru este mai mic decât nevoile globale preconizate ale întreprinderilor, efectul general asupra nivelului de protecție a mediului va fi pozitiv. La nivelul individual al fiecărei întreprinderi, în cazul în care cotele acordate nu acoperă totalitatea necesităților preconizate ale întreprinderii, întreprinderea trebuie fie să își reducă poluarea, contribuind, astfel, la îmbunătățirea nivelului de protecție a mediului, fie să achiziționeze cote suplimentare pe piață, plătind, astfel, o compensație pentru poluarea sa. Pentru a se limita denaturarea concurenței, nu se poate justifica nicio alocare excedentară de cote și trebuie să se prevadă dispoziții pentru evitarea barierelor nejustificate la intrarea pe piață.

                     56.

                     Criteriile prevăzute la punctul 55 reprezintă baza evaluării de către Autoritate a situațiilor apărute în cursul perioadei de comercializare care se încheie la 31 decembrie 2012. În ceea ce privește situațiile apărute în cursul perioadei de comercializare ulterioară acestei date, autoritatea va evalua măsurile în funcție de necesitatea și de proporționalitatea lor.

               1.5.12.   Ajutorul sub formă de reduceri sau scutiri de taxe de mediu

                     57.

                     Reducerile sau scutirile de taxe de mediu privind anumite sectoare sau categorii de întreprinderi pot face posibilă adoptarea unor taxe mai mari pentru alte întreprinderi, având astfel ca rezultat o îmbunătățire globală a internalizării costurilor, precum și crearea de noi stimulente pentru ameliorarea nivelului de protecție a mediului. Prin urmare, acest tip de ajutor poate fi necesar pentru a viza indirect efectele externe negative prin facilitarea introducerii sau menținerii unor taxe de mediu la nivel național relativ ridicate. Pentru ca ajutorul să fie compatibil, trebuie să se demonstreze că scutirile și reducerile sunt necesare pentru toate categoriile de beneficiari propuse și că volumul lor este proporțional. Se presupune că acest lucru este valabil în cazul în care beneficiarii plătesc o taxă cel puțin egală cu nivelul minim comunitar fixat prin directiva aplicabilă, dacă este cazul (25). În caz contrar, necesitatea va depinde de măsura în care taxele și impozitele naționale vor afecta costurile de producție, precum și de posibilitatea de a transfera taxa respectivă asupra consumatorilor și a reduce marjele de profit. Proporționalitatea va depinde de măsura în care beneficiarii își pot reduce în continuare consumul sau emisiile, pot plăti o parte din taxa națională sau încheia acorduri de mediu pentru reducerea poluării (26).

               2.   Domeniul de aplicare și definiții

         2.1.   Domeniul de aplicare al orientărilor

                     58.

                     Prezentele orientări se aplică ajutorului de stat pentru protecția mediului. Orientările vor fi aplicate în conformitate cu alte politici SEE privind ajutorul de stat și cu alte dispoziții ale Acordului privind SEE, precum și cu legislația adoptată în temeiul Acordului privind SEE. Prezentele orientări vor face, de asemenea, referire și la legislația care nu este încorporată în Acordul privind SEE (27).

                     59.

                     Prezentele orientări se aplică ajutorului (28) pentru susținerea protecției mediului în toate sectoarele reglementate de Acordul privind SEE. Acestea se aplică, de asemenea, sectoarelor supuse normelor SEE specifice privind ajutorul de stat (prelucrarea oțelului, construcțiile navale, autovehiculele, fibrele sintetice, transportul și cărbunele), cu condiția ca aceste norme specifice să nu conțină dispoziții contrare.

                     60.

                     Nu intră sub incidența prezentelor orientări nici proiectarea și fabricarea de produse, mașini sau de mijloace de transport ecologice menite să funcționeze cu mai puține resurse naturale, nici măsurile adoptate în uzine sau alte unități de producție cu scopul ameliorării siguranței sau a igienei.

                     61.

                     Comerțul cu produse agricole, pește și alte produse maritime intră, într-o mare măsură, într-o altă sferă de aplicare decât cea a Acordului privind SEE (29). Deoarece autoritatea nu are competența de a revizui măsurile de ajutor pentru protecția mediului care, pe această bază, nu intră sub incidența Acordului privind SEE, acestea nu fac obiectul prezentelor orientări.

                     62.

                     Finanțarea măsurilor de protecție a mediului referitoare la infrastructurile de transport aerian, rutier, feroviar, pe căi navigabile interioare și maritim, inclusiv orice proiect de interes comun, astfel cum a fost identificat în Decizia nr. 1692/96/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 iulie 1996 privind orientările comunitare pentru dezvoltarea rețelei transeuropene de transport (30), nu este reglementată de prezentele orientări.

                     63.

                     Ajutorul de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare în domeniul mediului este supus normelor stabilite în Orientările privind ajutoarele de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare (31) ale Autorității. Cu toate acestea, stadiul de răspândire pe piață a ecoinovării (achiziționarea unui produs de ecoinovare) este reglementat de prezentele orientări.

                     64.

                     Caracteristicile ajutorului pentru activități de formare în domeniul mediului nu justifică norme distincte de cele referitoare la activitățile de formare în general și, prin urmare, autoritatea va examina un astfel de ajutor în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 68/2001 al Comisiei din 12 ianuarie 2001 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE la ajutoarele pentru formare (32).

                     65.

                     Serviciile de consultanță au un rol important în sprijinirea întreprinderilor mici și mijlocii pentru a realiza progrese în domeniul protecției mediului. În special, acestea pot fi folosite pentru a efectua audituri de mediu sau pentru a evalua beneficiile economice pe care o investiție ecologică le poate aduce unei întreprinderi și, astfel, pentru a oferi un stimulent acelor întreprinderi pentru a realiza investițiile care contribuie la protecția mediului. Se poate acorda ajutor IMM-urilor pentru servicii de consultanță în domeniul mediului în temeiul Regulamentului (CE) nr. 70/2001 al Comisiei din 12 ianuarie 2001 privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE în domeniul ajutoarelor de stat pentru întreprinderile mici și mijlocii (33).

                     66.

                     Prezentele orientări nu se aplică costurilor care nu pot fi recuperate, astfel cum au fost definite în Orientările privind ajutorul de stat cu privire la metodologia de analizare a ajutorului de stat în raport cu costurile care nu pot fi recuperate (34).

                     67.

                     În plus, în măsura în care dispozițiile referitoare la economisirea de energie prevăzute în secțiunea 3.1.5 nu sunt aplicabile, prezentele orientări nu se aplică ajutoarelor de stat pentru investiții în infrastructură legate de încălzirea urbană, care vor fi evaluate în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

                     68.

                     În unele state AELS, companiile pot fi supuse taxelor de mediu și, în același timp, pot participa la scheme de comercializare a certificatelor. Autoritatea nu a acumulat încă suficientă experiență în ceea ce privește evaluarea compatibilității reducerilor de taxe de mediu în astfel de situații. Prin urmare, autoritatea nu poate încă oferi orientări generale pe această temă. În schimb, în măsura în care aceste cazuri constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, evaluarea lor se va realiza în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

                     69.

                     În cele din urmă, anumite mijloace, avute în vedere de statele AELS, de sprijinire a centralelor electrice cu combustibil fosil sau a altor instalații industriale echipate cu sisteme de captare a CO2, cu facilități de transport și de stocare, sau elemente individuale ale lanțului de captare și stocare a carbonului, ar putea constitui ajutor de stat dar, având în vedere lipsa de experiență, este prea devreme să se stabilească orientări referitoare la autorizarea unui astfel de ajutor. Trebuie luată în considerare importanța strategică a acestei tehnologii pentru SEE în termeni de securitate energetică, reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră. Se poate face, de asemenea, referire la obiectivul pe termen lung al Comunității de a limita schimbările climatice la 2 °C peste nivelurile preindustriale și la sprijinul declarat al Comisiei pentru construirea de centrale demonstrative la scară industrială până în 2015 (35), cu condiția ca acestea să fie sigure pentru mediu și să contribuie la protecția mediului. Având în vedere acest fapt, autoritatea va avea o atitudine generală pozitivă față de ajutoarele de stat pentru astfel de proiecte. Proiectele ar putea fi evaluate în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE sau pot fi eligibile ca proiecte importante de interes european comun, în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (b) din acord și la punctul 147 din prezentele orientări.

               2.2.   Definiții

                     70.

                     În sensul prezentelor orientări, se aplică următoarele definiții:

                                 1.

                                 «protecția mediului» înseamnă orice acțiune destinată să remedieze sau să prevină prejudiciile aduse mediului fizic sau resurselor naturale de către activitățile unui beneficiar, să reducă riscul unor asemenea prejudicii sau să conducă la o utilizare mai eficientă a resurselor naturale, inclusiv măsurile de economisire a energiei și utilizarea surselor de energie regenerabile (36);

                                 2.

                                 «măsuri privind economisirea energiei» înseamnă orice acțiune care permite întreprinderilor să reducă cantitatea de energie utilizată în special în ciclul lor de producție;

                                 3.

                                 «standard comunitar» înseamnă:

                                             (i)

                                             un standard comunitar obligatoriu care stabilește nivelurile care trebuie atinse în materie de mediu de către întreprinderile individuale (37); sau

                                             (ii)

                                             obligația în temeiul Directivei 2008/1/CE (38) de a utiliza cele mai bune tehnici disponibile, astfel cum au fost stabilite în cele mai recente informații pertinente publicate de către Comisie în temeiul articolului 17 alineatul (2) din respectiva directivă;

                                 4.

                                 «ecoinovare» înseamnă toate formele activităților de inovare care au ca rezultat sau urmăresc ameliorarea semnificativă a protecției mediului. Ecoinovarea include noile procese de producție, noile produse sau servicii, precum și noile metode de gestionare și de derulare a activităților economice, a căror utilizare și punere în aplicare este de natură să prevină sau să reducă substanțial riscurile pentru mediu, poluarea și alte impacturi negative ale utilizării resurselor, pe parcursul întregului ciclu de desfășurare al activităților conexe.
                                 Nu se consideră inovații următoarele:

                                             (i)

                                             schimbările sau îmbunătățirile nesemnificative;

                                             (ii)

                                             o creștere a producției sau a capacității serviciilor prin adăugarea de sisteme de fabricație sau logistice care sunt foarte asemănătoare cu cele utilizate deja;

                                             (iii)

                                             schimbări în practicile comerciale, organizarea locului de muncă sau relații externe bazate pe metode organizaționale folosite deja în întreprindere;

                                             (iv)

                                             modificarea strategiei de gestionare;

                                             (v)

                                             fuziuni și achiziții;

                                             (vi)

                                             încetarea utilizării unui proces;

                                             (vii)

                                             simpla înlocuire sau extindere a capitalului;

                                             (viii)

                                             schimbări rezultate numai din modificarea prețurilor factorilor, personalizarea producției, schimbările sezoniere normale și alte schimbări ciclice;

                                             (ix)

                                             comercializarea de produse noi sau îmbunătățite semnificativ;

                                 5.

                                 «surse regenerabile de energie» înseamnă următoarele surse regenerabile de energie nefosilă: eoliană, solară, geotermală, a valurilor, maremotrică, instalații hidroelectrice, biomasă, gaz de fermentare a deșeurilor, gazele provenite de la instalațiile de tratare a apelor uzate și biogaz;

                                 6.

                                 «biomasă» înseamnă partea biodegradabilă a produselor, deșeurilor și reziduurilor din agricultură (inclusiv substanțele vegetale și animale), sectorul forestier și ramurile industriale aferente, precum și partea biodegradabilă a deșeurilor industriale și municipale;

                                 7.

                                 «biocombustibili» înseamnă combustibil lichid sau gazos pentru transport, produs din biomasă;

                                 8.

                                 «biocombustibili durabili» înseamnă biocombustibilii care îndeplinesc criteriile de durabilitate prevăzute la articolul 15 din propunerea de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (39);

                                 9.

                                 «energie din surse de energie regenerabilă» înseamnă energia generată de instalații care utilizează exclusiv surse regenerabile de energie, precum și cota, din punct de vedere al valorii calorice, a energiei produse din surse regenerabile de energie în instalații hibride care utilizează și surse de energie convenționale. Aceasta include electricitatea regenerabilă utilizată pentru umplerea sistemelor de stocare, dar exclude electricitatea produsă ca urmare a sistemelor de stocare;

                                 10.

                                 «cogenerare» înseamnă producerea simultană, în același proces, a energiei termice și a energiei electrice și/sau mecanice;

                                 11.

                                 «cogenerare cu randament ridicat» înseamnă cogenerarea care îndeplinește criteriile stabilite în anexa III la Directiva 2004/8/CE și care îndeplinește valorile de referință armonizate definite în Decizia 2007/74/CE a Comisiei din 21 decembrie 2006 de stabilire a valorilor armonizate ale randamentului de referință pentru producția separată de electricitate și căldură în conformitate cu Directiva 2004/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului (40);

                                 12.

                                 «încălzire urbană» înseamnă furnizarea de energie termică, fie sub formă de aburi sau apă fierbinte, de la o sursă centrală de producție printr-un sistem de transmisie și distribuție la mai multe clădiri, în scopul încălzirii;

                                 13.

                                 «încălzire urbană eficientă din punct de vedere energetic» înseamnă încălzire urbană care, în ceea ce privește componenta generare, fie îndeplinește criteriile de cogenerare cu randament ridicat, fie, în cazul boilerelor care produc numai căldură, îndeplinește cel puțin valorile de referință pentru producerea de energie termică stabilite în Decizia 2007/74/CE;

                                 14.

                                 «taxă de mediu» înseamnă taxa a cărei bază de impozitare specifică are un efect negativ clar asupra mediului sau care urmărește să impoziteze anumite activități, bunuri sau servicii astfel încât costurile de mediu să poată fi incluse în prețul lor și/sau astfel încât producătorii și consumatorii să fie orientați către activități care respectă mai mult mediul;

                                 15.

                                 «nivelul minim al taxei comunitare» înseamnă nivelul minim de impozitare prevăzut de legislația comunitară. Pentru produsele energetice și pentru electricitate, nivelul taxei comunitare minime corespunde nivelului minim de impozitare prevăzut în anexa I la Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (41);

                                 16.

                                 «întreprinderi mici și mijlocii» (denumite în continuare «IMM-uri»), «întreprinderi mici» și «întreprinderi mijlocii» (sau «întreprinderi») înseamnă întreprinderi în sensul Regulamentului (CE) nr. 70/2001 sau al oricărui regulament care îl înlocuiește (42);

                                 17.

                                 «întreprinderi mari» înseamnă întreprinderi care nu se încadrează în definiția întreprinderilor mici și mijlocii;

                                 18.

                                 «ajutor» înseamnă orice măsură care îndeplinește toate criteriile stabilite la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE;

                                 19.

