title: Decizia Consiliului din 14 noiembrie 2016 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru libera circulație a lucrătorilor pentru Grecia

text:
               16.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/4

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 14 noiembrie 2016
   de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru libera circulație a lucrătorilor pentru Grecia
   (2016/C 421/04)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii (1), în special articolele 23 și 24,
   având în vedere listele de candidați prezentate Consiliului de către guvernele statelor membre,
   întrucât:

               (1)

               Prin decizia sa din 20 septembrie 2016 (2), Consiliul a numit membrii și membrii supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru libera circulație a lucrătorilor pentru perioada 25 septembrie 2016-24 septembrie 2018.

               (2)

               Guvernul Greciei a prezentat candidaturi suplimentare pentru o serie de posturi care urmează a fi ocupate,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Următoarele persoane sunt numite în calitate de membri și de membri supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru libera circulație a lucrătorilor pentru perioada 25 septembrie 2016-24 septembrie 2018:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țară

               Membri

               Membri supleanți

               Grecia

               Domnul Georgios NERANTZIS
               Doamna Panagiota STAMATIOU

               Doamna Christina LEVENTAKOU

   II.   REPREZENTANȚI AI SINDICATELOR

               Țară

               Membri

               Membri supleanți

               Grecia

               Domnul Efthymios KATSIKAS
               Domnul Athanasios VASILOPOULOS

               Domnul Themistoklis GRIGORIADIS

   III.   REPREZENTANȚI AI ASOCIAȚIILOR PATRONALE

               Țară

               Membri

               Membri supleanți

               Grecia

               Doamna Rena BARDANI
               Doamna Evangelia ARANITOU

               Domnul Nikolaos ZOITOS

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și membrii supleanți încă nenominalizați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 14 noiembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. MATEČNÁ

      (1)  JO L 141, 27.5.2011, p. 1.

      (2)  Decizia Consiliului din 20 septembrie 2016 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru libera circulație a lucrătorilor (JO C 348, 23.9.2016, p. 3).


title: Decizia (UE) 2016/1162 a Băncii Centrale Europene din 30 iunie 2016 privind divulgarea de informații confidențiale în contextul procedurilor desfășurate în materie penală (BCE/2016/19)

text:
               16.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 192/73

         DECIZIA (UE) 2016/1162 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 30 iunie 2016
   privind divulgarea de informații confidențiale în contextul procedurilor desfășurate în materie penală (BCE/2016/19)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 12.3,
   având în vedere Decizia BCE/2004/2 din 19 februarie 2004 de adoptare a Regulamentului de procedură al Băncii Centrale Europene (1), în special articolele 23 și 23a,
   întrucât:

               (1)

               După instituirea Mecanismului unic de supraveghere (MUS), atât Banca Centrală Europeană (BCE), cât și autoritățile naționale competente (ANC) ar putea primi de la autorități naționale cu competență în materie penală solicitări de divulgare a unor informații confidențiale generate sau primite cu ocazia îndeplinirii atribuțiilor și responsabilităților în materie de supraveghere ce le revin.

               (2)

               În conformitate cu articolul 136 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (2), atunci când, în exercitarea atribuțiilor prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (3), BCE are motive să suspecteze că ar fi fost comisă o infracțiune, aceasta solicită ANC relevante să sesizeze autoritățile corespunzătoare cu privire la această situație în vederea anchetării și posibilei urmăriri penale, în conformitate cu legislația națională.

               (3)

               Între ANC și autoritățile naționale cu competență în materie penală există deja o colaborare îndelungată în ceea ce privește accesul la informații confidențiale cu privire la entități supravegheate sau grupuri supravegheate, în sensul articolului 2 punctele 20 și 21 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17), în conformitate cu legislația națională. Condițiile pentru o astfel de cooperare și pentru divulgarea de informații confidențiale către autorități naționale cu competență în materie penală sunt în mare parte stabilite de legislația națională. Cu toate acestea, legislația Uniunii are anumite implicații asupra condițiilor în care informațiile confidențiale deținute de autoritățile competente, inclusiv de BCE, din cadrul MUS pot fi divulgate către autorități naționale cu competență în materie penală la solicitarea acestora din urmă. Respectivele dispoziții ale legislației Uniunii prevăd, de exemplu, principiul cooperării loiale, principiul cooperării de bună-credință și obligația de a face schimb de informații în cadrul MUS, obligația de a proteja datele cu caracter personal și obligația păstrării secretului profesional.

