title: 2009/940/CE: Decizia Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind semnarea de către Comunitatea Europeană a protocolului referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007

text:
               16.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 331/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 30 noiembrie 2009
   privind semnarea de către Comunitatea Europeană a protocolului referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007
   (2009/940/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 61 litera (c) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               Comunitatea depune eforturi pentru instituirea unui spațiu judiciar comun bazat pe principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești.

               (2)

               Protocolul referitor la aspecte specifice materialului feroviar rulant la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile (denumit în continuare „protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg, la 23 februarie 2007, contribuie în mod util la reglementarea la nivel internațional în domeniul la care se referă. Prin urmare, este recomandabil ca dispozițiile acestui instrument care se referă la materii care intră în competența exclusivă a Comunității să fie aplicate în cel mai scurt timp.

               (3)

               Comisia a negociat protocolul feroviar în numele Comunității, pentru părțile care intră în competența exclusivă a Comunității.

               (4)

               Articolul XXII alineatul (1) din protocolul feroviar prevede că organizațiile regionale de integrare economică care au competență în anumite materii reglementate de respectivul protocol îl pot semna.

               (5)

               Protocolul feroviar rămâne deschis spre semnare până la data intrării sale în vigoare.

               (6)

               Unele din aspectele reglementate de Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1), de Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (2), de Regulamentul (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (3), de Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare) (4) și de Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate (Regulamentul privind agenția) (5) fac, de asemenea, obiectul protocolului feroviar.

               (7)

               Comunitatea are competență exclusivă în ceea ce privește anumite materii reglementate de protocolul feroviar, în timp ce în competența statelor membre intră alte aspecte reglementate de acest instrument.

               (8)

               Prin urmare, Comunitatea ar trebui să semneze protocolul feroviar.

               (9)

               Articolul XXII alineatul (2) din protocolul feroviar prevede că, la data semnării, acceptării, aprobării sau aderării, o organizație regională de integrare economică face o declarație în care specifică materiile reglementate de protocolul menționat pentru care competența a fost transferată organizației respective de către statele sale membre. În consecință, Comunitatea ar trebui să prezinte o astfel de declarație în momentul semnării protocolului feroviar.

               (10)

               Regatul Unit și Irlanda participă la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.

               (11)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Semnarea protocolului referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile („protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007, se aprobă în numele Comunității Europene sub rezerva încheierii sale.
   Textul protocolului feroviar este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prin prezenta decizie, președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită(e) să semneze protocolul feroviar, în numele Comunității, sub rezerva condiției stabilite la articolul 3.
   Articolul 3
   Atunci când semnează protocolul feroviar, Comunitatea prezintă declarația inclusă în anexă, în conformitate cu articolul XXII alineatul (2).

      Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         B. ASK

      (1)  JO L 12, 16.1.2001, p. 1.

      (2)  JO L 160, 30.6.2000, p. 1.

      (3)  JO L 177, 4.7.2008, p. 6.

      (4)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      (5)  JO L 220, 21.6.2004, p. 3.
   ANEXĂ

      Declarație care trebuie prezentată în temeiul articolului XXII alineatul (2) cu privire la competența Comunității Europene în materiile reglementate de protocolul referitor la aspectele specifice materialului feroviar rulant la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile („protocolul feroviar”), adoptat la Luxemburg la 23 februarie 2007, cu privire la care statele membre și-au transferat propriile competențe Comunității

                  1.

                  Articolul XXII din protocolul feroviar prevede că organizațiile regionale de integrare economică care sunt constituite de state suverane și care au competențe în ceea ce privește anumite aspecte reglementate de respectivul protocol îl pot semna sub rezerva prezentării declarației menționate la articolul XXII alineatul (2). Comunitatea a decis să semneze protocolul feroviar și, în consecință, va prezenta declarația corespunzătoare.

                  2.

                  Membrii actuali ai Comunității sunt Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Spania, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

                  3.

                  Cu toate acestea, prezenta declarație nu se aplică în cazul Regatului Danemarcei, în conformitate cu articolele 1 și 2 din protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene.

                  4.

                  Prezenta declarație nu se aplică teritoriilor statelor membre în care nu se aplică Tratatul de instituire a Comunității Europene și nu aduce atingere actelor sau pozițiilor care pot fi adoptate în temeiul protocolului feroviar de către statele membre respective în numele și în interesul acestor teritorii.

                  5.

                  Statele membre ale Comunității Europene și-au transferat Comunității competența în ceea ce privește domeniul care intră în sfera de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1), a Regulamentului (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență (2), a Regulamentului (CE) nr. 593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (3), a Directivei 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare) (4) și a Regulamentului (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate (Regulamentul privind agenția) (5).

                  6.

                  În ceea ce privește sistemul de numerotare a vehiculelor, Comunitatea a adoptat prin Decizia 2006/920/CE (Decizia Comisiei din 11 august 2006 privind specificația tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemul „Operarea și gestionarea traficului” al sistemului feroviar transeuropean convențional) un sistem de numerotare care este adecvat obiectivului de identificare a materialului feroviar rulant astfel cum se menționează la articolul V alineatul (2) din protocolul feroviar.
                  Mai mult, în ceea ce privește schimbul de date între statele membre ale Comunității și registrul internațional, Comunitatea a înregistrat progrese considerabile prin Decizia 2007/756/CE (Decizia Comisiei din 9 noiembrie 2007 de adoptare a unei specificații comune a registrului național al vehiculelor prevăzut la articolul 14 alineatele (4) și (5) din Directivele 96/48/CE și 2001/16/CE). În temeiul deciziei menționate, statele membre ale Comunității pun în aplicare registre naționale ale vehiculelor, iar duplicarea datelor cu Registrul internațional ar trebui evitată.

                  7.

                  Exercitarea competențelor transferate de statele membre Comunității în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene este, prin natura sa, susceptibilă de a evolua în permanență. În cadrul respectivului tratat, instituțiile competente pot adopta decizii de stabilire a sferei competențelor Comunității. Prin urmare, Comunitatea își rezervă dreptul de a modifica prezenta declarație în consecință, fără ca acest fapt să constituie o condiție prealabilă pentru exercitarea competenței sale cu privire la aspectele reglementate de protocolul feroviar.

      (1)  JO L 12, 16.1.2001, p. 1.

      (2)  JO L 160, 30.6.2000, p. 1.

      (3)  JO L 177, 4.7.2008, p. 6.

      (4)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      (5)  JO L 220, 21.6.2004, p. 3.
   TRADUCERE
   PROTOCOLUL DE LA LUXEMBURG LA CONVENȚIA PRIVIND GARANȚIILE INTERNAȚIONALE ÎN MATERIE DE ECHIPAMENTE MOBILE REFERITOR LA ASPECTE SPECIFICE MATERIALULUI FEROVIAR RULANT

      Preambul

   CAPITOLUL I   DOMENIU DE APLICARE ȘI DISPOZIȚII GENERALE

                  Articolul I

            Definiții

                  Articolul II

            Aplicarea convenției în ceea ce privește materialul feroviar rulant

                  Articolul III

            Derogare

                  Articolul IV

            Competențe de reprezentare

                  Articolul V

            Identificarea materialului feroviar rulant în cadrul acordului

                  Articolul VI

            Legea aplicabilă
         CAPITOLUL II   MĂSURI ÎN CAZUL NEÎNDEPLINIRII OBLIGAȚIILOR, PRIORITĂȚI ȘI CESIUNI

                  Articolul VII

            Modificarea dispozițiilor privind măsurile aplicabile în cazul neîndeplinirii obligațiilor

                  Articolul VIII

            Modificarea dispozițiilor privind măsurile provizorii

                  Articolul IX

            Măsuri în caz de insolvabilitate

                  Articolul X

            Asistența în caz de insolvabilitate

                  Articolul XI

            Dispoziții privind debitorul
         CAPITOLUL III   DISPOZIȚII PRIVIND SISTEMUL DE ÎNREGISTRARE A GARANȚIILOR INTERNAȚIONALE ASUPRA MATERIALULUI FEROVIAR RULANT

                  Articolul XII

            Autoritatea de supraveghere și organismul de înregistrare

                  Articolul XIII

            Puncte de intrare desemnate

                  Articolul XIV

            Identificarea materialului feroviar rulant în vederea înregistrării

                  Articolul XV

            Modificări suplimentare ale dispozițiilor privind Registrul

                  Articolul XVI

            Tarifele referitoare la Registrul internațional

                  Articolul XVII

            Avize de vânzare
         CAPITOLUL IV   COMPETENȚA

                  Articolul XVIII

            Renunțarea la imunitatea de jurisdicție
         CAPITOLUL V   RELAȚIA CU ALTE CONVENȚII

                  Articolul XIX

            Relația cu Convenția Unidroit privind leasing-ul financiar internațional

                  Articolul XX

            Relația cu Convenția privind transportul feroviar internațional (COTIF)
         CAPITOLUL VI   DISPOZIȚII FINALE

                  Articolul XXI

            Semnarea, ratificarea, acceptarea, aprobarea sau aderarea

                  Articolul XXII

            Organizațiile regionale de integrare economică

                  Articolul XXIII

            Intrare în vigoare

                  Articolul XXIV

            Unități teritoriale

                  Articolul XXV

            Materialul feroviar rulant afectat serviciului public

                  Articolul XXVI

            Dispoziții tranzitorii

                  Articolul XXVII

            Declarații privind anumite dispoziții

                  Articolul XXVIII

            Rezerve și declarații

                  Articolul XXIX

            Declarații în temeiul convenției

                  Articolul XXX

            Declarații ulterioare

                  Articolul XXXI

            Retragerea declarațiilor

                  Articolul XXXII

            Denunțări

                  Articolul XXXIII

            Conferințe de evaluare, amendamente și aspecte conexe

                  Articolul XXXIV

            Depozitarul și atribuțiile sale

      PROTOCOLUL DE LA LUXEMBURG LA CONVENȚIA PRIVIND GARANȚIILE INTERNAȚIONALE ÎN MATERIE DE ECHIPAMENTE MOBILE REFERITOR LA ASPECTE SPECIFICE MATERIALULUI FEROVIAR RULANT

