title: Decizia 2013/726/PESC a Consiliului din 9 decembrie 2013 în sprijinul RCSONU 2118 (2013) și al EC-M-33/Dec 1 a Consiliului executiv al OIAC, în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă

text:
               10.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 329/41

         DECIZIA 2013/726/PESC A CONSILIULUI
   din 9 decembrie 2013
   în sprijinul RCSONU 2118 (2013) și al EC-M-33/Dec 1 a Consiliului executiv al OIAC, în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2) și articolul 31 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 27 septembrie 2013, Consiliul executiv al Organizației pentru Interzicerea Armelor Chimice (OIAC) a adoptat o „Decizie privind distrugerea armelor chimice siriene” în cadrul sesiunii sale EC-M-33.

               (2)

               La 27 septembrie 2013, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat Rezoluția 2118 (2013), confirmând decizia Consiliul executiv al OIAC și exprimându-și indignarea profundă în legătură cu utilizarea armelor chimice la 21 august 2013 în regiunea Rif Dimashq, astfel cum s-a conchis în raportul misiunii ONU, condamnând uciderea de civili care a rezultat din aceasta, afirmând că utilizarea armelor chimice constituie o încălcare gravă a dreptului internațional și subliniind că cei care se fac vinovați de orice utilizare a armelor chimice trebuie trași la răspundere, subliniind totodată că singura soluție a crizei actuale din Republica Arabă Siriană poate fi obținută printr-un proces politic reprezentativ condus de Siria, bazat pe Comunicatul de la Geneva din 30 iunie 2012, și evidențiind necesitatea convocării conferinței internaționale privind Siria cât mai curând posibil.

               (3)

               Printr-o declarație, Guvernul Republicii Arabe Siriane a recunoscut existența unui program de arme chimice de mare anvergură și a unor cantități considerabile de arme chimice, inclusiv componente chimice toxice periculoase ale acestor arme, care reprezintă motive importante de preocupare în privința neproliferării, dezarmării și securității.

               (4)

               Ca urmare a aderării Republicii Arabe Siriene la Convenția privind interzicerea dezvoltării, producerii, stocării și folosirii armelor chimice și distrugerea acestora (denumită în continuare „Convenția privind armele chimice” sau „CWC”), care produce efecte de la 14 octombrie 2013, OIAC este responsabilă de verificarea respectării de către Siria a CWC și a dispozițiilor oricărei decizii relevante a Consiliului executiv al OIAC și, ca parte a misiunii comune, de supravegherea respectării dispozițiilor oricărei rezoluții CSONU relevante.

               (5)

               La 16 octombrie 2013, directorul general al OIAC a reamintit statelor părți la CWC (nota S/1132/2013) că, în decizia sa privind distrugerea armelor chimice siriene (EC-M-33/DEC.1), Consiliul executiv a decis, printre altele, „să examineze, de urgență, mecanismele de finanțare pentru activitățile desfășurate de Secretariat cu privire la Republica Arabă Siriană și să solicite tuturor statelor părți care sunt în măsură să facă acest lucru să furnizeze contribuții voluntare pentru activitățile desfășurate în procesul de punere în aplicare a prezentei decizii”. În aceeași notă, s-a lansat un apel „către toate statele părți să ia în calcul posibilitatea de a-și oferi propria contribuție voluntară, indiferent de cuantum, la Fondul fiduciar pentru Siria pentru a contribui la abordarea a ceea ce e posibil să reprezinte una dintre cele mai mari provocări din istoria organizației”. Fondul fiduciar poate de asemenea accepta contribuții din alte surse, inclusiv organizații neguvernamentale, instituții sau donatori privați.

               (6)

               În concluziile sale din 21 octombrie 2013, Consiliul Uniunii Europene a salutat decizia Consiliului executiv al OIAC și RCSONU 2118 și a reiterat disponibilitatea Uniunii de a analiza un posibil sprijin.

               (7)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă („strategia”), care cuprinde la capitolul III o listă de măsuri care trebuie luate atât în Uniune, cât și în țări terțe pentru combaterea acestei proliferări.

               (8)

               Strategia evidențiază rolul crucial al CWC și al OIAC în crearea unei lumi fără arme chimice.

               (9)

               Uniunea acționează în prezent în mod activ pentru punerea în aplicare a strategiei și pune în practică măsurile enumerate în capitolul III din respectiva strategie, în special prin furnizarea de resurse financiare destinate sprijinirii unor proiecte specifice desfășurate de instituții multilaterale, cum ar fi OIAC. În consecință, la 23 martie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/166/PESC (1) privind sprijinul acordat activităților OIAC.

               (10)

               La 21 noiembrie 2013, directorul general al OIAC a transmis Uniunii o cerere de contribuție la Fondul fiduciar pentru Siria.

               (11)

               Punerea în aplicare la nivel tehnic a prezentei decizii ar trebui încredințată OIAC. Proiectele sprijinite de Uniune pot fi finanțate numai prin contribuții voluntare la Fondul fiduciar al OIAC. Aceste contribuții care urmează a fi furnizate de Uniune vor fie esențiale pentru a permite OIAC să-și îndeplinească atribuțiile astfel cum sunt indicate în deciziile relevante ale Consiliului executiv al OIAC din 27 septembrie și din 15 noiembrie 2013 și în RCSONU 2118 din 27 septembrie 2013.

               (12)

               Comisiei i se încredințează supravegherea executării corespunzătoare a contribuției financiare a Uniunii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Uniunea sprijină activitățile OIAC contribuind la costurile asociate inspectării și verificării distrugerii armelor chimice siriene, precum și la costurile asociate activităților complementare sarcinilor principale primite în sprijinul RCSONU 2118 (2013) și al deciziei Consiliului executiv al OIAC din 28 septembrie 2013 privind distrugerea armelor chimice siriene, precum și al rezoluțiilor și deciziilor ulterioare conexe.
   (2)   Proiectul sprijinit prin prezenta decizie a Consiliului, constă în furnizarea de produse de sensibilizare a situației cu privire la securitatea misiunii comune OIAC-ONU, inclusiv starea rețelei rutiere, prin furnizarea de imagini prin satelit către OIAC și de alte produse de informare conexe de către Centrul Satelitar al UE (UE SATCEN);
   În anexă este prevăzută o descriere detaliată a proiectului.
   Articolul 2
   (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („ÎR”) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a activităților menționate la articolul 1 alineatul (2) este încredințată OIAC. OIAC îndeplinește această sarcină sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR încheie acordurile necesare cu OIAC.
   Articolul 3
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a proiectelor menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 2 311 842 EUR.
   (2)   Cheltuielile finanțate din cuantumul prevăzut la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului Uniunii.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, aceasta încheie un acord de finanțare cu OIAC. Acordul de finanțare prevede că OIAC trebuie să asigure vizibilitatea contribuției Uniunii, proporțional cu amploarea acesteia.
   (4)   Comisia depune eforturile necesare pentru a încheia acordul de finanțare menționat la alineatul (3) cât mai curând posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.
   Articolul 4
   (1)   ÎR raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice pregătite de OIAC. Rapoartele respective constituie baza pentru evaluarea efectuată de Consiliu.
   (2)   Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale punerii în aplicare a proiectului menționat la articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 5
   (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   (2)   Aceasta expiră la 12 luni de la data încheierii acordului de finanțare dintre Comisie și OIAC menționat la articolul 3 alineatul (3) sau la 10 iunie 2014, în cazul în care niciun acord de finanțare nu a fost încheiat până la acea dată.

      Adoptată la Bruxelles, 9 decembrie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  Decizia 2012/166/PESC a Consiliului din 23 martie 2012 privind sprijinul acordat activităților Organizației pentru Interzicerea Armelor Chimice (OIAC) în cadrul punerii în aplicare a strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 87, 24.3.2012, p. 49).