                                 «intensitatea ajutorului» înseamnă valoarea brută a ajutorului exprimat ca procent din costurile eligibile. Toate cifrele utilizate trebuie luate în considerare înainte de a deduce impozitele, taxele sau orice altă cheltuială. În cazul în care ajutorul se acordă sub o altă formă decât cea a unei subvenții, valoarea ajutorului trebuie să fie echivalentul-subvenție al ajutorului. Ajutoarele care pot fi plătite în mai multe tranșe trebuie calculate la valoarea lor în momentul acordării. Rata dobânzii care trebuie utilizată în scopul scontului și pentru calculul valorii ajutorului în formă de credit preferențial trebuie să fie rata de referință aplicabilă în momentul acordării subvenției. Intensitatea ajutorului se calculează pentru fiecare beneficiar;

                                 20.

                                 «venituri de exploatare» înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, în special economiile de costuri și producția auxiliară suplimentară legată direct de investițiile suplimentare pentru protecția mediului și, dacă este cazul, veniturile care provin din alte măsuri de sprijin, indiferent dacă reprezintă sau nu ajutor de stat (ajutoare de exploatare acordate pentru aceleași costuri eligibile, prețul plătit producătorilor pentru electricitate regenerabilă și alte măsuri de sprijin). În schimb, încasările obținute din vânzarea de către întreprindere a certificatelor emise în cadrul sistemului european de comercializare a drepturilor de emisie nu constituie venituri de exploatare;

                                 21.

                                 «costuri de exploatare» înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, în special costurile de producție suplimentare rezultate din investițiile suplimentare pentru protecția mediului;

                                 22.

                                 «active corporale» înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, investițiile în terenuri care sunt strict necesare pentru a îndeplini obiectivele de mediu, investițiile în clădiri, instalații și echipamente destinate să reducă sau să elimine poluarea și alte consecințe negative, precum și investițiile pentru adaptarea metodelor de producție în vederea protejării mediului;

                                 23.

                                 «active necorporale» înseamnă, în scopul calculării costurilor eligibile, cheltuielile privind transferul de tehnologie prin achiziții de licențe de exploatare sau de cunoștințe tehnice brevetate sau nebrevetate, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:

                                             (i)

                                             activele necorporale în cauză trebuie considerate ca elemente amortizabile de activ;

                                             (ii)

                                             trebuie achiziționate în condițiile pieței, de la o întreprindere în care achizitorul nu are nicio putere de control direct sau indirect;

                                             (iii)

                                             trebuie incluse în activele întreprinderii și trebuie să rămână în unitatea beneficiarului ajutorului și să fie utilizate acolo pe o perioadă de cel puțin cinci ani. Această condiție nu se aplică în cazul în care activele necorporale sunt uzate moral. În cazul în care sunt vândute în cursul celor cinci ani, profitul obținut din vânzare trebuie dedus din costurile eligibile și valoarea ajutorului trebuie rambursată parțial sau total, după caz;

                                 24.

                                 «internalizarea costurilor» înseamnă principiul conform căruia toate costurile asociate protecției mediului trebuie incluse în costurile de producție ale întreprinderilor poluante;

                                 25.

                                 «principiul poluatorul plătește» înseamnă principiul conform căruia poluatorul care cauzează poluarea trebuie să suporte costurile măsurilor de răspuns la poluare, cu excepția cazului în care persoana responsabilă de poluare nu poate fi identificată sau nu poate fi ținută răspunzătoare în conformitate cu legislația comunitară sau națională sau nu poate fi făcută să suporte costurile depoluării. În acest caz, poluarea este dauna cauzată de poluator mediului fizic înconjurător sau resurselor naturale, prin prejudicierea directă sau indirectă a mediului sau prin crearea unor condiții care conduc la asemenea daune (43);

                                 26.

                                 «poluator» înseamnă persoana care aduce direct sau indirect daune mediului sau care creează condiții care conduc la asemenea daune (44);

                                 27.

                                 «sit contaminat» înseamnă un sit în care s-a confirmat prezența, cauzată de om, a unor substanțe periculoase la un asemenea nivel încât prezintă un risc semnificativ pentru sănătatea umană sau mediu, având în vedere utilizarea actuală a terenului respectiv sau viitoarea utilizare autorizată a acestuia.

               3.   Compatibilitatea ajutorului în temeiul articolului 61 alineatul (3) din Acordul privind SEE

         3.1.   Compatibilitatea ajutorului în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE

                     71.

                     Ajutorul de stat pentru protecția mediului este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE în cazul în care, pe baza testului comparativ, conduce la activități intensificate de protecție a mediului fără a afecta condițiile de comerț într-o asemenea măsură încât să fie contrar interesului comun. În acest context, durata schemelor de ajutor ar trebui să se înscrie în limite de timp rezonabile, fără a aduce atingere posibilității ca un stat AELS să renotifice o măsură după expirarea termenului stabilit prin decizia autorității. Statele AELS pot aduce în sprijinul notificărilor măsurilor de ajutor evaluări riguroase ale unor măsuri de ajutor similare, anterioare, care demonstrează efectul stimulativ al ajutorului.

                     72.

                     Măsurile prezentate la punctele 73-146 pot fi considerate compatibile în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c).

               3.1.1.   Ajutorul pentru întreprinderile care depășesc standardele comunitare sau care măresc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare
             (45)

                     73.

                     Se consideră că ajutoarele de investiții care permit întreprinderilor să depășească standardele comunitare de protecție a mediului sau să sporească nivelul protecției mediului în lipsa standardelor comunitare vor fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE cu condiția să se îndeplinească condițiile enunțate la punctele 74-84 și la secțiunea 3.2.

                     74.

                     Investițiile care beneficiază de ajutor trebuie să îndeplinească una din următoarele două condiții:

                                 (a)

                                 investițiile îi permit beneficiarului să sporească nivelul de protecție a mediului care rezultă din activitățile sale, prin depășirea standardelor comunitare aplicabile, indiferent dacă există sau nu standarde naționale obligatorii mai stricte decât cele comunitare; sau

                                 (b)

                                 investițiile îi permit beneficiarului să sporească nivelul de protecție a mediului care rezultă din activitățile sale, în lipsa standardelor comunitare.

                     75.

                     Nu se pot acorda ajutoare în cazul în care îmbunătățirile asigură conformarea întreprinderilor cu standardele comunitare deja adoptate, dar care nu sunt încă în vigoare (46).

            Intensitatea ajutorului

                     76.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 50 % din costul eligibil al investiției, astfel cum acesta este definit la punctele 80-84.

                     77.

                     Valoarea intensității ajutorului se poate ridica la 100 % din costul eligibil al investiției, astfel cum acesta este definit la punctele 80-84, în cazurile în care ajutorul de investiție se acordă în cadrul unei veritabile proceduri concurențiale de ofertare, pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii – care să garanteze în mod real că ajutorul este limitat la minimul necesar pentru obținerea de avantaje pentru mediu. O asemenea procedură de ofertare trebuie să fie nediscriminatorie și să permită participarea unui număr suficient de întreprinderi. În plus, bugetul aferent procedurii de ofertare trebuie să fie o constrângere obligatorie, în sensul că nu toți participanții pot beneficia de ajutor. În cele din urmă, ajutorul trebuie să se acorde pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, excluzându-se astfel posibilitatea unor negocieri ulterioare.

                     78.

                     În cazul în care investițiile privesc achiziționarea unui activ de ecoinovare sau lansarea unui proiect de ecoinovare, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale, dacă se întrunesc următoarele condiții:

                                 (a)

                                 activul sau proiectul de ecoinovare trebuie să fie nou sau îmbunătățit în mod substanțial în raport cu tehnologia de vârf din sectorul industrial respectiv din SEE. Noutatea sa poate fi demonstrată, de exemplu, de statele AELS pe baza unei descrieri detaliate a inovării și a condițiilor de piață ale introducerii și difuzării acesteia, comparând-o cu procesele de ultimă oră sau cu tehnicile organizaționale utilizate în general de alte întreprinderi din același sector industrial;

                                 (b)

                                 beneficiul preconizat pentru mediu trebuie să fie semnificativ mai mare decât îmbunătățirea rezultată din evoluția generală a nivelului tehnicii în activități comparabile (47);

                                 (c)

                                 natura inovatoare a acestor active sau proiecte implică un grad de risc clar, în termeni tehnologici, de piață sau financiari, care este mai mare decât riscul asociat în general cu produsele sau proiectele neinovatoare comparabile. Acest risc poate fi demonstrat de statul AELS, de exemplu, în termeni de: costuri raportate la cifra de afaceri a întreprinderii, timp necesar pentru dezvoltare, câștiguri preconizate în urma ecoinovării raportate la costuri, probabilitatea disfuncționalităților de piață.

                     79.

                     În cazul în care ajutorul de investiții pentru întreprinderile care depășesc standardele comunitare sau sporesc nivelul de protecție a mediului în lipsa unor astfel de standarde comunitare se acordă IMM-urilor, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Intensitatea ajutorului pentru ajutoarele acordate întreprinderilor care depășesc standardele comunitare sau sporesc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare
                                 cu excepția ecoinovării

                                 Intensitatea ajutorului pentru ajutoarele acordate întreprinderilor care depășesc standardele comunitare sau sporesc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare
                                 în domeniul ecoinovării

                                 Întreprinderi mici

                                 70 %

                                 80 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 60 %

                                 70 %

                                 Întreprinderi mari

                                 50 %

                                 60 %

            Calcularea costurilor eligibile – metodologie

                     80.

                     Costurile eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare necesare pentru atingerea unui nivel mai ridicat de protecție a mediului decât cel cerut de standardele comunitare și vor fi calculate în două etape. În primul rând, costurile de investiții direct legate de protecția mediului vor fi stabilite în funcție de situația contrafactuală, dacă este cazul. În al doilea rând, se vor deduce veniturile de exploatare și se vor adăuga costurile de exploatare.

                     81.

                     Identificarea părții de investiții direct legată de protecția mediului:

                                 (a)

                                 în cazul în care costul investițiilor pentru protecția mediului poate fi ușor identificat în costurile totale de investiții, acest cost strict legat de protecția mediului reprezintă costurile eligibile (48);

                                 (b)

                                 în toate celelalte cazuri, costurile de investiții suplimentare trebuie stabilite prin compararea investițiilor cu situația contrafactuală în lipsa ajutorului de stat. Costul contrafactual corect este costul unei investiții comparabile din punct de vedere tehnic care oferă un grad mai scăzut de protecție a mediului (care corespunde standardelor comunitare obligatorii, în cazul în care acestea există) și care se poate realiza în mod credibil fără ajutor («investiție de referință»). Investiția comparabilă din punct de vedere tehnic înseamnă investiția cu aceeași capacitate de producție și toate celelalte caracteristici tehnice (cu excepția celor legate direct de investițiile suplimentare pentru protecția mediului). În plus, o astfel de investiție de referință trebuie, din punct de vedere comercial, să fie o alternativă credibilă la investiția care face obiectul evaluării.

                     82.

                     Identificarea veniturilor/costurilor de exploatare: costurile eligibile trebuie calculate ca valoare netă din orice venituri și costuri de exploatare legate de investiții suplimentare pentru protecția mediului și înregistrate în primii cinci ani de viață ai investiției în cauză, dacă nu există dispoziții contrare în acest capitol. Aceasta înseamnă că astfel de venituri de exploatare trebuie deduse, iar astfel de costuri de exploatare pot fi adăugate la costurile de investiții suplimentare.

                     83.

                     Investițiile eligibile pot lua forma unor investiții în active corporale și/sau necorporale.

                     84.

                     În cazul în care investițiile vizează obținerea unui nivel de protecție a mediului mai ridicat decât standardele comunitare, scenariul contrafactual trebuie ales după cum urmează:

                                 (a)

                                 în cazul în care întreprinderea se adaptează la standardele naționale adoptate în lipsa standardelor comunitare, costurile de investiții suplimentare necesare pentru a atinge nivelul de protecție a mediului cerut de standardele naționale reprezintă costurile eligibile;

                                 (b)

                                 în cazul în care întreprinderea se adaptează la sau depășește standardele naționale, care sunt mai stricte decât standardele comunitare relevante, sau depășește standardele comunitare, costurile de investiții suplimentare necesare pentru atingerea unui nivel de protecție a mediului mai ridicat decât nivelul impus prin standardele comunitare reprezintă costurile eligibile. Costul investițiilor necesare pentru atingerea nivelului de protecție cerut de standardele comunitare nu este eligibil;

                                 (c)

                                 în cazul în care nu există niciun standard, costurile de investiții suplimentare necesare pentru atingerea unui nivel de protecție a mediului mai ridicat decât cel pe care l-ar atinge întreprinderea sau întreprinderile în cauză în lipsa oricărui ajutor pentru mediu reprezintă costurile eligibile.

               3.1.2.   Ajutor pentru achiziționarea de vehicule de transport noi care depășesc standardele comunitare sau măresc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare

                     85.

                     Normele generale stabilite la punctele 73-84 se aplică ajutorului pentru întreprinderile care depășesc standardele comunitare sau sporesc nivelul de protecție a mediului în lipsa standardelor comunitare în sectorul transporturilor. Prin derogare de la punctul 75, ajutorul pentru achiziționarea de vehicule noi pentru transportul rutier, feroviar, pe căi navigabile interioare și maritim care se conformează standardelor comunitare adoptate se poate acorda, atunci când o astfel de achiziționare are loc înaintea intrării în vigoare a acestora și dacă noile standarde comunitare, de îndată ce devin obligatorii, nu se aplică retroactiv vehiculelor deja achiziționate.

                     86.

                     În cazul operațiunilor de retehnologizare în scopul protecției mediului în sectorul transporturilor, costurile eligibile corespund costurilor nete suplimentare totale implicate, în conformitate cu metodologia de calcul a costurilor eligibile prezentată la punctele 80-84, în cazul în care mijloacele de transport existente sunt adaptate pentru a îndeplini standardele de mediu care nu erau încă în vigoare la data intrării în funcțiune a mijloacelor de transport respective sau în cazul în care mijloacele de transport nu sunt supuse niciunor standarde de mediu.

               3.1.3.   Ajutor pentru adaptarea anticipată la viitoarele standarde comunitare

                     87.

                     Ajutorul acordat pentru respectarea noilor standarde comunitare care sporesc nivelul de protecție a mediului și care nu sunt încă în vigoare va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, în cazul în care standardele comunitare în cauză au fost adoptate, cu condiția ca investițiile să fie puse în aplicare și finalizate cu cel puțin un an înainte de data intrării în vigoare a standardului.

            Intensitatea ajutorului

                     88.

                     Intensitatea maximă a ajutorului este de 25 % pentru întreprinderile mici, 20 % pentru întreprinderile mijlocii și 15 % pentru întreprinderile mari în cazul în care punerea în aplicare și finalizarea au loc cu cel puțin trei ani înainte de data transpunerii obligatorii sau de cea a intrării în vigoare. Intensitatea ajutorului este de 20 % pentru întreprinderile mici, 15 % pentru întreprinderile mijlocii și 10 % pentru întreprinderile mari în cazul în care punerea în aplicare și finalizarea au loc în decursul perioadei de 1-3 ani înainte de data transpunerii obligatorii sau de cea a intrării în vigoare.

