title: Decizia (PESC) 2019/135 a Consiliului din 28 ianuarie 2019 de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia

text:
                  29.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 25/23

         DECIZIA (PESC) 2019/135 A CONSILIULUI
         din 28 ianuarie 2019
         de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 31 ianuarie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/72/PESC (1) privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia.

                     (2)

                     Pe baza unei revizuiri a Deciziei 2011/72/PESC, măsurile restrictive ar trebui prelungite până la 31 ianuarie 2020 și rubrica referitoare la o persoană ar trebui eliminată.

                     (3)

                     Prin urmare, Decizia 2011/72/PESC ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Decizia 2011/72/PESC se modifică după cum urmează:

                        1.

                        Articolul 5 se înlocuiește cu următorul text:

                           „Articolul 5
                           Prezenta decizie se aplică până la 31 ianuarie 2020. Aceasta se reexaminează permanent. Decizia poate fi reînnoită sau modificată, după caz, în situația în care Consiliul apreciază că obiectivele acesteia nu au fost atinse.”

                        2.

                        Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 28 ianuarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               P. DAEA

            (1)  Decizia 2011/72/PESC a Consiliului din 31 ianuarie 2011 privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 28, 2.2.2011, p. 62).

            ANEXĂ
            În anexa la Decizia 2011/72/PESC, rubrica 28 (Mohamed Marwan Ben Ali Ben Mohamed MABROUK) se elimină.


title: Decizia (UE) 2019/136 a Consiliului din 28 ianuarie 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Grupului de lucru pentru vinuri înființat prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic în ceea ce privește formularele care trebuie utilizate drept certificate pentru importul produselor vitivinicole originare din Japonia în Uniunea Europeană și modalitățile referitoare la autocertificare

text:
                  29.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 25/25

         DECIZIA (UE) 2019/136 A CONSILIULUI
         din 28 ianuarie 2019
         privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Grupului de lucru pentru vinuri înființat prin Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic în ceea ce privește formularele care trebuie utilizate drept certificate pentru importul produselor vitivinicole originare din Japonia în Uniunea Europeană și modalitățile referitoare la autocertificare
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic (1) (denumit în continuare „acordul”) a fost încheiat de Uniune prin Decizia (UE) 2018/1907 a Consiliului (2). Acordul intră în vigoare la 1 februarie 2019.

                     (2)

                     În temeiul articolului 2.28 alineatul (1) din acord, un certificat autentificat în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale Japoniei, inclusiv un certificat pe propria răspundere emis de un producător autorizat de autoritatea competentă din Japonia, este suficient ca document doveditor că au fost îndeplinite cerințele privind importul și vânzarea în Uniune a produselor vitivinicole originare din Japonia menționate la articolul 2.25, 2.26 sau 2.27 din acord.

                     (3)

                     În temeiul articolului 2.28 alineatul (2) din acord, Grupul de lucru pentru vinuri urmează să adopte, printr-o decizie, modalitățile de punere în aplicare a alineatului (1) de la respectivul articol, în special formularele care trebuie utilizate și informațiile care trebuie furnizate în certificat.

                     (4)

                     Articolul 2.35 alineatul (2) litera (a) din acord prevede adoptarea de către Grupul de lucru pentru vinuri a modalităților referitoare la autocertificare.

                     (5)

                     În temeiul articolului 2.35 alineatul (3) din acord, Grupul de lucru pentru vinuri urmează să se reunească pentru prima dată la data intrării în vigoare a acordului.

                     (6)

                     În cadrul primei sale reuniuni din 1 februarie 2019, Grupul de lucru pentru vinuri urmează să adopte decizia privind formularele care trebuie utilizate drept certificate de import pentru produsele vitivinicole originare din Japonia în Uniune și privind modalitățile referitoare la autocertificare, pentru a permite punerea în aplicare efectivă a acordului și implicit pentru a simplifica importul de produse vitivinicole originare din Japonia. Formularele și modalitățile referitoare la autocertificare avute în vedere sunt conforme cu politicile Uniunii Europene privind facilitarea comerțului și cooperarea în domeniul prevenirii fraudei cu țările terțe care au încheiat acorduri cu Uniunea.

                     (7)

                     Este necesar să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Grupului de lucru pentru vinuri.

                     (8)

                     Prin urmare, poziția Uniunii în cadrul Grupului de lucru pentru vinuri ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Grupului de lucru pentru vinuri cu ocazia primei reuniuni a acestuia se bazează pe proiectul de decizie atașat la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 28 ianuarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               P. DAEA

            (1)  JO L 330, 27.12.2018, p. 3.

            (2)  Decizia (UE) 2018/1907 a Consiliului din 20 decembrie 2018 privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic (JO L 330, 27.12.2018, p. 1).

            PROIECT
            DECIZIA NR. 1/2019 A GRUPULUI DE LUCRU UE-JAPONIA PENTRU VINURI
            din …
            privind adoptarea formularelor care trebuie utilizate pentru certificatele de import în Uniunea Europeană al produselor vitivinicole originare din Japonia și a modalităților referitoare la autocertificare
            GRUPUL DE LUCRU PENTRU VINURI,
            Având în vedere Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic, în special articolele 2.28 și 2.35,
            întrucât:

                        (1)

                        Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic (denumit în continuare „acordul”) intră în vigoare la 1 februarie 2019.

                        (2)

                        Prin articolul 22.4 din acord se înființează un Grup de lucru pentru vinuri care, printre altele, este responsabil pentru punerea în aplicare și funcționarea eficace a secțiunii C și a anexei 2-E la acord.

                        (3)

                        În temeiul articolului 2.28 alineatul (1) din acord, un certificat autentificat în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale Japoniei, inclusiv un certificat pe propria răspundere emis de un producător autorizat de autoritatea competentă din Japonia, este suficient ca document doveditor că au fost îndeplinite cerințele privind importul și vânzarea în Uniunea Europeană a produselor vitivinicole originare din Japonia menționate la articolul 2.25, 2.26 sau 2.27 din acord.

                        (4)

                        În conformitate cu articolul 2.28 alineatul (2) litera (a) din acord, formularele care trebuie utilizate drept certificate și informațiile care trebuie furnizate pe certificate trebuie să fie adoptate printr-o decizie a Grupului de lucru pentru vinuri, instituit în temeiul articolului 22.4 din acord.

                        (5)

                        În conformitate cu articolul 2.35 alineatul (2) litera (a) din acord, modalitățile referitoare la autocertificare trebuie să fie adoptate de Grupul de lucru pentru vinuri,

                  ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

                  (1)   Formularul care trebuie utilizat pentru certificatele autentificate în conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative ale Japoniei este prevăzut în anexa I la prezenta decizie.

                  (2)   Formularul care trebuie utilizat pentru certificatele pe propria răspundere stabilite de producătorii autorizați de autoritatea competentă din Japonia este prevăzut în anexa II la prezenta decizie.

                  (3)   Modalitățile referitoare la autocertificarea de către producătorii autorizați de autoritatea competentă din Japonia sunt prevăzute în anexa III la prezenta decizie.