      ANEXĂ

         SPRIJINUL ACORDAT DE UNIUNEA EUROPEANĂ PENTRU RCSONU 2118 (2013) șI EC-M-33/DEC. 1 A CONSILIULUI EXECUTIV AL OIAC, ÎN CADRUL PUNERII ÎN APLICARE A STRATEGIEI UE ÎMPOTRIVA PROLIFERĂRII ARMELOR DE DISTRUGERE ÎN MASĂ

         Proiectul:   Furnizarea de imagini prin satelit pentru sprijinirea OIAC în cadrul misiunii comune OIAC-ONU

         Obiectiv:
      Sprijinirea OIAC în cadrul misiunii comune OIAC-ONU pentru îndeplinirea sarcinilor sale în temeiul RCSONU relevante și al deciziilor Consiliului executiv al OIAC relevante, precum și în temeiul dispozițiilor Convenției privind armele chimice.

         Rezultate:
      Rezultat: evaluarea stării rețelei rutiere, în special identificarea blocadelor rutiere și a zonelor cu o circulație rutieră problematică și îmbunătățirea cunoașterii situației în domeniul legat de securitatea misiunii comune OIAC-ONU desfășurate în Siria și cu privire la locurile care urmează a fi vizitate/inspectate.

         Activități:
      Sprijinul pentru OIAC va fi acordat prin furnizarea săptămânală a până la 5 imagini prin satelit de către Centrul satelitar al UE (UE SATCEN), începând cu data semnării contractului și până la 31 decembrie 2014.
      ONU și OIAC își vor desfășura activitățile în cooperare cu parteneri relevanți, inclusiv cu organizații și agenții internaționale, pentru a asigura sinergii eficiente și a evita suprapunerea activităților.


title: Decizia Comisiei din 17 februarie 2010 de numire a membrilor Grupului consultativ european al consumatorilor și a supleanților acestora

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 50/4

         DECIZIA COMISIEI
   din 17 februarie 2010
   de numire a membrilor Grupului consultativ european al consumatorilor și a supleanților acestora
   2010/C 50/03
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia 2009/705/CE a Comisiei din 14 septembrie 2009 de instituire a unui Grup consultativ european al consumatorilor (1), în special articolul 4,
   întrucât:

               (1)

               Mandatul membrilor actuali ai Grupului consultativ european al consumatorilor a expirat la 14 noiembrie 2009.

               (2)

               Prin urmare, este necesar să se numească noi membri și membri supleanți pentru o perioadă de trei ani, pe baza propunerilor prezentate de statele membre și de organizațiile europene ale consumatorilor,

         DECIDE:
   Articol unic
   Se numesc următoarele persoane în funcțiile de membru sau membru supleant al Grupului consultativ european al consumatorilor pentru un mandat de trei ani:

               Membri

               Membri supleanți

               Gilles de HALLEUX (BE)

               Thibault WILLAERT (BE)

               Asen NENOV (BG)

               Bogomil NIKOLOV (BG)

               Karel PAVLÍK (CZ)

               Libor DUPAL (CZ)

               Rasmus KJELDAHL (DK)

               Benedicte FEDERSPIEL (DK)

               Cornelia TAUSCH (DE)

               Heinz WILLNAT (DE)

               Linda LÄÄNESAAR (EE)

               Enn-Toivo ANNUK (EE)

               James DOORLEY (IE)

               Dermott JEWELL (IE)

               Evangelia KEKELEKI (EL)

               Konstantinos DAGKOS (EL)

               Conchy MARTIN REY (ES)

               Eugenio RIBÓN SEISDEDOS (ES)

               Sandrine PERROIS (FR)

               Elsa COHEN (FR)

               Massimiliano DONA (IT)

               Carlo PILERI (IT)

               Giorgos TZIAPOURAS (CY)

               Maria FOTIOU (CY)

               Baiba MILTOVIČA (LV)

               Aivars SMAGARS (LV)

               Eglė KYBARTIENĖ (LT)

               Zita ČEPONYTÉ (LT)

               Eugène KIRSCH (LU)

               Bob SCHMITZ (LU)

               Zsolt HAJNAL (HU)

               Anita CZÁR (HU)

                  A se defini (MT)

                  A se defini (MT)

               Rogier KLIMBIE (NL)

               Rob DORSCHEIDT (NL)

               Karl KOLLMANN (AT)

               Ulrike DOCEKAL (AT)

               Olesia FRĄCZEK (PL)

               Grażyna ROKICKA (PL)

               Luís SILVEIRA RODRIGUES (PT)

               Patrícia GOMES (PT)

               Emil BOJIN (RO)

               Sorin TOMA (RO)

               Breda KUTIN (SI)

               Živa DROL NOVAK (SI)

               Miroslav TULÁK (SK)

               Božena STAŠENKOVÁ (SK)

               Tuula SARIO (FI)

               Kaisa PANNIMAA-PÄTSI (FI)

               Jens HENRIKSSON (SE)

               Jan BERTOFT (SE)

               Michelle SMYTH (UK)

               Jill JOHNSTONE (UK)

               Stephen RUSSELL (ANEC)

               Chiara GIOVANNINI (ANEC)

               Monique GOYENS (BEUC)

               Ursula PACHL (BEUC)

      Adoptată la Bruxelles, 17 februarie 2010.

            Pentru Comisie,

            pentru președinte

         Robert MADELIN

            Director general pentru sănătate și consumatori

      (1)  JO L 244, 16.9.2009, p. 21.


title: 2013/169/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 20 martie 2013 privind regulile aplicabile utilizării drept colateral pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem a obligațiunilor bancare neacoperite utilizate în scopuri proprii și garantate de stat (BCE/2013/6)

text:
               5.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 95/22

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 20 martie 2013
   privind regulile aplicabile utilizării drept colateral pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem a obligațiunilor bancare neacoperite utilizate în scopuri proprii și garantate de stat
   (BCE/2013/6)
   (2013/169/UE)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (2) prima liniuță,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 3.1 prima liniuță și articolele 12.1, 14.3 și 18.2,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 18.1 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, Banca Centrală Europeană (BCE) și băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (denumite în continuare „BCN”) pot desfășura operațiuni de creditare cu instituțiile de credit și cu alți participanți pe piață pe baza unor garanții corespunzătoare. Condițiile standard în care BCE și BCN sunt pregătite să participe la operațiuni de creditare, inclusiv criteriile în temeiul cărora este stabilită eligibilitatea colateralului pentru operațiunile de creditare din Eurosistem, sunt prevăzute în anexa I la Orientarea BCE/2011/14 din 20 septembrie 2011 privind instrumentele și procedurile de politică monetară ale Eurosistemului (1).

               (2)

               În temeiul punctului 1.6 din anexa I la Orientarea BCE/2011/14, Consiliul guvernatorilor poate schimba, în orice moment, instrumentele, condițiile, criteriile și procedurile de executare a operațiunilor de politică monetară din Eurosistem.

               (3)

               Utilizarea directă a obligațiunilor bancare neacoperite utilizate în scopuri proprii și garantate de stat, precum și utilizarea indirectă a astfel de obligațiuni atunci când acestea sunt incluse în pachetul de obligațiuni acoperite emise de contrapartea care a emis obligațiunile bancare neacoperite sau de entități care au legături strânse cu acea contraparte ar trebui excluse complet din categoria colateralului pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem de la 1 martie 2015. În cazuri excepționale, Consiliul guvernatorilor ar putea acorda derogări temporare de la această interdicție contrapărților care participă la operațiunile de politică monetară din Eurosistem.