   STATELE PĂRȚI LA PREZENTUL PROTOCOL,
   CONSIDERÂND necesară punerea în aplicare a Convenției privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile („convenția”), întrucât aceasta se referă la materialul feroviar rulant, luând în considerare scopurile stabilite în preambulul convenției,
   AVÂND ÎN VEDERE necesitatea adaptării convenției pentru a îndeplini cerințele specifice privind materialul feroviar rulant și finanțarea acestuia,
   CONVIN asupra următoarelor dispoziții privind materialul feroviar rulant:
   CAPITOLUL I

      DOMENIU DE APLICARE ȘI DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul I
   Definiții
   1.   În prezentul protocol, cu excepția situațiilor în care contextul impune altfel, termenii folosiți au înțelesul stabilit prin convenție.
   2.   În prezentul protocol, următorii termeni sunt definiți astfel:

               (a)

               „contract de garanție” înseamnă un contract încheiat de o persoană în calitate de garant;

               (b)

               „garant” înseamnă o persoană care, pentru a asigura îndeplinirea tuturor obligațiilor față de un creditor, asumate în temeiul unui contract de garanție sau al unui acord, oferă sau emite o fidejusiune, solicită o garanție, un acreditiv stand-by sau orice altă formă de asigurare a creditului;

               (c)

               „situație de insolvabilitate” înseamnă:

                           (i)

                           inițierea procedurilor de insolvabilitate; sau

                           (ii)

                           intenția declarată a debitorului de a suspenda sau suspendarea efectivă a plăților, în cazul în care dreptul creditorului de a institui procedurile de insolvabilitate împotriva debitorului sau de a aplica măsurile prevăzute în convenție sunt împiedicate sau suspendate prin lege sau prin acțiunea statului;

               (d)

               „competența în primă instanță în caz de insolvabilitate” înseamnă statul contractant în care se află principalul centru de interese al debitorului, care, în acest scop și sub rezerva probei contrare, este considerat a fi locul unde debitorul își are sediul legal sau, dacă acesta nu există, locul unde debitorul s-a constituit sau înființat;

               (e)

               „material feroviar rulant” înseamnă vehiculele care se deplasează pe o cale ferată fixă ori direct pe, deasupra sau sub culisa de ghidare, precum și sistemele de tracțiune, motoarele, frânele, osiile, boghiurile, pantografele, accesoriile și alte componente, echipamente și piese, toate instalate sau integrate în vehicule, precum și toate datele, manualele și evidențele aferente.

         Articolul II
   Aplicarea convenției în ceea ce privește materialul feroviar rulant
   1.   În ceea ce privește materialul feroviar rulant, convenția se aplică în conformitate cu dispozițiile prezentului protocol.
   2.   Convenția și prezentul protocol sunt cunoscute sub denumirea de Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile, astfel cum se aplică materialului feroviar rulant.
   Articolul III
   Derogare
   Părțile pot exclude, prin acord scris, aplicarea articolului IX și, în relațiile dintre ele, pot deroga de la dispozițiile prezentului protocol sau pot modifica efectele acestora, cu excepția articolului VII alineatele (3) și (4).
   Articolul IV
   Competențe de reprezentare
   În ceea ce privește materialul feroviar rulant, o persoană poate încheia un contract, poate efectua înregistrarea, conform definiției de la articolul 16 alineatul (3) din convenție și poate revendica drepturile și garanțiile în temeiul convenției, pe baza unui mandat, a unei împuterniciri sau a unei competențe de reprezentare.
   Articolul V
   Identificarea materialului feroviar rulant în cadrul acordului
   1.   În sensul articolului 7 litera (c) din convenție și a articolului XVIII alineatul (2) din prezentul protocol, o descriere a materialului feroviar rulant este suficientă identificarea materialul feroviar rulant atunci când conține:

               (a)

               o descriere a materialului feroviar rulant pentru fiecare articol;

               (b)

               o descriere a materialului feroviar rulant pentru fiecare tip;

               (c)

               o declarație potrivit căreia contractul se referă la întreg materialul feroviar rulant prezent și viitor; sau

               (d)

               o declarație potrivit căreia contractul se referă la totalitatea materialului feroviar rulant prezent și viitor, cu excepția articolelor sau tipurilor specificate.

         2.   În sensul articolului 7 din convenție, o garanție pentru viitorul material rulant identificat în conformitate cu alineatul anterior se constituie ca garanție internațională din momentul în care garantul, vânzătorul condițional sau locatorul dobândește puterea de a dispune de materialul feroviar rulant, fără a mai fi nevoie de un nou act de transfer.
   Articolul VI
   Legea aplicabilă
   1.   Prezentul articol se aplică numai atunci când un stat contractant face o declarație în temeiul articolului XXVII.
   2.   Părțile la un contract, la un contract de garanție conex sau la un contract de subordonare pot conveni asupra legii care guvernează, total sau parțial, drepturile și obligațiile contractuale ale acestora.
   3.   Sub rezerva unor dispoziții contrare, trimiterea de la alineatul anterior la legea aleasă de părți se referă la normele de drept intern ale statului membru desemnat sau, în cazul în care statul cuprinde mai multe unități teritoriale, la legea internă a unității teritoriale desemnate.
   CAPITOLUL II

      MĂSURI ÎN CAZUL NEÎNDEPLINIRII OBLIGAȚIILOR, PRIORITĂȚI ȘI CESIUNI

   Articolul VII
   Modificarea dispozițiilor privind măsurile aplicabile în cazul neîndeplinirii obligațiilor
   1.   Pe lângă măsurile menționate în capitolul III din convenție, creditorul poate asigura, în măsura în care debitorul a hotărât acest lucru, în orice moment și în situațiile menționate în capitolul respectiv, exportul și transferul fizic al materialului feroviar rulant de pe teritoriul în care se află.
   2.   Creditorul nu poate aplica măsurile menționate la alineatul anterior fără acordul prealabil scris al titularului unei garanții înregistrate care are întâietate asupra celei deținute de creditor.
   3.   Articolul 8 alineatul (3) din convenție nu se aplică materialului feroviar rulant. Orice măsură prevăzută în convenție în ceea ce privește materialul feroviar rulant va fi aplicată într-o manieră rezonabilă din punct de vedere comercial. Se consideră că o măsură este aplicată într-o manieră rezonabilă din punct de vedere comercial atunci când aceasta este aplicată în conformitate cu o dispoziție a acordului, cu excepția cazului în care o astfel de dispoziție este în mod evident nerezonabilă.
   4.   Se consideră că un creditor gajist care acordă persoanelor interesate un preaviz scris de cel puțin paisprezece zile calendaristice, cu privire la o vânzare sau închiriere propusă și-a îndeplinit obligația cu privire la „avizul prealabil rezonabil” în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din convenție. Dispozițiile menționate anterior nu vor împiedica creditorul gajist și constituantul sau garantul să convină asupra unui preaviz cu o durată mai mare.
   5.   Sub rezerva oricăror alte legi și regulamente aplicabile în materie de siguranță, un stat contractant se asigură că autoritățile administrative responsabile cooperează și acordă asistență promptă creditorului, în măsura în care acest lucru este necesar pentru aplicarea măsurilor prevăzute la alineatul (1).
   6.   Creditorul care dorește să obțină exportul unui material feroviar rulant în conformitate cu alineatul (1) altfel decât în temeiul unei hotărâri judecătorești, transmite în scris avize prealabile rezonabile:

               (a)

               persoanelor interesate menționate la articolul 1 litera (m) punctele (i) și (ii) din convenție; precum și

               (b)

               persoanelor interesate menționate la articolul 1 litera (m) punctul (iii) din convenție care au notificat creditorul în legătură cu drepturile lor cu destul timp înainte de efectuarea exportului.

         Articolul VIII
   Modificarea dispozițiilor privind măsurile provizorii
   1.   Prezentul articol se aplică numai în statul contractant care a făcut o declarație în temeiul articolului XXVII și în limitele acestei declarații.
   2.   În sensul articolului 13 alineatul (1) din convenție, în contextul aplicării de măsuri, prin expresia „în termen scurt” se înțelege numărul de zile calendaristice de la data la care a fost depusă cererea menționată în declarația făcută de statul contractant în care a fost depusă cererea.
   3.   La articolul 13 alineatul (1) din convenție se adaugă următorul text imediat după litera (d):

               „(e)

               în cazul în care, în orice moment, debitorul și creditorul convin, în mod expres, asupra vânzării obiectului și atribuirii beneficiilor ce decurg din aceasta”,

         iar la articolul 43 alineatul (2), după cuvintele „articolul 13 alineatul (1) litera (d)”, se adaugă „și (e)”.
   4.   Dreptul de proprietate sau orice alt drept al debitorului care face obiectul unei vânzări în temeiul alineatului precedent este degrevat de orice altă garanție asupra căreia are prioritate garanția internațională a creditorului, în conformitate cu dispozițiile articolului 29 din convenție.
   5.   Creditorul și debitorul sau orice altă persoană interesată pot conveni în scris asupra excluderii aplicării articolului 13 alineatul (2) din convenție.
   6.   În ceea ce privește măsurile prevăzute la articolul VII alineatul (1):

               (a)

               acestea sunt puse la dispoziție de autoritățile administrative dintr-un stat contractant în termen de cel mult șapte zile lucrătoare după ce creditorul notifică acestor autorități adoptarea măsurii menționate la articolul IX alineatul (1) sau, în cazul unor măsuri dispuse de o instanță străină, după ce hotărârea prin care s-au dispus măsurile este recunoscută de instanța statului contractant respectiv și creditorul este îndreptățit să obțină aceste măsuri în temeiul convenției; și

               (b)

               autoritățile aplicabile cooperează și asistă cu promptitudine creditorul în aplicarea măsurilor menționate, în conformitate cu legile și regulamentele aplicabile privind siguranța.