               (4)

               Pe lângă faptul că se aplică în ceea ce privește divulgarea de informații confidențiale cu privire la atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, inclusiv informațiile deținute de ANC atunci când asistă BCE în exercitarea atribuțiilor BCE prevăzute de acel regulament, astfel de condiții se pot aplica în principiu și în ceea ce privește divulgarea de informații confidențiale cu privire la politica monetară și alte misiuni legate de SEBC/Eurosistem.

               (5)

               BCE ar trebui să își mențină obligația de păstrare a secretului profesional și obligația de salvgardare a funcționării și independenței sale. În plus, BCE ar trebui să continue să respecte interesul public și anumite interese private, ceea ce include abținerea de la divulgarea anumitor documente sau informații când o asemenea divulgare ar aduce atingere acelor interese. Totuși, aceste obligații nu ar trebui să conducă la o interdicție absolută privind divulgarea de BCE către autoritățile naționale cu competență în materie penală de informații confidențiale care fac obiectul obligației păstrării secretului profesional.

               (6)

               Legislația Uniunii prevede că trebuie protejată confidențialitatea anumitor informații sau documente, inclusiv a datelor cu caracter personal, și, cu anumite excepții, interzice divulgarea către terți de informații sau documente confidențiale. În special, în temeiul normelor privind secretul profesional cuprinse în Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (4), informațiile confidențiale primite cu ocazia îndeplinirii atribuțiilor ce le revin de către „persoanele care lucrează sau au lucrat pentru autoritățile competente, precum și auditorii sau experții care au acționat în numele autorităților competente” pot fi divulgate numai sub formă de rezumat sau în formă agregată, astfel încât să nu se poată identifica instituțiile de credit individuale, fără a aduce însă atingere situațiilor care fac obiectul dreptului penal.

               (7)

               Conform articolului 37.2 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, persoanele care au acces la date care intră sub incidența legislației Uniunii care impune obligația păstrării secretului se supun acestei legislații.

               (8)

               Deocamdată legislația Uniunii nu prevede un cadru procedural pentru administrarea solicitărilor primite de BCE, ANC sau băncile centrale naționale (BCN) de la autoritățile naționale cu competență în materie penală pentru transmiterea de informații confidențiale cu privire la atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, inclusiv informațiile deținute de o ANC sau BCN atunci când asistă BCE în exercitarea atribuțiilor BCE prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 sau cu privire la politica monetară și alte misiuni legate de SEBC/Eurosistem. Cu toate acestea, aplicarea normelor procedurale naționale aplicabile unor astfel de solicitări ar trebui să fie consecventă cu principiile generale ale legislației Uniunii, în special cu principiul cooperării loiale, principiul cooperării de bună-credință și obligația de a face schimb de informații astfel cum este prevăzut la articolul 6 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013. În acest sens, în conformitate cu legislația Uniunii, BCE ar aprecia să fie consultată sau informată, după caz, cu privire la solicitările primite de o ANC sau BCN de la autoritățile naționale cu competență în materie penală pentru transmiterea de informații confidențiale cu privire la atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, inclusiv informațiile deținute de o ANC sau BCN atunci când asistă BCE în exercitarea atribuțiilor BCE prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 sau cu privire la politica monetară și alte misiuni legate de SEBC/Eurosistem.

               (9)

               Prezenta decizie nu ar trebui să se aplice solicitărilor de acces la informații privind persoane care au un raport de muncă cu BCE sau relații contractuale directe sau indirecte cu BCE pentru execuția de lucrări, furnizarea de produse sau prestarea de servicii.

               (10)

               Prin urmare, prezenta decizie ar trebui să prevadă condițiile aplicate de BCE în ceea ce privește divulgarea de către ANC și BCN de informații confidențiale cu privire la atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 sau la politica monetară și alte misiuni legate de SEBC/Eurosistem către autorități naționale cu competență în materie penală și cadrul procedural aferent.

               (11)

               Biroul de conformitate și guvernanță al BCE are rol de coordonator, în cadrul BCE, al solicitărilor de acces la documentele care intră în sfera de aplicare a prezentei decizii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „informații confidențiale” înseamnă orice informații confidențiale, inclusiv informații care fac obiectul normelor privind protecția datelor, al obligației păstrării secretului profesional, al normelor privind secretul profesional cuprinse în Directiva 2013/36/UE, sau orice documente clasificate drept „ECB-CONFIDENTIAL” sau „ECB-SECRET” în temeiul regimului de confidențialitate al BCE, exclusiv orice informații privind persoane care au un raport de muncă cu BCE sau relații contractuale directe sau indirecte cu BCE pentru execuția de lucrări, furnizarea de produse sau prestarea de servicii;

               (b)

               „autoritate națională cu competență în materie penală” înseamnă o autoritate națională care are competență în materie penală;

               (c)

               „autoritate națională competentă” (ANC) are sensul definit la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013. Acesta nu aduce atingere mecanismelor existente în temeiul legislației naționale care alocă anumite atribuții de supraveghere unei BCN care nu este desemnată drept ANC. În ceea ce privește astfel de mecanisme, o trimitere la o ANC din prezenta decizie se referă și la BCN în ceea ce privește atribuțiile de supraveghere alocate acesteia prin legislația națională.