               (4)

               Termenii acestei excluderi ar trebui prevăzuți într-o decizie a BCE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Modificări ale regulilor aplicabile utilizării drept colateral a obligațiunilor bancare neacoperite utilizate în scopuri proprii și garantate de stat
   (1)   Începând cu 1 martie 2015, obligațiunile bancare neacoperite emise de o contraparte care le folosește sau de entități care au legături strânse cu acea contraparte și care sunt garantate pe deplin de una sau mai multe entități din sectorul public din țările din Spațiul Economic European (SEE) care au dreptul de a percepe taxe nu mai pot fi folosite drept colateral pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem de către o astfel de contraparte: (a) direct; sau (b) indirect atunci când acestea sunt incluse în pachetul de obligațiuni acoperite emise de contrapartea care a emis obligațiunile bancare neacoperite sau de entități care au legături strânse cu acea contraparte.
   (2)   În cazuri excepționale, Consiliul guvernatorilor poate decide acordarea unor derogări temporare de la interdicția prevăzută la alineatul (1) pentru maximum trei ani. Solicitarea de acordare a unei derogări este însoțită de un plan de finanțare care indică modul în care contrapartea solicitantă va elimina treptat în cel mult trei ani de la acordarea derogării utilizarea în scopuri proprii a obligațiunilor bancare neacoperite garantate de stat.
   (3)   În cazul oricărei neconcordanțe între prezenta decizie, Orientarea BCE/2011/14 și Orientarea BCE/2013/4 din 20 martie 2013 privind măsuri suplimentare temporare legate de operațiunile de refinanțare din Eurosistem și eligibilitatea colateralului (2), astfel cum fiecare dintre acestea a fost pusă în aplicare la nivel național de către BCN, prezenta decizie are prioritate.
   Articolul 2
   Intrare în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la 22 martie 2013.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 20 martie 2013.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 331, 14.12.2011, p. 1.

      (2)  A se vedea pagina 23 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 394/11/COL din 14 decembrie 2011 de modificare, pentru a optzeci și treia oară, a normelor de procedură și de fond privind ajutorul de stat, prin introducerea unui nou capitol privind aplicarea, de la 1 ianuarie 2012 , a normelor privind ajutorul de stat pentru a sprijini măsurile în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare

text:
               24.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 282/72

         DECIZIA AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   NR. 394/11/COL
   din 14 decembrie 2011
   de modificare, pentru a optzeci și treia oară, a normelor de procedură și de fond privind ajutorul de stat, prin introducerea unui nou capitol privind aplicarea, de la 1 ianuarie 2012, a normelor privind ajutorul de stat pentru a sprijini măsurile în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („AUTORITATEA”),
   întrucât:
   În temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, Autoritatea emite comunicări sau orientări privind aspectele tratate în Acordul privind SEE, în cazul în care acordul respectiv sau Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție prevede în mod expres acest lucru sau în cazul în care Autoritatea îl consideră necesar,
   La 1 decembrie 2011 Comisia Europeană a adoptat o comunicare privind aplicarea, începând cu 1 ianuarie 2012, a normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor de sprijin în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare (1),
   Această comunicare are relevanță și pentru Spațiul Economic European,
   Aplicarea uniformă a normelor SEE în materie de ajutoare de stat trebuie asigurată pe tot teritoriul Spațiului Economic European, în conformitate cu obiectivul de omogenitate stabilit la articolul 1 din Acordul privind SEE,
   În conformitate cu punctul II din titlul „GENERALITĂȚI” de la pagina 11 din anexa XV la Acordul privind SEE, Autoritatea, după consultarea Comisiei, trebuie să adopte acte corespunzătoare celor adoptate de Comisia Europeană,
   Autoritatea a consultat Comisia Europeană și statele AELS pe această temă prin scrisori datate 2 decembrie 2011,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Orientările privind ajutorul de stat se modifică prin introducerea unui nou capitol privind aplicarea, de la 1 ianuarie 2012, a normelor privind ajutorul de stat pentru a sprijini măsurile în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare.
   Noul capitol este prevăzut în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Numai textul în limba engleză al deciziei este autentic.

      Adoptată la Bruxelles, 14 decembrie 2011.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Oda Helen SLETNES

            Președinte

         Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

            Membru al Colegiului

      (1)  JO C 356, 6.12.2011, p. 7.

      ANEXĂ

         APLICAREA, DE LA 1 IANUARIE 2012, A NORMELOR PRIVIND AJUTORUL DE STAT PENTRU A SPRIJINI MĂSURILE ÎN FAVOAREA BĂNCILOR, ÎN CONTEXTUL CRIZEI FINANCIARE

      1.   Introducere

                  (1)

                  Din toamna anului 2008, când a început criza financiară mondială, Autoritatea AELS de Supraveghere (denumită în continuare „Autoritatea”) a adoptat patru seturi de orientări (1) care prevăd orientări detaliate cu privire la criteriile de compatibilitate a sprijinului acordat de stat instituțiilor financiare (2) cu cerințele prevăzute la articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”). Capitolele orientărilor în cauză se referă la aplicarea normelor privind ajutorul de stat măsurilor adoptate în legătură cu instituțiile financiare, în contextul crizei financiare globale actuale (3) (denumite în continuare „Orientările privind sectorul bancar”); recapitalizarea instituțiilor financiare în contextul actualei crize financiare: limitarea ajutorului la minimul necesar și garanții împotriva denaturărilor nejustificate ale concurenței (4) („Orientările privind recapitalizarea”), tratarea activelor depreciate în sectorul bancar din SEE (5) (denumite în continuare „Orientările privind activele depreciate”) și revenirea la viabilitate și evaluarea măsurilor de restructurare luate în sectorul financiar, în contextul crizei actuale, în temeiul normelor privind ajutorul de stat (6) (denumite în continuare „Orientările privind restructurarea”). Trei dintre cele patru orientări menționate anterior, respectiv cele privind sectorul bancar, recapitalizarea și activele depreciate, stabilesc condițiile prealabile care trebuie îndeplinite pentru a se asigura compatibilitatea principalelor tipuri de asistență acordată de statele AELS – garanții pentru pasive, recapitalizări și măsuri de salvare a activelor – în timp ce Orientările privind restructurarea detaliază caracteristicile specifice pe care trebuie să le aibă un plan de restructurare (sau de viabilitate) în contextul specific al ajutorului de stat acordat băncilor, în contextul crizei, în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE.

                  (2)

                  La 2 martie 2011, Autoritatea a adoptat un al cincilea set de orientări privind aplicarea, de la 1 ianuarie 2011, a normelor privind ajutorul de stat pentru a sprijini măsurile în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare (7) („Orientările privind prelungirea”). Orientările privind prelungirea au extins durata de aplicare a Orientărilor privind restructurarea – singurele din cele patru orientări cu o dată specifică de încetare a valabilității – până la 31 decembrie 2011. Autoritatea a indicat de asemenea în Orientările privind prelungirea că aceasta considera în continuare că cerințele pentru autorizarea ajutorului de stat în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, care permite în mod excepțional acordarea de ajutor pentru remedierea unei perturbări grave a economiei unui stat membru sau a unui stat AELS, sunt îndeplinite și că Orientările privind sectorul bancar, recapitalizarea și activele depreciate vor rămâne în vigoare pentru a oferi îndrumări privind criteriile de compatibilitate a ajutorului acordat băncilor în contextul crizei, în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE.

                  (3)

                  Agravarea tensiunilor de pe piețele datoriilor suverane înregistrată în 2011 a plasat sectorul bancar din SEE sub o presiune crescândă, în special în ceea ce privește accesul la piețele de finanțare la termen. „Pachetul de măsuri bancare” convenit de șefii de stat sau de guvern cu ocazia reuniunii din 26 octombrie 2011 (8) are drept obiective restabilirea încrederii în sectorul bancar prin oferirea de garanții pentru finanțările pe termen mediu și crearea unei rezerve de capital temporare în proporție de 9% din capitalul propriu și care să fie constituită din capital cu cea mai bună cotație, după estimarea valorii de piață a expunerii la riscul datoriilor suverane. În pofida acelor măsuri, Comisia consideră că cerințele pentru aprobarea unui ajutor de stat conform articolului 61 alineatul (3) litera (b) vor fi în continuare îndeplinite și după sfârșitul anului 2011.

                  (4)

                  Prin urmare, Orientările privind sectorul bancar, recapitalizarea și activele depreciate vor rămâne în vigoare și după 31 decembrie 2011. În aceeași ordine de idei, domeniul de aplicare în timp a Orientărilor privind restructurarea se prelungește după data de 31 decembrie 2011 (9). Autoritatea va monitoriza situația de pe piețele financiare și va lua măsuri în vederea elaborării unor norme pe termen mai lung în materia ajutoarelor de stat acordate pentru salvarea și restructurarea băncilor, în baza articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, de îndată ce condițiile de piață o permit.