                                 Intensitatea ajutorului pentru adaptarea anticipată la standardele comunitare, atunci când punerea în aplicare și finalizarea au loc

                                 Cu cel puțin trei ani înainte de intrarea în vigoare a standardului

                                 Între un an și trei ani înainte de intrarea în vigoare a standardului

                                 Întreprinderi mici

                                 25 %

                                 20 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 20 %

                                 15 %

                                 Întreprinderi mari

                                 15 %

                                 10 %

            Costuri eligibile

                     89.

                     Costurile eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare necesare pentru a atinge nivelul de protecție a mediului cerut de standardele comunitare în raport cu nivelul existent de protecție a mediului prevăzut înainte ca acest standard să intre în vigoare.

                     90.

                     Costurile eligibile trebuie calculate net din orice venituri de exploatare și costuri de exploatare legate de investițiile suplimentare și înregistrate în cursul primilor cinci ani de viață ai investiției, astfel cum se prevede la punctele 81, 82 și 83.

               3.1.4.   Ajutor pentru studii de mediu

                     91.

                     Ajutorul acordat societăților comerciale pentru studii legate direct de investiții în scopul de a atinge standarde în condițiile definite în secțiunea 3.1.1, de a realiza economii de energie în condițiile definite în secțiunea 3.1.5, de a produce energie regenerabilă în condițiile definite în secțiunea 3.1.6 va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE în cazul în care sunt îndeplinite condițiile enunțate în prezentul capitol. Acesta se va aplica, de asemenea, în cazul în care, în urma rezultatelor unui studiu prealabil, investiția care face obiectul investigației nu se realizează.

                     92.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 50 % din costurile aferente studiului.

                     93.

                     În cazul în care studiul este efectuat în numele unui IMM, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Studii de mediu

                                 Întreprinderi mici

                                 70 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 60 %

                                 Întreprinderi mari

                                 50 %

               3.1.5.   Ajutor pentru economisirea de energie

                     94.

                     Ajutorul de investiții și/sau exploatare care permite întreprinderilor să realizeze economii de energie va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:

               3.1.5.1.   Ajutor pentru investiții

            Intensitatea ajutorului

                     95.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 60 % din costurile de investiții eligibile.

                     96.

                     În cazul în care ajutorul pentru economisirea energiei se acordă IMM-urilor, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Intensitatea ajutorului pentru economisirea energiei

                                 Întreprinderi mici

                                 80 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 70 %

                                 Întreprinderi mari

                                 60 %

                     97.

                     Valoarea intensității ajutorului se poate ridica la 100 % din costurile de investiții eligibile, astfel cum au fost definite la punctul 98, în cazurile în care ajutorul de investiție se acordă în cadrul unei veritabile proceduri concurențiale de ofertare, pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii – care să garanteze în mod real că ajutorul este limitat la minimul necesar pentru obținerea nivelului maxim de economisire a energiei. O astfel de procedură de ofertare trebuie să fie nediscriminatorie și să permită participarea unui număr suficient de întreprinderi. În plus, bugetul aferent procedurii de ofertare trebuie să fie o constrângere obligatorie, în sensul că nu toți participanții pot beneficia de ajutor. În cele din urmă, ajutorul trebuie să se acorde pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, excluzându-se astfel posibilitatea unor negocieri ulterioare.

            Costuri eligibile

                     98.

                     Costurile eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare necesare pentru realizarea economiilor de energie peste nivelul cerut de standardele comunitare.
                     Calculul costurilor suplimentare trebuie să respecte următoarele norme:

                                 (a)

                                 partea de investiții legată direct de economisirea de energie trebuie identificată în conformitate cu normele enunțate la punctele 81 și 83 din prezentele orientări;

                                 (b)

                                 nivelul economisirii de energie mai ridicat decât cel prevăzut de standardele comunitare trebuie identificat în conformitate cu normele stabilite la punctul 84 din prezentele orientări;

                                 (c)

                                 identificarea veniturilor/costurilor de exploatare: costurile eligibile trebuie calculate ca valoare netă din orice venituri de exploatare și costuri de exploatare legate de investițiile suplimentare pentru economisirea de energie și înregistrate în cursul primilor trei ani de viață ai acestei investiții în cazul IMM-urilor, primilor patru ani în cazul întreprinderilor mari care nu fac parte din sistemul european de comercializare a cotelor de emisie de CO2 și în cursul primilor cinci ani de viață ai acestei investiții în cazul întreprinderilor mari care fac parte din sistemul european de comercializare a cotelor de emisie de CO2. În cazul întreprinderilor mari, această perioadă poate fi redusă la primii trei ani de viață ai investiției, dacă se poate demonstra că perioada de amortizare a investiției nu depășește trei ani.

               3.1.5.2.   Ajutor de exploatare

                     99.

                     Ajutorul de exploatare pentru economisirea de energie va fi acordat numai în cazul în care se îndeplinesc următoarele condiții:

                                 (a)

                                 ajutorul se limitează la compensația pentru costurile de producție nete suplimentare rezultând din investiție, luându-se în considerare veniturile care rezultă din economisirea de energie (49). În stabilirea valorii ajutorului de exploatare, orice ajutoare pentru investiții acordate întreprinderii în cauză în legătură cu noua instalație ar trebui deduse din costurile de producție;

                                 (b)

                                 ajutorul face obiectul unei perioade limitate, de cinci ani.

                     100.

                     În cazul ajutorului redus treptat, intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 100 % din costurile suplimentare în primul an, dar trebuie să fi scăzut linear la zero până la finele celui de-al cincilea an. În cazul ajutorului care nu scade treptat, intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 50 % din costurile suplimentare.

               3.1.6.   Ajutor pentru surse regenerabile de energie

                     101.

                     Investițiile de mediu și ajutorul de exploatare pentru promovarea energiei din surse regenerabile vor fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, în cazul în care se îndeplinesc condițiile prevăzute la punctele 102-111. Ajutorul de stat poate fi justificat în cazul în care nu există un standard comunitar obligatoriu pentru întreprinderile individuale privind ponderea energiei din surse regenerabile. Ajutorul pentru investiții și/sau de exploatare pentru producția de biocombustibili va fi permis numai în cazul biocombustibililor durabili.

               3.1.6.1.   Ajutor pentru investiții

            Intensitatea ajutorului

                     102.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 60 % din costurile de investiții eligibile.

                     103.

                     În cazul în care ajutorul pentru investiții pentru surse de energie regenerabile este destinat IMM-urilor, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Intensitatea ajutorului pentru surse de energie regenerabile

                                 Întreprinderi mici

                                 80 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 70 %

                                 Întreprinderi mari

                                 60 %

                     104.

                     Valoarea intensității ajutorului se poate ridica la 100 % din costurile de investiții eligibile, astfel cum au fost definite la punctele 105 și 106, în cazurile în care ajutorul de investiție se acordă în cadrul unei veritabile proceduri concurențiale de ofertare, pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii – care să garanteze în mod real că ajutorul este limitat la minimul necesar pentru obținerea unui nivel maxim de energie regenerabilă. O astfel de procedură de ofertare trebuie să fie nediscriminatorie și să permită participarea unui număr suficient de întreprinderi. În plus, bugetul aferent procedurii de ofertare trebuie să fie o constrângere obligatorie, în sensul că nu toți participanții pot beneficia de ajutor. În cele din urmă, ajutorul trebuie să se acorde pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, excluzându-se astfel posibilitatea unor negocieri ulterioare.

            Costuri eligibile

                     105.

                     Pentru energia regenerabilă, costurile de investiții eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare suportate de beneficiar în raport cu o centrală electrică convențională sau cu un sistem de încălzire convențional având aceeași capacitate în termeni de producere efectivă a energiei.

                     106.

                     Costurile eligibile trebuie calculate ca valoare netă din orice venituri de exploatare și costuri de exploatare legate de investițiile suplimentare pentru surse regenerabile de energie și înregistrate în cursul primilor cinci ani de viață ai investiției, astfel cum se prevede la punctele 81, 82 și 83.

               3.1.6.2.   Ajutor de exploatare

                     107.

                     Ajutorul de exploatare pentru producerea de energie regenerabilă poate fi justificat pentru a acoperi diferența dintre costul producerii de energie din surse de energie regenerabile și prețul de piață al tipului de energie în cauză. Acest lucru se aplică producerii de energie regenerabilă în scopul vinderii ulterioare a acesteia pe piață, precum și în scopul consumării chiar de către întreprindere.

                     108.

                     Statele AELS pot acorda ajutoare pentru sursele de energie regenerabilă după cum urmează:

                     109.

                     Opțiunea 1

                                 (a)

                                 Statele AELS pot acorda ajutor de exploatare pentru compensarea diferenței dintre costul de producție a energiei din surse regenerabile, inclusiv amortizarea investițiilor suplimentare pentru protecția mediului, și prețul de piață pentru forma de energie în cauză. Ulterior, se poate acorda ajutorul de exploatare până la amortizarea completă a instalației, în conformitate cu normele contabile obișnuite. Energia suplimentară produsă de instalație după aceea nu se califică pentru niciun ajutor. Cu toate acestea, ajutorul poate acoperi, de asemenea, o rentabilitate normală a capitalului.

                                 (b)

                                 În cazul în care ajutorul se acordă în conformitate cu litera (a), orice ajutoare pentru investiții acordate întreprinderii în cauză în legătură cu noua instalație trebuie deduse din costurile de producție când se stabilește valoarea ajutorului de exploatare. Atunci când notifică autorității schemele de ajutor, statele AELS trebuie să precizeze mecanismele de sprijinire exacte și, în special, metodele de calcul al valorii ajutorului.

                                 (c)

                                 Spre deosebire de majoritatea celorlalte surse de energie regenerabilă, biomasa necesită costuri de investiții relativ scăzute, dar costuri de exploatare mai ridicate. În consecință, autoritatea ar putea fi dispusă să accepte ajutorul de exploatare pentru producerea de energie regenerabilă din biomasă mai mare decât valoarea investițiilor în cazul în care statele AELS pot demonstra că costurile agregate suportate de întreprinderi după amortizarea instalației sunt în continuare mai ridicate decât prețurile pieței pentru energie.

                     110.

                     Opțiunea 2

                                 (a)

                                 Statele AELS pot, de asemenea, acorda sprijin pentru sursele regenerabile de energie prin utilizarea mecanismelor de piață, cum ar fi, spre exemplu, certificatele ecologice sau licitațiile. Mecanismele de piață în cauză permit tuturor producătorilor de energie regenerabilă să beneficieze indirect de pe urma cererii garantate pentru energia produsă, la un preț superior prețului de piață pentru energia convențională. Prețul acestor certificate ecologice nu este prestabilit, ci depinde de cerere și ofertă.

                                 (b)

                                 În cazul în care mecanismele de piață în cauză reprezintă ajutor de stat, acestea pot fi autorizate de autoritate în cazul în care statele AELS pot demonstra că sprijinul este esențial pentru garantarea viabilității surselor de energie regenerabilă respective, nu conduce, per ansamblu, la supracompensare și nu descurajează producătorii de energie regenerabilă să devină mai competitivi. Autoritatea AELS de Supraveghere va autoriza asemenea scheme de ajutor pentru o perioadă de zece ani.

                     111.

                     Opțiunea 3
                     În plus, statele AELS pot acorda ajutor de exploatare în conformitate cu dispozițiile enunțate la punctul 100.

               3.1.7.   Ajutor pentru cogenerare

                     112.

                     Investițiile de mediu și ajutorul de exploatare pentru cogenerare vor fi considerate compatibile cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, cu condiția ca unitatea de cogenerare să satisfacă cerințele cuprinse în definiția cogenerării cu randament ridicat, enunțată la punctul 70 (11), și, în ceea ce privește ajutorul pentru investiții, cu îndeplinirea următoarelor condiții:

                                 (a)

                                 o nouă unitate de cogenerare va realiza, global, economisirea de energie primară în raport cu producerea separată, astfel cum a fost definită în Directiva 2004/8/CE (50) și în Decizia 2007/74/CE;

                                 (b)

                                 îmbunătățirea unei unități de cogenerare existente sau conversia unei unități existente de generare de energie într-o unitate de cogenerare va avea drept rezultat economisirea de energie primară în raport cu situația inițială.

                     113.

                     Pentru ajutorul de exploatare, o unitate de cogenerare existentă trebuie să îndeplinească atât cerințele cuprinse în definiția cogenerarării cu randament ridicat enunțată la punctul 70(11), cât și obligația de a realiza economisiri de energie primară în raport cu producerea separată, astfel cum a fost definită în Directiva 2004/8/CE (51) și în Decizia 2007/74/CE.

               3.1.7.1.   Ajutor pentru investiții

            Intensitatea ajutorului

                     114.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 60 % din costurile de investiții eligibile.

                     115.

                     În cazul în care ajutorul de investiții pentru cogenerare se acordă IMM-urilor, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Intensitatea ajutorului pentru cogenerare cu randament ridicat

                                 Întreprinderi mici

                                 80 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 70 %

                                 Întreprinderi mari

                                 60 %

                     116.

                     Valoarea intensității ajutorului se poate ridica la 100 % din costurile de investiții eligibile, astfel cum au fost definite la punctele 117 și 118, în cazurile în care ajutorul de investiție se acordă în cadrul unei veritabile proceduri concurențiale de ofertare, pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii – care să garanteze în mod real că ajutorul este limitat la minimul necesar pentru obținerea nivelului maxim de economisire a energiei. O astfel de procedură de ofertare trebuie să fie nediscriminatorie și să permită participarea unui număr suficient de întreprinderi. În plus, bugetul aferent procedurii de ofertare trebuie să fie o constrângere obligatorie, în sensul că nu toți participanții pot beneficia de ajutor. În cele din urmă, ajutorul trebuie să se acorde pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, excluzându-se astfel posibilitatea unor negocieri ulterioare.

            Costuri eligibile

                     117.

                     Costurile eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare necesare pentru construirea unei instalații de cogenerare cu randament ridicat în raport cu investiția de referință.

                     118.

                     Costurile eligibile trebuie calculate net din orice venituri de exploatare și costuri de exploatare legate de investițiile suplimentare și înregistrate în cursul primilor cinci ani de viață ai investiției, astfel cum se prevede la punctele 81-83.

               3.1.7.2.   Ajutor de exploatare

                     119.

                     Ajutorul de exploatare pentru cogenerarea cu randament ridicat se poate acorda în conformitate cu normele privind ajutorul de exploatare pentru energia regenerabilă stabilite la secțiunea 3.1.6.2:

                                 (a)

                                 întreprinderilor distribuitoare de energie electrică și termică pentru populație, în cazul în care costurile de producție ale unei asemenea energii electrice sau termice depășesc prețul de piață al acesteia. Decizia privind necesitatea ajutorului va ține seama de costurile și veniturile rezultate în urma producției și vânzării energiei electrice sau termice;

                                 (b)

                                 pentru utilizarea industrială a producției combinate de energie electrică și termică, în cazul în care se demonstrează că, prin folosirea tehnicii respective, costul de producție al unei unități de energie care utilizează respectiva tehnică este superior prețului de piață al unei unități de energie convențională. Costul de producție poate include rentabilitatea normală a instalației, dar eventualele câștiguri obținute de întreprindere din producția de energie termică trebuie deduse din costurile de producție.