         7.   Alineatele (2) și (6) nu aduce atingere legilor și regulamentelor aplicabile privind siguranța.
   Articolul IX
   Măsuri în caz de insolvabilitate
   1.   Prezentul articol se aplică numai atunci când un stat contractant care deține competența în primă instanță în caz de insolvabilitate a făcut o declarație în temeiul articolului XXVII.
   2.   Trimiterile din prezentul articol la „administratorul judiciar” se referă la persoana respectivă în calitatea sa oficială, nu personală.
   3.   În cazul producerii unui situații de insolvabilitate, administratorul judiciar sau debitorul, după caz, cedează dreptul de proprietate asupra materialul feroviar rulant creditorului, în conformitate cu alineatul (7), cel mai târziu:

               (a)

               la sfârșitul perioadei de așteptare; și

               (b)

               la data la care creditorul ar avea dreptul de a intra în posesia materialului feroviar rulant dacă nu s-ar aplica prezentul articol.

         4.   În sensul prezentului articol, „perioadă de așteptare” înseamnă termenul indicat în declarația statului contractant care deține competența în primă instanță în caz de insolvabilitate.
   5.   Atât timp cât creditorul nu a avut posibilitatea de a intra în posesia bunului în temeiul alineatului (3):

               (a)

               administratorul judiciar sau debitorul, după caz, păstrează și întrețin materialul feroviar rulant și mențin valoarea acestuia în conformitate cu dispozițiile acordului; iar

               (b)

               creditorul are dreptul de a solicita orice altă măsură provizorie de care dispune în temeiul legii aplicabile.

         6.   Dispozițiile de la litera (a) de la alineatul precedent nu exclud posibilitatea utilizării materialului feroviar rulant în temeiul acordurilor încheiate în vederea păstrării și întreținerii materialului feroviar rulant și a menținerii valorii sale.
   7.   Administratorul judiciar sau debitorul, după caz, poate rămâne în posesia materialului feroviar rulant în cazul în care, până la data menționată la alineatul (3), a remediat toate neajunsurile legate de neîndeplinirea obligațiilor, altele decât cele rezultate din inițierea procedurii de insolvabilitate și a consimțit să îndeplinească toate obligațiile ulterioare în conformitate cu prevederile acordului și cu documentele conexe tranzacției. O a doua perioadă de așteptare nu se aplică în cazul neîndeplinirii obligațiilor ulterioare.
   8.   În ceea ce privește măsurile de remediere prevăzute la articolul VII alineatul (1):

               (a)

               acestea sunt puse la dispoziție de către autoritățile administrative dintr-un stat contractant, în cel mult șapte zile calendaristice de la data la care creditorul notifică acestor autorități faptul că are dreptul de a beneficia de aceste măsuri în temeiul convenției; iar

               (b)

               autoritățile competente cooperează de îndată și asistă creditorul în punerea în aplicare a măsurilor în conformitate cu actele cu putere de lege aplicabile în materie de siguranță.

         9.   Aplicarea măsurilor autorizate prin convenție sau prin prezentul protocol nu poate fi împiedicată sau întârziată după data menționată la alineatul (3).
   10.   Obligațiile debitorului care derivă din acord pot fi modificate numai cu consimțământul creditorului.
   11.   Dispozițiile alineatului precedent nu pot fi interpretate ca aducând atingere, dacă este cazul, dreptului administratorului judiciar de a rezilia acordul în temeiul legii aplicabile.
   12.   Niciun drept și nicio garanție, exceptând drepturile sau garanțiile necontractuale aferente unei categorii care face obiectul unei declarații prezentate în temeiul articolului 39 alineatul (1) din convenție, nu are prioritate, în raport cu garanțiile înregistrate, în cadrul procedurilor de insolvabilitate.
   13.   Convenția, astfel cum a fost modificată prin articolele VII și XXV din prezentul protocol, se aplică exercitării oricărei măsuri, în conformitate cu prezentul articol.
   3.   În cazul apariției unui situații de insolvabilitate, administratorul judiciar sau debitorul, după caz, la cererea creditorului, transmite o notificare creditorului în intervalul de timp specificat în declarația statului contractant în temeiul articolului XXVII dacă:

               (a)

               acesta își va îndeplini toate obligațiile, altele decât cele constituite prin inițierea procedurii de insolvabilitate și va accepta să își îndeplinească toate obligațiile ulterioare, în conformitate cu acordul și cu documentele conexe tranzacției; sau

               (b)

               acesta va acorda creditorului posibilitatea de a intra în posesia materialului feroviar rulant, în conformitate cu legea aplicabilă.

         4.   Legea aplicabilă la care se face trimitere la litera (b) din alineatul precedent îi poate permite instanței să solicite luarea de măsuri adiționale sau să prevadă garanții suplimentare.
   5.   Creditorul va face dovada creanțelor și va aduce dovezi care să ateste faptul că garanția sa internațională a fost înregistrată.
   6.   În cazul în care administratorul judiciar sau debitorul, după caz, nu transmite o notificare în conformitate cu alineatul (3), sau în cazul în care administratorul judiciar sau debitorul declară că va oferi creditorului posibilitatea de a intra în posesia materialului feroviar rulant, dar nu procedează astfel, instanța îi poate permite creditorului să intre în posesia materialului feroviar rulant în condițiile stabilite de aceasta, prin luarea de măsuri adiționale sau prin prevederea de garanții suplimentare.
   7.   Materialul feroviar rulant nu va fi vândut înainte de adoptarea unei hotărâri judecătorești referitoare la creanța și garanția internațională.
   3.   În cazul apariției unui situații de insolvabilitate, în perioada de remediere, administratorul judiciar sau debitorul, după caz:

               (a)

               își îndeplinește toate obligațiile, altele decât cele rezultate din inițierea procedurii de insolvabilitate și acceptă să își îndeplinească toate obligațiile ulterioare, în conformitate cu acordul și cu documentele conexe tranzacției; sau

               (b)

               acordă creditorului posibilitatea de a intra în posesia materialului feroviar rulant, în conformitate cu legea aplicabilă.

         4.   Înainte de încheierea perioadei de remediere, administratorul judiciar sau debitorul, după caz, pot solicita instanței o hotărâre de suspendare a obligației ce îi revine în temeiul literei (b) din alineatul precedent pentru o perioadă care începe la sfârșitul perioadei stabilite și care se încheie cel târziu odată cu expirarea acordului sau cu reînnoirea acestuia și în termenii pe care instanța îi consideră juști („perioada de suspendare”). Orice astfel de hotărâre stabilește faptul că toate sumele care îi revin creditorului în perioada de suspendare trebuie plătite din activul insolvabilității sau de către debitor la scadență, iar administratorul judiciar sau debitorul, după caz, îndeplinesc toate celelalte obligații aferente perioadei de suspendare.
   5.   În cazul în care se adresează o cerere instanței, în temeiul alineatului precedent, creditorul intră în posesia materialului feroviar rulant numai după ce instanța ia o hotărâre. În cazul în care cererea nu este soluționată în numărul de zile calendaristice de la data la care a fost depusă cererea menționată în declarația făcută de statul contractant în care a fost depusă cererea, cererea va fi considerată ca fiind retrasă, cu excepția cazului în care creditorul și administratorul judiciar sau debitorul, după caz, hotărăsc altceva.
   6.   Atât timp cât creditorului i se oferă posibilitatea de a intra în posesie în temeiul alineatului (3):

               (a)

               administratorul judiciar sau debitorul, după caz, conservă materialul feroviar rulant și îi menține valoarea în conformitate cu dispozițiile acordului; iar

               (b)

               creditorul are dreptul de a solicita orice alte măsuri provizorii disponibile în temeiul legii aplicabile.

         7.   Dispozițiile de la litera (a) de la alineatul precedent nu exclud posibilitatea utilizării materialului feroviar rulant în temeiul acordurilor încheiate în vederea păstrării și întreținerii acestuia, precum și a menținerii valorii sale.
   8.   Atunci când, în perioada de remediere sau în orice altă perioadă de suspendare, administratorul judiciar sau debitorul, după caz, remediază toate neajunsurile legate de neîndeplinirea obligațiilor provocate de inițierea procedurii de insolvabilitate și consimte să îndeplinească toate obligațiile ulterioare în conformitate cu prevederile acordului și cu documentele conexe aferente tranzacției, administratorul judiciar sau debitorul poate rămâne în posesia materialului feroviar rulant și orice hotărâre a instanței în temeiul articolului 4 încetează să aibă efect. O a doua perioadă de remediere nu se aplică în cazul unei neîndepliniri ulterioare a acestor obligații.
   9.   În ceea ce privește măsurile prevăzute la articolul VII alineatul (1):

               (a)

               acestea sunt puse la dispoziție de către autoritățile administrative dintr-un stat contractant, în termen de cel mult șapte zile calendaristice de la data la care creditorul notifică acestor autorități faptul că are dreptul de a obține aceste măsuri în temeiul convenției; iar

               (b)

               autoritățile competente cooperează de îndată și asistă creditorul în punerea în aplicare a măsurilor în conformitate cu actele cu putere de lege aplicabile în materie de siguranță.