                  (5)

                  Pentru a facilita punerea în aplicare a pachetului de măsuri bancare și pentru a ține cont de evoluțiile în ceea ce privește profilul de risc al băncilor în raport cu momentul debutului crizei, este indicată clarificarea și actualizarea suplimentară a normelor în anumite privințe. Prezentele orientări indică modificările necesare cu privire la parametrii de compatibilitate pe care trebuie să îi îndeplinească ajutoarele de stat acordate băncilor în contextul crizei financiare, începând cu 1 ianuarie 2012. În special, prezentele orientări:

                              (a)

                              completează Orientările privind recapitalizarea, oferind îndrumări mai detaliate privind asigurarea unei remunerări adecvate a instrumentelor de capital care nu au o remunerare fixă;

                              (b)

                              explică modul în care Autoritatea va efectua o evaluare proporțională a viabilității pe termen lung a băncilor în contextul pachetului de măsuri bancare precum și

                              (c)

                              introduce o metodologie revizuită pentru a se asigura că comisioanele care trebuie plătite pentru garantarea datoriilor băncilor sunt suficiente pentru a limita la minimum ajutorul acordat, cu scopul de a garanta faptul că metodologia ia în considerare diferențierea mai mare din ultima vreme a spread-urilor swap-ului pe riscul de credit (CDS - credit default swap), precum și impactul spread-urilor CDS asupra statului AELS în cauză.

            2.   Prețurile și condițiile realizării recapitalizărilor de către stat

                  (6)

                  Orientările privind recapitalizarea oferă îndrumări generale privind stabilirea prețului pentru infuziile de capital. Aceste îndrumări sunt axate, în principal, pe instrumentele de capital care presupun o remunerare fixă.

                  (7)

                  Având în vedere modificările de reglementare și condițiile de piață în schimbare, Autoritatea prevede că infuziile de capital de stat se vor face mult mai frecvent în viitor sub forma unor acțiuni cu o remunerare variabilă. Se recomandă clarificarea normelor privind stabilirea prețului pentru infuziile de capital, având în vedere că astfel de acțiuni sunt remunerate sub formă de dividende și câștiguri de capital (nesigure), astfel încât este dificilă evaluarea directă ex ante a remunerării unor astfel de instrumente.

                  (8)

                  Prin urmare, autoritatea va evalua remunerarea acestor infuzii de capital pe baza prețului de emisiune al acțiunilor. Infuziile de capital ar trebui subscrise avându-se în vedere o reducere suficientă a prețului acțiunii (ajustat pentru a ține cont de „efectul de diluare” (10)) cu puțin timp înainte de anunțarea infuziei de capital, astfel încât să se ofere asigurări rezonabile cu privire la primirea unei remunerări adecvate de către stat (11).

                  (9)

                  Pentru băncile cotate la bursă, prețul de referință al acțiunilor ar trebui să fie prețul cotat pe piață al acțiunilor cu drepturi echivalente celor asociate acțiunilor emise. Pentru băncile necotate, nu există un astfel de preț de piață, iar statele AELS trebuie să utilizeze o abordare de evaluare adecvată, bazată pe piață (inclusiv o abordare bazată pe raportul preț/beneficii pentru entități asemănătoare sau alte metodologii de evaluare general acceptate). Acțiunile trebuie subscrise prin aplicarea unei reduceri adecvate față de această valoare a pieței (sau bazată pe piață).

                  (10)

                  Dacă statele AELS subscriu acțiuni care nu conferă drepturi de vot, poate fi impusă o reducere mai substanțială, al cărei cuantum trebuie să reflecte diferența de preț dintre acțiunile cu și cele fără drept de vot, în condițiile de piață existente.

                  (11)

                  Măsurile de recapitalizare trebuie să conțină stimulente adecvate pentru bănci de a renunța la ajutorul statului cât mai curând posibil. În ceea ce privește acțiunile cu remunerare variabilă, în cazul în care stimulentele pentru renunțarea la sprijinul statului sunt concepute într-o manieră care limitează potențialul de creștere pentru statul AELS, de exemplu prin emiterea de warante acționarilor preexistenți pentru a le permite să răscumpere acțiunile nou emise de la stat, la un preț care presupune o rentabilitate anuală rezonabilă pentru stat, se impune o reducere mai mare a prețului acțiunilor pentru a compensa potențialul de creștere limitat.

                  (12)

                  Întotdeauna, cuantumul reducerii trebuie să reflecte volumul infuziei de capital în raport cu capitalul de bază de rang 1 existent. O nevoie de capital mai mare în raport cu capitalul existent este un indiciu al existenței unui risc mai mare pentru stat și, prin urmare, se impune acordarea unei reduceri mai substanțiale.

                  (13)

                  Instrumentele hibride ar trebui, în principiu, să conțină un „mecanism alternativ de compensare prin cupoane”, prin intermediul căruia cupoanele care nu pot fi plătite în numerar să fie achitate statului sub forma unor noi acțiuni emise.

                  (14)

                  Autoritatea va continua să solicite statelor AELS să prezinte un plan de restructurare (sau o actualizare a planului de restructurare existent) în termen de șase luni de la data deciziei autorității prin care se autorizează ajutorul de salvare pentru orice instituție bancară care beneficiază de sprijin public sub forma unor măsuri de recapitalizare sau de salvare a activelor depreciate. În cazul în care o bancă a făcut obiectul unei decizii anterioare de ajutor pentru salvare în temeiul normelor privind compatibilitatea ajutoarelor acordate băncilor cu articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, ca parte a aceleiași operațiuni de restructurare sau nu, autoritatea poate solicita prezentarea planului de restructurare într-un termen de mai puțin de șase luni. Autoritatea va realiza o evaluare proporțională a viabilității pe termen lung a băncilor, luând în considerare toate elementele care oferă indicii cu privire la faptul că băncile pot fi viabile pe termen lung fără a fi necesară o restructurare importantă, în special în cazul în care deficitul de capital este legat, în principal, de o criză de încredere privind datoria suverană, în cazul în care infuzia de capital public se limitează la suma necesară pentru a compensa pierderile care rezultă din evaluarea la prețul pieței a obligațiunilor suverane ale părților contractante la Acordul privind SEE, deținute de bănci care, cu excepția acestor datorii, sunt viabile, precum și dacă analiza arată că băncile în cauză nu și-au asumat riscuri excesive prin achizițiile de datorii suverane.

            3.   Prețurile și condițiile garanțiilor de stat

                  (15)

                  Băncile pot beneficia de o garanție de stat pentru emiterea unor noi instrumente de datorie, fie că sunt garantate sau nu, cu excepția instrumentelor care pot fi considerate drept capital. Având în vedere că presiunea în ceea ce privește finanțarea băncilor este concentrată pe piețele de finanțare la termen, garanțiile de stat ar trebui, în general, să acopere numai datoriile cu o scadență între un an și cinci ani (șapte ani în cazul obligațiunilor garantate).

                  (16)

                  De la debutul crizei, stabilirea prețului garanțiilor de stat a fost corelată cu spread-ul median al CDS al beneficiarului pentru perioada 1 ianuarie 2007 - 31 august 2008. Acest preț a fost majorat începând cu 1 iulie 2010, pentru a reflecta mai bine profilul de risc al fiecărui beneficiar (12).

                  (17)

                  Pentru a lua în considerare diferențierea mai accentuată din punct de vedere al riscului a spread-ului CDS al băncilor constatată în ultima vreme, respectiva formulă de stabilire a prețului ar trebui actualizată astfel încât să ia ca referință spread-ul median al CDS pe o perioadă de trei ani care să se încheie cu o lună înainte de acordarea garanțiilor. Întrucât creșterile spread-urilor CDS din ultimii ani sunt parțial generate de factori care nu sunt proprii băncilor în sine, în special tensiunile în creștere de pe piețele datoriilor suverane și o creștere globală a percepției riscului în sectorul bancar, formula ar trebui să izoleze riscul intrinsec al fiecărei bănci de modificările spread-urilor CDS ale statelor SEE și ale pieței în ansamblul său. De asemenea, formula ar trebui să reflecte faptul că garanțiile privind obligațiunile garantate expun garantul la un risc considerabil mai redus în raport cu garanțiile privind creanțele negarantate.