               Articolul 2
               Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării

                     Pentru Grupul de lucru pentru vinuri

                     […]

            ANEXA I

            Textul imaginii

               MODEL DE CERTIFICAT EMIS DE NATIONAL RESEARCH INSTITUTE OF BREWING [NRIB] PENTRU IMPORTURILE ÎN UE DE PRODUSE VITIVINICOLE ORIGINARE DIN JAPONIA (1)
               1. Exportator (nume și adresă complete)
               Țara terță emitentă: JAPONIA
               VI 1 simplificat Nr. de ordine (2):
               DOCUMENT PENTRU IMPORTUL DE VIN, SUC DE STRUGURI SAU MUST DE STRUGURI ÎN UNIUNEA EUROPEANĂ
               2. Destinatar (numele și adresa)
               3. Ștampila administrației vamale (numai pentru uzul oficial al UE)
               4. Mijloace de transport și informații privind transportul (3)
               5. Locul de descărcare (dacă este diferit de 2)
               6. Descrierea produsului importat (4)
               7. Cantitate în l/hl/kg
               8. Număr de recipiente (5)
               9. Certificat
               „Produsul descris mai sus este destinat consumului uman direct și respectă definițiile și practicile oenologice autorizate în secțiunea C din capitolul 2 al Acordului dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic.”
               Numele și adresa producătorului:
               Numele și adresa complete ale organismului competent: Locul și data:
               National Research Institute of Brewing
               sub supravegherea Ministerului de Finanțe al Japoniei
               3-7-1, Kagamiyama, Higashihiroshima, Hiroshima, Japonia
               Ștampila organismului competent:
               Semnătura, numele și calitatea agentului din cadrul organismului competent:
               (1) În conformitate cu articolul 2.28 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic.
               (2) Acesta este numărul de trasabilitate al lotului alocat de NRIB.
               (3) A se indica: transportul folosit pentru livrarea la punctul de intrare în UE; a se preciza modul de transport (maritim, aerian etc.); a se indica numele navei etc.
               (4) A se indica următoarele informații:
               — Denumirea comercială așa cum apare pe etichetă (de exemplu, numele producătorului, regiunea vitivinicolă, denumirea mărcii etc.);
               — Numele țării de origine: [a se indica „Japonia”];
               — Denumirea IG, dacă este cazul;
               — Tăria alcoolică dobândită, în volume;
               — Culoarea produsului (a se indica exclusiv „roșu”, „roze” sau „alb”);
               — Codul din Nomenclatura combinată (codul NC).
               (5) Prin „recipient” se înțelege un recipient pentru vin mai mic de 60 de litri. Numărul de recipiente poate fi același cu numărul de sticle.

            Textul imaginii

               Atribuirea (punerea în liberă circulație și eliberarea extraselor)
               Cantitate
               10. Nr. și data documentului vamal de punere în liberă circulație, precum și cele ale extrasului
               11. Numele și adresa complete ale destinatarului (extras)
               12. Sigiliul autorității competente
               Disponibilă
               Atribuită
               Disponibilă
               Atribuită
               Disponibilă
               Atribuită
               13. Observații suplimentare

            ANEXA II

            Textul imaginii

               MODEL DE CERTIFICAT PE PROPRIA RĂSPUNDERE PENTRU IMPORTURILE ÎN UNIUNEA EUROPEANĂ DE PRODUSE VITIVINICOLE ORIGINARE DIN JAPONIA (1)
               1. Exportator (nume și adresă complete)
               Țara terță emitentă: JAPONIA
               VI 1 simplificat Nr. de ordine (2):
               DOCUMENT PENTRU IMPORTUL DE VIN, SUC DE STRUGURI SAU MUST DE STRUGURI ÎN UNIUNEA EUROPEANĂ
               2. Destinatar (numele și adresa)
               3. Ștampila administrației vamale (numai pentru uzul oficial al UE)
               4. Mijloace de transport și informații privind transportul (3)
               5. Locul de descărcare (dacă este diferit de 2)
               6. Descrierea produsului importat (4)
               7. Cantitate în l/hl/kg
               8. Număr de recipiente (5)
               9. Certificat
               „Produsul descris mai sus este destinat consumului uman direct și respectă definițiile și practicile oenologice autorizate în secțiunea C din capitolul 2 al Acordului dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic. Acesta a fost produs de un producător autorizat în mod individual de Agenția fiscală națională a Japoniei pentru producția de vinuri și de National Research Institute of Brewing (NRIB) pentru autocertificare. Producătorul face obiectul inspecției și supravegherii de către NRIB.”
               Denumirea, adresa și numărul de înregistrare/autorizare al producătorului autorizat:
               Numele și adresa complete ale organismului competent: Locul și data:
               National Research Institute of Brewing
               sub supravegherea Ministerului de Finanțe al Japoniei
               3-7-1, Kagamiyama, Higashihiroshima, Hiroshima, Japonia
               Ștampila producătorului autorizat: Semnătura producătorului autorizat:
               (1) În conformitate cu articolul 2.28 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic.
               (2) Acesta este numărul de trasabilitate al lotului alocat de National Research Institute of Brewing (NRIB).
               (3) A se indica: transportul folosit pentru livrarea la punctul de intrare în UE; a se preciza modul de transport (maritim, aerian etc.); a se indica numele navei etc.
               (4) A se indica următoarele informații:
               — Denumirea comercială așa cum apare pe etichetă (de exemplu, numele producătorului, regiunea vitivinicolă, denumirea mărcii etc.);
               — Numele țării de origine: [a se indica „Japonia”];
               — Denumirea IG, dacă este cazul;
               — Tăria alcoolică dobândită, în volume;
               — Culoarea produsului (a se indica exclusiv „roșu”, „roze” sau „alb”);
               — Codul din Nomenclatura combinată (codul NC).
               (5) Prin „recipient” se înțelege un recipient pentru vin mai mic de 60 de litri. Numărul de recipiente poate fi același cu numărul de sticle.

            Textul imaginii

               10. RAPORT DE ANALIZĂ (descrie caracteristicile analitice ale produsului descris mai sus)
               PENTRU MUST DE STRUGURI ȘI SUC DE STRUGURI:
               Nu este necesară nicio informație
               PENTRU VIN ȘI MUSTUL DE STRUGURI AFLAT ÎNCĂ ÎN FERMENTAȚIE:
               — Tărie alcoolică dobândită, în volume:
               PENTRU TOATE PRODUSELE:
               — Conținutul total de dioxid de sulf:
               — Aciditate totală:
               Ștampila producătorului autorizat: Locul și data:
               Semnătura, numele și calitatea producătorului autorizat:

            Textul imaginii

               Atribuirea (punerea în liberă circulație și eliberarea extraselor)
               Cantitate
               11. No and date of customs document of release for free circulation and of the extract
               12. Full name and address of consignee (extract)
               13. Seal authority of the competent
               Disponibilă
               Atribuită
               Disponibilă
               Atribuită
               Disponibilă
               Atribuită
               14. Observații suplimentare

            ANEXA III
            Modalități referitoare la autocertificare

                        1.

                        National Research Institute of Brewing, aflat sub supravegherea Ministerului de Finanțe al Japoniei,

                                    (a)

                                    desemnează individual producătorii autorizați în Japonia să elaboreze certificatele pe propria răspundere menționate la articolul 2.28 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic;

                                    (b)

                                    supraveghează și inspectează producătorii autorizați; și

                                    (c)

                                    comunică Uniunii Europene:

                                                —

                                                de două ori pe an, în lunile ianuarie și iulie, numele și adresele producătorilor autorizați împreună cu numerele lor oficiale de înregistrare; și

                                                —

                                                fără întârziere, orice modificare a numelor și a adreselor sau retragerea oricărui producător autorizat.