               3.1.8.   Ajutorul pentru o încălzire urbană eficientă din punct de vedere energetic

                     120.

                     Ajutorul pentru investiții de mediu acordat pentru instalații de încălzire urbană eficiente din punct de vedere energetic (52) va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, cu condiția ca ajutorul respectiv să aibă drept rezultat economisirea de energie primară și ca instalația de încălzire urbană beneficiară să satisfacă definiția încălzirii urbane eficiente din punct de vedere energetic, stabilită la punctul 70(13), și în cazul în care:

                                 (a)

                                 operația combinată de generare de căldură (precum și de electricitate, în cazul cogenerării) și distribuția acesteia vor avea drept rezultat economisirea de energie primară; sau

                                 (b)

                                 investiția vizează utilizarea și distribuția căldurii reziduale pentru încălzirea urbană.

            Intensitatea ajutorului

                     121.

                     Intensitatea ajutorului pentru instalații de încălzire urbană nu trebuie să depășească 50 % din costurile de investiții eligibile. În cazul în care ajutorul este destinat exclusiv componentei de generare a unei instalații de încălzire urbană, instalațiile de încălzire urbană eficiente din punct de vedere energetic, care utilizează surse regenerabile de energie sau cogenerarea, vor fi reglementate de nomele stabilite la secțiunile 3.1.6, respectiv 3.1.7.

                     122.

                     În cazul în care ajutorul pentru investiții în vederea încălzirii urbane eficiente din punct de vedere energetic este destinat IMM-urilor, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, conform tabelului.

                                 Intensitatea ajutorului pentru o încălzire urbană eficientă din punct de vedere energetic care utilizează surse convenționale de energie

                                 Întreprinderi mici

                                 70 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 60 %

                                 Întreprinderi mari

                                 50 %

                     123.

                     Valoarea intensității ajutorului se poate ridica la 100 % din costurile de investiții eligibile, astfel cum au fost definite la punctele 124 și 125, în cazurile în care ajutorul de investiție se acordă în cadrul unei veritabile proceduri concurențiale de ofertare, pe baza unor criterii clare, transparente și nediscriminatorii – care să garanteze în mod real că ajutorul este limitat la minimul necesar pentru obținerea nivelului maxim de economisire a energiei. O astfel de procedură de ofertare trebuie să fie nediscriminatorie și să permită participarea unui număr suficient de întreprinderi. În plus, bugetul aferent procedurii de ofertare trebuie să fie o constrângere obligatorie, în sensul că nu toți participanții pot beneficia de ajutor. În cele din urmă, ajutorul trebuie să se acorde pe baza ofertei inițiale prezentate de ofertant, excluzându-se astfel posibilitatea unor negocieri ulterioare.

            Costuri eligibile

                     124.

                     Costurile eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare necesare pentru realizarea unei investiții care să ducă la o încălzire urbană eficientă din punct de vedere energetic în raport cu investiția de referință.

                     125.

                     Costurile eligibile trebuie calculate net din orice venituri de exploatare și costuri de exploatare legate de investițiile suplimentare și înregistrate în cursul primilor cinci ani de viață ai investiției, astfel cum se prevede la punctele 81-83.

               3.1.9.   Ajutor pentru gestionarea deșeurilor

                     126.

                     Ajutorul de investiții de mediu pentru gestionarea deșeurilor altor întreprinderi, inclusiv activitățile de reutilizare, reciclare și recuperare, va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, cu condiția ca o asemenea gestionare să fie în conformitate cu clasificarea ierarhică a principiilor de gestionare a deșeurilor (53) și în conformitate cu condițiile stabilite la punctul 127.

                     127.

                     Ajutorul pentru investiții în vederea gestionării deșeurilor se va acorda numai în cazul în care se îndeplinește fiecare din următoarele condiții:

                                 (a)

                                 investiția are ca scop reducerea poluării generate de alte întreprinderi («poluatori») și nu se extinde la poluarea generată de beneficiarul ajutorului;

                                 (b)

                                 ajutorul nu scutește în mod indirect poluatorii de o sarcină pe care ar trebui să o suporte în temeiul legislației comunitare, sau de o sarcină care ar trebui considerată ca fiind un cost normal de societate comercială pentru poluatori;

                                 (c)

                                 investiția depășește «tehnologia de vârf» (54) sau utilizează tehnologiile convenționale într-un mod inovator;

                                 (d)

                                 fără ajutor, materialele tratate ar fi utilizate sau tratate într-un mod mai puțin ecologic;

                                 (e)

                                 investiția nu doar mărește cererea pentru materialele de reciclat fără a mări colectarea materialelor respective.

            Intensitatea ajutorului

                     128.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 50 % din costurile de investiții eligibile.

                     129.

                     În cazul în care ajutorul pentru gestionarea deșeurilor este destinat IMM-urilor, intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Intensitatea ajutorului pentru gestionarea deșeurilor

                                 Întreprinderi mici

                                 70 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 60 %

                                 Întreprinderi mari

                                 50 %

            Costuri eligibile

                     130.

                     Costurile eligibile trebuie limitate la costurile de investiții suplimentare necesare pentru realizarea unei investiții care conduce la gestionarea deșeurilor și care este suportată de beneficiar, în raport cu investiția de referință, și anume cu o producție convențională care nu implică gestionarea deșeurilor și care are aceeași capacitate. Costul unei asemenea investiții de referință trebuie scăzut din costul eligibil.

                     131.

                     Costurile eligibile trebuie calculate net din orice venituri de exploatare și costuri de exploatare legate de investițiile suplimentare pentru gestionarea deșeurilor și înregistrate în cursul primilor cinci ani de viață ai investiției (55), astfel cum se prevede la punctele 81-83.

               3.1.10.   Ajutor pentru depoluarea siturilor contaminate

                     132.

                     Ajutorul pentru investiții acordat întreprinderilor care repară daunele aduse mediului prin depoluarea siturilor contaminate va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE (56) cu condiția ca acesta să conducă la o îmbunătățire a protecției mediului. Daunele în cauză aduse mediului acoperă daunele aduse calității solului sau a apelor de suprafață ori subterane.
                     În cazul în care poluatorul este clar identificat, respectiva persoană trebuie să finanțeze depoluarea în conformitate cu principiul «poluatorul plătește» și nu se poate acorda niciun ajutor de stat. În acest context, «poluator» se referă la persoana responsabilă în temeiul legislației aplicabile în fiecare stat AELS, fără a se aduce atingere adoptării de norme comunitare în domeniu.
                     În cazul în care poluatorul nu este identificat sau nu poate suporta costurile, persoana responsabilă cu realizarea lucrărilor poate beneficia de un ajutor în acest sens.

            Intensitatea ajutorului

                     133.

                     Ajutorul pentru depoluarea siturilor contaminate se poate ridica până la 100 % din costurile eligibile.
                     Valoarea totală a ajutorului nu poate, în niciun caz, să depășească cheltuielile reale suportate de întreprindere.

            Costuri eligibile

                     134.

                     Costurile eligibile sunt egale cu costul lucrărilor de depoluare minus creșterea valorii terenului. Toate cheltuielile suportate de o întreprindere în procesul de depoluare a sitului său, indiferent dacă se poate demonstra sau nu că acestea reprezintă active fixe în bilanț, se numără printre investițiile eligibile în cazul depoluării siturilor contaminate.

               3.1.11.   Ajutor pentru relocalizarea întreprinderilor

                     135.

                     Ajutorul pentru investiții în vederea relocalizării întreprinderilor în situri noi din motive de protecție a mediului va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, cu condiția să se îndeplinească următoarele cerințe:

                                 (a)

                                 schimbarea locației trebuie dictată de motive de protecție a mediului sau de prevenire și trebuie să fi fost decisă prin hotărâre administrativă sau judecătorească, emisă de către o autoritate publică competentă, sau convenită de întreprindere și autoritatea publică competentă;

                                 (b)

                                 întreprinderea trebuie să respecte cele mai stricte standarde de mediu aplicabile în noua regiune în care este localizată.

                     136.

                     Beneficiarul poate fi:

                                 (a)

                                 o întreprindere stabilită într-o zonă urbană sau într-o arie specială de conservare, desemnată ca atare în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (57), care desfășoară, în mod legal (adică îndeplinește toate cerințele legale, inclusiv toate standardele de mediu care i se aplică), o activitate care produce o poluare semnificativă și, din motive de amplasare, trebuie să se mute într-o zonă mai adecvată; sau

                                 (b)

                                 o unitate sau o instalație care intră sub incidența domeniului de aplicare al Directivei Seveso II (58).

            Intensitatea ajutorului

                     137.

                     Intensitatea ajutorului nu trebuie să depășească 50 % din costurile de investiții eligibile. Intensitatea ajutorului se poate majora cu 10 puncte procentuale în cazul întreprinderilor mijlocii și cu 20 de puncte procentuale în cazul întreprinderilor mici, astfel cum se specifică în tabel.

                                 Intensitatea ajutorului pentru relocalizare

                                 Întreprinderi mici

                                 70 %

                                 Întreprinderi mijlocii

                                 60 %

                                 Întreprinderi mari

                                 50 %

            Costuri eligibile

                     138.

                     Pentru a determina valoarea costurilor eligibile în cazul ajutorului pentru relocalizare, Autoritatea AELS de Supraveghere va lua în considerare, în special:

                                 (a)

                                 următoarele beneficii:

                                             (i)

                                             rezultatul vânzării sau închirierii instalației sau a terenului abandonat;

                                             (ii)

                                             compensația plătită în caz de expropriere;

                                             (iii)

                                             orice alte câștiguri obținute în urma transferului instalației, în special câștigurile obținute în urma unei îmbunătățiri, cu ocazia transferului, a tehnologiei utilizate, precum și avantajele contabile obținute din mai buna utilizare a instalației;

                                             (iv)

                                             investițiile legate de orice creștere a capacității;

                                 (b)

                                 următoarele costuri:

                                             (i)

                                             costurile asociate achiziționării unui teren sau construirii ori achiziționării de noi instalații având aceeași capacitate cu cea a instalației abandonate;

                                             (ii)

                                             orice sancțiuni impuse întreprinderii pentru rezilierea contractului de închiriere a terenului sau a clădirilor, în cazul în care hotărârea administrativă sau judecătorească care a dispus schimbarea amplasamentului duce la rezilierea anticipată a contractului respectiv.

               3.1.12.   Ajutorul acordat în cadrul schemelor de comercializare a certificatelor

                     139.

                     Schemele de comercializare a certificatelor pot implica ajutor de stat în diverse moduri, de exemplu atunci când certificatele și cotele se acordă la un preț inferior valorii de piață, iar acest fapt este imputabil statelor AELS.

                     140.

                     Ajutorul de stat implicat de schemele de comercializare a certificatelor poate fi declarat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE, dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute de prezentul punct, literele (a)-(d), precum și de punctul 141. Prin derogare, punctul 141 nu se aplică pe perioada de comercializare care se încheie la 31 decembrie 2012, pentru schemele de comercializare a certificatelor în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (59) («sistemul european de comercializare a emisiilor»):

                                 (a)

                                 schemele de comercializare a certificatelor trebuie stabilite astfel încât să îndeplinească obiective de mediu care merg mai departe decât cele care trebuiau îndeplinite pe baza standardelor comunitare obligatorii pentru întreprinderile în cauză;

                                 (b)

                                 alocarea trebuie efectuată într-un mod transparent, pe baza unor criterii obiective și surse informaționale de cea mai înaltă calitate posibilă și valoarea totală a certificatelor comercializabile și a cotelor acordate fiecărei întreprinderi pentru un preț inferior valorii de piață nu trebuie să depășească nevoile sale preconizate, astfel cum au fost estimate pentru situația în care nu ar exista un sistem de comercializare;

                                 (c)

                                 metodologia de alocare nu trebuie să favorizeze anumite întreprinderi sau anumite sectoare, cu excepția cazului în care acest lucru se justifică prin logica de mediu a schemei în sine sau în cazul în care astfel de norme sunt necesare pentru coerența cu alte politici de mediu;

                                 (d)

                                 în special, noii participanți nu vor primi, în principiu, certificate sau cote în condiții mai avantajoase decât întreprinderile existente care funcționează pe aceleași piețe. Acordarea unor cote mai mari instalațiilor existente în raport cu noii participanți nu ar trebui să aibă drept rezultat crearea unor bariere nejustificate la intrarea pe piață.

                     141.

                     Autoritatea va evalua necesitatea și proporționalitatea ajutorului de stat acordat în cadrul unei scheme de comercializare a certificatelor în conformitate cu următoarele criterii:

                                 (a)

                                 alegerea beneficiarilor trebuie să se bazeze pe criterii obiective și transparente și ajutorul trebuie să se acorde, în principiu, în același mod pentru toți concurenții din același sector/piață relevantă dacă aceștia se află într-o situație de fapt similară;

                                 (b)

                                 atribuirea integrală prin licitație trebuie să conducă la o creștere substanțială a costurilor de producție pentru fiecare sector sau categorie de beneficiari individuali;

                                 (c)

                                 această creștere substanțială a costurilor de producție nu poate fi transferată la consumatori fără a determina scăderi semnificative ale vânzărilor. Această analiză poate fi efectuată pe baza estimărilor, inter alia, cu privire la elasticitatea prețurilor produselor din sectorul respectiv. Aceste estimări se vor face pe piața geografică relevantă. Pentru a evalua dacă creșterea costurilor determinate de schema de comercializare a certificatelor nu poate fi transferată la consumatori, se pot utiliza estimările privind pierderile de vânzări, precum și impactul acestora asupra profitabilității întreprinderii;

                                 (d)

                                 întreprinderile individuale din acest sector nu pot reduce nivelul emisiilor pentru ca prețul certificatelor să devină suportabil. Se poate demonstra că nivelul consumului nu poate fi redus prin furnizarea nivelurilor de emisii obținute prin cea mai performantă tehnică din SEE și utilizarea acestora drept referință. Toate întreprinderile care utilizează cea mai performantă tehnică pot beneficia cel mult de o cotă corespunzătoare creșterii înregistrate de costurile de producție, creștere determinată de schema de comercializare a certificatelor care utilizează tehnica cea mai performantă și care nu poate fi transferată la consumatori. Orice întreprindere care înregistrează performanțe de mediu inferioare va beneficia de o cotă mai mică, proporțională cu performanțele sale de mediu.

               3.2.   Efectul stimulativ și necesitatea ajutorului

                     142.

                     Ajutorul de stat trebuie să aibă un efect stimulativ. Ajutorul de stat pentru protecția mediului trebuie să aibă ca rezultat schimbarea comportamentului destinatarului ajutorului, astfel încât nivelul protecției mediului să crească.

                     143.