                  (18)

                  În conformitate cu principiile menționate la punctul 17, formula revizuită de stabilire a prețului prevăzută în anexă stabilește comisioanele minime de garantare care ar trebui să se aplice în cazul în care garanțiile de stat sunt acordate la nivel național, fără punerea acestora în comun între statele AELS. Autoritatea va aplica această formulă în cazul tuturor garanțiilor de stat pentru pasivele băncilor cu o scadență de un an sau mai mare, emise după 1 ianuarie 2012.

                  (19)

                  În cazul în care garanțiile acoperă pasive care nu sunt exprimate în moneda națională a garantului, ar trebui să se aplice o taxă suplimentară pentru acoperirea riscului valutar asumat de către garant.

                  (20)

                  Atunci când este necesar ca garanțiile să acopere datoriile cu o scadență de sub un an, autoritatea va continua să aplice actuala formulă de stabilire a prețului, care este prevăzută ca referință în apendice. Autoritatea nu va autoriza garanții privind datorii cu o scadență de mai puțin de trei luni, cu excepția cazurilor excepționale în care astfel de garanții sunt necesare pentru asigurarea stabilității financiare. În astfel de cazuri, autoritatea va evalua remunerarea adecvată luând în considerare necesitatea unor stimulente corespunzătoare pentru renunțarea la sprijinul statului cât mai curând posibil.

                  (21)

                  În cazul în care statele AELS decid să instituie acorduri de grupare a garanțiilor privind pasivele băncilor, autoritatea va revizui orientările sale în mod corespunzător, pentru a se asigura, în special, că se acordă pondere spread-urilor CDS ale statelor AELS numai în măsura în care acestea sunt relevante.

                  (22)

                  Pentru a permite autorității să evalueze aplicarea în practică a formulei revizuite de stabilire a prețului, în cazul notificării unor scheme de garantare noi sau prelungite, statele AELS ar trebui să precizeze un comision orientativ pentru ca fiecare bancă eligibilă să beneficieze de aceste garanții, care să se bazeze pe o aplicare a formulei care ia în considerare datele recente de pe piață. De asemenea, statele AELS ar trebui să comunice autorității, în termen de trei luni de la emiterea efectivă a obligațiunilor garantate, comisionul de garantare real aplicat în raport cu fiecare emitere de obligațiuni garantate.

         (1)  Orientări privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Orientările privind ajutorul de stat”), adoptate și emise de Autoritate la 19 ianuarie 1994, publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „JO”) L 231 din 3.9.1994, p. 1 și Suplimentul SEE nr. 32, 3.9.1994, p. 1. Orientările au fost modificate la 2.3.2011. Versiunea actualizată a Orientărilor privind ajutorul de stat este publicată pe site-ul web al Autorității: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

         (2)  Din considerente de natură practică pentru cititor, în prezentul document, instituțiile financiare sunt denumite simplu „bănci”.

         (3)  Disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16604&1=1

         (4)  Disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16015&1=1

         (5)  Disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16585&1=1

         (6)  Disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VIII—Return-to-viability-and-the-assessment-of-restructuring-measures-in-the-financial-sector.pdf

         (7)  Disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VIII—Financial-Crisis-Guidelines-2011.pdf

         (8)  Declarație a șefilor de stat sau de guvern din 26.10.2011, (http://www.consilium.europa-.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/125621.pdf).

         (9)  În conformitate cu practica anterioară a Autorității, schemele existente sau noi de sprijinire a băncilor (indiferent de instrumentele de sprijin pe care le conțin: garanții, recapitalizări, lichidități, salvări ale activelor depreciate și altele) nu vor fi prelungite sau aprobate decât pentru o perioadă de șase luni, pentru a permite alte ajustări, după caz, la jumătatea anului 2012.

         (10)  „Efectul de diluare” poate fi cuantificat prin folosirea unor tehnici de piață general acceptate (de exemplu, TERP – theoretical ex-rights price – prețul teoretic, fără exercitarea de drepturi).

         (11)  Dacă statele AELS subscriu emisiunea de acțiuni, autoritatea emitentă trebuie să plătească o taxă de subscriere corespunzătoare.

         (12)  A se vedea documentul de lucru al Direcției Generale Concurență din 30.4.2010 privind aplicarea normelor de ajutor de stat schemelor de garanții guvernamentale pentru acoperirea datoriilor băncilor emise după 30.6.2010 (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/phase_out_bank_guarantees.pdf).

         Apendice

            Garanții privind datoriile cu o scadență de peste un an

         Comisionul de garantare ar trebui să fie cel puțin egal cu suma dintre:

                     1)

                     un comision de bază de 40 de puncte de bază; și

                     2)

                     un comision bazat pe risc egal cu produsul dintre 40 de puncte de bază și un indicator de risc compus din (i) jumătate din raportul dintre spread-ul median al CDS cu rang prioritar la cinci ani al beneficiarului, pentru ultimii trei ani care iau sfârșit cu o lună înainte de data emiterii obligațiunii garantate, și valoarea mediană a indicelui iTraxx Europe Senior Financials pe cinci ani de-a lungul aceleiași perioade de trei ani, plus (ii) jumătate din raportul dintre spread-ul median al CDS cu rang prioritar la cinci ani al tuturor statelor SEE și spread-ul median al CDS cu rang prioritar la cinci ani al statului AELS care acordă garanția, de-a lungul aceleiași perioade de trei ani.

               Formula pentru comisionul de garantare poate fi exprimată astfel:

         unde A reprezintă spread-ul median al CDS cu rang prioritar la cinci ani al beneficiarului, B reprezintă valoarea mediană a indicelui iTraxx Europe Senior Financials pe cinci ani, C reprezintă spread-ul median al CDS cu rang prioritar la cinci ani al tuturor statelor SEE, iar D reprezintă spread-ul median al CDS cu rang prioritar la cinci ani al statului AELS care acordă garanția.
         Valorile mediane sunt calculate pentru o perioadă de trei ani care ia sfârșit cu o lună înainte de emiterea obligațiunii garantate.
         În cazul garanțiilor pentru obligațiuni garantate, comisionul de garantare nu poate ține cont decât de jumătate din comisionul bazat pe risc calculat în conformitate cu punctul (2) de mai sus.

            Băncile care nu dispun de date reprezentative privind CDS

         Pentru băncile care nu dețin date privind CDS sau care nu dispun de date reprezentative în acest sens, dar care au rating de credit, ar trebui dedus un spread echivalent pe baza valorii mediane a spread-urilor CDS la cinci ani în cadrul aceleiași perioade eșantion pentru categoria de rating a băncii în cauză, pe baza unui eșantion reprezentativ de bănci mari din statele SEE. Autoritatea de supraveghere va evalua dacă datele privind CDS pentru o bancă sunt reprezentative.
         Pentru băncile care nu dețin date privind CDS și nu au rating de credit, ar trebui dedus un spread CDS echivalent pe baza valorii mediane a spread-urilor CDS la cinci ani în cadrul aceleiași perioade eșantion pentru categoria de rating cea mai scăzută (1), pe baza unui eșantion reprezentativ de bănci mari din statele SEE. Spread-ul CDS calculat pentru această categorie de bănci poate fi adaptat pe baza unei evaluări prudențiale.
         Autoritatea va stabili eșantioanele reprezentative de bănci importante din statele SEE.

            Garanții privind datoriile cu o scadență de mai puțin de un an

         Întrucât spread-urile CDS ar putea să nu reprezinte indicatori adecvați ai riscului de credit în ceea ce privește datoriile cu o scadență de sub un an, comisionul de garantare pentru astfel de datorii ar trebui să fie cel puțin egal cu suma dintre:

                     1)

                     un comision de bază de 50 de puncte de bază; și

                     2)

                     un comision bazat pe risc egal cu 20 de puncte de bază pentru băncile cu ratingul de A+ sau A, 30 de puncte de bază pentru băncile cu ratingul de A– sau 40 de puncte de bază pentru băncile cotate sub A– sau fără rating.