                        2.

                        Uniunea Europeană publică și actualizează fără întârziere numele și adresele producătorilor autorizați în lista organismelor competente și a laboratoarelor desemnate de țările terțe, precum și a producătorilor și prelucrătorilor de vinuri autorizați pentru întocmirea documentelor VI-1 pentru importurile de vin în UE, care este disponibilă pe site-ul oficial al Comisiei Europene:
                        ec.europa.eu/agriculture/sites/agriculture/files/wine/lists/06.pdf


title: Decizia (UE) 2019/137 a Băncii Centrale Europene din 23 ianuarie 2019 privind selectarea furnizorilor de servicii de rețea pentru Portalul unic al Eurosistemului de acces la infrastructurile pieței (ESMIG) (BCE/2019/2)

text:
                  29.1.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 25/34

         DECIZIA (UE) 2019/137 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 23 ianuarie 2019
         privind selectarea furnizorilor de servicii de rețea pentru Portalul unic al Eurosistemului de acces la infrastructurile pieței (ESMIG) (BCE/2019/2)
         CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 3.1 și 12.1 și articolele 17, 18 și 22,
         întrucât:

                     (1)

                     Portalul unic al Eurosistemului de acces la infrastructurile pieței (Eurosystem Single Market Infrastructure Gateway – ESMIG) reprezintă o componentă tehnică care urmează a fi furnizată ca parte a proiectului de consolidare T2-T2S care consolidează accesul participanților pe piață conectați direct la toate infrastructurile pieței furnizate de Eurosistem. ESMIG va furniza acestor participanți aceeași structură tehnică pentru a accesa TARGET2 (T2), inclusiv serviciul TARGET de decontare a plăților instant (TARGET Instant Payment Settlement – TIPS), TARGET2-Securities (T2S), sistemul de gestionare a garanțiilor deținut de Eurosistem (Eurosystem Collateral Management System – ECMS) și, eventual, alte aplicații și servicii aferente infrastructurilor pieței din Eurosistem.

                     (2)

                     La reuniunea sa din 23-24 aprilie 2018, Comitetul pentru infrastructura pieței a decis că Deutsche Bundesbank, Banco de España, Banque de France și Banca d'Italia (denumite în continuare „BCN furnizoare”) vor realiza pregătirile necesare pentru a avea până la trei furnizori de servicii de rețea care să ofere servicii de conectivitate la ESMIG, iar Banca d'Italia va conduce procedura de selecție.

                     (3)

                     În cadrul respectivei reuniuni, Comitetul pentru infrastructura pieței a decis că Banca d'Italia va acționa în calitate de agent operativ al Eurosistemului pentru procedura de selecție. De asemenea, acesta a decis că Comitetul pentru infrastructura pieței va fi responsabil de desemnarea membrilor comisiei de selecție, în timp ce băncile centrale din Eurosistem vor fi responsabile și răspunzătoare pentru criteriile de selecție și pentru rezultatul deciziei comisiei de selecție în baza criteriilor de selecție. Banca d'Italia va fi responsabilă de desfășurarea corectă a procedurii de selecție, iar răspunderea sa specifică privind procedura de selecție va fi separată de răspunderea asumată de BCN furnizoare în cadrul acordului dintre Nivelul 2 și Nivelul 3.

                     (4)

                     Scopul procedurii de selecție este de a încredința unor furnizori de servicii de rețea sarcina de a oferi un set de servicii de conectivitate predefinite, în baza cărora furnizorii de servicii de rețea pentru ESMIG să proiecteze, să pună în aplicare, să livreze și să administreze soluții de conectivitate destinate schimbului securizat de informații comerciale între participanții pe piață direct conectați și infrastructurile pieței din Eurosistem prin intermediul ESMIG.

                     (5)

                     Procedura de selecție a furnizorilor de servicii de rețea pentru ESMIG intră sub incidența Directivei 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului (1), astfel cum a fost pusă în aplicare în dreptul intern al statului membru al băncii centrale mandatate.

                     (6)

                     Banca d'Italia a fost desemnată de Consiliul guvernatorilor să desfășoare procedura de selecție a furnizorilor de servicii de rețea pentru ESMIG.

                     (7)

                     Banca d'Italia a acceptat desemnarea și a confirmat disponibilitatea de a acționa în conformitate cu prezenta decizie,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Definiții
            În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

                        (a)

                        „Comitetul pentru infrastructura pieței” înseamnă organismul de guvernanță care are misiunea de a susține Consiliul guvernatorilor prin asigurarea mentenanței și dezvoltării platformelor și infrastructurilor pieței din Eurosistem, în domeniul decontării de fonduri, al decontării valorilor mobiliare și al administrării garanțiilor, în conformitate cu obiectivele prevăzute de tratat pentru Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC), cu nevoile funcționale ale SEBC, cu progresul tehnologic, precum și cu cerințele de reglementare și de supraveghere, aplicabile la momentul respectiv;

                        (b)

                        „furnizor de servicii de rețea pentru ESMIG” înseamnă un furnizor de servicii de rețea care a semnat un contract de concesiune pentru a furniza servicii de conectivitate;

                        (c)

                        „servicii de conectivitate” înseamnă conectarea directă prin rețea la ESMIG care trebuie furnizată de către un furnizor de servicii de rețea pentru ESMIG unui participant pe piață direct conectat pentru ca acesta din urmă să poată beneficia de serviciile aferente infrastructurilor pieței din Eurosistem sau să poată îndeplini atribuțiile și responsabilitățile legate de aceste servicii;

                        (d)

                        „concesiune” înseamnă dreptul de a furniza participanților pe piață direct conectați un set de servicii de conectivitate predefinite, astfel cum acest drept a fost acordat de băncile centrale din Eurosistem unui furnizor de servicii de rețea, în baza căruia furnizorul de servicii de rețea pentru ESMIG proiectează, pune în aplicare, livrează și administrează soluții de conectivitate destinate schimbului securizat de date electronice între participanții pe piață direct conectați și infrastructurile pieței din Eurosistem prin intermediul ESMIG;

                        (e)

                        „comisie de selecție” înseamnă o comisie de trei experți compusă din doi reprezentanți ai băncii centrale mandatate (inclusiv președintele) și un reprezentant din partea unei bănci centrale din Eurosistem, toți aceștia fiind desemnați de Comitetul pentru infrastructura pieței și numiți în mod oficial de către banca centrală mandatată;

                        (f)

                        „bancă centrală din Eurosistem” înseamnă Banca Centrală Europeană (BCE) sau o bancă centrală națională a unui stat membru a cărui monedă este euro;

                        (g)

                        „acordul dintre Nivelul 2 și Nivelul 3” înseamnă acordul de furnizare și administrare care este negociat între Comitetul pentru infrastructura pieței și BCN furnizoare, aprobat de Consiliul guvernatorilor și semnat ulterior de băncile centrale din Eurosistem și BCN furnizoare. Acesta urmează să conțină detaliile suplimentare ale atribuțiilor și responsabilităților BCN furnizoare, ale Comitetului pentru infrastructura pieței și ale băncilor centrale din Eurosistem;