         10.   Sub rezerva alineatelor (4), (5) și (8), aplicarea măsurilor autorizate prin convenție nu poate fi împiedicată sau întârziată după perioada de remediere.
   11.   Sub rezerva articolelor 4, (5) și (8), obligațiile debitorului care derivă din acord și din tranzacții conexe pot fi modificate, în cadrul procedurilor de insolvabilitate, numai cu consimțământul creditorului.
   12.   Dispozițiile alineatului precedent nu pot fi interpretate ca afectând dreptul administratorului judiciar, dacă este cazul, de a rezilia acordul în conformitate cu legea aplicabilă.
   13.   Niciun drept și nicio garanție, exceptând drepturile sau garanțiile necontractuale aferente unei categorii care fac obiectul unei declarații în temeiul articolului 39 alineatul (1) din convenție, nu are prioritate în raport cu garanțiile înregistrate în cadrul procedurilor de insolvabilitate.
   14.   Convenția, astfel cum a fost modificată prin articolele VII și XXV din prezentul protocol, se aplică exercitării oricărei măsuri în conformitate cu prezentul articol.
   15.   În sensul prezentului articol, „perioadă de remediere” înseamnă perioada care începe la data apariției situației de insolvabilitate, prevăzută în declarația statului contractant care este competent în primă instanță în caz de insolvabilitate.
   Articolul X
   Asistența în caz de insolvabilitate
   1.   Prezentul articol se aplică doar atunci când un stat contractant face o declarație în temeiul articolului XXVII alineatul (1).
   2.   În conformitate cu legislația statului contractant, instanțele statului contractant în care se află materialul feroviar rulant cooperează cât mai mult posibil cu instanțele și administratorii judiciari din celelalte state în vederea punerii în aplicare a dispozițiilor de la articolul IX.
   Articolul XI
   Dispoziții privind debitorul
   1.   În cazul neîndeplinirii obligațiilor în sensul articolului 11 din convenție, debitorul are dreptul la posesia netulburată asupra materialului feroviar rulant și la utilizarea acestuia în conformitate cu acordul, acesta fiind opozabil:

               (a)

               creditorului său și titularului oricărei garanții asupra căreia debitorul dobândește drepturi libere de orice garanție, în conformitate cu articolul 29 alineatul (4) litera (b) din convenție sau, cu excepția cazului și în măsura în care debitorul a convenit altfel; precum și

               (b)

               titularului oricărei garanții căreia i se subordonează garanția sau dreptul debitorului, în conformitate cu articolul 29 alineatul (4) litera (a) din convenție, cu excepția cazului și în măsura în care deținătorul a convenit altfel.

         2.   Nicio dispoziție din convenție sau din prezentul protocol nu aduce atingere răspunderii creditorului în caz de încălcare a acordului în conformitate cu legislația aplicabilă, în măsură în care acordul în cauză privește materialul feroviar rulant.
   CAPITOLUL III

      DISPOZIȚII PRIVIND SISTEMUL DE ÎNREGISTRARE A GARANȚIILOR INTERNAȚIONALE ASUPRA MATERIALULUI FEROVIAR RULANT

   Articolul XII
   Autoritatea de supraveghere și organismul de înregistrare
   1.   Autoritatea de supraveghere este un organism creat de reprezentanți, numiți:

               (a)

               câte unul din partea fiecărui stat participant;

               (b)

               câte unul din partea a maximum trei state, care urmează să fie desemnate de Institutul Internațional pentru Unificarea Dreptului Privat (Unidroit); precum și

               (c)

               câte unul din partea a maximum trei state, care urmează să fie desemnate de Organizația interguvernamentală pentru transporturile internaționale feroviare (OTIF);

         2.   În desemnarea statelor menționate la alineatul precedent literele (b) și (c), se va acorda atenție necesității de a asigura o amplă reprezentare geografică.
   3.   Condițiile de numire a reprezentanților în temeiul alineatului (1) literele (b) și (c) sunt cele prevăzute de organizațiile respective. Mandatele reprezentanților aflați în funcție la data intrării în vigoare a prezentului protocol pentru cel de al zecelea stat participant expiră în maximum doi ani de la această dată.
   4.   Reprezentanții menționați la alineatul (1) adoptă normele inițiale de procedură ale autorității de supraveghere. Adoptarea acestora necesită acordul:

               (a)

               majorității reprezentanților; precum și

               (b)

               al majorității reprezentanților numiți în temeiul alineatului (1) litera (a).

         5.   Autoritatea de supraveghere poate constitui o comisie de experți formată din:

               (a)

               persoane numite de statele semnatare și contractante care au calificarea și experiența necesare; precum și

               (b)

               alți experți, după caz;

         și poate mandata comisia să asiste autoritatea de supraveghere în exercitarea îndatoririlor sale.
   6.   În îndeplinirea atribuțiilor ce îi revin, autoritatea de supraveghere este asistată de un secretariat (Secretariatul) care se află în subordinea acesteia. Secretariatul este reprezentat de OTIF.
   7.   În cazul în care Secretariatul nu mai este capabil sau nu mai dorește să își îndeplinească îndatoririle, autoritatea de supraveghere desemnează un alt secretariat.
   8.   Atunci când consideră că Registrul internațional este pe deplin operațional, Secretariatul depune imediat un certificat în acest sens la depozitar.
   9.   Secretariatul dobândește personalitate juridică, în cazul în care nu are deja acest statut, și beneficiază, în temeiul atribuțiilor prevăzute de convenție și de prezentul protocol, de aceleași scutiri și imunități prevăzute pentru autoritatea de supraveghere, în temeiul articolului 27 alineatul (3) din convenție și pentru și Registrul internațional, în temeiul articolului 27 alineatul (4) din convenție.
   10.   O măsură adoptată de autoritatea de supraveghere afectează numai garanțiile unui stat parte sau a unui grup de state părți numai dacă statul parte respectiv sau grupul de state părți aprobă această măsură. O măsură care ar putea afecta negativ garanțiile unui stat parte sau a unui grup de state părți au efect în statul parte respectiv sau în grupul de state părți numai dacă statul parte sau grupul de state părți aprobă această măsură.
   11.   Primul organism de înregistrare este numit pentru o perioadă de minimum cinci ani și maximum zece ani. Apoi, organismul de înregistrare este numit pe o perioadă de maximum zece ani.
   Articolul XIII
   Puncte de intrare desemnate
   1.   Un stat contractant poate oricând desemna, printr-o declarație, una sau mai multe entități de drept punct sau puncte de intrare, prin care sunt sau pot fi transmise către Registrul internațional informațiile necesare pentru înregistrare, alta decât înregistrarea notificării unei garanții naționale, a unui drept sau unei garanții în temeiul articolului 40 din convenție, în ambele cazuri constituite în conformitate cu legile unui alt stat. Diferitele puncte de intrare funcționează cel puțin în timpul programului de lucru normal în teritoriile respective.
   2.   O desemnare făcută în temeiul articolului precedent poate permite utilizarea, fără ca aceasta să devină obligatorie, a unuia sau a mai multor puncte desemnate ca puncte de intrare, în vederea obținerii de informații necesare pentru înregistrare în ceea ce privește notificările de vânzare.
   Articolul XIV
   Identificarea materialului feroviar rulant în vederea înregistrării
   1.   În sensul articolului 18 alineatul (1) litera (a) din convenție, regulamentele stabilesc un sistem pentru alocarea numerelor de identificare de către organismul de înregistrare care să permită identificarea unică a componentelor materialului feroviar rulant. Numărul de identificare este:

               (a)

               fixat pe elementul de material feroviar rulant;

               (b)

               asociat, în Registrul internațional, cu numele fabricantului și cu numele de identificare atribuit de către fabricant elementului respectiv; sau

               (c)

               asociat, în Registrul internațional, cu un număr de identificare național sau regional fixat pe elementul respectiv.

         2.   În sensul alineatului precedent, un stat contractant poate indica, printr-o declarație, sistemul privind numărul de identificare național sau regional care va fi utilizat pentru elementele de material feroviar rulant ce fac obiectul unei garanții internaționale creată sau prevăzută sau care urmează să fie creată sau prevăzută printr-un contract încheiat de către un debitor situat în statul contractant respectiv în momentul încheierii acestui contract. Un astfel de sistem privind numărul de identificare național sau regional garantează, sub rezerva unui acord încheiat între autoritatea de supraveghere și statul contractant care face declarația, identificarea unică a fiecărui element de material feroviar rulant căruia i se aplică sistemul.
   3.   O declarație a unui stat contractant în conformitate cu alineatul precedent cuprinde informații detaliate referitoare la funcționarea sistemului de identificare național sau regional.
   4.   Pentru a fi valabilă, o înregistrare privind un element de material feroviar rulant pentru care s-a făcut o declarație în temeiul alineatului (2) trebuie să precizeze toate numerele de identificare naționale sau regionale care au fost atribuite elementului de la data intrării în vigoare a prezentului protocol în temeiul articolului XXIII alineatul (1), precum și perioada în care fiecare număr a fost atribuit respectivului element.
   Articolul XV
   Modificări suplimentare ale dispozițiilor privind Registrul
   1.   În sensul articolului 19 alineatul (6) din convenție, criteriile de consultare a Registrului internațional se stabilesc prin regulamente.
   2.   În sensul articolului 25 alineatul (2) din convenție și în situațiile descrise în acesta, titularul unei potențiale garanții internaționale înregistrate sau al unei potențiale cesiuni înregistrate a unei garanții internaționale ia măsurile la care este îndreptățit pentru a obține anularea înregistrării în maximum zece zile calendaristice de la data primirii cererii menționate la alineatul respectiv.
   3.   În cazul în care a fost înscrisă o subordonare, iar debitorul și-a respectat obligațiile față de beneficiarul subordonării, beneficiarul asigură anularea înregistrării în maximum zece zile calendaristice de la data primirii sau livrării cererii scrise a părții subordonate la adresa beneficiarului menționată în înregistrare.
   4.   Funcțiile centralizate ale Registrului internațional sunt exercitate și administrate de organismul de înregistrare, douăzeci și patru de ore din douăzeci și patru.
   5.   În temeiul articolului 28 alineatul (1) din convenție, nivelul de responsabilitate al organismului de înregistrare pentru pagubele produse nu poate depăși valoarea materialului feroviar rulant în legătură cu care s-a produs paguba. Fără a aduce atingere frazei precedente, responsabilitatea organismului de înregistrare nu depășește un total de 5 milioane de drepturi speciale de tragere în cursul unui an calendaristic sau o valoare mai mare calculată după metoda stabilită periodic de autoritatea de supraveghere prin regulamente.
   6.   Alineatul precedent nu limitează responsabilitatea organismului de înregistrare pentru pagubele produse din cauza neglijenței grave sau a unor greșeli intenționate ale organismului de înregistrare, a agenților și angajaților acestuia.
   7.   Valoarea asigurării sau a garanției financiare prevăzute la articolul 28 alineatul (4) din convenție nu ar trebui să fie mai mică decât suma stabilită de autoritatea de supraveghere ca fiind potrivită, având în vedere posibila responsabilitate a organismului de înregistrare.
   8.   Nicio prevedere a convenției nu împiedică organismul de înregistrare să încheie o asigurare sau să își procure o garanție financiară care să acopere evenimentele pentru care nu este răspunzător în conformitate cu articolului 28 din convenție.
   Articolul XVI
   Tarifele referitoare la Registrul internațional
   1.   Autoritatea de supraveghere stabilește și poate revizui periodic tarifele care trebuie plătite pentru înregistrări, clasări, consultări și alte servicii pe care le poate furniza Registrul internațional, în conformitate cu regulamentele sale.
   2.   Tarifele prevăzute la alineatul precedent sunt astfel stabilite încât să acopere, în măsura necesităților, costuri rezonabile de înființare, punere în aplicare și funcționare a Registrului internațional, precum și costuri rezonabile legate de exercitarea funcțiilor Secretariatului. Nicio prevedere a prezentului alineat nu împiedică organismul de înregistrare să realizeze un profit rezonabil.
   Articolul XVII
   Avize de vânzare
   Regulamentele permit înregistrarea de avize de vânzare de material feroviar rulant în Registrul internațional. Dispozițiile din prezentul capitol și din capitolul V din convenție se aplică acestor înscrieri, în măsura în care sunt pertinente. Cu toate acestea, orice astfel de înregistrare, orice consultare efectuată și orice certificat eliberat în privința unui aviz de vânzare are exclusiv scop informativ și nu afectează drepturile niciunei persoane și nu are niciun alt efect, în temeiul convenției și al prezentului protocol.
   CAPITOLUL IV