         Articolul 2
   Solicitări primite de BCE de la autorități naționale cu competență în materie penală
   (1)   La solicitarea unei autorități naționale cu competență în materie penală, BCE poate furniza unei ANC sau BCN informații confidențiale pe care le deține și care au legătură cu atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 sau cu politica monetară sau alte misiuni legate de SEBC/Eurosistem în vederea divulgării către autoritatea națională cu competență în materie penală relevantă în următoarele condiții:

               (a)

               ANC sau BCN în cauză se obligă să acționeze în numele BCE atunci când răspunde unei astfel de solicitări;

               (b)

               fie (i) în temeiul legislației naționale sau a Uniunii există o obligație expresă de divulgare de astfel de informații către o autoritate națională cu competență în materie penală, fie (ii) cadrul juridic relevant permite divulgarea de astfel de informații confidențiale și nu există motive imperative pentru a refuza divulgarea de astfel de informații, motive care să aibă legătură cu salvgardarea intereselor Uniunii sau pentru evitarea oricărei interferențe cu funcționarea și independența BCE, în special prin punerea în pericol a îndeplinirii misiunilor acesteia;

               (c)

               ANC sau BCN în cauză se obligă să ceară autorității naționale cu competență în materie penală solicitante să garanteze protecția împotriva publicării a informațiilor confidențiale pe care i le-au transmis.

         (2)   Alineatul (1) nu aduce atingere prevederilor specifice ale legislației naționale sau a Uniunii referitoare la divulgarea de astfel de informații confidențiale.
   Articolul 3
   Solicitări primite de ANC sau BCN de la autorități naționale cu competență în materie penală
   (1)   BCN solicită ANC și BCN să agreeze ca, la primirea unei solicitări din partea unei autorități naționale cu competență în materie penală în vederea divulgării de informații confidențiale care au legătură cu atribuțiile conferite BCE prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 sau cu politica monetară sau alte misiuni legate de SEBC/Eurosistem, să consulte BCE, atunci când este posibil, cu privire la elaborarea răspunsului, indiferent dacă BCE sau ANC sau BCN relevantă deține informațiile în cauză. BCE indică dacă informațiile în cauză pot fi divulgate și, după caz, dacă există motive imperative legate de nevoia de salvgardare a intereselor Uniunii sau de evitare a oricărei interferențe cu funcționarea și independența BCE pentru a refuza divulgarea informațiilor confidențiale în cauză. BCE oferă aceste indicații ANC sau BCN cu condiția să fie consultată în timp util înainte ca ANC sau BCN să adopte o decizie finală și să furnizeze un răspuns final la solicitarea respectivă.
   (2)   BCE solicită ANC să agreeze să informeze BCE în timp util și, în orice caz, înainte de a furniza un răspuns final, cu privire la solicitările de transmitere de informații confidențiale primite de la autorități naționale cu competență în materie penală în ceea ce privește instituțiile de credit mai puțin semnificative supravegheate direct de ANC în cauză în exercitarea atribuțiilor în materie de supraveghere ale acesteia prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, atunci când ANC respectivă apreciază că informațiile solicitate au caracter semnificativ sau că divulgarea acestora poate afecta negativ reputația MUS. BCE depune diligențele necesare pentru a pregăti răspunsul până la termenul indicat de ANC în cauză, dacă acel termen este rezonabil, justificabil în mod obiectiv și expiră înainte ca ANC să adopte o decizie finală și să furnizeze un răspuns final autorității naționale cu competență în materie penală.
   (3)   BCE solicită ANC și BCN să agreeze să informeze regulat BCE cu privire la toate solicitările primite de la autorități naționale cu competență în materie penală atunci când BCE nu a fost consultată în conformitate cu alineatul (1) sau informată în conformitate cu alineatul (2) din motive care se încadrează în afara sferei de control a acestora și, dacă este posibil, cu privire la orice informații divulgate din cauza unor astfel de solicitări.
   Articolul 4
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 30 iunie 2016.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 80, 18.3.2004, p. 33.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (BCE/2014/17) (JO L 141, 14.5.2014, p. 1).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO L 287, 29.10.2013, p. 63).