                        (h)

                        „participant pe piață direct conectat” înseamnă orice entitate care este autorizată să facă schimb de date electronice cu o infrastructură a pieței din Eurosistem;

                        (i)

                        „bancă centrală mandatată” înseamnă banca centrală națională a unui stat membru a cărui monedă este euro, desemnată de Consiliul guvernatorilor să desfășoare procedura de selecție a furnizorilor de servicii de rețea pentru ESMIG și împuternicită de băncile centrale din Eurosistem să încheie un contract de concesiune cu fiecare dintre participanții selectați în numele și în interesul băncilor centrale din Eurosistem;

                        (j)

                        „servicii aferente infrastructurilor pieței din Eurosistem” înseamnă serviciile furnizate de infrastructurile pieței deținute de băncile centrale din Eurosistem, cuprinzând serviciile TARGET [inclusiv serviciul T2, serviciul TARGET de decontare a plăților instant (TARGET Instant Payment Settlement – TIPS) și serviciul TARGET2-Securities (T2S)], sistemul de gestionare a garanțiilor deținut de Eurosistem (Eurosystem Collateral Management System – ECMS) și alte servicii care urmează să fie furnizate de infrastructurile pieței, platformele și aplicațiile Eurosistemului în domeniul decontării de fonduri, decontării valorilor mobiliare și al administrării garanțiilor;

                        (k)

                        „contract de concesiune” înseamnă un contract guvernat de dreptul intern al statului membru al băncii centrale mandatate, astfel cum este propus de Comitetul pentru infrastructura pieței și aprobat de Consiliul guvernatorilor, care stabilește drepturile și obligațiile reciproce ale băncilor centrale din Eurosistem și ale furnizorului respectiv de servicii de rețea pentru ESMIG;

                        (l)

                        „participant selectat” înseamnă un participant la procedura de selecție a furnizorilor de servicii de rețea pentru ESMIG căruia i-a fost atribuit un contract de concesiune;

                        (m)

                        „anunț de participare” înseamnă anunțul privind procedura de selecție care urmează a fi publicat de banca centrală mandatată în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (e);

                        (n)

                        „norme de atribuire” înseamnă normele detaliate care guvernează procedura de selecție și care fac parte din actele privind selecția care urmează să fie publicate;

                        (o)

                        „acte privind selecția” înseamnă anunțul de atribuire, anunțul de participare, precum și normele de atribuire, împreună cu anexele și apendicele acestora;

                        (p)

                        „test de recepție a rețelei” înseamnă un test care urmează a fi realizat de un furnizor de servicii de rețea pentru ESMIG după semnarea contractului de concesiune și care are drept scop să verifice conformitatea soluției oferite de acesta cu cerințele elementare de funcționare, de reziliență și de securitate;

                        (q)

                        „data lansării” înseamnă data la care prima infrastructură a pieței din Eurosistem începe să utilizeze serviciile de conectivitate pentru exploatare zilnică în producție.

            Articolul 2
            Banca centrală mandatată

               (1)   Banca d'Italia este banca centrală din Eurosistem desemnată de Consiliul guvernatorilor să desfășoare procedura de selecție pentru furnizorii de servicii de rețea pentru ESMIG și să semneze contracte de concesiune cu participanții selectați în conformitate cu prezenta decizie.

               (2)   Banca centrală mandatată, în beneficiul băncilor centrale din Eurosistem:

                           (a)

                           planifică procedura de selecție și elaborează actele de selecție și toată documentația relevantă în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) litera (b);

                           (b)

                           desfășoară procedura de selecție a furnizorilor de servicii de rețea pentru ESMIG în deplină cooperare cu comisia de selecție, în nume propriu și în interesul băncilor centrale din Eurosistem, și furnizează resursele materiale și umane necesare în vederea asigurării conformității procedurii de selecție cu dreptul intern al statului său membru;

                           (c)

                           semnează fiecare contract de concesiune în conformitate cu decizia comisiei de selecție, numărul total de furnizori de servicii de rețea pentru ESMIG nefiind mai mare de trei în niciun moment, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1);

                           (d)

                           reprezintă băncile centrale din Eurosistem față de furnizorii de servicii de rețea pentru ESMIG și alți terți și gestionează contractele de concesiune în conformitate cu articolul 4 alineatul (5).

            Articolul 3
            Condiții de selecție și atribuire

               (1)   Banca centrală mandatată desfășoară procedura de selecție a furnizorilor de servicii de rețea pentru ESMIG în conformitate cu Directiva 2014/23/UE, astfel cum a fost pusă în aplicare în dreptul intern al statului membru al băncii centrale mandatate. Numărul total de furnizori de servicii de rețea pentru ESMIG nu este mai mare de trei în niciun moment.

               (2)   În cursul desfășurării procedurii de selecție, banca centrală mandatată respectă în special următoarele condiții:

                           (a)

                           banca centrală mandatată desfășoară o procedură deschisă de atribuire a concesiunilor în cadrul căreia orice agent economic interesat poate depune o ofertă;

                           (b)

                           toate actele privind selecția sunt pregătite în comun de către băncile centrale din Eurosistem și banca centrală mandatată și sunt aprobate de Comitetul pentru infrastructura pieței;

                           (c)

                           furnizorii de servicii de rețea pentru ESMIG sunt selectați în baza celui mai mic preț maxim pentru un set standard de servicii care urmează să fie furnizate comunității de participanți pe piață direct conectați, conform modelului aprobat de Comitetul pentru infrastructura pieței; toate actele privind selecția se publică în limba engleză. De asemenea, banca centrală mandatată poate publica anunțul de participare în limba sa oficială. Participanții la procedura de selecție depun ofertele și toate documentele suplimentare în limba engleză;

                           (d)

                           banca centrală mandatată precizează în anunțul de participare că procedura de selecție se desfășoară în numele și în interesul său, precum și în interesul băncilor centrale din Eurosistem;

                           (e)

                           banca centrală mandatată publică anunțul de participare cel puțin în: (a) Jurnalul Oficial al Uniunii Europene; (b) jurnalul oficial național relevant al statului membru al băncii centrale mandatate; (c) două ziare naționale; și (d) Financial Times și The Economist. Actele privind selecția se publică pe website-ul băncii centrale mandatate. Anunțul de participare se publică și pe website-ul BCE, cu un link la website-ul băncii centrale mandatate, pentru a permite accesul la toate actele privind selecția;

                           (f)

                           banca centrală mandatată răspunde cererilor de clarificare din cadrul procedurii de selecție transmise la adresa de e-mail precizată în anunțul de participare. Răspunsurile de interes general se publică de către banca centrală mandatată și BCE pe website-urile acestora;

                           (g)

                           membrii comisiei de selecție sunt desemnați de Comitetul pentru infrastructura pieței și sunt numiți în mod oficial de către banca centrală mandatată, imediat după încheierea perioadei de depunere a ofertelor;

                           (h)

                           membrii comisiei de selecție sunt obligați să semneze declarația privind lipsa conflictelor de interese aprobată de Comitetul pentru infrastructura pieței;

                           (i)

                           aspectele operaționale ale procedurii de selecție cad în sarcina băncii centrale mandatate;

                           (j)

                           comisia de selecție, printre altele, examinează documentația administrativă și decide cu privire la excluderea din procedura de selecție a participanților care nu îndeplinesc criteriile de participare. Comisia de selecție evaluează ofertele anormal de scăzute în conformitate cu regulile prevăzute în actele privind selecția. Comisia de selecție ordonează participanții care nu sunt excluși din procedura de selecție în ordinea crescătoare a ofertelor economice ale acestora;

                           (k)

                           banca centrală mandatată comunică participanților în cauză toate deciziile comisiei de selecție în mod oficial, utilizând un mijloc securizat și rapid de comunicare scrisă.