      COMPETENȚA

   Articolul XVIII
   Renunțarea la imunitatea de jurisdicție
   1.   Sub rezerva alineatului (2), renunțarea la imunitatea de jurisdicție față de instanțele prevăzute la articolul 42 sau la articolul 43 din convenție sau în ceea ce privește modalitățile de exercitare a drepturilor și garanțiilor asupra materialului feroviar rulant în temeiul convenției este obligatorie și, dacă celelalte condiții de atribuire de competență sau de exercitare a drepturilor au fost îndeplinite, este atributivă de competență și permite aplicarea măsurilor de executare, după caz.
   2.   O renunțare în temeiul alineatului precedent trebuie făcută în scris și trebuie să conțină o descriere a materialului feroviar rulant specificat la articolul V alineatul (1) din prezentul protocol.
   CAPITOLUL V

      RELAȚIA CU ALTE CONVENȚII

   Articolul XIX
   Relația cu Convenția Unidroit privind leasing-ul financiar internațional
   În caz de divergență, convenția prevalează asupra Convenției Unidroit privind leasing-ul financiar internațional, semnată la Ottawa, la 28 mai 1988.
   Articolul XX
   Relația cu Convenția privind transportul feroviar internațional (COTIF)
   În caz de divergență, convenția prevalează asupra Convenției privind transportul feroviar internațional (COTIF) din 9 mai 1980 în versiunea protocolului de modificare din 3 iunie 1999.
   CAPITOLUL VI

      DISPOZIȚII FINALE

   Articolul XXI
   Semnarea, ratificarea, acceptarea, aprobarea sau aderarea
   1.   Prezentul protocol este deschis spre semnare, la Luxemburg, la 23 februarie 2007, de către statele participante la conferința diplomatică pentru adoptarea unui protocol feroviar la Convenția privind garanțiile internaționale în materie de echipamente mobile, care a avut loc la Luxemburg, în perioada 12-23 februarie 2007. După 23 februarie 2007, prezentul protocol este deschis spre semnare tuturor statelor, la sediul Unidroit din Roma până în momentul intrării sale în vigoare, în temeiul articolului XXIII.
   2.   Prezentul protocol face obiectul ratificării, acceptării sau aprobării de către statele semnatare.
   3.   Orice stat care nu semnează prezentul protocol poate adera la acesta în orice moment.
   4.   Ratificarea, acceptarea, aprobarea sau aderarea sunt efectuate prin depunerea, la depozitar, a unui instrument în acest scop.
   5.   Un stat nu poate deveni parte la prezentul protocol dacă nu este sau nu devine, de asemenea, parte la convenție.
   Articolul XXII
   Organizații regionale de integrare economică
   1.   O organizație regională de integrare economică constituită din state suverane și care are competențe în anumite aspecte reglementate de prezentul protocol poate, la rândul său, semna, accepta, aproba sau adera la acesta. Organizația regională de integrare economică va avea, în acest caz, drepturile și obligațiile unui stat contractant, în măsura în care organizația în cauză are competențe în aspecte reglementate de prezentul protocol. În cazul în care numărul statelor contractante este relevant pentru prezentul protocol, organizația regională de integrare economică nu va fi considerată drept stat contractant, în plus față de statele sale membre care sunt state contractante.
   2.   În momentul semnării, acceptării, aprobării sau aderării, organizația regională de integrare economică depune o declarație la depozitar în care specifică aspectele reglementate de prezentul protocol pentru care statele sale membre și-au delegat competența acestei organizații. Organizația regională de integrare economică comunică prompt depozitarului orice modificare adusă distribuirii competențelor, inclusiv noile transferuri de competențe, menționate în declarația făcută în temeiul prezentului alineat.
   3.   Orice mențiune privind un „stat contractant”, mai multe „state contractante”, un „stat parte” sau mai multe „state părți” la prezentul protocol se aplică, de asemenea, unei organizații regionale de integrare economică, atunci când contextul impune acest lucru.
   Articolul XXIII
   Intrare în vigoare
   1.   Prezentul protocol intră în vigoare între statele care au depus instrumentele prevăzute la paragraful (a) la ultima dintre următoarele date:

               (a)

               prima zi din luna următoare expirării perioadei de trei luni care începe odată cu depunerea celui de al patrulea instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare și

               (b)

               data la care Secretariatul depune la depozitar un certificat care să confirme faptul că Registrul internațional este pe deplin operațional.

         2.   Pentru celelalte state, prezentul protocol intră în vigoare în prima zi din luna următoare ultimei zile dintre următoarele date:

               (a)

               expirarea unei perioade de trei luni de la data depunerii instrumentului lor de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare; și

               (b)

               data menționată la alineatul precedent litera (b).

         Articolul XXIV
   Unități teritoriale
   1.   Dacă un stat contractant are unități teritoriale în care sunt aplicabile sisteme diferite de legi în ceea ce privește aspectele reglementate de prezentul protocol, acesta poate declara, în momentul semnării, acceptării, aprobării sau aderării, că prezentul protocol se extinde la toate unitățile sale teritoriale sau doar la una sau mai multe dintre acestea și își poate modifica declarația depunând o altă declarație în orice moment.
   2.   Orice declarație de acest fel trebuie notificată depozitarului și trebuie să indice expres unitățile teritoriale cărora li se aplică prezentul protocol.
   3.   Dacă un stat contractant nu a făcut nicio declarație în conformitate cu alineatul (1), prezentul protocol se aplică în toate unitățile teritoriale ale acelui stat.
   4.   Dacă un stat contractant extinde prezentul protocol la una sau mai multe dintre unitățile sale teritoriale, declarațiile autorizate în temeiul prezentului protocol pot fi depuse pentru fiecare astfel de unitate teritorială, iar declarația depusă pentru o unitate teritorială poate fi diferită de cele depuse pentru o altă unitate teritorială.
   5.   Dacă, în virtutea unei declarații depuse în temeiul alineatului (1), prezentul protocol se extinde la una sau mai multe unități teritoriale ale unui stat contractant:

               (a)

               debitorul este considerat a se afla într-un stat contractant doar dacă s-a constituit sau înființat în conformitate cu o lege în vigoare într-o unitate teritorială în care se aplică convenția și prezentul protocol, sau dacă își are sediul social, sediul statutar, administrația centrală sau reședința obișnuită într-o unitate teritorială în care se aplică convenția și prezentul protocol;

               (b)

               orice mențiune privind situarea materialului feroviar rulant într-un stat contractant se interpretează ca amplasarea materialului feroviar rulant într-o unitate teritorială în care se aplică convenția și prezentul protocol; și

               (c)

               orice mențiune privind autoritățile administrative din respectivul stat contractant se interpretează ca mențiune privind autoritățile administrative competente din unitatea teritorială căreia i se aplică convenția și prezentul protocol.

         Articolul XXV
   Materialul feroviar rulant afectat serviciului public
   1.   Un stat contractant poate oricând să declare că va continua să aplice, în măsura precizată în declarația sa, propriile norme de drept aflate în vigoare în acel moment care interzic, suspendă sau reglementează exercitarea, pe teritoriul său, a măsurilor prevăzute în capitolul III al convenției și la articolele VII-IX din prezentul protocol, în ceea ce privește materialul feroviar rulant utilizat de obicei pentru a oferi un serviciu de importanță publică („material feroviar rulant afectat serviciului public”), astfel cum se precizează în declarația notificată a depozitarului.
   2.   Orice persoană și orice autoritate guvernamentală sau publică care, în virtutea normelor de drept ale unui stat contractant, face o declarație în temeiul alineatului precedent, își exercită dreptul de a dobândi sau pune în posesie, de a utiliza sau controla orice material feroviar rulant afectat serviciului public, păstrează și întreține acest material din momentul exercitării acestui drept până în momentul în care creditorul este repus în dreptul de posesie, utilizare sau control al materialului.
   3.   În perioada specificată la alineatul precedent, persoana la care se face referire la acest alineat face sau asigură creditorului o plată egală cu cea mai mare dintre următoarele valori:

               (a)

               suma pe care persoana respectivă trebuie să o plătească în temeiul normelor de drept al statului contractant care face declarația; și

               (b)

               chiria corespunzătoare prețului pieței pentru un astfel de material rulant.