      (4)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).


title: Decizia Consiliului de adoptare a poziției Consiliului privind proiectul de buget rectificativ nr. 5 al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015

text:
               24.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/6

         DECIZIA CONSILIULUI
   de adoptare a poziției Consiliului privind proiectul de buget rectificativ nr. 5 al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015
   (2015/C 207/06)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 314, coroborat cu Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a,
   având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (1) al Consiliului, în special articolul 41,
   întrucât:

         DECIDE:
   Articol unic
   Poziția Consiliului privind proiectul de buget rectificativ nr. 5 al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2015 a fost adoptată la 19 iunie 2015.
   Textul integral poate fi accesat pentru consultare sau descărcare pe site-ul web al Consiliului: http://www.consilium.europa.eu/

      Adoptată la Luxemburg, 19 iunie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. REIRS

      (1)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (2)  JO L 69, 13.3.2015, p. 1.


title: Decizia (UE) 2017/715 a Consiliului din 27 martie 2017 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la modificarea anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) și a anexei XVII (Proprietatea intelectuală) la Acordul privind SEE (Regulamentul privind medicamentele de uz pediatric)

text:
                  21.4.2017

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 105/15

            DECIZIA (UE) 2017/715 A CONSILIULUI
      din 27 martie 2017
      privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la modificarea anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) și a anexei XVII (Proprietatea intelectuală) la Acordul privind SEE (Regulamentul privind medicamentele de uz pediatric)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
      având în vedere propunerea Comisiei Europene,
      întrucât:

                  (1)

                  Acordul privind Spațiul Economic European (2) (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

                  (2)

                  În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide modificarea, printre altele, a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) și a anexei XVII (Proprietatea intelectuală) la Acordul privind SEE.

                  (3)

                  Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (3) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (4)

                  Regulamentul (CE) nr. 1902/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (5)

                  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (5) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (6)

                  Regulamentul (UE) nr. 488/2012 al Comisiei (6) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (7)

                  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 abrogă Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului (7), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminat din acest acord.

                  (8)

                  Regulamentul (CE) nr. 658/2007 al Comisiei (8) stabilește normele privind aplicarea de penalități financiare titularilor autorizațiilor de introducere pe piață acordate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004. Odată ce Comisia a acordat o autorizație de introducere pe piață, statele AELS ar trebui să ia simultan deciziile corespunzătoare, în termen de 30 de zile de la acordare. Având în vedere circumstanțele speciale, și anume faptul că autorizațiile de introducere pe piață sunt acordate de Comisie și că încălcările afectează Uniunea și interesele sale, precum și complexitatea și natura tehnică a procedurilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, Autoritatea AELS de Supraveghere ar trebui să coopereze îndeaproape cu Comisia și să aștepte evaluarea Comisiei și propunerea de acțiune înainte de adoptarea unei decizii privind aplicarea eventualelor sancțuini financiare impuse titularilor autorizațiilor de introducere pe piață stabiliți într-un stat AELS.

                  (9)

                  Anexa II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) și anexa XVII (Proprietatea intelectuală) la Acordul privind SEE ar trebui, prin urmare, să fie modificate în consecință.

                  (10)

                  Poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui, prin urmare, să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetul mixt al SEE cu privire la propunerea de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) și a anexei XVII (Proprietate intelectuală) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
      Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2017.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            C. ABELA

         (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

         (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

         (3)  Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind medicamentele de uz pediatric și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1768/92, a Directivei 2001/20/CE, a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (JO L 378, 27.12.2006, p. 1).

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1902/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1901/2006 privind medicamentele de uz pediatric (JO L 378, 27.12.2006, p. 20).

         (5)  Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (JO L 152, 16.6.2009, p. 1).

         (6)  Regulamentul (UE) nr. 488/2012 al Comisiei din 8 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 658/2007 al Comisiei privind penalitățile financiare pentru încălcarea anumitor obligații în legătură cu autorizațiile de comercializare acordate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 150, 9.6.2012, p. 68).

         (7)  JO L 182, 2.7.1992, p. 1.

         (8)  Regulamentul (CE) nr. 658/2007 al Comisiei din 14 iunie 2007 privind penalitățile financiare pentru încălcarea anumitor obligații în legătură cu autorizațiile de comercializare acordate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 155, 15.6.2007, p. 10).