               (3)   După ce comisia de selecție a ordonat participanții în conformitate cu alineatul (3) litera (j) (propunere de atribuire), banca centrală mandatată, în cadrul responsabilității sale, desfășoară un control intern al legitimității pentru a verifica dacă procedura de selecție s-a desfășurat corect. După ce această verificare a fost finalizată cu succes, banca centrală mandatată efectuează atribuirea finală și verifică dacă fiecare participant selectat îndeplinește cerințele de participare și dacă declarațiile sale pe proprie răspundere sunt veridice. În cazul în care verificarea legitimității nu este finalizată cu succes, atribuirea finală este amânată, iar banca centrală mandatată ia toate măsurile necesare în temeiul dreptului intern al statului său membru pentru a asigura că situația neregulamentară este remediată și că are loc o nouă verificare a legitimității, finalizată cu succes. Fără a aduce atingere independenței băncii centrale mandatate în calitatea sa de autoritate contractantă în temeiul dreptului intern al statului său membru, banca centrală mandatată poate consulta Comitetul pentru infrastructura pieței în probleme de politică referitoare la remedierea oricăror situații neregulamentare.

               (4)   Banca centrală mandatată acționează în numele și interesul său, precum și în interesul băncilor centrale din Eurosistem, în ceea ce privește toate drepturile și obligațiile care decurg din procedura de selecție. Aceasta informează Comitetul pentru infrastructura pieței cu privire la stadiul procedurii de selecție și, fără a aduce atingere independenței sale în calitate de autoritate contractantă în temeiul dreptului intern al statului său membru, consultă Comitetul pentru infrastructura pieței la apariția oricărei situații care afectează planul proiectului.

               (5)   Banca centrală mandatată suportă propriile costuri referitoare la atribuțiile îndeplinite în procedura de selecție.

            Articolul 4
            Contract de concesiune

               (1)   După încheierea procedurilor de selecție și atribuire de către banca centrală mandatată în condițiile menționate mai sus, banca centrală mandatată ia toate măsurile pregătitoare necesare pentru a încheia un contract de concesiune cu fiecare dintre participanții selectați în numele și în interesul băncilor centrale din Eurosistem. În acest sens, băncile centrale din Eurosistem împuternicesc banca centrală mandatată să încheie contractul de concesiune, prin intermediul unei împuterniciri separate de a acționa în numele și în interesul băncilor centrale din Eurosistem (mandat cu reprezentare).

               (2)   Ulterior încheierii contractului de concesiune, un furnizor de servicii de rețea pentru ESMIG realizează testul de recepție a rețelei. În cazul în care furnizorul de servicii de rețea pentru ESMIG nu realizează cu succes testul de acceptare a rețelei, contractul de concesiune este reziliat. În această situație, banca centrală mandatată atribuie un contract de concesiune participantului la procedura de selecție care s-a clasat următorul pe listă după participanții selectați, în același condiții ca și cele aplicate contractului de concesiune inițial și pe baza ofertei participantului la procedura de selecție care s-a clasat următorul pe listă.

               (3)   Fără a aduce atingere alineatelor următoare, un contract de concesiune atribuit în procedura de selecție expiră la zece ani de la data lansării pentru a permite furnizorului de servicii de rețea pentru ESMIG să își recupereze investițiile efectuate pentru exploatarea serviciilor și să obțină o rentabilitate a capitalului investit ținând seama de investițiile necesare pentru atingerea obiectivelor contractuale specifice.

               (4)   Atunci când se reziliază un contract de concesiune cu un furnizor de servicii de rețea pentru ESMIG înainte de termenul acestuia, dar după realizarea cu succes a testului de recepție a rețelei, Comitetul pentru infrastructura pieței, la propria sa apreciere, poate să nu atribuie un contract de concesiune care să înlocuiască contractul inițial, să ofere contractul de concesiune participantului la procedura de selecție care s-a clasat următorul pe listă după participanții selectați sau, în cazul în care clasamentul nu permite această opțiune, să atribuie un nou contract de concesiune unui alt furnizor de servicii de rețea în urma unei noi proceduri de selecție care urmează a fi realizată de banca centrală mandatată. Noul contract de concesiune are o durată de zece ani.

               (5)   Banca centrală mandatată este mandatată să reprezinte băncile centrale din Eurosistem în relația cu furnizorii de servicii de rețea pentru ESMIG și alți terți în legătură cu serviciile de conectivitate, precum și să gestioneze în mod constant contractele de concesiune în numele și în interesul băncilor centrale din Eurosistem, printre altele, prin asigurarea respectării drepturilor și obligațiilor băncilor centrale din Eurosistem, inclusiv în instanță, incluzând, fără a se limita la acestea, încălcări ale dispozițiilor contractuale, despăgubiri, rezilieri, contestații sau alte modificări ale contractului. Banca centrală mandatată prezintă Comitetului pentru infrastructura pieței rapoarte cu privire la acestea și respectă instrucțiunile emise de acesta.

               (6)   Banca centrală mandatată ia toate măsurile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor și obligațiilor băncilor centrale din Eurosistem și, dacă este cazul, ale băncii centrale mandatate în legătură cu contractele de concesiune, prezintă Comitetului pentru infrastructura pieței rapoarte cu privire la acestea și respectă instrucțiunile aferente ale acestuia.

               (7)   Banca centrală mandatată primește toate comunicările, declarațiile și plângerile, inclusiv citațiile, legate de un contract de concesiune, pentru a putea beneficia de drepturile și a putea îndeplini obligațiile băncilor centrale din Eurosistem și, dacă este cazul, ale băncii centrale mandatate în legătură cu un contract de concesiune.

               (8)   Fără a aduce atingere articolului 5, băncile centrale din Eurosistem rambursează băncii centrale mandatate toate cheltuielile rezonabile pe care aceasta le suportă pentru gestionarea și monitorizarea contractelor de concesiune în conformitate cu alineatele (5)-(7).

            Articolul 5
            Cereri de despăgubire

               (1)   Banca centrală mandatată răspunde nelimitat față de băncile centrale din Eurosistem pentru orice pierdere sau pagubă generate de fraudă sau dol în exercitarea drepturilor și îndeplinirea obligațiilor sale în temeiul prezentei decizii. Aceasta răspunde față de băncile centrale din Eurosistem pentru orice pierdere sau pagubă ce rezultă din culpa sa gravă în îndeplinirea obligațiilor sale în temeiul prezentei decizii, caz în care răspunderea sa este limitată la un maximum de 2 000 000 EUR pe an calendaristic.

               (2)   Atunci când pierderile sau pagubele sunt suferite de un terț și decurg din frauda sau dolul băncii centrale mandatate în cursul îndeplinirii sarcinilor sale în temeiul prezentei decizii, banca centrală mandatată este responsabilă pentru orice despăgubire ce urmează a fi plătită respectivului terț.