         Prima plată de acest tip se efectuează în termen de zece zile de la exercitarea acestui drept, iar plățile ulterioare se efectuează în prima zi a fiecărei luni următoare. În cazul în care, pentru o anumită lună, suma care trebuie plătită depășește suma pe care debitorul o datorează creditorului, excedentul se plătește celorlalți creditori în funcție nivelul creanțelor în ordinea de prioritate, iar apoi debitorului.
   4.   Un stat contractant ale cărui norme de drept nu prevăd obligațiile specificate la alineatele (2) și (3) poate declara, în măsura menționată într-o declarație separată notificată depozitarului, că nu va aplica aceste alineate în legătură cu materialul feroviar rulant prevăzut în respectiva declarație. Nicio prevedere a prezentului alineat nu împiedică o persoană să convină cu creditorul asupra faptului că va executa obligațiile prevăzute la articolele 2 și (3) sau va aduce atingere forței executorii a oricărui acord astfel încheiat.
   5.   Orice declarație inițială sau ulterioară prezentată în temeiul prezentului articol de către un stat contractant nu aduce atingere drepturilor și garanțiilor creditorilor provenite dintr-un contract încheiat înainte de data primirii declarației de către depozitar.
   6.   Statul contractant care face o declarație în temeiul acestui articol are în vedere protejarea intereselor creditorilor și de efectul declarației asupra disponibilității creditului.
   Articolul XXVI
   Dispoziții tranzitorii
   În ceea ce privește materialul feroviar rulant, articolul 60 din convenție se modifică după cum urmează:

               (a)

               la alineatul (2) litera (a), după cuvântul „situat” se introduce următorul text: „în momentul în care dreptul sau garanția se creează sau se constituie”;

               (b)

               alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „3.   În declarația făcută în temeiul alineatului (1), un stat contractant poate indica o dată, între trei ani și zece ani de la data la care intră în vigoare declarația, începând de când articolele 29, 35 și 36 din prezenta convenție, modificată și completată prin protocol, devin aplicabile, în măsura și în modalitățile specificate în declarație, drepturilor și garanțiilor preexistente care decurg dintr-un contract încheiat atunci când debitorul era situat în acel stat. Orice prioritate a dreptului sau garanției în virtutea dreptului statului respectiv, dacă este cazul, va continua să existe dacă dreptul sau garanția este înscrisă în Registrul internațional înainte de expirarea perioadei precizate în declarație, indiferent dacă un alt drept sau o altă garanție a fost sau nu înscrisă anterior.”

         Articolul XXVII
   Declarații privind anumite dispoziții
   1.   În momentul ratificării, acceptării, aprobării sau aderării la prezentul protocol, un stat contractant poate declara că va aplica fie articolul VI, fie articolul X, fie ambele articole.
   2.   În momentul semnării, acceptării, aprobării sau aderării la prezentul protocol, un stat contractant poate declara că va aplica articolul VIII, în tot sau în parte. Dacă face această declarație, acesta trebuie să specifice perioada prevăzută la articolul VIII alineatul (2).
   3.   În momentul ratificării, acceptării, aprobării sau aderării la prezentul protocol, un stat contractant poate declara că va aplica în totalitate alternativa A, B sau C din articolul IX și, în acest caz, trebuie să specifice, dacă este cazul, tipul de proceduri de insolvabilitate căruia i se aplică această variantă. Un stat contractant care face o declarație în temeiul prezentului alineat trebuie să specifice perioada prevăzută la articolul XI în temeiul alineatului (4) din varianta A, al alineatului (3) din varianta B sau al alineatelor (5) și (15) din varianta C, după caz.
   4.   Instanțele statelor contractante aplică articolul IX în conformitate cu declarația prezentată de către statul contractant care deține competența în primă instanță în caz de insolvabilitate.
   Articolul XXVIII
   Rezerve și declarații
   1.   Nu pot fi formulate rezerve în ceea ce privește prezentul protocol, dar pot fi făcute declarații autorizate de articolele XIII, XIV, XXIV, XXV, XXVII, XXIX și XXX, în conformitate cu dispozițiile acestora.
   2.   Orice declarație, declarație ulterioară sau retragere a unei declarații făcută în conformitate cu prezentul protocol va fi notificată în scris depozitarului.
   Articolul XXIX
   Declarații în temeiul convenției
   1.   Declarațiile făcute în temeiul convenției, inclusiv cele conforme cu articolele 39, 40, 50, 53, 54, 55, 57, 58 și 60 din convenție, se consideră ca fiind depuse, de asemenea, în temeiul prezentului protocol, dacă nu există dispoziții contrare.
   2.   În sensul articolului 50 alineatul (1) din convenție, o „tranzacție internă” înseamnă de asemenea, legat de materialul feroviar rulant, o tranzacție din categoria celor enumerate la articolul 2 alineatul (2) literele (a)-(c) din convenție, atunci când materialul feroviar rulant respectiv nu poate fi folosit, în condiții normale de utilizare, decât într-un singur sistem feroviar în statul contractant respectiv, din cauza ecartamentului de cale ferată sau a altor elemente de construcție ale acestui material feroviar rulant.
   Articolul XXX
   Declarații ulterioare
   1.   Un stat parte poate face o declarație ulterioară, alta decât o declarație prezentată în conformitate cu articolul XXIX în temeiul articolului 60 din convenție, în orice moment după data intrării în vigoare a prezentului protocol pentru statul respectiv, cu notificarea, în acest sens, a depozitarului.
   2.   O astfel de declarație ulterioară va intra în vigoare în prima zi a lunii care urmează expirării termenului de șase luni de la data primirii notificării de către depozitar. Atunci când notificarea menționează o perioadă mai lungă de intrare în vigoare a declarației, aceasta va intra în vigoare la expirarea respectivei perioade prevăzute după primirea notificării de către depozitar.
   3.   Fără a aduce atingere alineatelor precedente, prezentul protocol continuă să se aplice ca și când nu s-ar fi făcut nicio astfel de declarație ulterioară, în ceea ce privește toate drepturile și garanțiile care survin înainte de data de la care o astfel de declarație ulterioară începe să producă efecte.
   Articolul XXXI
   Retragerea declarațiilor
   1.   Orice stat parte care a făcut o declarație în temeiul prezentului protocol, alta decât o declarație prezentată în conformitate cu articolul XXIX în temeiul articolului 60 din convenție, poate retrage declarația în orice moment, prin notificarea depozitarului. O astfel de retragere intra în vigoare în prima zi a lunii care urmează expirării unui termen de șase luni de la data primirii notificării de către depozitar.
   2.   Fără a aduce atingere alineatului precedent, prezentul protocol continuă să se aplice ca și când nu ar fi avut loc nicio retragere, în ceea ce privește toate drepturile și garanțiile care survin înainte de data intrării în vigoare a oricărei asemenea retrageri.
   Articolul XXXII
   Denunțări
   1.   Orice stat parte poate denunța prezentul protocol prin notificarea în scris a depozitarului.
   2.   O astfel de denunțare intră în vigoare în prima zi a lunii care urmează expirării unui termen de douăsprezece luni de la data primirii notificării de către depozitar.
   3.   Fără a aduce atingere alineatelor precedente, prezentul protocol continuă să se aplice ca și când nu ar fi fost denunțat, în ceea ce privește toate drepturile și garanțiile care se nasc înainte de data intrării în vigoare a oricărei astfel de denunțări.
   Articolul XXXIII
   Conferințe de evaluare, amendamente și aspecte conexe
   1.   Pe baza consultărilor cu autoritatea de supraveghere, depozitarul întocmește rapoarte anuale sau la un alt interval cerut de circumstanțe, destinate statelor părți, în ceea ce privește modul efectiv de funcționare a regimului internațional stabilit prin convenție, astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol. La întocmirea acestor rapoarte, depozitarul ia în considerare rapoartele autorității de supraveghere privind funcționarea sistemului internațional de înregistrare.
   2.   La cererea a cel puțin douăzeci și cinci la sută din statele părți și pe baza consultării cu autoritatea de supraveghere, depozitarul va convoca, la anumite intervale, conferințe de evaluare, pentru a analiza:

               (a)

               aplicarea practică a convenției astfel cum a fost modificată prin prezentul protocol și eficacitatea sa în facilitarea finanțării garantate de active și a leasing-ului bunurilor care fac obiectul prevederilor sale;

               (b)

               interpretarea juridică și aplicarea prevederilor prezentului protocol și a regulamentelor;

               (c)

               funcționarea sistemului internațional de înregistrare, activitatea organismului de înregistrare și monitorizarea acestuia de către autoritatea de supraveghere, luând în considerare rapoartele întocmite de autoritatea de supraveghere; precum și

               (d)

               oportunitatea efectuării unor modificări la prezentul protocol și la dispozițiile privind Registrul internațional.