            (1)  Cea mai scăzută categorie de rating care este analizată este A, întrucât nu există suficiente date disponibile pentru categoria de rating BBB.


title: 2013/610/UE: Decizia Parlamentului European din 17 aprilie 2013 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2011

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 308/324

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 17 aprilie 2013
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2011
   (2013/610/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile agenției (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului din 26 octombrie 2004 de instituire a Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (4), în special articolul 30,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0079/2013),

               1.

               acordă directorului executiv al Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului agenției aferent exercițiului financiar 2011;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului executiv al Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 388, 15.12.2012, p. 202.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 349, 25.11.2004, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

      din 17 aprilie 2013
      conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2011
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile agenției (1),

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului din 26 octombrie 2004 de instituire a Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (4), în special articolul 30,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolul 94,

                  —

                  având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0079/2013),

                  A.

                  întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obținut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe ale Statelor Membre ale Uniunii Europene (denumită în continuare „agenția”) aferente exercițiului financiar 2011 și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;

                  B.

                  întrucât la 10 mai 2012 Parlamentul a acordat directorului executiv al agenției descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului agenției aferent exercițiului financiar 2010 (6), iar în rezoluția sa care însoțea decizia de descărcare de gestiune, printre altele:

                              —

                              a reafirmat faptul că practica reportării creditelor ar trebui să fie redusă în mod semnificativ și nu ar trebui să creeze obstacole în calea bunei gestiuni financiare și a solicitat agenției să respecte în viitor principiul anualității;

                              —

                              a solicitat agenției să realizeze controale ex post, sub forma unor inspecții la fața locului, ale granturilor acordate;

                  C.

                  întrucât bugetul global al agenției în exercițiul financiar 2011 a fost de 118 200 000 EUR, în comparație cu 93 200 000 EUR în 2010; întrucât contribuția inițială din bugetul Uniunii la bugetul agenției a fost în 2011 de 111 000 000 EUR, în comparație cu 89 100 000 EUR în 2010,

         Gestiunea bugetară și financiară

                  1.

                  ia act de faptul că bugetul agenției a făcut obiectul a trei bugete rectificative care au vizat trei aspecte:

                              —

                              introducerea postului bugetar „Eurosur” la titlul III (cheltuielile operaționale);

                              —

                              majorarea bugetului agenției cu 12 700 000 EUR ca parte a pachetului de măsuri de urgență adoptat ca răspuns la evoluția evenimentelor din Africa de Nord;

                              —

                              includerea unei sume de 31 800 000 EUR sub formă de credite de angajament destinate pachetului de măsuri de urgență pentru regiunea Mării Mediterane;

                  2.

                  observă că, în ceea ce privește creditele plătite, rata de execuție atinsă de agenție este de 96 % pentru titlul I (Cheltuieli de personal), 74 % pentru titlul II (Cheltuieli administrative) și de 58 % pentru titlul III (Cheltuieli operaționale); invită agenția să pună în aplicare măsuri specifice pentru a-și îmbunătăți procesul de elaborare a bugetului și rata de execuție a creditelor de plată în cazul cheltuielilor administrative și operaționale;

                  3.

                  este profund preocupat de faptul că 33 % din bugetul pe 2011 al agenției (38,7 milioane EUR) au fost reportate în 2012; constată că sumele reportate legate de titlul III s-au ridicat la 36 de milioane EUR (41 %) constată că, la fel ca în 2010, nivelul reportărilor este excesiv, contravenind principiului bugetar al anualității;

                  4.

                  regretă faptul că, din suma totală reportată de agenție, 5,1 milioane EUR erau angajamente globale; remarcă faptul că regulamentul financiar al agenției nu oferă un temei clar pentru o astfel de reportare; este conștient de faptul că finanțările primite la sfârșitul exercițiului financiar pot avea drept rezultat reportarea unor sume mai mari;

         Acțiunile întreprinse ca urmare a recomandărilor formulate în cadrul descărcării de gestiune 2010

                  5.

                  constată că, în 2012, agenția a adoptat și a pus în aplicare o strategie de control ex post și a realizat trei inspecții la fața locului, care au acoperit 9 % din suma de 73 de milioane EUR, acordată sub formă de granturi în 2011; salută faptul că indicele de eroare constatat se situează sub 1 % și că în 2013 sunt planificate șase inspecții la fața locului;

                  6.

                  ia act de eforturile agenției și de dificultățile persistente cu care se confruntă aceasta în procesul de execuție bugetară; ia act de explicațiile agenției, conform cărora dificultățile au fost cauzate, printre altele, de factori externi, precum declanșarea bruscă a unor evenimente la frontierele externe; îndeamnă agenția să își continue eforturile în acest domeniu;

         Sistemele de supraveghere și de control

                  7.

                  este conștient de faptul că, deși efectuează controale rezonabile, agenția nu a solicitat, în general, documente justificative care să vizeze riscul de neeligibilitate a granturilor finanțate de agenție pentru operațiunile comune desfășurate de statele membre și de țările asociate la spațiul Schengen; salută faptul că agenția a adoptat politici care au drept obiectiv consolidarea controalelor ex ante, solicitând în mod sistematic să fie prezentate documente justificative;

                  8.

                  a constatat cu surprindere că, la fel ca în 2010, sistemul contabil al agenției este validat de către contabilul acesteia;

                  9.

                  regretă că au fost identificate deficiențe la nivelul controlului intern în ceea ce privește gestionarea imobilizărilor corporale; regretă că nu există nicio procedură pentru cedarea imobilizărilor corporale, iar inventarul fizic este incomplet;

                  10.

                  face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune, la Rezoluția sa din 17 aprilie 2013 (7) referitoare la performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor.

         (1)  JO C 388, 15.12.2012, p. 202.

         (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (4)  JO L 349, 25.11.2004, p. 1.

         (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (6)  JO L 286, 17.10.2012, p. 288.

         (7)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0134 (a se vedea pagina 374 din prezentul Jurnal Oficial).


title: 2011/602/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009

text:
               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/220

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2009
   (2011/602/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Agenției (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 168/2007 al Consiliului din 15 februarie 2007 privind înființarea Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (3), în special articolul 21,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0130/2011),

               1.

               acordă directorului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției aferent exercițiului financiar 2009;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 338, 14.12.2010, p. 10.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 53, 22.2.2007, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/221

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Agenției (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 168/2007 al Consiliului din 15 februarie 2007 privind înființarea Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (3), în special articolul 21,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0130/2011),

               A.

               întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obținut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale pentru exercițiul financiar 2009 și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;

               B.

               întrucât, la 5 mai 2010, Parlamentul a acordat directorului Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției aferent exercițiului financiar 2008 (5), iar în rezoluția sa care însoțea decizia de descărcare de gestiune, inter alia,

                           —

                           a încurajat Agenția să stabilească în programarea sa obiective SMART și indicatori RACER pentru a-și evalua mai bine realizările;

                           —

                           a felicitat Agenția pentru că a început la jumătatea anului 2009 să pună în aplicare un program informatic pentru bugetul pe activități care va furniza indicatori clari privind resursele financiare și umane alocate;

                           —

                           a luat act de faptul că, în 2009, Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) a finalizat investigația deschisă în 2008 privind Agenția și a clasat acest dosar fără urmări;

               C.

               întrucât bugetul Agenției pentru exercițiul financiar 2009 s-a ridicat la 17 000 000 EUR, ceea ce reprezintă o majorare de 13,3 % față de exercițiul financiar 2008,

               1.

               subliniază că descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției ar trebui să se bazeze în mai mare măsură pe performanțele sale din cursul exercițiului;

      Gestiune bugetară și financiară

               2.