                     Autoritatea consideră că ajutorul nu prezintă un efect stimulativ pentru beneficiar în toate cazurile în care proiectul a început deja înainte ca beneficiarul să adreseze autorităților naționale cererea de ajutor.

                     144.

                     În cazul în care proiectul care beneficiază de ajutor nu a început înaintea depunerii cererii de ajutor, cerința efectului stimulativ este considerată ca fiind în mod automat îndeplinită de toate categoriile de ajutor acordat unui IMM, cu excepția cazurilor în care ajutorul trebuie evaluat în conformitate cu evaluarea detaliată prezentată în capitolul 5.

                     145.

                     Pentru toate celelalte proiecte care beneficiază de ajutor, Autoritatea AELS de Supraveghere va solicita ca efectul stimulativ să fie demonstrat de către statul AELS care a făcut notificarea.

                     146.

                     Pentru a demonstra efectul stimulativ, statul AELS în cauză trebuie să demonstreze că fără ajutor, adică într-o situație contrafactuală, alternativa mai ecologică nu ar fi fost reținută. În acest scop, statele AELS vizate trebuie să furnizeze informații care să demonstreze că:

                                 (a)

                                 situația contrafactuală este credibilă;

                                 (b)

                                 costurile eligibile au fost calculate în conformitate cu metodologia enunțată la punctele 81, 82 și 83; și

                                 (c)

                                 investiția nu ar fi fost suficient de profitabilă fără ajutor, ținându-se seama de beneficiile asociate investiției fără ajutor, inclusiv de valoarea certificatelor comercializabile la care întreprinderea vizată poate avea acces în urma investiției ecologice.

               3.3.   Compatibilitatea ajutorului în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE

                     147.

                     Ajutorul pentru promovarea executării unor proiecte importante de interes comun european care reprezintă o prioritate de mediu poate fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, cu condiția ca următoarele condiții să fie îndeplinite:

                                 (a)

                                 propunerea de ajutor se referă la un proiect ai cărui termeni de punere în aplicare sunt specifici și clar definiți, inclusiv în ceea ce privește participanții, obiectivele, efectele și mijloacele de a realiza aceste obiective. Autoritatea poate considera de asemenea că un grup de proiecte constituie împreună un singur proiect;

                                 (b)

                                 proiectul trebuie să fie în interesul european comun: proiectul trebuie să contribuie în mod concret, exemplar și identificabil la interesul SEE în domeniul protecției mediului, de exemplu, prin a fi de o importanță majoră pentru strategia de mediu a SEE sau a Uniunii Europene. Avantajul realizat de obiectivul proiectului nu trebuie să se limiteze la statul AELS sau la statele AELS care îl pun în aplicare, ci trebuie să se extindă la SEE în ansamblu. Proiectul trebuie să prezinte o contribuție substanțială la obiectivele SEE sau ale Comunității. Faptul că proiectul este realizat de întreprinderi în diferite state SEE nu este suficient;

                                 (c)

                                 ajutorul este necesar și reprezintă un stimulent pentru executarea proiectului, care trebuie să implice un nivel ridicat de risc;

                                 (d)

                                 proiectul este de o mare importanță în ceea ce privește volumul său: trebuie să aibă o dimensiune semnificativă și efecte de mediu substanțiale.

                     148.

                     Pentru a permite autorității să evalueze în mod corect astfel de proiecte, interesul european comun trebuie demonstrat în termeni practici: de exemplu, trebuie să se demonstreze că proiectul permite înregistrarea unei evoluții semnificative în vederea realizării obiectivelor de mediu specifice ale SEE sau ale Comunității.

                     149.

                     Autoritatea va analiza într-un mod mai favorabil proiectele notificate care cuprind o contribuție proprie semnificativă din partea beneficiarului la proiect. De asemenea, va analiza într-un mod mai favorabil proiectele notificate care implică întreprinderi din mai multe state AELS.

                     150.

                     Atunci când ajutorul este considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, autoritatea poate autoriza ajutorul în tranșe superioare celor stabilite în prezentele orientări.

               4.   Ajutorul sub formă de reduceri sau scutiri de taxe de mediu

                     151.

                     Ajutorul sub formă de reduceri sau scutiri de taxe de mediu va fi considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE cu condiția ca ajutorul să contribuie cel puțin indirect la o îmbunătățire a nivelului de protecție a mediului și ca reducerile sau scutirile de taxe și impozite să nu submineze obiectivul general urmărit.

                     152.

                     Pentru a fi autorizate în temeiul articolului 61 din Acordul privind SEE, reducerile sau scutirile de taxe și impozite care corespund taxelor și impozitelor care au fost armonizate în cadrul Comunității, în special cele armonizate prin Directiva 2003/96/CE, trebuie să fie compatibile cu legislația comunitară aplicabilă relevantă și trebuie să respecte limitele și condițiile prevăzute de aceasta (60).

                     153.

                     Ajutorul sub formă de reduceri sau scutiri de taxe de mediu care corespund taxelor care au fost armonizate în cadrul Comunității este considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE pentru o perioadă de 10 ani, cu condiția ca beneficiarii să plătească cel puțin nivelul minim al taxei comunitare fixat în directiva aplicabilă relevantă (61).

                     154.

                     Ajutorul sub formă de alte reduceri sau scutiri de taxe de mediu, altele decât cele prevăzute la punctul 153 (62), este considerat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privindSEE pentru o perioadă de 10 ani, în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la punctele 155-159.

                     155.

                     Atunci când va analiza schemele fiscale care includ elemente de ajutor de stat sub formă de reduceri sau scutiri de astfel de taxe și impozite, autoritatea va analiza în principal necesitatea și proporționalitatea ajutorului și efectele acestuia la nivelul sectoarelor economice în cauză.

                     156.

                     În acest scop, autoritatea se va baza pe informațiile furnizate de statele AELS. Aceste informații trebuie să includă, pe de o parte, sectorul (sectoarele) sau categoriile respective de beneficiari care fac obiectul scutirilor/reducerilor și, pe de altă parte, situația beneficiarilor principali din fiecare sector în cauză și felul în care impozitarea poate contribui la protecția mediului. Sectoarele scutite trebuie descrise corect și trebuie furnizată o listă cu principalii beneficiari (în care să figureze, în special, cifra de afaceri, cotele de piață și valoarea bazei de impozitare). Pentru fiecare sector, trebuie să se furnizeze informații privind tehnicile cele mai performante din cadrul SEE în materie de reducere a daunelor ecologice vizate de taxă sau impozit.

                     157.

                     În plus, ajutorul sub formă de reduceri sau scutiri de taxe de mediu trebuie să fie necesar și proporțional.

                     158.

                     Autoritatea va considera că ajutorul este necesar în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții cumulative:

                                 (a)

                                 alegerea beneficiarilor trebuie să se bazeze pe criterii obiective și transparente și ajutorul trebuie să se acorde, în principiu, în același mod pentru toți concurenții din același sector/piață relevantă (63) dacă aceștia se află într-o situație de fapt similară;

                                 (b)

                                 taxa de mediu fără reducere trebuie să conducă la o creștere substanțială a costurilor de producție pentru fiecare sector sau categorie de beneficiari individuali (64);

                                 (c)

                                 această creștere substanțială a costurilor de producție nu poate fi transferată la consumatori fără a determina scăderi semnificative ale vânzărilor. În acest sens, statele AELS pot furniza, inter alia, estimări privind elasticitatea prețurilor produselor din sectorul respectiv pe piața geografică relevantă (65), precum și estimări privind pierderile de vânzări și/sau profiturile reduse pentru societățile comerciale din sectorul/categoria în cauză.

                     159.

                     Autoritatea va considera că ajutorul este proporțional în cazul în care este îndeplinită una dintre următoarele condiții:

                                 (a)

                                 schema fixează criteriile care garantează că fiecare beneficiar individual plătește o proporție din nivelul impozitului național care este în mare măsură echivalentul performanțelor de mediu al fiecărui beneficiar individual în raport cu performanțele legate de tehnica cea mai performantă în cadrul SEE. În cadrul schemei de ajutor, toate întreprinderile care utilizează cea mai performantă tehnică pot beneficia cel mult de o reducere corespunzătoare creșterii înregistrate de costurile de producție și determinate de taxă sau impozit, utilizând tehnica cea mai performantă, și care nu poate fi transferată la consumatori. Orice întreprindere care înregistrează performanțe de mediu inferioare va beneficia de o reducere mai mică, proporțională cu performanțele sale de mediu;

                                 (b)

                                 beneficiarii ajutorului plătesc cel puțin 20 % din valoarea taxei sau impozitului național, cu excepția cazului în care un nivel inferior poate fi justificat în vederea unei denaturări limitate a concurenței;

                                 (c)

                                 reducerile sau scutirile sunt condiționate de încheierea unor acorduri între statele AELS și întreprinderile sau asociațiile de întreprinderi beneficiare, prin care întreprinderile sau asociațiile de întreprinderi respective se angajează să atingă obiective de protecție a mediului care au același efect ca în cazul în care s-ar aplica prevederile literelor (a) sau (b) de la prezentul punct sau s-ar aplica nivelul minim de impozitare comunitară. Aceste acorduri sau angajamente pot avea ca obiect, printre altele, reducerea consumului de energie, reducerea emisiilor sau o oricare altă măsură privind mediul și trebuie să îndeplinească următoarele condiții:

                                             (i)

                                             conținutul acordurilor trebuie negociat de fiecare stat AELS și trebuie să specifice în special obiectivele și să stabilească un calendar pentru realizarea acestora;

                                             (ii)

                                             statele AELS trebuie să garanteze monitorizarea independentă (66) și la timp a angajamentelor asumate în aceste acorduri;

                                             (iii)

                                             acordurile trebuie revizuite periodic în lumina evoluțiilor tehnologice și de alt tip și trebuie să prevadă un regim de penalități eficient, aplicabil în cazul în care nu se respectă angajamentele în cauză.

               5.   Compatibilitatea ajutorului care face obiectul unei evaluări detaliate

         5.1.   Măsuri care fac obiectul unei evaluări detaliate

                     160.

                     Pentru a permite autorității să realizeze o evaluare mai detaliată a sumelor importante acordate sub formă de ajutor în temeiul schemelor autorizate și să decidă dacă un astfel de ajutor este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, statele AELS trebuie să notifice din timp orice caz individual de ajutor de investiție sau de exploatare acordat în temeiul unei scheme autorizate sau în mod individual, în cazul în care ajutorul îndeplinește următoarele condiții (67):
                     (a)   pentru măsurile reglementate printr-un regulament de exceptare pe categorii (REC): toate cazurile notificate autorității în temeiul unei obligații de a notifica un ajutor în mod individual, astfel cum se prevede în regulamentul respectiv;
                     (b)   pentru măsurile individuale reglementate prin prezentele orientări (68): toate cazurile următoare:
                     (i)   ajutor pentru investiții: în cazul în care valoarea ajutorului depășește 7,5 milioane EUR pentru o întreprindere (chiar dacă acesta face parte dintr-o schemă de ajutor aprobată);
                     (ii)   ajutor de exploatare pentru economisirea de energie: în cazul în care valoarea ajutorului depășește 5 milioane EUR pentru o întreprindere pe o perioadă de cinci ani;
                     (iii)   ajutor de exploatare pentru producția de electricitate regenerabilă și/sau producția combinată de căldură regenerabilă: în cazul în care ajutorul este acordat instalațiilor de electricitate regenerabilă în situri în care capacitatea de generare a electricității regenerabile rezultată depășește 125 MW;
                     (iv)   ajutor de exploatare pentru producția de biocombustibili: în cazul în care ajutorul este acordat unei instalații de producție de biocombustibili în situri în care producția rezultată depășește 150 000 t pe an;
                     (v)   ajutor de exploatare pentru cogenerare: în cazul în care ajutorul este acordat unei instalații de cogenerare care are ca rezultat o capacitate de cogenerare a electricității care depășește 200 MW. Ajutorul pentru producția de căldură prin cogenerare se va evalua în contextul notificării bazate pe capacitatea privind electricitatea.

                     161.

                     Statele AELS pot acorda ajutor de exploatare noilor instalații, producătoare de energie regenerabilă, pe baza calculării costurilor externe evitate. Atunci când această metodă se folosește pentru a determina valoarea ajutorului, măsura trebuie să fie notificată și să facă obiectul unei evaluări detaliate, indiferent de plafoanele fixate la punctul 160 litera (b) subpunctul (iii). Costurile externe evitate reprezintă o cuantificare monetară a daunelor suplimentare care ar fi aduse mediului și societății în cazul în care aceeași cantitate de energie ar fi produsă de o instalație care ar funcționa pe bază de energii convenționale. Aceste costuri se calculează pe baza diferenței dintre, pe de o parte, costurile externe generate și neachitate de producătorii de energie regenerabilă, și, pe de altă parte, costurile externe generate și neachitate de producătorii de energie neregenerabilă. Pentru efectuarea acestor calcule, statul AELS trebuie să utilizeze o metodă de calcul recunoscută pe plan internațional și validată de către autoritate. Aceasta va trebui să ofere, printre altele, o analiză comparativă a costurilor motivată și cuantificată, împreună cu o evaluare a costurilor externe ale producătorilor de energie concurenți, în așa fel încât să demonstreze că ajutorul compensează într-adevăr costurile externe evitate.

                     162.

                     În orice caz, valoarea ajutorului acordat producătorilor care depășește valoarea ajutorului rezultată din opțiunea 1 prezentată la punctul 109 pentru ajutorul de exploatare acordat pentru sursele de energie regenerabile trebuie reinvestit de întreprinderi în domeniul surselor de energie regenerabile în conformitate cu secțiunea 3.1.6.1.

                     163.

                     În cazul în care statele AELS asigură o cooperare deplină și furnizează informații adecvate la timp, autoritatea va depune toate eforturile pentru a efectua investigația în timp util. Statele AELS sunt invitate să furnizeze toate elementele pe care le consideră utile pentru evaluarea cazului. Statele AELS se pot baza, în special, pe evaluările schemelor sau măsurilor de ajutor de stat din trecut, pe evaluările de impact realizate de autoritatea care acordă ajutorul și pe alte studii referitoare la protecția mediului.

                     164.

                     Evaluarea detaliată este o evaluare proporțională, care depinde de potențialul de denaturare prezent în cazul respectiv. Prin urmare, faptul că se va realiza o evaluare detaliată nu înseamnă neapărat că este necesar să se deschidă o procedură oficială de investigare, deși poate fi cazul pentru anumite măsuri.

               5.2.   Criterii pentru evaluarea economică a cazurilor individuale

                     165.

                     Evaluarea detaliată va fi efectuată pe baza elementelor pozitive sau negative prevăzute la secțiunile 5.2.1 și 5.2.2, care se utilizează în plus față de criteriile stabilite în capitolul 3. Intensitățile ajutorului menționate în capitolul respectiv nu trebuie în niciun caz să fie depășite. În plus, evaluarea detaliată va fi efectuată pe baza elementelor pozitive sau negative specifice, dacă acestea sunt pertinente pentru tipul sau forma de ajutor.