         3.   Orice amendament la prezentul protocol este aprobat de o majoritate formată din cel puțin două treimi din statele părți care participă la conferința menționată la alineatul precedent și intră în vigoare în legătură cu statele care au ratificat, acceptat sau aprobat amendamentul în cauză după ratificarea, acceptarea sau aprobarea de patru state, în conformitate cu dispozițiile de la articolul XXIII referitoare la intrarea în vigoare a acestuia.
   Articolul XXXIV
   Depozitarul și atribuțiile sale
   1.   Instrumentele de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare se depun la Unidroit, denumit în continuare depozitar.
   2.   Depozitarul are următoarele atribuții:

               (a)

               informează toate statele contractante cu privire la:

                           (i)

                           fiecare nouă semnătură sau depunere a unui instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare, precum și cu privire la data semnării sau depunerii acestora;

                           (ii)

                           data depunerii certificatului prevăzut la articolul XXIII alineatul (1) litera (b);

                           (iii)

                           data intrării în vigoare a prezentului protocol;

                           (iv)

                           fiecare declarație prezentată în conformitate cu prezentul protocol, precum și la data acestei declarații;

                           (v)

                           retragerea sau modificarea oricărei declarații, precum și la data acestei retrageri sau modificări; și

                           (vi)

                           notificarea oricărei denunțări a prezentului protocol, precum și la data acestei denunțări și data la care aceasta intră în vigoare;

               (b)

               transmite copii certificate pentru conformitate ale prezentului protocol tuturor statelor contractante;

               (c)

               pune la dispoziția autorității de supraveghere și a organismului de înregistrare o copie a fiecărui instrument de aprobare sau aderare, și le informează cu privire la data de depunere a acestora, la fiecare declarație, retragere sau modificare a unei declarații, la fiecare notificare de denunțare, împreună cu data acestei notificări, astfel încât informațiile conținute în acestea să fie disponibile ușor și în totalitate; și

               (d)

               îndeplinește alte funcții obișnuite pentru depozitari.

      DREPT PENTRU CARE, subsemnații plenipotențiari, autorizați în mod corespunzător, au semnat prezentul protocol.
      ÎNCHEIAT la Luxemburg, la douăzeci și trei februarie două mii șapte, într-un singur exemplar original în limbile engleză, franceză și germană, toate textele în aceste limbi fiind în egală măsură autentice, după verificarea concordanței textelor efectuată de Secretariatul Conferinței, sub autoritatea Președintelui Conferinței, în termen de nouăzeci de zile.


title: Decizia (PESC) 2016/939 a Comitetului politic și de securitate din 8 iunie 2016 privind numirea comandantului misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor armate maliene (EUTM Mali) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)

text:
               14.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 155/25

         DECIZIA (PESC) 2016/939 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 8 iunie 2016
   privind numirea comandantului misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor armate maliene (EUTM Mali) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38,
   având în vedere Decizia 2013/34/PESC a Consiliului din 17 ianuarie 2013 privind o misiune militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor armate maliene (EUTM Mali) (1), în special articolul 5,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 5 alineatul (1) din Decizia 2013/34/PESC, Consiliul a autorizat Comitetul politic și de securitate (COPS), în conformitate cu articolul 38 din Tratatul privind Uniunea Europeană, să adopte deciziile relevante referitoare la controlul politic și la conducerea strategică a misiunii EUTM Mali, inclusiv deciziile de numire a următorilor comandanți ai misiunii UE.

               (2)

               La 26 noiembrie 2015, COPS a adoptat Decizia (PESC) 2015/2298 (2) de numire a generalului de brigadă Werner ALBL în calitate de comandant al misiunii UE pentru EUTM Mali.

               (3)

               Belgia a recomandat numirea generalului de brigadă Eric HARVENT în calitate de nou comandant al misiunii UE pentru EUTM Mali, pentru a-i succeda generalului de brigadă Franz Werner ALBL începând cu 3 iulie 2016.

               (4)

               La 7 aprilie 2016, Comitetul militar al UE a sprijinit această recomandare.

               (5)

               Prin urmare, Decizia (PESC) 2015/2298 ar trebui abrogată.

               (6)

               În conformitate cu articolul 5 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și acțiunilor Uniunii care au implicații în materie de apărare,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Generalul de brigadă Eric HARVENT este numit în calitate de comandant al misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor armate maliene (EUTM Mali) începând cu 3 iulie 2016.
   Articolul 2
   Decizia (PESC) 2015/2298 se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la 3 iulie 2016.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iunie 2016.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 14, 18.1.2013, p. 19.

      (2)  Decizia (PESC) 2015/2298 a Comitetului politic și de securitate din 26 noiembrie 2015 privind numirea comandantului misiunii UE pentru misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor armate maliene (EUTM Mali) și de abrogare a Deciziei (PESC) 2015/955 (EUTM Mali/3/2015) (JO L 324, 10.12.2015, p. 13).


title: Decizia Parlamentului European din 19 mai 2010 referitoare la descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea II – Consiliul

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/22

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 19 mai 2010
   referitoare la descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea II – Consiliul
   (2010/493/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008 (1),
   având în vedere conturile anuale finale ale Comunităților Europene pentru exercițiul financiar 2008 – Volumul I (C7-0174/2009) (2),
   având în vedere Raportul anual al Consiliului, prezentat autorității care acordă descărcarea de gestiune, referitor la auditurile interne efectuate în 2008,
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2008, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3),
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 248 din Tratatul CE (4),
   având în vedere articolul 272 alineatul (10) și articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, precum și articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,
   având în vedere Decizia nr. 190/2003 a Secretarului General al Consiliului/Înaltului Reprezentant pentru politica externă și de securitate comună privind rambursarea cheltuielilor de deplasare ale delegaților membrilor Consiliului (6),
   având în vedere Acordul interinstituțional dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie din 17 mai 2006 privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (7),
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0096/2010),

               1.

               acordă Secretarului General al Consiliului descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Consiliului aferent exercițiului financiar 2008;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției care face parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea II – Consiliul;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi, Ombudsmanului European și Autorității Europene pentru Protecția Datelor și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 71, 14.3.2008.

      (2)  JO C 273, 13.11.2009, p. 1.

      (3)  JO C 269, 10.11.2009, p. 1.

      (4)  JO C 273, 13.11.2009, p. 122.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  Decizie conexă Regulamentului de procedură al Consiliului din 22 iulie 2002 (JO L 230, 28.8.2002, p. 7).

      (7)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/24

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 16 iunie 2010
   conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008, Secțiunea II – Consiliul
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2008 (1),
   având în vedere conturile anuale finale ale Comunităților Europene pentru exercițiul financiar 2008 – Volumul I (C7-0174/2009) (2),
   având în vedere Raportul anual al Consiliului, prezentat autorității care acordă descărcarea de gestiune, referitor la auditurile interne efectuate în 2008,
   având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2008, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3),
   având în vedere Declarația de asigurare privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 248 din Tratatul CE (4),
   având în vedere articolul 272 alineatul (10) și articolele 274, 275 și 276 din Tratatul CE, precum și articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 50, 86, 145, 146 și 147,
   având în vedere Decizia nr. 190/2003 a Secretarului General al Consiliului/Înaltului Reprezentant pentru politica externă și de securitate comună privind rambursarea cheltuielilor de deplasare ale delegaților membrilor Consiliului (6),
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (7) (AII),
   având în vedere Rezoluția sa din 25 noiembrie 2009 conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2007, Secțiunea II – Consiliul (8),
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0096/2010),

               A.

               întrucât Consiliul, reprezentat de Președinția spaniolă, a convenit să reevalueze presupusa convenția tacită în cauză, care datează din 1970;

               B.

               întrucât „cetățenii au dreptul să știe cum le sunt cheltuite impozitele și cum este utilizată puterea încredințată organelor politice” (9);

               C.

               întrucât concluziile Consiliului European de la Köln din 3-4 iunie 1999 luau în considerare posibilitatea acordării de capacități operaționale Consiliului în domeniul unei politici europene de securitate și apărare comune (PESAC) consolidate;

               D.

               întrucât Decizia 2004/197/PESC a Consiliului (10) a instituit un mecanism de gestionare a finanțării costurilor comune ale operațiunilor UE care au implicații militare sau de apărare, intitulat ATHENA, iar această decizie, împreună cu Decizia 2004/582/CE a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului din 28 aprilie 2004 privind privilegiile și imunitățile acordate ATHENA (11), îi acordă acestui mecanism privilegii și imunități și acordă puteri operaționale Consiliului;

               E.

               întrucât Decizia 2000/178/PESC a Consiliului din 28 februarie 2000 privind regimul aplicabil experților naționali în domeniul militar detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului pe perioada de interimat (12) și Decizia 2001/80/PESC a Consiliului din 22 ianuarie 2001 de instituire a Statului Major al Uniunii Europene (13) precizează că cheltuielile generate de detașarea experților militari se înscriu în bugetul Consiliului,

               1.

               constată că în 2008 Consiliul a avut credite de angajament disponibile în valoare totală de 743 milioane EUR (2007 – 650 milioane EUR), cu o rată de utilizare de 93,31 %, în mod considerabil mai mare decât în 2007 (81,89 %), dar situându-se totuși sub media celorlalte instituții (95,67 %);

               2.

               având în vedere problemele întâmpinate în cadrul procedurilor de descărcare de gestiune pentru exercițiile financiare 2007 și 2008, își reafirmă poziția adoptată în Rezoluția sa din 25 aprilie 2002 privind descărcarea de gestiune pentru exercițiul financiar 2000 (14) potrivit căreia „[…] Parlamentul European și Consiliul nu au controlat în trecut execuția secțiunilor lor respective din buget; consideră că, având în vedere natura operațională tot mai pronunțată a cheltuielilor finanțate din bugetul administrativ al Consiliului în domeniile afacerilor externe, politicii de securitate și apărare, justiției și afacerilor interne, ar trebui să se clarifice domeniul de aplicare al acestui acord pentru a se face o distincție între cheltuielile administrative tradiționale și operațiunile din aceste noi domenii de politică”;

               3.

               consideră că, având în vedere majorările cheltuielilor administrative și în special posibila existență a cheltuielilor de natură operațională, cheltuielile Consiliului ar trebui controlate în același mod ca cele ale celorlalte instituții europene, ca parte din procedura de descărcare de gestiune prevăzută la articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               4.