               (3)   Atunci când pierderile sau pagubele sunt suferite de un terț și decurg din culpa simplă sau din culpa gravă a băncii centrale mandatate în cursul îndeplinirii sarcinilor sale în temeiul prezentei decizii, banca centrală mandatată este responsabilă pentru orice despăgubire ce urmează a fi plătită respectivului terț. Băncile centrale din Eurosistem rambursează băncii centrale mandatate orice despăgubiri care depășesc un maxim de 2 000 000 EUR pe an calendaristic, în baza unei decizii judiciare sau a unei înțelegeri între banca centrală mandatată și orice asemenea terț, cu condiția ca înțelegerea să fi fost aprobată în prealabil de Comitetul pentru infrastructura pieței.

               (4)   Băncile centrale din Eurosistem rambursează în întregime și de îndată băncii centrale mandatate orice despăgubire plătită de aceasta terților, atunci când aceasta decurge din: (a) cerințele de participare și criteriile de atribuire; (b) o decizie luată de comisia de selecție în baza cerințelor de participare și a criteriilor de atribuire; (c) conduita incorectă a comisiei de selecție, cu excepția cazului în care a acționat în conformitate cu îndrumarea scrisă a băncii centrale mandatate sau nu a primit în prealabil o îndrumare scrisă a băncii centrale mandatate în chestiunea în cauză, cu condiția ca astfel de îndrumare să fi fost solicitată în scris cu suficient timp înainte; (d) orice decizie sau eveniment care depășește posibilitatea de control a băncii centrale mandatate, inclusiv cele care pot afecta eficacitatea concesiunilor acordate.

               (5)   Băncii centrale mandatate nu i se rambursează de către băncile centrale din Eurosistem despăgubirile plătite terților ca urmare a activităților operaționale și a altor acte procedurale care sunt în responsabilitatea sa, cu excepția cazului în care banca centrală mandatată a acționat, contrar propriei îndrumări, în conformitate cu instrucțiunile Comitetului pentru infrastructura de piață, în temeiul articolului 3 alineatul (5).

               (6)   Atunci când acțiunile în justiție introduse de către terți se referă la acte sau omisiuni privind procedura de selecție pentru care băncilor centrale din Eurosistem le revine răspunderea exclusivă, băncile centrale din Eurosistem, după consultarea băncii centrale mandatate, indică în timp util băncii centrale mandatate măsurile pe care aceasta trebuie să le ia, de exemplu, o reprezentare de către juriști externi sau de către serviciul juridic intern al băncii centrale mandatate. După ce a fost luată o decizie privind direcția de urmat în orice asemenea proceduri, cheltuielile și onorariile de judecată ce decurg din orice asemenea acțiune sunt suportate de către băncile centrale din Eurosistem.

               (7)   Băncile centrale din Eurosistem își asumă răspunderea pentru actele și omisiunile membrilor comisiei de selecție în legătură cu procedura de selecție.

               (8)   Atunci când acțiunile în justiție sunt introduse de către terți pentru acte sau omisiuni în legătură cu o procedură de selecție pentru care banca centrală mandatată își asumă o răspundere exclusivă, banca centrală mandatată cooperează pe deplin cu băncile centrale din Eurosistem cu privire la măsurile pe care le va lua aceasta, de exemplu, reprezentarea de către juriști externi sau de către serviciul juridic intern al acesteia, și suportă costurile ulterioare.

               (9)   Atunci când băncile centrale din Eurosistem și banca centrală mandatată sunt responsabile solidar pentru pierderile și pagubele suferite de către un terț, fiecare dintre acestea suportă o cotă egală din costuri.

            Articolul 6
            Dispoziții finale

               (1)   Prezentul mandat continuă să rămână în vigoare timp de zece ani de la data lansării.

               (2)   Expirarea unui mandat nu afectează aplicarea contractelor de concesiune relevante.

            Articolul 7
            Intrare în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare la 25 ianuarie 2019.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 23 ianuarie 2019.

                  Președintele BCE

               Mario DRAGHI

            (1)  Directiva 2014/23/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind atribuirea contractelor de concesiune (JO L 94, 28.3.2014, p. 1).


title: Decizia Comisiei din 14 februarie 2019 de numire a opt membri ai Comitetului consultativ european pentru statistică

text:
                  18.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 63/4

         DECIZIA COMISIEI
         din 14 februarie 2019
         de numire a opt membri ai Comitetului consultativ european pentru statistică
         (2019/C 63/05)
         COMISIA EUROPEANĂ,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Decizia nr. 234/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 de instituire a Comitetului consultativ european pentru statistică și de abrogare a Deciziei 91/116/CEE a Consiliului (1), în special articolul 4 alineatul (1) litera (a),
         întrucât:

                     (1)

                     Comitetul consultativ european pentru statistică este alcătuit din 24 de membri.

                     (2)

                     În temeiul articolului 4 alineatul (1) din Decizia nr. 234/2008/CE, 12 membri sunt numiți de către Comisie, după consultarea Parlamentului European și a Consiliului. Patru din cei 12 membri menționați mai sus au fost numiți pentru o perioadă de cinci ani, prin Decizia 2016/C12/02 a Comisiei, iar mandatele lor respective expiră în 2020.

                     (3)

                     Statele membre au pus la dispoziția Comisiei o listă de candidați cu niveluri înalte de calificare în domeniul statisticii.

                     (4)

                     La numirea acestor opt membri, Comisia a făcut eforturi să garanteze că ei asigură o reprezentare echitabilă a utilizatorilor, a respondenților și a altor părți interesate din sectorul statisticilor Uniunii (inclusiv comunitatea științifică, partenerii sociali și societatea civilă).

                     (5)

                     Este întocmită o listă de rezervă care să fie utilizată în cazul demisiilor sau al indisponibilității neprevăzute a membrilor numiți. Atunci când selectează membri de pe lista de rezervă, Comisia depune eforturi pentru a menține echilibrul între grupurile de utilizatori,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Persoanele enumerate în anexă sunt numite în cadrul Comitetului consultativ european pentru statistică, în calitate de membri, pentru o perioadă de cinci ani începând cu 9 mai 2019.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 14 februarie 2019.

                  Pentru Comisie

                  Președintele

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  JO L 73, 15.3.2008, p. 13.

            ANEXĂ

                        Axel BÖRSCH-SUPAN;

                        Maria João CASANOVA DE ARAÚJO E SÁ VALENTE ROSA;

                        Audronė JAKAITIENĖ;

                        Sune KARLSSON;

                        András MÁTH;

                        Marie BOHATÁ;

                        Peter VAN DER HEIJDEN;

                        Tõnu KOLLO.

               Listă de rezervă:

                        Marcel DAS;

                        Domantas JASILIONIS.


title: Decizia (UE) 2019/267 a Consiliului din 12 februarie 2019 privind încheierea Acordului privind statutul între Uniunea Europeană și Republica Albania referitor la acțiunile desfășurate de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă în Republica Albania

text:
                  18.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 46/1

         DECIZIA (UE) 2019/267 A CONSILIULUI
         din 12 februarie 2019
         privind încheierea Acordului privind statutul între Uniunea Europeană și Republica Albania referitor la acțiunile desfășurate de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă în Republica Albania
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) literele (b) și (d) și articolul 79 alineatul (2) litera (c), coroborate cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
         întrucât:

                     (1)

                     În conformitate cu Decizia (UE) 2018/1031 a Consiliului (2), Acordul privind statutul între Uniunea Europeană și Republica Albania referitor la acțiunile desfășurate de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă în Republica Albania (denumit în continuare „acordul”) a fost semnat la data de 5 octombrie 2018, sub rezerva încheierii sale.