               îndeamnă Agenția să își îmbunătățească planificarea în materie de buget și recrutări pentru a soluționa problema lipsei unei coerențe între previziunile sale bugetare și cele privind personalul; recunoaște de fapt observația Curții de Conturi potrivit căreia Agenția și-a majorat bugetul operațional cu 38 %, transferând 1 900 000 EUR de la titlul I (personal) la titlul III (activități operaționale) din cauza întârzierilor înregistrate în procesul de recrutare și pentru a finanța activități operaționale care nu au fost luate în calcul în bugetul inițial; ia act totuși de factorii externi (cum ar fi numirea unui nou director și încheierea unui important contract-cadru lansat de Comisie);

               3.

               invită Agenția să facă progrese în asigurarea, pe cât posibil, a unei evaluări realiste a ofertelor; observă de fapt că Curtea de Conturi a semnalat acest aspect cu ocazia atribuirii a trei contracte-cadru în valoare totală de 2 575 000 EUR; subliniază în special că, în aceste trei cazuri, ofertele financiare aveau valori considerabil diferite atât în ceea ce privește prețurile unitare, cât și în ceea ce privește estimările ofertanților cu privire la numărul de zile de muncă necesare pentru implementarea aceluiași scenariu;

               4.

               salută hotărârea Agenției de a ameliora programarea și monitorizarea contractelor sale pentru a evita în viitor deficiențele identificate de Curtea de Conturi; invită, în consecință, Agenția să informeze autoritatea care acordă descărcarea de gestiune cu privire la măsurile luate în acest sens;

      Audit intern

               5.

               constată că, din cele nouă recomandări ale Serviciului de Audit Intern (IAS) făcute în urma efectuării unui audit al gestiunii financiare, Agenția mai trebuie să dea curs la patru; observă în special că aceste recomandări se referă la decizii de finanțare, la necesități în materie de informare în scop de raportare și monitorizare, la programe de lucru care indică toate resursele disponibile din buget, precum și la procedurile financiare și listele de control; îndeamnă Agenția să adopte măsuri în vederea implementării acestor recomandări;

               6.

               face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune, la Rezoluția sa din 10 mai 2011 (6) referitoare la performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor.

      (1)  JO C 338, 14.12.2010, p. 10.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 53, 22.2.2007, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (5)  JO L 252, 25.9.2010, p. 207.

      (6)  Texte adoptate, P7_TA(2011)0163 (a se vedea pagina 269 din prezentul Jurnal Oficial).


title: 2014/279/UE: Decizia Consiliului din 12 mai 2014 privind încheierea Acordului-cadru dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, în ceea ce privește chestiunile legate de readmisie

text:
               16.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 145/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 mai 2014
   privind încheierea Acordului-cadru dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, în ceea ce privește chestiunile legate de readmisie

      (2014/279/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 79 alineatul (3), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia 2013/40/UE a Consiliului (2), Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la 10 mai 2010, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (2)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, aceste state membre nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu au obligații în temeiul acestuia și nu fac obiectul aplicării sale.

               (3)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (4)

               Dispozițiile acordului, altele decât articolul 33 alineatul (2), referitoare la readmisie vor face obiectul unei alte decizii (3) adoptate în paralel cu prezenta decizie.

               (5)

               Acordul ar trebui aprobat în numele Uniunii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Acordul-cadru dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, în ceea ce privește articolul 33 alineatul (2) din respectivul acord, se aprobă în numele Uniunii (4).
   Articolul 2
   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate prezidează Comitetul mixt prevăzut la articolul 44 din acord. Uniunea este reprezentată sau, după caz, Uniunea și statele membre sunt reprezentate în Comitetul mixt în funcție de domeniul de aplicare.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului desemnează persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să procedeze, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 49 alineatul (1) din acord (5)

   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării

      Adoptată la Bruxelles, 12 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  Aprobare dată la 16 aprilie 2014 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Decizia 2013/40/UE a Consiliului din 10 mai 2010 privind semnarea în numele Uniunii Europene și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului-cadru dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte (JO L 20, 23.1.2013, p. 1).

      (3)  Decizia 2014/278/UE a Consiliului din 12 mai 2014 privind încheierea Acordului-cadru dintre Uniunea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Coreea, pe de altă parte, cu excepția chestiunilor legate de readmisie (a se vedea pagina 1 din prezentul Jurnal Oficial).

      (4)  Acordul a fost publicat în JO L 20, 23.1.2013, p. 2, împreună cu decizia privind semnarea acestuia.

      (5)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2013/388/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 5 iulie 2013 privind măsurile temporare referitoare la eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru (BCE/2013/22)

text:
               18.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 195/27

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 5 iulie 2013
   privind măsurile temporare referitoare la eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru
   (BCE/2013/22)
   (2013/388/UE)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (2) prima liniuță,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 3.1 prima liniuță, articolele 12.1 și 18, precum și articolul 34.1 a doua liniuță,
   având în vedere Orientarea BCE/2011/14 din 20 septembrie 2011 privind instrumentele și procedurile de politică monetară ale Eurosistemului (1), în special punctele 1.6, 6.3.1, 6.3.2 și 6.4.2 din anexa I la aceasta,
   având în vedere Orientarea BCE/2013/4 din 20 martie 2013 privind măsuri suplimentare temporare legate de operațiunile de refinanțare din Eurosistem și eligibilitatea colateralului și de modificare a Orientării BCE/2007/9 (2), în special articolul 1 alineatul (3) și articolele 5 și 7,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 18.1 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, Banca Centrală Europeană (BCE) și băncile centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro (denumite în continuare „BCN”) pot desfășura operațiuni de creditare cu instituțiile de credit și cu alți participanți pe piață pe baza unor garanții corespunzătoare. Criteriile standard în temeiul cărora este stabilită eligibilitatea garanțiilor pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem sunt prevăzute în anexa I la Orientarea BCE/2011/14.

               (2)

               În temeiul punctului 1.6 din anexa I la Orientarea BCE/2011/14, Consiliul guvernatorilor poate schimba, în orice moment, instrumentele, condițiile, criteriile și procedurile de executare a operațiunilor de politică monetară din Eurosistem. În temeiul punctului 6.3.1 din anexa I la Orientarea BCE/2011/14, Eurosistemul își rezervă dreptul de a stabili dacă o emisiune, un emitent, un debitor sau un garant îndeplinește cerințele privind standardele înalte, pe baza oricăror informații pe care le poate considera relevante.

               (3)

               Decizia BCE/2013/13 din 2 mai 2013 privind măsurile temporare referitoare la eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru (3) a suspendat temporar, ca o măsură excepțională, aplicarea cerințelor minime din Eurosistem referitoare la pragurile de calitate a creditului aplicabile instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru. După lansarea de către Republica Cipru a acțiunii de administrare a datoriei publice pentru instrumentele de natura datoriei pe care le-a emis, Consiliul guvernatorilor a decis că a fost afectată negativ calitatea de garanții adecvate pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem a instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru și a decis abrogarea Deciziei BCE/2013/13 din 28 iunie 2013 (4).

               (4)

               După încheierea acțiunii de administrare a datoriei publice și confirmarea faptului că Republica Cipru îndeplinește condiționalitatea programului de ajustare economică și financiară care îi este aplicabil, Consiliul guvernatorilor a apreciat că instrumentele de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru au în prezent un standard de calitate suficient pentru a le garanta eligibilitatea drept garanții pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem.

               (5)

               Prin urmare, Consiliul guvernatorilor a decis că ar trebui din nou restabilită eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem, cu condiția aplicării în ceea ce privește aceste instrumente a anumitor marje specifice de ajustare a valorii, marje diferite de cele prevăzute la punctul 6.4.2 din anexa I la Orientarea BCE/2011/14.

               (6)

               În temeiul articolului 7 din Orientarea BCE/2013/4, pragul de calitate a creditului din Eurosistem nu se aplică instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de administrația centrală a statelor membre din zona euro în cadrul unui program al Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional, cu excepția cazului în care Consiliul guvernatorilor decide că respectivul stat membru nu îndeplinește condiționalitatea programului de susținere financiară și/sau a programului macroeconomic. Cu toate acestea, în temeiul articolului 1 alineatul (3) din aceeași orientare, în sensul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 7, doar Irlanda, Republica Elenă și Portugalia sunt considerate state membre din zona euro care respectă un program al Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional. Prin urmare, este necesară o decizie suplimentară a Consiliului guvernatorilor pentru derogarea de la pragul de calitate a creditului din Eurosistem pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru.