               5.2.1.   Efectele pozitive ale ajutorului

                     166.

                     Faptul că ajutorul determină întreprinderile să aibă în vedere protecția mediului, lucru care nu s-ar fi întâmplat în caz contrar, constituie principalul element pozitiv care va fi luat în considerare în momentul evaluării compatibilității ajutorului.

               5.2.1.1.   Existența unei disfuncționalități de piață

                     167.

                     Autoritatea nu va pune sub semnul întrebării, în general, dacă există sau nu efecte externe negative referitoare la anumite tipuri de conduită sau de utilizare a anumitor bunuri care au consecințe negative asupra mediului. Cu toate acestea, autoritatea va verifica dacă ajutorul de stat abordează această disfuncționalitate de piață printr-un impact substanțial asupra protecției mediului. În acest context, autoritatea va acorda atenție în special contribuției preconizate pe care măsura în cauză o va avea asupra protecției mediului (în termeni cuantificabili) și nivelului protecției mediului vizat, în raport cu standardele comunitare existente și/sau cu cele în vigoare în alte state SEE.

                     168.

                     Autoritatea va examina de asemenea considerentele care pot justifica ajutorul pentru adaptarea la standardele naționale care depășesc standardele comunitare. Autoritatea va lua în considerare în special natura, tipul și amplasamentul principalilor concurenți ai beneficiarului ajutorului, costul punerii în aplicare a standardelor naționale (sau a schemelor de comercializare a certificatelor) pentru beneficiarul ajutorului, în cazul în care nu s-ar fi acordat niciun ajutor, și costurile comparative ale punerii în aplicare a acestor standarde pentru concurenții principali ai beneficiarului ajutorului.

               5.2.1.2.   Instrumentul adecvat

                     169.

                     Se va ține seama dacă ajutorul de stat este un instrument adecvat pentru realizarea obiectivului de protecție a mediului, având în vedere faptul că alte instrumente, care denaturează mai puțin, pot avea aceleași rezultate și din moment ce ajutorul de stat poate încălca PPP.

                     170.

                     În analiza sa privind compatibilitatea, autoritatea va lua în considerare în special orice evaluare a impactului măsurii propuse pe care statul AELS ar fi putut să îl efectueze, inclusiv considerente privind utilizarea altor opțiuni politice decât ajutorul de stat, ținând cont, de asemenea, de elementele care atestă faptul că PPP va fi respectat.

               5.2.1.3.   Efectul stimulativ și necesitatea ajutorului

                     171.

                     Ajutorul de stat trebuie să aibă întotdeauna un efect stimulativ, atunci când este acordat în scopul protejării mediului, și anume trebuie să aibă ca rezultat schimbarea comportamentului destinatarului, astfel încât nivelul protecției mediului să fie sporit. Ajutorul nu poate fi considerat necesar exclusiv pentru simplul fapt că nivelul protecției mediului crește. Avantajele noilor investiții sau ale noilor metode de producție nu se limitează, în mod normal, la efectele lor asupra mediului.

                     172.

                     Pe lângă calculul costurilor suplimentare evidențiate în capitolul 3, autoritatea va lua în considerare, în analiza sa, următoarele elemente:
                     (a)   situația contrafactuală: trebuie furnizate elemente cu privire la acțiunea sau acțiunile specifice care nu ar fi fost întreprinse fără ajutor, de exemplu, o investiție nouă, un proces de producție mai ecologic și/sau un nou produs care este mai ecologic;
                     (b)   efectul preconizat asupra mediului determinat de schimbarea de comportament: trebuie să se înregistreze cel puțin unul dintre următoarele elemente:
                     (i)   creșterea nivelului de protecție a mediului: reducerea unui anumit tip de poluare, care nu ar fi redus în lipsa ajutorului;
                     (ii)   creșterea ritmului de punere în aplicare a viitoarelor standarde: reducerea mai din timp a poluării datorită ajutorului;
                     (c)   avantajele producției: în cazul în care există alte avantaje legate de investiție în termeni de capacitate crescută, productivitate, reduceri ale costurilor sau calitate, efectul stimulativ este în mod normal mai mic. Aceasta este situația în special dacă beneficiile obținute pe parcursul vieții investiției sunt substanțiale, în așa măsură încât costurile de mediu suplimentare să poată fi recuperate chiar și fără ajutor;
                     (d)   condiții de piață: pe anumite piețe, în special datorită imaginii produsului și a etichetării metodelor de producție, este posibil să se înregistreze o presiune competitivă pentru a menține ridicat nivelul de protecție a mediului. Dacă există elemente care arată că nivelul de protecție a mediului determinat de ajutor depășește comportamentul normal pe piață, este foarte probabil ca ajutorul să aibă efect stimulativ;
                     (e)   posibile standarde obligatorii viitoare: în cazul în care există negocieri la nivel comunitar pentru a introduce standarde obligatorii noi sau mai ridicate, pe care măsura în cauză ar căuta să le atingă, efectul stimulativ al ajutorului este în mod normal mai scăzut;
                     (f)   nivelul de risc: în cazul în care există un risc special ca investiția să fie mai puțin productivă decât este preconizat, efectul stimulativ al ajutorului va fi în mod normal mai ridicat;
                     (g)   nivelul de profitabilitate: în cazul în care nivelul de profitabilitate al acțiunii urmărite este negativ de-a lungul perioadei de amortizare integrală a investiției sau de-a lungul celei în care ajutorul de exploatare trebuie să intre în vigoare, luând în considerare toate avantajele și riscurile identificate la prezentul punct, ajutorul va avea în mod normal un efect stimulativ.

                     173.

                     În cazul în care întreprinderea se adaptează la standardele naționale care depășesc standardele comunitare sau care au fost adoptate în lipsa standardelor comunitare, autoritatea va verifica dacă beneficiarul ajutorului ar fi fost afectat substanțial prin costuri crescute și nu ar fi fost capabil să suporte costurile asociate punerii imediate în aplicare a standardelor naționale.

               5.2.1.4.   Proporționalitatea ajutorului

                     174.

                     Statul AELS trebuie să furnizeze dovezi că ajutorul este necesar, că valoarea acestuia este păstrată la minimum și că procesul de selecție este proporțional. În analiza sa, autoritatea va avea în vedere următoarele elemente:
                     (a)   calcularea corectă a costurilor eligibile: elementele care arată că, într-adevăr, costurile eligibile sunt limitate la costurile suplimentare necesare pentru atingerea nivelului de protecție a mediului;
                     (b)   procesul de selecție: procesul de selecție trebuie să se desfășoare într-un mod nediscriminatoriu, transparent și deschis, fără să excludă inutil societățile comerciale care pot concura cu proiecte pentru a aborda același obiectiv de mediu. Procesul de selecție trebuie să conducă la selecția beneficiarilor care pot aborda obiectivul de mediu utilizând valoarea cea mai scăzută a ajutorului sau metoda cea mai eficientă din punctul de vedere al costurilor;
                     (c)   ajutorul limitat la minimum: elemente care arată că valoarea ajutorului nu depășește lipsa preconizată de profitabilitate, inclusiv o rentabilitate normală pe perioada de amortizare în totalitate a investiției.

               5.2.2.   Analiza denaturării concurenței și a comerțului

                     175.

                     Pentru a evalua efectele negative ale măsurii de ajutor, autoritatea va pune accentul, în analiza sa privind denaturarea concurenței, pe impactul previzibil al ajutorului de mediu asupra concurenței dintre întreprinderi care operează pe piețele de produse vizate (69).

                     176.

                     În cazul în care ajutorul este proporțional, în special în cazul în care calculul investițiilor suplimentare sau al costurilor de exploatare ține seama de toate avantajele de care beneficiază întreprinderea, este probabil ca impactul negativ al ajutorului să fie limitat. Cu toate acestea, astfel cum se menționează în secțiunea 1.3.6, chiar și în cazul în care ajutorul este necesar și proporțional pentru ca întreprinderea respectivă să sporească nivelul de protecție a mediului, ajutorul poate avea drept rezultat o schimbare în comportamentul beneficiarului care denaturează concurența. O întreprindere care are ca obiectiv realizarea de profit va mări, în mod normal, nivelul protecției mediului dincolo de cerințele obligatorii numai în cazul în care consideră că aceasta va conduce, cel puțin marginal, la obținerea unui anumit tip de avantaj pentru întreprindere.

                     177.

                     Ca punct de plecare, autoritatea va evalua probabilitatea ca beneficiarul să-și poată spori sau menține vânzările datorită ajutorului. Autoritatea va avea în vedere, în special, următoarele elemente:
                     (a)   o reducere sau compensare a costului de producție a unei unități: în cazul în care noul echipament (70) va determina costuri reduse per unitate în raport cu situația în care nu s-ar acorda ajutor sau în cazul în care ajutorul compensează o parte din costurile de exploatare, beneficiarul își va mări, probabil, vânzările. Cu cât prețul produsului este mai elastic, cu atât denaturarea concurenței este mai mare;
                     (b)   un proces de producție mai ecologic: în cazul în care beneficiarul utilizează un proces de producție mai ecologic și dacă se obișnuiește, la nivelul consumatorilor, să se diferențieze produsele în funcție de etichetare și imagine pe baza nivelului de protecție a mediului, este probabil ca beneficiarul să-și mărească vânzările. Cu cât consumatorul preferă mai mult un produs pentru caracteristicile sale ecologice, cu atât denaturarea concurenței va fi mai importantă;
                     (c)   un nou produs: în cazul în care beneficiarul obține un produs nou sau de o mai bună calitate, este probabil ca vânzările să îi crească și să obțină probabil avantajul «precursorului». Cu cât consumatorul preferă mai mult un produs pentru caracteristicile sale ecologice, cu atât denaturarea concurenței va fi mai importantă.

               5.2.2.1.   Stimulente dinamice/efect de evicțiune («crowding out»)

                     178.

                     Ajutorul de stat pentru protecția mediului poate fi utilizat strategic pentru promovarea tehnologiilor inovative ecologice în scopul de a acorda producătorilor naționali avantajul de a fi precursori. În consecință, ajutorul poate denatura stimulentele dinamice și poate avea un efect de evicțiune asupra investițiilor în privința tehnologiei în cauză în alte state SEE și să conducă la o concentrare a acestei tehnologii într-un singur stat SEE. Acest efect este cu atât mai important cu cât competitorii își reduc eforturile inovatoare în raport cu situația contrafactuală înregistrată în lipsa ajutorului.

                     179.

                     În analiza sa, autoritatea va avea în vedere următoarele elemente:
                     (a)   valoarea ajutorului: cu cât valoarea ajutorului este mai mare, cu atât probabilitatea ca o parte din ajutor să poată fi folosită pentru a denatura concurența este mai mare. Acest lucru este valabil în special în cazul în care valoarea ajutorului este mare în comparație cu dimensiunile activității generale a beneficiarului;
                     (b)   frecvența ajutorului: în cazul în care o întreprindere primește ajutor în mod repetat, probabilitatea ca acest lucru să denatureze stimulentele dinamice este mai mare;
                     (c)   durata ajutorului: în cazul în care ajutorul de exploatare este acordat pentru o perioadă lungă de timp, probabilitatea ca acest fapt să denatureze concurența este mai mare;
                     (d)   descreșterea treptată a ajutorului: în cazul în care ajutorul de exploatare descrește în timp, întreprinderea va avea un stimulent pentru a-și îmbunătăți eficiența și denaturarea stimulentelor dinamice va fi, în consecință, redusă în timp;
                     (e)   promptitudinea în îndeplinirea viitoarelor standarde: în cazul în care ajutorul va permite întreprinderii în cauză să îndeplinească noile standarde comunitare care se preconizează că vor fi adoptate în viitorul apropiat, investiția care a beneficiat de ajutor va reduce costul investițiilor pe care întreprinderea ar fi trebuit oricum să le efectueze;
                     (f)   nivelul standardelor reglementate în raport cu obiectivele de mediu: cu cât nivelul cerințelor obligatorii este mai scăzut, cu atât riscul ca ajutorul care depășește cerințele obligatorii să nu fie necesar este mai mare, precum și riscul că acesta va avea un efect de evicțiune asupra investițiilor sau va fi utilizat în așa fel încât să denatureze stimulentele dinamice;
                     (g)   riscul de subvenționare încrucișată: în cazul în care întreprinderea produce o gamă largă de produse sau produce același produs prin intermediul unui proces convențional și a unuia ecologic, riscul de subvenționare încrucișată este mai mare;
                     (h)   neutralitatea tehnologică: în cazul în care o măsură se axează doar pe o singură tehnologie, riscul denaturării stimulentelor dinamice este mai mare;
                     (i)   inovarea concurențială: este cu atât mai probabil ca ajutorul să denatureze stimulentele dinamice cu cât concurenții străini elaborează tehnologii concurente (concurența în materie de inovare).

               5.2.2.2.   Menținerea solvabilității firmelor ineficiente

                     180.

                     Ajutorul de stat pentru protecția mediului poate fi justificat ca un mecanism tranzitoriu către o alocare deplină a efectelor externe negative în ceea ce privește mediul. Acesta nu ar trebui folosit pentru a acorda un sprijin care nu este necesar întreprinderilor care nu pot să se adapteze la standarde și tehnologii care respectă mai bine mediul, din cauza nivelelor lor scăzute de eficiență. În analiza sa, autoritatea va avea în vedere următoarele elemente:
                     (a)   tipul de beneficiari: în cazul în care beneficiarul are un nivel relativ scăzut de productivitate, iar situația sa financiară este precară, probabilitatea ca ajutorul să contribuie la menținerea artificială a întreprinderii pe piață este mai mare;
                     (b)   capacitatea excedentară în sectorul vizat de ajutor: în sectoarele în care există capacitate excedentară, există un risc mai mare ca ajutorul pentru investiții să susțină capacitatea excedentară și să mențină structuri de piață ineficiente;
                     (c)   comportament normal în sectoarele vizate de ajutor: în cazul în care întreprinderile dintr-un sector au atins același nivel de protecție a mediului fără ajutor, probabilitatea ca ajutorul să servească la menținerea structurilor de piață ineficiente este mai mare. Astfel, denaturarea concurenței este cu atât mai semnificativă cu cât probele furnizate de către beneficiar privind respectarea PPP sunt mai slabe, iar proporția costurilor de mediu externe internalizate de către concurenții beneficiarului este mai mare;
                     (d)   importanța relativă a ajutorului: cu cât reducerea/compensarea costurilor de producție variabile sunt mai importante, cu atât denaturarea concurenței este mai mare;
                     (e)   procesul de selecție: în cazul în care procesul de selecție se desfășoară într-un mod nediscriminatoriu, transparent și deschis, este mai puțin probabil ca ajutorul să contribuie la menținerea artificială a întreprinderii pe piață. Denaturarea concurenței este cu atât mai mică, cu cât alocarea unei subvenții este de mai mare anvergură (în materie de acoperire a pieței relevante) și mai competitivă (în materie de licitații/achiziții);
                     (f)   selectivitate: dacă măsura conform căreia se acordă ajutorul se referă la un număr relativ ridicat de potențiali beneficiari, la toate întreprinderile de pe piața relevantă și nu exclude întreprinderile care ar putea urmări aceleași obiective de mediu, este mai puțin probabil ca ajutorul să mențină pe piață întreprinderile ineficiente.