         PROIECT
         DECIZIA 2017/… A COMITETULUI MIXT AL SEE
         din …
         de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) și a anexei XVII (Proprietatea intelectuală) la Acordul privind SEE
         COMITETUL MIXT AL SEE,
         având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
         întrucât:

                     (1)

                     Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind medicamentele de uz pediatric și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1768/92, a Directivei 2001/20/CE, a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (1) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                     (2)

                     Regulamentul (CE) nr. 1902/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1901/2006 privind medicamentele de uz pediatric (2) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                     (3)

                     Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (versiune codificată) (3) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                     (4)

                     Regulamentul (UE) nr. 488/2012 al Comisiei din 8 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 658/2007 al Comisiei privind penalitățile financiare pentru încălcarea anumitor obligații în legătură cu autorizațiile de comercializare acordate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (4), astfel cum a fost rectificat în JO L 338, 12.12.2012, p. 44, urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                     (5)

                     Regulamentul (CE) nr. 469/2009 abrogă Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului (5), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, urmează să fie eliminat din acest acord.

                     (6)

                     Regulamentul (CE) nr. 658/2007 al Comisiei stabilește normele privind aplicarea de penalități financiare titularilor autorizațiilor de introducere pe piață acordate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 726/2004. Odată ce Comisia a acordat o autorizație de introducere pe piață, statele AELS ar trebui să ia simultan deciziile corespunzătoare, în termen de 30 de zile de la acordare. Având în vedere circumstanțele speciale, și anume faptul că autorizațiile de introducere pe piață sunt acordate de Comisie și că încălcările afectează Uniunea și interesele sale, precum și complexitatea și natura tehnică a procedurilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, Autoritatea AELS de Supraveghere ar trebui să coopereze îndeaproape cu Comisia și să aștepte evaluarea Comisiei și propunerea de acțiune înainte de adoptarea unei decizii privind sancțiuni financiare impuse titularilor autorizațiilor de introducere pe piață stabiliți într-un stat AELS.

                     (7)

                     Prin urmare, anexele II și XVII la Acordul privind SEE ar trebui modificate în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
         Articolul 1
         Capitolul XIII din anexa II la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

                     1.

                     La al treisprezecea paragraf din textul introductiv, după cuvintele „Comitetul pentru medicamente orfane (COMP)” se introduce următorul text:
                     „, Comitetul pediatric”

                     2.

                     La punctele 15q (Directiva nr. 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului) și 15zb [Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următoarea liniuță:

                                 „—

                                    32006 R 1901: Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 (JO L 378, 27.12.2006, p. 1).”

                     3.

                     Textul de adaptare de la punctul 15zb [Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului] se înlocuiește cu următorul text:
                     „Competențele Comisiei Europene în ceea ce privește procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor prevăzută la articolul 84 alineatul (3), inclusiv competența de a impune sancțiuni financiare titularilor autorizațiilor de introducere pe piață și în cazurile în care titularul autorizației de introducere pe piață este stabilit într-un stat AELS, se exercită de către Autoritatea AELS de Supraveghere, în strânsă cooperare cu Comisia. Înainte ca Autoritatea AELS de Supraveghere să adopte o decizie privind impunerea de sancțiuni financiare, Comisia îi furnizează acesteia o evaluare și o propunere de decizie.”

                     4.

                     Textul de la punctul 15zj [Regulamentul (CE) nr. 658/2007 al Comisiei] se înlocuiește cu următorul text:
                     „32007 R 0658: Regulamentul (CE) nr. 658/2007 al Comisiei din 14 iunie 2007 privind penalitățile financiare pentru încălcarea anumitor obligații în legătură cu autorizațiile de comercializare acordate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 155, 15.6.2007, p. 10), astfel cum a fost modificat prin:

                                 —

                                    32012 R 0488: Regulamentul (UE) nr. 488/2012 al Comisiei din 8 iunie 2012 (JO L 150, 9.6.2012, p. 68), astfel cum a fost rectificat prin JO L 338, 12.12.2012, p. 44.

                           În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarea adaptare:
                     Competențele Comisiei Europene în ceea ce privește procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, inclusiv competența de a impune penalități financiare titularilor autorizațiilor de introducere pe piață și în cazurile în care titularul autorizației de introducere pe piață este stabilit într-un stat AELS, se exercită de către Autoritatea AELS de Supraveghere, în strânsă cooperare cu Comisia. Înainte ca Autoritatea AELS de Supraveghere să adopte o decizie privind impunerea de penalități financiare, Comisia îi furnizează acesteia o evaluare și o propunere de decizie.”

                     5.

                     După punctul 15zo [Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 198/2013 al Comisiei] se introduce următorul punct:

                                 „15zp

                                    32006 R 1901: Regulamentul (CE) nr. 1901/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind medicamentele de uz pediatric și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1768/92, a Directivei 2001/20/CE, a Directivei 2001/83/CE și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 (JO L 378, 27.12.2006, p. 1), astfel cum a fost modificat prin:

                                             —

                                                32006 R 1902: Regulamentul (CE) nr. 1902/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 (JO L 378, 27.12.2006, p. 20).