               consideră că acest control se bazează pe următoarele documente scrise depuse de toate instituțiile:

                           —

                           conturile exercițiului financiar încheiat, aferente operațiunilor bugetare;

                           —

                           un bilanț financiar care descrie activul și pasivul;

                           —

                           raportul anual de activitate referitor la gestiunea lor bugetară și financiară;

                           —

                           raportul anual al auditorului intern,

                     precum și pe o prezentare orală în cadrul reuniunii comisiei competente în fond pentru procedura de descărcare de gestiune;

               5.

               se așteaptă ca toate instituțiile, reprezentate la nivelul corespunzător, să fie prezente în timpul dezbaterii în plen a descărcării de gestiune;

               6.

               respinge sugestia Consiliului potrivit căreia faptul că Parlamentul și Consiliul nu și-au controlat în trecut execuția secțiunilor lor respective din buget a fost rezultatul unei convenții tacite (rezoluție înscrisă în procesul-verbal al reuniunii Consiliului din 22 aprilie 1970); consideră că această convenție tacită nu este un document obligatoriu și că interpretarea acestei convenții de către Consiliu este mult prea vastă;

               7.

               consideră că pregătirea bugetului și descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului sunt două proceduri separate, iar convenția tacită dintre Parlament și Consiliu privind pregătirea secțiunilor respective din buget nu trebuie să absolve Consiliul de responsabilitatea sa de a-și asuma întreaga răspundere față de cetățeni pentru fondurile puse la dispoziția sa;

               8.

               consideră că procedura de descărcare de gestiune aferentă exercițiului 2008 are loc într-o perioadă de importanță fundamentală, în care trebuie elaborat procesul de descărcare pentru noul Serviciu european pentru acțiune externă (SEAE) astfel încât să se garanteze o transparență totală, și invită Consiliul să se asigure că prezintă Parlamentului, înainte de încheierea procedurii de descărcare pentru bugetul 2008, planuri concrete, detaliate și cuprinzătoare privind schema de personal și structurile organizatorice și de control ale SEAE, inclusiv personalul militar al UE, Centrul de situații, Direcția de planificare și de gestionare a crizelor din cadrul SGC, Capacitatea civilă de planificare și conducere, precum și întregul personal din cadrul Secretariatului General care lucrează în domeniul politicii externe și de securitate, indicând în special creșterea numărului de membri ai personalului și distribuția acestora, precum și implicațiile bugetare anticipate și să se angajeze imediat în negocieri cu autoritatea bugetară pe baza propunerilor prezentate;

               9.

               subliniază că, pentru acordarea descărcării de gestiune în următorii ani, nu se poate ține seama de faptul că descărcarea de gestiune a fost acordată în acest an decât dacă Consiliul face progrese considerabile în domeniile de interes menționate la punctul 5 din Rezoluția Parlamentului din 25 noiembrie 2009;

               10.

               reiterează faptul că Consiliul ar trebui să fie prezent în Parlament în fiecare an în momentul în care Curtea de Conturi își prezintă raportul anual și cu ocazia dezbaterii descărcării de gestiune pentru execuția bugetului;

               11.

               invită Consiliul ca, împreună cu Parlamentul European, în calitatea lor de autorități bugetare paritare, să instituie, în cadrul procedurii de descărcare, o procedură anuală în vederea îmbunătățirii schimbului de informații cu privire la bugetele lor respective; în cadrul acestei proceduri, Președintele Consiliului, însoțit de Secretarul General al Consiliului, ar avea reuniuni oficiale cu Comisia pentru control bugetar sau cu o delegație a acesteia, compusă din președintele, coordonatorii și raportorii comisiei, pentru a prezenta toate informațiile necesare referitoare la executarea bugetului Consiliului; propune, de asemenea, ca președintele comisiei competente să prezinte acestei comisii, periodic și într-o formă corespunzătoare, informații referitoare la reuniunile menționate;

               12.

               încurajează Președinția spaniolă să revizuiască acordul informal care vizează descărcarea de gestiune a Consiliului și solicită un angajament că acest proces va fi inclus în revizuirea reglementărilor financiare și va intra în vigoare la începutul noii perioade de finanțare de după 2013; solicită încheierea discuțiilor în acest sens înainte de 15 octombrie 2010;

               13.

               reamintește Consiliului poziția exprimată la punctul 12 din Rezoluția sa din 24 aprilie 2007 (15) privind descărcarea de gestiune pentru exercițiul financiar 2005, și anume: „solicită o transparență maximă în domeniul politicii externe și de securitate comună (PESC); solicită Consiliului să se asigure că, în conformitate cu punctul 42 din Acordul interinstituțional […], nicio cheltuială operațională legată de PESC nu apare în bugetul Consiliului; își rezervă dreptul de a lua măsurile necesare, atunci când este cazul, în eventualitatea în care acordul nu este respectat”;

               14.

               recunoaște faptul că Consiliul a oferit mai multe variante pentru consultarea și informarea Parlamentului cu privire la dezvoltarea PESC; consideră, cu toate acestea, că raportul anual al Consiliului privind aspectele principale și opțiunile de bază ale PESC, prezentat Parlamentului European în temeiul punctului 43 din AII, se limitează la descrierea pozițiilor comune, a acțiunilor comune și a deciziilor de aplicare din cadrul PESC și că ar trebui furnizate informații mai cuprinzătoare în următorii ani pentru exercițiul de descărcare de gestiune;

               15.

               cere încă o dată Consiliului să ofere informații detaliate privind natura cheltuielilor din cadrul titlului 3 (Cheltuieli care decurg din realizarea de către instituție a misiunilor sale specifice) pentru a permite Parlamentului să verifice dacă toate cheltuielile sunt în conformitate cu AII și că nicio cheltuială nu este de natură operațională;

               16.

               este preocupat de lipsa de transparență cu privire la costurile suportate în legătură cu diverse activități, în special în legătură cu misiunile executate de reprezentanții speciali, și solicită să fie publicate pe internet defalcarea detaliată a cheltuielilor reprezentanților speciali și bugetele lor de misiune;

               17.

               solicită Curții de Conturi explicații cu privire la lipsa oricăror mențiuni, în Raportul său anual pentru 2008 privind Consiliul, referitoare la problemele nesoluționate menționate în Rezoluția Parlamentului din 25 noiembrie 2009;

               18.

               ia act de comentariul Curții de Conturi la punctul 11.10 din Raportul anual privind exercițiul financiar 2008 cu privire la nerespectarea prevederilor de la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul financiar privind alocările bugetare excesive (2005-2008) pentru Sistemul european securizat pentru mesaje automate (SESAME); ia act de răspunsul Consiliului și de intenția sa de a îmbunătăți coordonarea structurilor de administrare a principalelor proiecte IT;

               19.

               salută auditurile efectuate de către serviciul de audit intern al Consiliului în 2008 (opt audituri financiare și un audit mixt), precum și numărul considerabil de recomandări acceptate; subliniază, cu toate acestea, că nota privind acest subiect, care a fost trimisă autorității care acordă descărcarea de gestiune, a avut un caracter mai curând general și solicită informații mai detaliate despre implementarea recomandărilor făcute în urma auditului;

               20.

               salută noul sistem integrat de gestiune și control financiar (SAP), în funcțiune din 1 ianuarie 2008, care a permis realizarea de economii la buget și sporirea eficienței în cazul celor trei instituții implicate (Consiliul, Curtea de Conturi și Curtea de Justiție);

               21.

               salută rezultatele obținute privind consolidarea organizației după extinderile UE din 2004 și 2007, în special centralizarea unităților de traducere și recrutarea de funcționari din noile state membre; salută, de asemenea, introducerea unui sistem flexibil de pontaj, care contribuie la un echilibru mai bun între viața profesională și cea personală; remarcă, cu toate acestea, rata scăzută de ocupare a posturilor din schema de personal (în medie 90 %; 86 % în 2007);

               22.

               remarcă faptul că efectuarea unui număr considerabil de plăți în avans pentru imobilul Residence Palace (70 milioane EUR în locul celor 15 milioane EUR prevăzute, cu scopul de a reduce costul total de achiziție) a fost posibilă datorită subutilizării globale a bugetului (o rată de execuție de 85,7 %) și solicită ca politica imobiliară să fie prezentată detaliat în viitoarele rapoarte anuale astfel încât să fie posibil un control adecvat în cursul procedurii de descărcare de gestiune;

               23.

               consideră că bugetul anual alocat președintelui permanent al Consiliului European ar trebui să fie separat de bugetul Consiliului și prezentat ca o nouă secțiune a bugetului începând din 2012;

               24.

               salută acțiunile Președinției spaniole privind clarificarea procedurii de descărcare de gestiune pentru a demonstra Parlamentului responsabilizarea deplină a Consiliului privind bugetul său administrativ și solicită un angajament ferm din partea președințiilor viitoare de a continua această activitate în aceeași manieră.

      (1)  JO L 71, 14.3.2008.

      (2)  JO C 273, 13.11.2009, p. 1.

      (3)  JO C 269, 10.11.2009, p. 1.

      (4)  JO C 273, 13.11.2009, p. 122.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  Decizie conexă Regulamentului de procedură al Consiliului din 22 iulie 2002 (JO L 230, 28.8.2002, p. 7).

      (7)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (8)  JO L 19, 23.1.2010, p. 9.

      (9)  Inițiativa europeană pentru transparență.

      (10)  JO L 63, 28.2.2004, p. 68.

      (11)  JO L 261, 6.8.2004, p. 125.

      (12)  JO L 57, 2.3.2000, p. 1.

      (13)  JO L 27, 30.1.2001, p. 7.

      (14)  JO L 158, 17.6.2002, p. 66.

      (15)  JO L 187, 15.7.2008, p. 21.