               5.2.2.3.   Puterea de piață/comportament exclusivist

                     181.

                     Ajutorul pentru protecția mediului acordat unui beneficiar poate fi folosit pentru consolidarea sau menținerea puterii sale de piață pe piața relevantă a produsului. Autoritatea va evalua puterea de piață a beneficiarului în cauză înainte ca ajutorul să fie acordat, precum și modificarea puterii de piață care poate fi preconizată în urma acordării ajutorului. Ajutorul pentru protecția mediului acordat unui beneficiar cu putere de piață substanțială poate fi utilizat de beneficiarul în cauză pentru a-și consolida sau menține puterea de piață, prin diferențierea suplimentară a produselor sale sau prin excluderea rivalilor. Este puțin probabil ca autoritatea să identifice problemele de concurență legate de puterea de piață pe piețele în care fiecare beneficiar al ajutorului are o cotă de piață sub 25 % și pe piețele care au o concentrare măsurată prin Indicele Herfindahl-Hirschman inferioară valorii de 2 000.

                     182.

                     În analiza sa, autoritatea va avea în vedere următoarele elemente:
                     (a)   puterea de piață a beneficiarului ajutorului și structura pieței: în cazul în care beneficiarul deține deja o poziție dominantă pe piața în cauză (71), măsura de ajutor poate reconsolida această poziție dominantă prin slăbirea pe viitor a presiunii concurențiale pe care concurenții o pot exercita asupra întreprinderii destinatare;
                     (b)   noul-venit pe piață: în cazul în care ajutorul se referă la piețele produsului sau la tehnologiile care concurează cu produse în situația în care beneficiarul ajutorului este un operator tradițional care deține putere de piață, ajutorul poate fi folosit în mod strategic pentru a împiedica intrarea pe piață a noilor operatori. Astfel, dacă potențialii nou-veniți pe piață nu au acces la ajutor, riscul ca ajutorul să denatureze concurența este mai mare;
                     (c)   diferențierea produsului și prețuri discriminatorii: ajutorul poate avea drept efect negativ facilitarea de către beneficiarul ajutorului a diferențierii produsului și a prețurilor discriminatorii, în detrimentul consumatorilor;
                     (d)   puterea de cumpărare: în cazul în care există cumpărători puternici pe piață, este mai puțin probabil ca beneficiarul unui ajutor cu putere de piață să poată crește prețurile față de cumpărătorii puternici. Prin urmare, cu cât puterea de cumpărare este mai mare, cu atât posibilitatea ca ajutorul să dăuneze consumatorilor este mai mică.

               5.2.2.4.   Efecte asupra schimburilor comerciale și asupra localizării

                     183.

                     Ajutorul de stat pentru protecția mediului poate face ca anumite teritorii să beneficieze de pe urma unor condiții de producție mai favorabile, în special din cauza costurilor de producție comparativ mai scăzute, ca un rezultat al ajutorului acordat, sau din cauza unor standarde mai ridicate de producție realizate prin intermediul ajutorului respectiv. Acest fapt poate avea ca rezultat relocalizarea societăților spre teritorii care beneficiază de ajutor sau deplasarea fluxurilor comerciale spre zonele care beneficiază de ajutor.

                     184.

                     În consecință, ajutorul va deplasa profiturile către statul AELS pe piața produsului care face obiectul ajutorului, precum și pe piața factorilor de producție.

                     185.

                     În analiza sa, autoritatea va lua în considerare dacă există probe că beneficiarul avea în vedere să investească în alte locații, caz în care riscul ca ajutorul să denatureze semnificativ concurența este mai mare.

               5.2.3.   Comparare și decizie

                     186.

                     În lumina acestor elemente pozitive și negative, autoritatea pune în balanță efectele măsurii și hotărăște dacă denaturările rezultate afectează în mod negativ condițiile comerciale într-o asemenea măsură, contrar interesului comun. În mod ideal, efectele pozitive și cele negative ar trebui să fie exprimate în raport cu același etalon (de exemplu, costurile externe evitate raportate la pierderile de profit ale concurentului, exprimate în unitate monetară).

                     187.

                     În general, cu cât este mai mare beneficiul de mediu și cu cât mai clar este demonstrat faptul că valoarea ajutorului este limitată la minimul necesar, cu atât sunt mai mari șansele ca aprecierea autorității să fie pozitivă. Pe de altă parte, cu cât există indicii mai multe ale faptului că ajutorul va denatura semnificativ concurența, cu atât această apreciere riscă să fie mai puțin pozitivă. În cazul în care efectele pozitive estimate sunt de o mare anvergură și denaturările riscă să fie foarte semnificative, aprecierea va depinde de măsura în care se consideră că efectele pozitive cântăresc mai greu decât cele negative.

                     188.

                     Autoritatea nu poate ridica nicio obiecțiune cu privire la măsura de ajutor notificată fără să inițieze procedura oficială de investigare sau, în urma procedurii oficiale de investigare stabilite la articolul 6 din Protocolul 3 partea I la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, poate decide să închidă procedura printr-o decizie în conformitate cu articolul 7 din protocolul în cauză. În cazul în care aceasta ia o decizie condiționată în sensul articolului 7 alineatul (4) din protocolul menționat anterior, poate avea în vedere, de exemplu, adăugarea următoarelor condiții, care trebuie să reducă denaturările rezultate sau efectul asupra schimburilor comerciale și să fie proporționale:

                                 (a)

                                 intensități ale ajutorului mai mici decât intensitățile maxime prevăzute în capitolul 3;

                                 (b)

                                 separarea conturilor pentru a evita subvenționarea încrucișată de la o piață la alta, în cazul în care beneficiarul este activ pe mai multe piețe;

                                 (c)

                                 cerințe suplimentare de îndeplinit în vederea îmbunătățirii efectului de mediu al măsurii;

                                 (d)

                                 nediscriminarea altor beneficiari potențiali (selectivitate redusă).

               6.   Cumul

                     189.

                     Plafoanele de ajutor stabilite în temeiul prezentelor orientări se vor aplica indiferent dacă sprijinul acordat proiectului care beneficiază de ajutor este finanțat în întregime din resursele statului sau este parțial finanțat de Comunitate.

                     190.

                     Ajutorul autorizat în temeiul prezentelor orientări nu poate fi combinat cu alt ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE sau cu alte forme de finanțare comunitară în cazul în care o astfel de suprapunere are ca rezultat o intensitate a ajutorului mai mare decât cea stabilită în prezentele orientări. Cu toate acestea, atunci când cheltuielile eligibile aferente ajutorului pentru protecția mediului sunt eligibile integral sau parțial, pentru ajutorul în alte scopuri, partea comună va face obiectul celui mai favorabil plafon de ajutor conform normelor aplicabile.

                     191.

                     Ajutorul pentru protecția mediului nu trebuie cumulat cu ajutorul de minimis în raport cu aceleași costuri eligibile în cazul în care un astfel de cumul ar avea ca rezultat o intensitate a ajutorului mai mare decât cea stabilită în prezentele orientări.

               7.   Dispoziții finale

         7.1.   Raportarea anuală

                     192.

                     Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție și Decizia nr. 195/04/COL a Autorității din 14 iulie 2004 privind punerea în aplicare a dispozițiilor prevăzute la articolul 27 din partea II a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție prevăd că statele AELS trebuie să prezinte autorității rapoarte anuale.

                     193.

                     Dincolo de cerințele prevăzute de acele dispoziții, rapoartele anuale pentru măsurile privind ajutorul de mediu trebuie să conțină, pentru fiecare schemă aprobată, următoarele informații referitoare la întreprinderile mari:

                                 —

                                 numele beneficiarilor;

                                 —

                                 valoarea ajutorului pentru fiecare beneficiar;

                                 —

                                 intensitatea ajutorului;

                                 —

                                 o descriere a obiectivului măsurii și a tipului de protecție a mediului pe care intenționează să îl promoveze;

                                 —

                                 sectoarele de activitate în care se efectuează proiecte care beneficiază de ajutor;

                                 —

                                 o explicație privind modul în care efectul stimulativ a fost respectat, în special folosind indicatorii și criteriile prevăzute la capitolul 5.

                     194.

                     În cazul scutirilor sau reducerilor de taxe și impozite, statul AELS trebuie să furnizeze numai textul sau textele legislative și/sau de reglementare care instituie ajutorul și detalii privind categoriile de întreprinderi care beneficiază de reducerile sau scutirile de taxe și impozite, precum și sectoarele economice care sunt afectate cel mai mult de acele scutiri/reduceri de taxe și impozite.

                     195.

                     Rapoartele anuale se publică pe site-ul internet al autorității.

               7.2.   Transparență

                     196.

                     Autoritatea consideră că sunt necesare măsuri suplimentare pentru îmbunătățirea transparenței ajutorului de stat în SEE. În special, este necesar să se asigure că statele AELS, operatorii economici, părțile interesate și însăși autoritatea au acces la textul integral al tuturor schemelor aplicabile privind ajutorul de mediu.

                     197.

                     Aceasta se poate realiza cu ușurință prin stabilirea de site-uri internet interconectate. Din acest motiv, atunci când examinează schemele de ajutor de mediu, autoritatea cere în mod sistematic ca statele AELS în cauză să publice textul integral al tuturor schemelor de ajutor în forma lor finală pe internet și să comunice autorității adresa de internet a publicației. Schema nu trebuie să se aplice înainte ca informațiile să fie publicate pe internet.

               7.3.   Monitorizare și evaluare

                     198.

                     Statele AELS trebuie să se asigure că se păstrează înregistrările detaliate privind acordarea ajutorului pentru toate măsurile de mediu. Astfel de înregistrări, care trebuie să conțină toate informațiile necesare pentru a stabili dacă au fost respectate costurile eligibile și intensitatea maximă a ajutorului permisă, trebuie păstrate timp de 10 ani de la data acordării ajutorului și trebuie furnizate autorității la cerere.

                     199.

                     Autoritatea va cere statelor AELS să furnizeze aceste informații pentru realizarea unei evaluări a prezentelor orientări la patru ani de la publicare (72).

               7.4.   Măsuri corespunzătoare

                     200.

                     Autoritatea propune statelor AELS, pe baza articolului 1 alineatul (1) din Protocolul 3 partea I la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, următoarele măsuri corespunzătoare privind schemele lor de ajutor de mediu existente:
                     Statele AELS ar trebui să modifice, dacă este necesar, astfel de scheme pentru a le alinia cu prezentele orientări în termen de 18 luni de la adoptarea lor, cu următoarele excepții:

                                 (i)

                                 statele AELS ar trebui să modifice, dacă este cazul, schemele privind ajutoarele sub formă de reducere sau scutire de taxe care corespund taxele făcând obiectul Directivei 2003/96/CE înainte de 31 decembrie 2012;

                                 (ii)

                                 noile plafoane menționate la punctul 160 pentru proiectele individuale se aplică din ziua următoare celei în care are loc adoptarea prezentelor orientări de către Colegiu;

                                 (iii)

                                 obligația de a furniza rapoarte anuale mai detaliate se va aplica ajutoarelor acordate în cadrul schemei actuale de ajutoare începând cu 1 ianuarie 2009.

                     201.

                     Statele AELS sunt invitate să-și dea acordul explicit și necondiționat cu privire la aceste măsuri adecvate propuse, în termen de o lună de la data primirii măsurilor. În absența unui răspuns, autoritatea va considera că statul AELS în cauză nu este de acord cu măsurile propuse.

               7.5.   Aplicare, valabilitate și revizuire

                     202.

                     Prezentele orientări se aplică din ziua adoptării lor și înlocuiesc Orientările comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului din 23 mai 2001 (73).

                     203.

                     Prezentele orientări se aplică până la 31 decembrie 2014. După consultarea statelor AELS, autoritatea poate modifica prezentele orientări înainte de această dată, din motive importante legate de politica de concurență sau de mediu sau pentru a ține seama de alte politici comunitare sau de alte angajamente internaționale. Astfel de modificări ar putea fi necesare în special în lumina acordurilor internaționale viitoare în domeniul schimbărilor climatice și al viitoarei legislații europene în materie de schimbări climatice. Autoritatea va lua în considerare evaluarea prevăzută (în patru ani) a orientărilor Comisiei, bazată pe informații factuale și pe rezultatele unor consultări ample, în special pe baza informațiilor furnizate de statele SEE.

                     204.

                     Autoritatea va aplica prezentele orientări tuturor măsurilor de ajutor notificate în privința cărora este solicitată să ia o decizie după adoptarea prezentelor orientări, chiar și în cazul în care proiectele au fost notificate înainte de data publicării. Aceasta include ajutorul individual acordat în temeiul schemelor de ajutor aprobate și notificate autorității în temeiul unei obligații de a notifica în mod individual un astfel de ajutor.

                     205.

                     În conformitate cu Orientările privind ajutorul de stat cu privire la stabilirea normelor aplicabile pentru evaluarea ajutorului de stat ilegal, autoritatea va aplica în cazul ajutorului care nu a fost notificat,

                                 (a)

                                 prezentele orientări, în cazul în care ajutorul a fost acordat după adoptarea acestora;

                                 (b)

                                 orientările aplicabile atunci când ajutorul a fost acordat în toate celelalte cazuri.

            ANEXĂ

               Tabel care prezintă intensitățile ajutorului pentru ajutorul de investiții ca parte a costurilor eligibile

                        Întreprinderi mici

                        Întreprinderi mijlocii

                        Întreprinderi mari

                        Ajutor pentru întreprinderile care depășesc standardele comunitare sau sporesc protecția mediului în lipsa standardelor comunitare

                        70 %

                        60 %

                        50 %

                        80 % în cazul ecoinovării

                        70 % în cazul ecoinovării

                        60 % în cazul ecoinovării

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        Ajutor pentru studii de mediu

                        70 %

                        60 %

                        50 %

                        Ajutor pentru adaptarea anticipată la viitoarele standarde comunitare

                                    —

                                    minimum 3 ani

                        25 %

                        20 %

                        15 %

                                    —

                                    între 1 și 3 ani

                        20 %

                        15 %

                        10 %

                        înainte de intrarea în vigoare

                        Ajutor pentru gestionarea deșeurilor

                        70 %

                        60 %

                        50 %

                        Ajutor pentru energiile regenerabile

                        80 %

                        70 %

                        60 %

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        Ajutor pentru economisirea de energie
                        Ajutor pentru instalațiile de cogenerare

                        80 %

                        70 %

                        60 %

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        Ajutor pentru încălzirea urbană care utilizează energie convențională

                        70 %

                        60 %

                        50 %

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        100 % în cazul procedurii de ofertare

                        Ajutor pentru depoluarea siturilor contaminate

                        100 %

                        100 %

                        100 %

                        Ajutor pentru relocalizarea întreprinderilor

                        70 %

                        60 %

                        50 %

                  ”

         (1)  Prezentele orientări corespund Orientărilor comunitare privind ajutorul de stat pentru protecția mediului, care au fost adoptate la 23 ianuarie 2008 (JO C 82, 1.4.2008, p. 1).