                           În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                                 (a)

                                 Aplicarea articolului 36 alineatul (3) nu este condiționată de obținerea unei autorizații de medicament în Liechtenstein.

                                 (b)

                                 Competențele Comisiei Europene în ceea ce privește procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor prevăzută la articolul 49 alineatul (3), inclusiv competența de a impune penalități financiare titularilor autorizațiilor de introducere pe piață și în cazurile în care titularul autorizației de introducere pe piață este stabilit într-un stat AELS, se exercită de către Autoritatea AELS de Supraveghere, în strânsă cooperare cu Comisia. Înainte ca Autoritatea AELS de Supraveghere să adopte o decizie privind impunerea de penalități financiare, Comisia îi furnizează acesteia o evaluare și o propunere de decizie.”

               Articolul 2
         Textul de la punctul 6 [Regulamentul (CEE) nr. 1768/92 al Consiliului] din anexa XVII la Acordul privind SEE se înlocuiește cu următorul text:
         „32009 R 0469: Regulamentul (CE) nr. 469/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 privind certificatul suplimentar de protecție pentru medicamente (versiune codificată) (JO L 152, 16.6.2009, p. 1).
         În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                     (a)

                     La articolul 7 se adaugă următoarele alineate:
                     „(6)   Alineatul (5) nu se aplică statelor AELS.
                     (7)   Fără a aduce atingere alineatului (4), timp de cinci ani de la intrarea in vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1901/2006 în statul AELS în cauză, cererea de prelungire a duratei unui certificat deja acordat se depune cu cel mult șase luni înainte de expirarea certificatului respectiv.”;

                     (b)

                     La articolul 21 se adaugă următoarele alineate:
                     „(3)   O cerere de prelungire a duratei unui certificat se poate aproba numai într-un stat AELS în care certificatul expiră cu mai puțin de șase de luni înainte de intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1901/2006 în statul AELS în cauză. În situațiile în care certificatul expiră înainte de intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1901/2006 în statul AELS vizat, prelungirea are efect doar pentru perioada ulterioară datei intrării în vigoare a regulamentului și a publicării cererii de prelungire. Cu toate acestea, articolul 13 alineatul (3) se aplică în ceea ce privește calcularea perioadei de prelungire.
                     (4)   În pofida articolului 7 alineatul (7), în situațiile în care certificatul expiră mai devreme de șapte luni de la intrarea în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 1901/2006 în statul AELS vizat, cererea de prelungire a duratei unui certificat se depune în termen de cel târziu o lună de la intrarea în vigoare a regulamentului în statul AELS în cauză. În aceste situații, prelungirea are efect doar pentru perioada ulterioară datei publicării cererii de prelungire. Cu toate acestea, articolul 13 alineatul (3) se aplică în ceea ce privește calcularea perioadei de prelungire.
                     (5)   Depunerea unei cereri de prelungire a duratei unui certificat în conformitate cu alineatele (3) și (4) nu împiedică continuarea utilizării invenției de către un terț care, în perioada cuprinsă între expirarea certificatului și publicarea cererii de prelungire a duratei acestuia, a utilizat invenția cu bună credință în scopuri comerciale sau a făcut pregătiri temeinice în acest sens.”;

                     (c)

                     Având în vedere uniunea existentă între Liechtenstein și Elveția în domeniul brevetelor, Liechtenstein nu eliberează niciun certificat de protecție suplimentar pentru produsele medicamentoase, astfel cum se prevede în prezentul regulament”.

               Articolul 3
         Textele Regulamentelor (CE) nr. 1901/2006, (CE) nr. 1902/2006, (CE) nr. 469/2009 și al Regulamentului (UE) nr. 488/2012 al Comisiei, astfel cum a fost rectificat în JO L 338, 12.12.2012, p. 44, în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
         Articolul 4
         Prezenta decizie intră în vigoare la …, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (*1).
         Articolul 5
         Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2017.

                  Pentru Comitetul mixt al SEE,

                  Președintele

                  Secretarii Comitetului mixt al SEE

            (1)  JO L 378, 27.12.2006, p. 1.

            (2)  JO L 378, 27.12.2006, p. 20.

            (3)  JO L 152, 16.6.2009, p. 1.

            (4)  JO L 150, 9.6.2012, p. 68.

            (5)  JO L 182, 2.7.1992, p. 1.