               (7)

               Această măsură excepțională se aplică temporar până când Consiliul guvernatorilor va aprecia că aplicarea normală a criteriilor de eligibilitate și a mecanismului de control al riscurilor pentru operațiunile de politică monetară din Eurosistem pot fi reintroduse,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Suspendarea anumitor prevederi ale Orientării BCE/2011/14 și eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru
   (1)   Cerințele minime din Eurosistem pentru calitatea creditelor, astfel cum sunt prevăzute de normele privind Mecanismul Eurosistemului de evaluare a creditelor pentru anumite active tranzacționabile de la punctul 6.3.2 din anexa I la Orientarea BCE/2011/14, se suspendă în ceea ce privește instrumentele de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru. Prin urmare, în sensul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 7 din Orientarea BCE/2013/4, Republica Cipru este considerată stat membru din zona euro care respectă un program al Uniunii Europene sau al Fondului Monetar Internațional.
   (2)   Instrumentele de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru sunt supuse marjelor specifice de ajustare prevăzute în anexa la prezenta decizie.
   (3)   În cazul oricărei neconcordanțe între prezenta decizie, Orientarea BCE/2011/14 și Orientarea BCE/2013/4, astfel cum fiecare dintre acestea a fost implementată la nivel național de către BCN, prezenta decizie are prioritate.
   Articolul 2
   Intrare în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la 5 iulie 2013.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 5 iulie 2013.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 331, 14.12.2011, p. 1.

      (2)  JO L 95, 5.4.2013, p. 23.

      (3)  JO L 133, 17.5.2013, p. 26.

      (4)  Decizia BCE/2013/21 din 28 iunie 2013 de abrogare a Deciziei BCE/2013/13 privind măsurile temporare referitoare la eligibilitatea instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru (JO L 192, 13.7.2013, p. 75).

      ANEXĂ

         Programul marjelor de ajustare aplicabil instrumentelor de natura datoriei tranzacționabile emise sau garantate pe deplin de Republica Cipru

                     Obligațiuni de stat

                     Tranșă de scadență

                     Marje de ajustare pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupoane fixe și obligațiunile cu rata dobânzii variabilă

                     Marje de ajustare pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupon zero

                     0-1

                  14,5

                  14,5

                     1-3

                  27,5

                  29,5

                     3-5

                  37,5

                  40,0

                     5-7

                  41,0

                  45,0

                     7-10

                  47,5

                  52,5

                     > 10

                  57,0

                  71,0

                     Obligațiuni bancare garantate de stat și obligațiuni corporative nefinanciare garantate de stat

                     Tranșă de scadență

                     Marje de ajustare pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupoane fixe și obligațiunile cu rata dobânzii variabilă

                     Marje de ajustare pentru instrumentele de natura datoriei tranzacționabile cu cupon zero

                     0-1

                  23,0

                  23,0

                     1-3

                  37,0

                  39,0

                     3-5

                  47,5

                  50,5

                     5-7

                  51,5

                  55,5

                     7-10

                  58,0

                  63,0

                     > 10

                  68,0

                  81,5


title: 2011/199/UE: Decizia Consiliului European din 25 martie 2011 de modificare a articolului 136 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la un mecanism de stabilitate pentru statele membre a căror monedă este euro

text:
               6.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 91/1

         DECIZIA CONSILIULUI EUROPEAN
   din 25 martie 2011
   de modificare a articolului 136 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la un mecanism de stabilitate pentru statele membre a căror monedă este euro
   (2011/199/UE)
   CONSILIUL EUROPEAN,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 48 alineatul (6),
   având în vedere propunerea de revizuire a articolului 136 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, prezentată Consiliului European de guvernul belgian la 16 decembrie 2010,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere avizul Comisiei Europene (2),
   după obținerea avizului Băncii Centrale Europene (3),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 48 alineatul (6) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) permite Consiliului European, hotărând în unanimitate și după consultarea Parlamentului European, a Comisiei și, în anumite cazuri, a Băncii Centrale Europene, să adopte o decizie de modificare, integrală sau parțială, a dispozițiilor părții a treia din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). O astfel de decizie nu poate extinde competențele atribuite Uniunii prin tratate și intrarea sa în vigoare este condiționată de aprobarea sa ulterioară de către statele membre în conformitate cu normele lor constituționale.

               (2)

               Cu ocazia reuniunii Consiliului European din 28 și 29 octombrie 2010, șefii de stat sau de guvern au convenit cu privire la necesitatea instituirii de către statele membre a unui mecanism permanent de criză pentru a garanta stabilitatea financiară a zonei euro în ansamblu și au invitat președintele Consiliului European să întreprindă consultări cu membrii Consiliului European cu privire la o modificare restrânsă a tratatului, necesară în acest sens.

               (3)

               La 16 decembrie 2010, guvernul belgian a prezentat, în conformitate cu articolul 48 alineatul (6) primul paragraf din TUE, o propunere de revizuire a articolului 136 din TFUE, constând în adăugarea unui alineat în temeiul căruia statele membre a căror monedă este euro pot institui un mecanism de stabilitate care urmează să fie activat în cazul în care este indispensabil, pentru a garanta stabilitatea zonei euro în ansamblu, și care prevede că acordarea oricărei asistențe financiare necesare în conformitate cu acest mecanism va fi supusă unei stricte condiționări. În același timp, Consiliul European a adoptat concluzii privind viitorul mecanism de stabilitate (punctele 1-4).

               (4)

               Mecanismul de stabilitate va oferi instrumentul necesar pentru abordarea unor astfel de cazuri de risc la adresa stabilității financiare a zonei euro în ansamblu, astfel cum au fost experimentate în 2010, și prin urmare va contribui la menținerea stabilității economice și financiare a Uniunii înseși. În cadrul reuniunii sale din 16 și 17 decembrie 2010, Consiliul European a convenit că, întrucât acest mecanism este destinat să garanteze stabilitatea financiară a zonei euro în ansamblu, articolul 122 alineatul (2) din TFUE nu va mai fi necesar în acest scop. Prin urmare, șefii de stat sau de guvern au convenit că acesta nu ar mai trebui să fie utilizat în acest scop.

               (5)

               La 16 decembrie 2010, Consiliul European a decis, în conformitate cu articolul 48 alineatul (6) al doilea paragraf din TUE, să consulte Parlamentul European și Comisia cu privire la propunerea respectivă. De asemenea, acesta a decis să consulte Banca Centrală Europeană. Parlamentul European (1), Comisia (2) și Banca Centrală Europeană (3) au adoptat avize cu privire la propunere.

               (6)

               Modificarea se referă la o dispoziție inclusă în partea a treia din TFUE și nu extinde competențele atribuite Uniunii prin tratate,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   La articolul 136 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se introduce un alineat cu următorul text:

      „(3)   Statele membre a căror monedă este euro pot institui un mecanism de stabilitate care urmează să fie activat în cazul în care este indispensabil, pentru a garanta stabilitatea zonei euro în ansamblu. Acordarea oricărei asistențe financiare necesare în temeiul mecanismului va face obiectul unei stricte condiționări.”

   Articolul 2
   Statele membre notifică fără întârziere Secretariatului General al Consiliului finalizarea procedurilor pentru aprobarea prezentei decizii în conformitate cu normele lor constituționale.
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2013, cu condiția primirii tuturor notificărilor menționate la primul paragraf, sau, în caz contrar, în prima zi a lunii următoare celei în care s-a primit ultima notificare menționată la primul paragraf.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 25 martie 2011.

            Pentru Consiliul European

            Președintele

         H. VAN ROMPUY

      (1)  Avizul din 23 martie 2011 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Avizul din 15 februarie 2011 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  Avizul din 17 martie 2011 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).