                     (2)

                     În urma acordului, pot fi trimise rapid echipe de poliție de frontieră și gardă de coastă pe teritoriul Albaniei, care să răspundă la actuala schimbare în fluxurile de migrație către ruta de coastă și să ofere asistență în ceea ce privește gestionarea frontierelor externe și combaterea introducerii ilegale de migranți.

                     (3)

                     Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (3); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică.

                     (4)

                     Prezenta decizie reprezintă o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (4); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică.

                     (5)

                     În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică. Deoarece prezenta decizie constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul decide cu privire la prezenta decizie, dacă o va pune în aplicare în legislația sa națională.

                     (6)

                     Acordul ar trebui aprobat,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Se aprobă, în numele Uniunii, Acordul privind statutul între Uniunea Europeană și Republica Albania referitor la acțiunile desfășurate de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă în Republica Albania (denumit în continuare „acordul”).
            Textul acordului este atașat la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 12 alineatul (1) din acord.

            Articolul 3
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Aprobarea din 15 ianuarie 2019 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

            (2)  Decizia (UE) 2018/1031 din 13 iulie 2018 a Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului privind statutul între Uniunea Europeană și Republica Albania referitor la acțiunile desfășurate de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă în Republica Albania (JO L 185, 23.7.2018, p. 6).

            (3)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

            (4)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).


title: Decizia (PESC) 2019/271 a Consiliului din 18 februarie 2019 de modificare a Deciziei (PESC) 2016/1693 privind măsuri restrictive împotriva ISIL (Da'esh) și Al-Qaida și a persoanelor, grupurilor, întreprinderilor și entităților asociate cu acestea

text:
                  18.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  LI 46/3

         DECIZIA (PESC) 2019/271 A CONSILIULUI
         din 18 februarie 2019
         de modificare a Deciziei (PESC) 2016/1693 privind măsuri restrictive împotriva ISIL (Da'esh) și Al-Qaida și a persoanelor, grupurilor, întreprinderilor și entităților asociate cu acestea
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 20 septembrie 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/1693 (1).

                     (2)

                     Având în vedere că ISIL (Da'esh) și Al-Qaida, precum și persoanele, grupurile, întreprinderile și entitățile asociate cu acestea reprezintă în continuare o amenințare, ar trebui adăugată o persoană pe lista persoanelor, grupurilor, întreprinderilor și entităților prevăzută în anexa la Decizia (PESC) 2016/1693.

                     (3)

                     Decizia (PESC) 2016/1693 ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Anexa la Decizia (PESC) 2016/1693 se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 18 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               F. MOGHERINI

            (1)  Decizia (PESC) 2016/1693 a Consiliului din 20 septembrie 2016 privind măsuri restrictive împotriva ISIL (Da'esh) și Al-Qaida și a persoanelor, grupurilor, întreprinderilor și entităților asociate cu acestea și de abrogare a Poziției comune 2002/402/PESC (JO L 255, 21.9.2016, p. 25).

            ANEXĂ
            Pe lista prevăzută în anexa la Decizia (PESC) 2016/1693 se adaugă următoarea persoană:

                           „4.

                           Brahim el KHAYARI; data nașterii: 7 mai 1992; locul nașterii: Nîmes (Franța); cetățenia: franceză.”


title: Decizia (UE) 2019/306 a Consiliului din 18 februarie 2019 de autorizare a Austriei să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii

text:
                  22.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 51/11

         DECIZIA (UE) 2019/306 A CONSILIULUI
         din 18 februarie 2019
         de autorizare a Austriei să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (3) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (b),
         având în vedere propunerea Comisiei Europene,
         având în vedere avizul Parlamentului European (1),
         întrucât:

                     (1)

                     Printre obiectivele pe care și le-a stabilit Uniunea Europeană se numără promovarea protecției drepturilor copilului, după cum se afirmă la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Măsurile de protecție a copiilor împotriva deplasării sau a reținerii ilicite reprezintă o parte esențială a acestei politici.

                     (2)

                     Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 (2) (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles IIa”), care urmărește protejarea copiilor împotriva efectelor dăunătoare ale unei deplasări sau rețineri ilicite și stabilirea de proceduri în vederea asigurării înapoierii imediate a copiilor în statul în care își au reședința obișnuită, precum și în vederea garantării protecției drepturilor de vizitare și a drepturilor privind încredințarea.

                     (3)

                     Regulamentul Bruxelles IIa completează și consolidează Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), care stabilește, la nivel internațional, un sistem de obligații și de cooperare între statele contractante și între autoritățile centrale și urmărește să asigure înapoierea imediată a copiilor deplasați sau reținuți ilicit.

                     (4)

                     Toate statele membre ale Uniunii sunt parte la Convenția de la Haga din 1980.

                     (5)

                     Uniunea încurajează statele terțe să adere la Convenția de la Haga din 1980 și sprijină punerea în aplicare corectă a Convenției de la Haga din 1980, prin participarea alături de statele membre, printre altele, la comisiile speciale organizate periodic de Conferința de la Haga de Drept Internațional Privat.

                     (6)

                     Un cadru juridic comun aplicabil între statele membre ale Uniunii și statele terțe ar putea fi cea mai bună soluție pentru cazurile delicate de răpire internațională de copii.

                     (7)

                     Convenția de la Haga din 1980 prevede că aceasta se aplică în raporturile dintre statul aderent și statele contractante care vor fi declarat că acceptă aderarea.

                     (8)

                     Convenția de la Haga din 1980 nu permite organizațiilor de integrare economică regională, precum Uniunea, să devină parte la aceasta. Prin urmare, Uniunea nu poate să adere la convenția respectivă și nici să depună o declarație de acceptare a unui stat aderent.

                     (9)

                     În temeiul Avizului 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene (3), declarațiile de acceptare făcute în conformitate cu Convenția de la Haga din 1980 țin de competența externă exclusivă a Uniunii.

                     (10)

                     La 22 ianuarie 1992, Ecuadorul și-a depus instrumentul de aderare la Convenția de la Haga din 1980. Convenția de la Haga din 1980 a intrat în vigoare pentru Ecuador la 1 aprilie 1992.

                     (11)

                     Toate statele membre vizate, cu excepția Austriei și a Danemarcei, au acceptat deja aderarea Ecuadorului la Convenția de la Haga din 1980. Ecuadorul a acceptat aderarea Bulgariei, a Ciprului, a Estoniei, a Letoniei, a Lituaniei, a Maltei, a Poloniei, a Sloveniei și a României la Convenția de la Haga din 1980. O evaluare a situației din Ecuador a condus la concluzia că Austria este în măsură să accepte, în interesul Uniunii, aderarea Ecuadorului în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Haga din 1980.

                     (12)

                     La 2 iunie 2006, Ucraina și-a depus instrumentul de aderare la Convenția de la Haga din 1980. Convenția de la Haga din 1980 a intrat în vigoare pentru Ucraina la 1 septembrie 2006.