            (*1)  [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: Decizia Consiliului din 6 februarie 2003 privind încheierea Acordului de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei între Comunitatea Europeană și Ucraina

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0096

Jurnalul Oficial L 036 , 12/02/2003 p. 0031 - 0031 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 LV.ES capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 MT.ES capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 PL.ES capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 SK.ES capitol 11 volum 46 p. 42  - 42 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 46 p. 42  - 42

		Decizia Consiliuluidin 6 februarie 2003privind încheierea Acordului de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei între Comunitatea Europeană și Ucraina(2003/96/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 170 al doilea paragraf, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Parlamentul European [2],întrucât:(1) Un acord de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre, pe de o parte, și Ucraina, pe de altă parte [3], a fost semnat la 16 iunie 1994 și a intrat în vigoare la 1 martie 1998.(2) La 11 decembrie 1999, în cadrul Consiliului European de la Helsinki, s-a adoptat o strategie comună a Consiliului European (1999/877/PESC) privind Ucraina [4].(3) Comunitatea Europeană și Ucraina aplică programe specifice de cercetare și dezvoltare tehnologică (CDT) în domenii de interes comun. Pe baza experienței anterioare, ambele părți și-au exprimat dorința de a stabili un cadru mai intens și mai extins de colaborare în domeniul științei și al tehnologiei. Prezentul acord în domeniul științei și al tehnologiei face parte din cooperarea globală dintre Comunitatea Europeană și Ucraina.(4) Prin decizia din 8 octombrie 2001, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze, în numele Comunității Europene, un Acord de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei între Comunitatea Europeană și Ucraina. Negocierile, conduse în conformitate cu directivele de negociere, au condus la acordul anexat și la cele două anexe.(5) Prezentul acord a fost semnat la 4 iulie 2002 la Copenhaga.(6) Prezentul acord ar trebui aprobat,DECIDE:Articolul 1Acordul de cooperare științifică și tehnologică dintre Comunitatea Europeană și Ucraina se aprobă în numele Comunității.Textul acordului și al celor două anexe la acesta se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității, la notificarea prevăzută la articolul 12 din acord.Adoptată la Bruxelles, 6 februarie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleP. Efthymiou[1] Propunerea din 11.10.2002 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).[2] Aviz emis la 17 decembrie 2002 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[3] JO L 49, 19.2.1998, p. 3.[4] JO L 331, 23.12.1999, p. 1.--------------------------------------------------


               27.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 353/168

         P8_TA(2015)0199
   Decizia de a nu formula obiecțiuni la un act delegat: sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală
   Decizia Parlamentului European de a nu formula obiecțiuni la Regulamentul delegat al Comisiei din 27 aprilie 2015 de modificare a anexei I la Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (C(2015)02802 – 2015/2673(DEA))
   (2016/C 353/23)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere Regulamentul delegat al Comisiei (C(2015)02802),

               —

               având în vedere scrisoarea Comisiei din 3 februarie 2015 prin care aceasta îi solicită să declare că nu va formula obiecțiuni la regulamentul delegat,

               —

               având în vedere scrisoarea Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală trimisă președintelui Conferinței președinților de comisie la 6 mai 2015,

               —

               având în vedere articolul 290 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului (1), în special articolul 58 alineatul (7) și articolul 83 alineatul (5),

               —

               având în vedere recomandarea de decizie a Comisiei pentru agricultură și dezvoltare rurală,

               —

               având în vedere articolul 105 alineatul (6) din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere că nicio opoziție nu a fost exprimată în termenul prevăzut la articolul 105 alineatul (6) liniuța a treia și a patra din Regulamentul său de procedură, care a expirat la 19 mai 2015,

               A.

               întrucât la articolul 19 alineatul (1) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului se prevede o revizuire a cadrului financiar multianual în cazul adoptării după 1 ianuarie 2014 a unor programe în gestiune partajată pentru, printre altele, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală, în vederea transferării pentru exercițiile următoare, peste plafoanele corespunzătoare pentru cheltuieli, alocările neutilizate în 2014;

               B.

               întrucât programele de dezvoltare rurală ale Bulgariei, Republicii Cehe, Irlandei, Greciei, Spaniei, Croației, Italiei, Ciprului, Luxemburgului, Ungariei, Maltei, României și Suediei, precum și anumite programe regionale ale Belgiei, Germaniei, Franței și Regatului Unit nu au fost gata de adoptare până la sfârșitul anului 2014;

               C.

               întrucât Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 a fost revizuit în consecință prin Regulamentul [(UE, Euratom)] 2015/623 al Consiliului, transferându-se în plafoanele de cheltuieli pentru 2015 și 2016, pentru Fondul european agricol pentru dezvoltare regională, alocările corespunzătoare neutilizate în 2014;

               D.