         (2)  COM(2005) 107 final.

         (3)  JO L 242, 10.9.2002, p. 1.

         (4)  Domeniile prioritare sunt: schimbările climatice, natura și biodiversitatea, mediul și sănătatea, resursele naturale și deșeurile. Sănătatea nu face obiectul prezentelor orientări.

         (5)  Referitor la acestea din urmă, a se vedea Cartea verde privind instrumentele de piață utilizate în scopuri aferente politicii de mediu și altor politici conexe, 28 martie 2007, COM(2007) 140 final.

         (6)  În momentul în care astfel de cerințe sau standarde sunt încorporate în Acordul privind SEE, acestea devin standarde SEE.

         (7)  De exemplu, Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (JO L 283, 31.10.2003, p. 51) nu a fost pusă în aplicare de statele AELS.

         (8)  A se vedea nota de subsol 1.

         (9)  A se vedea Planul de acțiune privind ajutorul de stat, punctele 11 și 20, detaliate în Comunicarea privind inovarea [COM(2005) 436 final, 21.9.2005].

         (10)  Aceasta poate include activități cum ar fi emisia de poluanți chimici în mediu sau, de exemplu, care modifică fizic mediul acvatic, cauzând astfel perturbări ale ecosistemelor sau activități care au impact negativ asupra stării resurselor de apă.

         (11)  După cum s-a menționat anterior, în momentul în care astfel de standarde sunt încorporate în Acordul privind SEE, acestea devin standarde SEE.

         (12)  O producție mai ecologică poate avea drept rezultat, de exemplu, mai multe posibilități de reciclare a deșeurilor, generând astfel venituri suplimentare. De asemenea, s-ar putea mări prețul sau volumul vânzărilor de produse care sunt percepute ca fiind într-o mai mare măsură ecologice și, în consecință, mai atractive pentru consumatori.

         (13)  O producție mai ecologică poate avea drept rezultat, în special, un consum redus de energie și de materii prime.

         (14)  Ajutorul acordat sub formă de ajutor fiscal în conformitate cu capitolul 3 va face obiectul unei evaluări detaliate, în cazul în care sunt depășite plafoanele prevăzute la capitolul 5.

         (15)  JO L 24, 29.1.2008, p. 8. Această directivă constituie versiunea codificată a Directivei 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996, care este încorporată în Acordul privind SEE la punctul 1 litera (f) din anexa XX.

         (16)  A se vedea Raportul privind situația biocombustibililor, COM(2006) 845 final, emis de Comisia Europeană.

         (17)  COM(2008) 19 final. După adoptarea acestei directive de către Parlamentul European și Consiliu, autoritatea va aplica criteriile de durabilitate reținute în textul final.

         (18)  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1). Directivă modificată ultima dată prin Decizia nr. 2455/2001/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 331, 15.12.2001, p. 1). În special articolul 4 alineatul (7) prevede criteriile care trebuie îndeplinite pentru a se permite noi modificări ale corpurilor de apă. Directiva 2000/60/CE și Decizia nr. 2455/2001/CE sunt încorporate în Acordul privind SEE la punctul 13 litera (c)(a) din anexa XX.

         (19)  JO L 52, 21.2.2004, p. 50, încorporată în Acordul privind SEE la punctul 24 din anexa IV.

         (20)  COM(2006) 545 final.

         (21)  Gestionarea deșeurilor include reutilizarea, reciclarea și recuperarea.

         (22)  Al șaselea program de acțiune pentru mediu este încorporat în Acordul privind SEE prin articolul 3 punctul 7 litera (d) din Protocolul 31.

         (23)  JO L 10, 14.1.1997, p. 13.

         (24)  Directiva a fost încorporată în Acordul privind SEE la punctul 23 litera (a) din anexa XX.

         (25)  A se vedea punctul 10 de mai sus.

         (26)  Comisia poate reevalua abordarea pentru acest tip de ajutor odată cu revizuirea Directivei 2003/96/CE.

         (27)  A se vedea punctul 10 de mai sus.

         (28)  În prezentele orientări nu se discută conceptul de ajutor de stat, care derivă din articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE și din jurisprudența Curții AELS și a Curții de Justiție a Comunităților Europene.

         (29)  A se vedea articolul 8 alineatul (3) din Acordul privind SEE.

         (30)  JO L 228, 9.9.1996, p. 1, încorporată în Acordul privind SEE în anexa XIII.

         (31)  Norme procedurale și de fond în domeniul ajutorului de stat – Orientări privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 partea I la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, adoptate și emise de autoritate la 19 ianuarie 1994, publicate în JO L 231, 3.9.1994, p. 1, Suplimentul SEE nr. 32, 3.9.1994, p. 1 («Orientările privind ajutorul de stat»). Secțiunea din orientările privind ajutorul de stat care tratează ajutorul de stat pentru cercetare, dezvoltare și inovare nu este încă publicată, însă este disponibilă pe site-ul internet al autorității: www.eftasurv.int

         (32)  JO L 10, 13.1.2001, p. 20, încorporat în Acordul privind SEE în anexa XV. Noul regulament se va aplica odată cu adoptarea noului regulament de exceptare pe categorii care reglementează ajutorul de formare.

         (33)  JO L 10, 13.1.2001, p. 33, încorporat în Acordul privind SEE în anexa XV. Noul regulament se va aplica odată cu adoptarea noului regulament de exceptare pe categorii care reglementează ajutorul pentru IMM-uri.

         (34)  JO L 139, 25.5.2006, Suplimentul SEE nr. 25, 25.5.2006.

         (35)  A se vedea propunerea Comisiei de Directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind stocarea geologică a dioxidului de carbon COM(2008) 18 final.

         (36)  A se vedea, în special, Al șaselea program de acțiune pentru mediu, încorporat în Acordul privind SEE prin Protocolul 31 articolul 3 punctul 7 litera (d).

         (37)  În consecință, standardele sau obiectivele stabilite la nivel comunitar care sunt obligatorii la nivel național, însă nu și pentru întreprinderile individuale, nu sunt considerate a fi «standardele comunitare». În momentul în care standardele comunitare sunt încorporate în Acordul privind SEE, acestea devin standarde SEE.

         (38)  După cum s-a menționat în nota de subsol 14, Directiva 2008/1/CE constituie versiunea codificată a Directivei 96/61/CE a Consiliului din 24 septembrie 1996, care este încorporată în Acordul SEE la punctul 1 litera (f) din anexa XX.

         (39)  COM(2008) 19 final. După adoptarea acestei directive de către Parlamentul European și Consiliu, se vor aplica criteriile de durabilitate reținute în textul final.

         (40)  JO L 32, 6.2.2007, p. 183, încorporată în Acordul privind SEE la punctul 24 din anexa IV.

         (41)  JO L 283, 31.10.2003, p. 51.

         (42)  Regulamentul este încorporat în Acordul privind SEE în anexa XV.

         (43)  Recomandarea Consiliului din 3 martie 1975 privind alocarea costurilor și acțiunile întreprinse de autoritățile publice în probleme de mediu (JO L 194, 25.7.1975, p. 1), încorporată în Acordul privind SEE la punctul 33 din anexa X.

         (44)  A se vedea nota de subsol 43.

         (45)  Se face referire la punctul 10.

         (46)  Cu toate acestea, ajutorul pentru adaptarea anticipată la viitoare standarde comunitare și pentru achiziționarea de vehicule de transport noi se poate acorda în condițiile prezentate în secțiunile 3.1.3 și 3.1.2.

         (47)  Atunci când se evaluează punctul 78 litera (b), în cazul în care se pot utiliza parametri cantitativi pentru a compara activitățile ecoinovatoare cu activitățile standard, neinovatoare, «semnificativ mai mari», înseamnă că îmbunătățirea marginală preconizată în urma activităților ecoinovatoare, în termeni de risc de mediu redus sau de poluare redusă, sau de eficiență ameliorată a energiei sau resurselor, trebuie să fie de cel puțin două ori mai ridicată decât îmbunătățirea marginală preconizată în urma evoluției generale a activităților neinovatoare comparabile.
      Atunci când abordarea propusă nu este adecvată într-un caz dat sau dacă nu este posibilă o comparație cantitativă, dosarul de solicitare a ajutorului de stat trebuie să conțină o descriere detaliată a metodei utilizate pentru evaluarea acestui criteriu, care să garanteze un standard comparabil cu cel al metodei propuse.

         (48)  Acest lucru ar putea fi valabil, de exemplu, în cazul în care se îmbunătățește un procedeu de producție existent și în cazul în care se pot identifica în mod clar componentele care îmbunătățesc performanțele ecologice.

         (49)  Conceptul de «costuri de producție» trebuie înțeles ca excluzând orice ajutor, dar incluzând un nivel normal al profitului.

         (50)  Directiva a fost încorporată în Acordul privind SEE la punctul 24 din anexa IV.

         (51)  A se vedea nota de subsol 50.

         (52)  Cu excepția infrastructurii de încălzire urbană, a cărei finanțare nu intră în domeniul de aplicare al prezentelor orientări, dar care va fi evaluată numai în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c).

         (53)  Clasificare ce figurează în Comunicarea Comisiei privind revizuirea strategiei comunitare de gestionare a deșeurilor [COM(96) 399 final, 30.7.1996]. În această comunicare, Comisia subliniază că gestionarea deșeurilor reprezintă un obiectiv prioritar pentru Comunitate, în scopul reducerii riscurilor asupra mediului. Noțiunea de tratare a deșeurilor trebuie privită din trei puncte de vedere: recuperare, reciclare, refolosire. Deșeurile a căror producție este inevitabilă trebuie tratate și eliminate în condiții de siguranță. În Comunicarea privind strategia tematică privind prevenirea și reciclarea deșeurilor [COM(2005) 666], Comisia își reafirmă angajamentul față de aceste principii și înlesnește măsuri concrete pentru promovarea prevenirii – cum ar fi proiectarea ecologică a proceselor și produselor sau stimulente pentru IMM-uri în vederea adoptării de măsuri de prevenire a deșeurilor – și a reciclării.

         (54)  «Tehnologie de vârf» înseamnă un proces în care utilizarea unui deșeu pentru fabricarea unui produs finit reprezintă o practică normală profitabilă din punct de vedere economic. După caz, conceptul de «tehnologie de vârf» trebuie interpretat din perspectiva tehnologiei SEE și a pieței comune.

         (55)  În cazul în care investițiile se referă exclusiv la protecția mediului fără alte beneficii economice, nu se aplică nicio reducere suplimentară în determinarea costurilor eligibile.

         (56)  Eforturile de depoluare depuse de autoritățile publice pe terenurile care le aparțin nu intră, în sine, sub incidența dispozițiilor articolului 87 din Tratatul CE. Cu toate acestea, pot apărea probleme privind ajutorul de stat în cazul în care terenul se vinde, după depoluare, la un preț mai scăzut decât valoarea sa de piață. În acest sens, Orientările privind ajutorul de stat cu privire la elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice (JO L 137, 8.6.2000, Suplimentul SEE nr. 26) sunt aplicabile în continuare.

         (57)  JO L 206, 22.7.1992, p. 7.

         (58)  Directiva a fost încorporată în Acordul privind SEE la punctul 23 litera (a) din anexa X.

         (59)  JO L 275, 25.10.2003, p. 32. Directiva a fost încorporată în Acordul privind SEE la punctul 21 litera (a) (l) din anexa XX.

         (60)  Condiția ca reducerile/scutirile să fie compatibile cu legislația comunitară relevantă este o condiție care se aplică numai în scopul evaluării compatibilității măsurii cu prezentele orientări. În acest sens, a se vedea, de asemenea, punctul 10 de mai sus.

         (61)  A se vedea punctul 70(15).

         (62)  De exemplu, reduceri sau scutiri de taxe și impozite care nu fac obiectul legislației comunitare sau care sunt inferioare nivelului fiscal minim din Comunitate.

         (63)  Astfel cum a fost definită în Comunicarea Autorității privind definirea pieței relevante în sensul dreptului comunitar al concurenței în cadrul SEE, JO L 200, 16.7.1998, p. 48 și Suplimentul SEE la JO 28, 16.7.1998, p. 3.

         (64)  Referitor la produsele energetice și energia electrică, se consideră că «întreprinderile mari consumatoare de energie», astfel sunt definite la articolul 17 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96/CE, îndeplinesc acest criteriu atât timp cât dispoziția respectivă rămâne în vigoare.

         (65)  Astfel cum a fost definită în Comunicarea Autorității privind definirea pieței relevante în sensul dreptului comunitar al concurenței în cadrul SEE, JO L 200, 16.7.1998, p. 48 și Suplimentul SEE la JO 28, 16.7.1998, p. 3.

         (66)  În acest context, este irelevant faptul că monitorizarea se realizează de către un organism public sau de către unul privat.

         (67)  Aceasta se aplică, de asemenea, indiferent dacă beneficiarul individual beneficiază în același timp de o scutire sau de o reducere de taxă, evaluată în temeiul regulilor descrise la capitolul 4.

         (68)  Reducerile și scutirile fiscale de taxele de mediu care intră sub incidența capitolului 4 din prezentele orientări nu vor face obiectul unei evaluări detaliate. Cu toate acestea, ajutorul acordat în conformitate cu capitolul 3 sub formă de ajutor fiscal va face obiectul unei evaluări detaliate, în cazul în care ajutorul depășește plafoanele prevăzute la prezentul punct.

         (69)  Diferite piețe pot fi afectate de ajutor, întrucât impactul acestuia poate să nu fie restricționat la piața corespunzătoare activității sprijinite, ci să se extindă și la alte piețe, care sunt legate de această piață fie din cauză că se află în amonte, în aval sau sunt complementare, fie pentru că beneficiarul este deja prezent pe aceste piețe sau poate fi prezent în viitorul apropiat.

         (70)  Calcularea costurilor suplimentare poate să nu cuprindă în întregime toate veniturile de exploatare, deoarece beneficiile nu se deduc pe toată perioada de viață a investiției. În plus, pot fi greu de luat în considerare anumite tipuri de venituri, cum ar fi, de exemplu, cele determinate de creșterea productivității și a producției, capacitatea rămânând neschimbată.

         (71)  O serie de piețe pot fi afectate de ajutor, întrucât impactul acestuia poate să nu fie limitat la piața corespunzătoare activității sprijinite, ci să se extindă și la alte piețe, care sunt legate de acea piață fie din cauză că se află în amonte, în aval sau sunt complementare, fie pentru că beneficiarul este deja prezent pe aceste piețe sau poate fi prezent în viitorul apropiat.

         (72)  În procesul în cauză este posibil ca statele AELS să dorească să sprijine autoritatea prin furnizarea propriei evaluări ex post a schemelor și măsurilor individuale.

         (73)  JO L 21, 24.1.2002, Suplimentul SEE nr. 6.