                     (13)

                     Toate statele membre, cu excepția Austriei și a Danemarcei, au acceptat deja aderarea Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980. O evaluare a situației din Ucraina a condus la concluzia că Austria este în măsură să accepte, în interesul Uniunii, aderarea Ucrainei în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Haga din 1980.

                     (14)

                     Prin urmare, Austria ar trebui autorizată să depună declarațiile sale de acceptare a aderării Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii. Celelalte state membre ale Uniunii care au acceptat deja aderarea Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980 nu ar trebui să depună noi declarații de acceptare, deoarece declarațiile existente rămân valabile în temeiul dreptului internațional public.

                     (15)

                     Regatului Unit și Irlandei le revin obligații în temeiul Regulamentului Bruxelles IIa și participă la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

                     (16)

                     În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1

               (1)   Prin prezenta decizie, Austria este autorizată să accepte, în interesul Uniunii, aderarea Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980.

               (2)   Austria depune cel târziu până la 19 februarie 2020 o declarație de acceptare a aderării Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, formulată după cum urmează:

                  „[Denumirea completă a STATULUI MEMBRU] declară că acceptă aderarea Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, în conformitate cu Decizia (UE) 2019/306 a Consiliului.”

               (3)   Austria informează Consiliul și Comisia cu privire la depunerea declarației sale de acceptare a aderării Ecuadorului și a Ucrainei la Convenția de la Haga din 1980 și transmite Comisiei textul respectivei declarații în termen de două luni de la depunerea acesteia.

            Articolul 2
            Prezenta decizie produce efecte de la data notificării acesteia.

            Articolul 3
            Prezenta decizie se adresează Austriei.

            Adoptată la Bruxelles, 18 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  Avizul din 31 ianuarie 2019 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

            (2)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, 23.12.2003, p. 1).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Decizia (UE, Euratom) 2019/311 a Consiliului din 19 februarie 2019 de numire a doi membri, propuși de Regatul Danemarcei, în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
                  22.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 51/28

         DECIZIA (UE, Euratom) 2019/311 A CONSILIULUI
         din 19 februarie 2019
         de numire a doi membri, propuși de Regatul Danemarcei, în cadrul Comitetului Economic și Social European
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 302,
         având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a,
         având în vedere propunerea guvernului danez,
         având în vedere avizul Comisiei Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     La 18 septembrie 2015 și la 1 octombrie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE, Euratom) 2015/1600 (1) și (UE, Euratom) 2015/1790 (2) de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2015-20 septembrie 2020. La 16 februarie 2016, prin Decizia (UE) 2016/229 a Consiliului (3), doamna Marie-Louise KNUPPERT a fost înlocuită de domnul Arne GREVSEN în calitatea de membru.

                     (2)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Bernt FALLENKAMP.

                     (3)

                     Un loc de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Arne GREVSEN,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Sunt numite în calitatea de membri în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, care se încheie la 20 septembrie 2020:

                        —

                        doamna Dorthe ANDERSEN, Head of Danish Trade Union EU Office;

                        —

                        doamna Bente SORGENFREY, 1. vice president FH – Danish Trade Union Confederation.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

            Adoptată la Bruxelles, 19 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. CIAMBA

            (1)  Decizia (UE, Euratom) 2015/1600 a Consiliului din 18 septembrie 2015 de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2015-20 septembrie 2020 (JO L 248, 24.9.2015, p. 53).

            (2)  Decizia (UE, Euratom) 2015/1790 a Consiliului din 1 octombrie 2015 de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2015-20 septembrie 2020 (JO L 260, 7.10.2015, p. 23).

            (3)  Decizia (UE) 2016/229 a Consiliului din 16 februarie 2016 de numire a unui membru, propus de Regatul Danemarcei, în cadrul Comitetului Economic și Social European (JO L 41, 18.2.2016, p. 22).


title: Decizia (PESC) 2019/312 a Consiliului din 21 februarie 2019 de modificare și prelungire a Deciziei 2014/219/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali)

text:
                  22.2.2019

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 51/29

         DECIZIA (PESC) 2019/312 A CONSILIULUI
         din 21 februarie 2019
         de modificare și prelungire a Deciziei 2014/219/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali)
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     La 15 aprilie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/219/PESC (1) privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali).

                     (2)

                     La 11 ianuarie 2017, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2017/50 (2), prin care s-a prelungit EUCAP Sahel Mali până la 14 ianuarie 2019. La 7 decembrie 2017, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2017/2264 (3), prin care s-a stabilit o valoare de referință financiară pentru EUCAP Sahel Mali până la 14 ianuarie 2019.

                     (3)

                     La 25 iunie 2018, în concluziile sale privind Sahel/Mali, Consiliul a subliniat importanța regionalizării PSAC în Sahel, cu scopul de a consolida, după caz, sprijinul civil și militar acordat cooperării transfrontaliere, structurile de cooperare regionale, în special cele ale G5 Sahel, precum și capacitatea și asumarea responsabilității din partea țărilor din G5 Sahel în ceea ce privește abordarea provocărilor în materie de securitate din regiune.

                     (4)

                     La 25 octombrie 2018, în urma revizuirii strategice a EUCAP Sahel Mali, Comitetul politic și de securitate a recomandat prelungirea mandatului EUCAP Sahel Mali până la 14 ianuarie 2021.

                     (5)

                     La 17 decembrie 2018, sub rezerva aprobării de către Consiliu a documentelor de planificare privind regionalizarea referitoare la Sahel, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2018/2008 (4), prin care s-a prelungit EUCAP Sahel Mali până la 28 februarie 2019 și a stabilit pentru aceasta o valoare de referință financiară până la aceeași dată.

                     (6)

                     Prin urmare, Decizia 2014/219/PESC ar trebui, prin urmare, să fie prelungită până la 14 ianuarie 2021.

                     (7)

                     EUCAP Sahel Mali se va desfășura în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea împiedica îndeplinirea obiectivelor acțiunii externe a Uniunii, astfel cum sunt prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Decizia 2014/219/PESC se modifică după cum urmează:

                        1.

                        La articolul 14 alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
                        „Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EUCAP Sahel Mali în perioada 1 martie 2019-14 ianuarie 2021 este de 66 930 000 EUR.”

                        2.

                        La articolul 18, a doua teză se înlocuiește cu următorul text:
                        „Decizia se aplică până la 14 ianuarie 2021.”

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
            Decizia se aplică de la 1 martie 2019.

            Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 2019.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               G. CIAMBA

            (1)  Decizia 2014/219/PESC a Consiliului din 15 aprilie 2014 privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) (JO L 113, 16.4.2014, p. 21).

            (2)  Decizia (PESC) 2017/50 a Consiliului din 11 ianuarie 2017 de modificare a Deciziei 2014/219/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) (JO L 7, 12.1.2017, p. 18).

            (3)  Decizia (PESC) 2017/2264 a Consiliului din 7 decembrie 2017 de modificare a Deciziei 2014/219/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) (JO L 324, 8.12.2017, p. 52).

            (4)  Decizia (PESC) 2018/2008 a Consiliului din 17 decembrie 2018 de modificare și de prelungire a Deciziei 2014/219/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) (JO L 322, 18.12.2018, p. 24).