               întrucât anexa I la Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, care stabilește defalcarea sprijinului acordat de Uniune pentru dezvoltare rurală pentru perioada 2014-2020, ar trebui modificată în consecință;

               E.

               întrucât regulamentul delegat este esențial pentru adoptarea la timp și fără probleme a programelor de dezvoltare rurală și întrucât este oportun ca acesta să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

               1.

               declară că nu formulează obiecțiuni la regulamentul delegat;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului și Comisiei.

      (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 487.


title: Decizia 2012/515/PESC a Consiliului din 24 septembrie 2012 de modificare și de prelungire a aplicării Deciziei 2010/565/PESC privind misiunea de consiliere și de asistență a Uniunii Europene în domeniul reformei sectorului de securitate în Republica Democratică Congo (EUSEC RD Congo)

text:
               25.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 257/18

         DECIZIA 2012/515/PESC A CONSILIULUI
   din 24 septembrie 2012
   de modificare și de prelungire a aplicării Deciziei 2010/565/PESC privind misiunea de consiliere și de asistență a Uniunii Europene în domeniul reformei sectorului de securitate în Republica Democratică Congo (EUSEC RD Congo)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 21 septembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/565/PESC a Consiliului privind misiunea de consiliere și de asistență a Uniunii Europene în domeniul reformei sectorului de securitate în Republica Democratică Congo (EUSEC RD Congo) (1), modificată ultima dată prin Decizia 2011/538/PESC (2). EUSEC RD Congo expiră la 30 septembrie 2012.

               (2)

               La 13 iulie 2012, Comitetul politic și de securitate a aprobat recomandarea conform căreia EUSEC RD Congo ar trebui să fie prelungită cu un an și urmată de o fază finală de tranziție de douăsprezece luni, cu scopul predării sarcinilor care îi revin.

               (3)

               EUSEC RD Congo ar trebui prin urmare prelungită până la 30 septembrie 2013.

               (4)

               Este necesară stabilirea valorii financiare de referință destinate acoperirii cheltuielilor corespunzătoare EUSEC RD Congo pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2012 și 30 septembrie 2013.

               (5)

               Este necesară, de asemenea, adaptarea anumitor dispoziții privind informațiile UE clasificate.

               (6)

               EUSEC RD Congo se va desfășura în contextul unei situații care se poate deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2010/565/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 9 alineatul (1) se adaugă următorul paragraf:
               „Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor corespunzătoare misiunii pentru perioada cuprinsă între 1 octombrie 2012 și 30 septembrie 2013 este de 11 000 000 EUR.”;

               2.

               Articolul 13 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 13
               Comunicarea informațiilor clasificate
               (1)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate la prezenta decizie, după caz și în conformitate cu nevoile misiunii, informații și documente UE clasificate până la nivelul „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL” generate în scopul misiunii, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE a Consiliului din 31 martie 2011 (3) privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate.
               (2)   ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice ONU, în funcție de nevoile operaționale ale misiunii, informații și documente UE clasificate până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED”, generate în scopul misiunii, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE. ÎR și autoritățile competente ale ONU încheie acorduri în acest sens.
               (3)   În cazul unei necesități operaționale specifice și imediate, ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice statului-gazdă orice informații și documente UE clasificate până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED” generate în scopul misiunii, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE. ÎR și autoritățile competente ale statului-gazdă încheie acorduri în acest sens.
               (4)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate la prezenta decizie orice documente UE neclasificate privind deliberările Consiliului referitoare la misiune și care intră sub incidența secretului profesional în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Consiliului (4).
               (5)   ÎR poate delega competențele menționate la alineatele (1)-(4), precum și capacitatea de a încheia acordurile menționate la alineatele (2) și (3), unor persoane aflate sub autoritatea sa, comandantului operației civile și/sau șefului misiunii.

               3.

               La articolul 15, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   Șeful misiunii este asistat de un ofițer de securitate al misiunii (MSO), care se află sub autoritatea sa și care păstrează în același timp o legătură funcțională cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE).”;

               4.

               La articolul 17, paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text:
               „Aceasta se aplică până la 30 septembrie 2013.”.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 septembrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  JO L 248, 22.9.2010, p. 59

      (2)  JO L 236, 13.9.2011, p. 10.

      (3)  JO L 141, 27.5.2011, p. 17.

      (4)  Decizia 2009/937/UE a Consiliului din 1 decembrie 2009 de adoptare a regulamentului său de procedură (JO L 325, 11.12.2009, p. 35).”;


title: Decizie de închidere a procedurii oficiale de investigare după retragerea notificării de către statul AELS – Contractul PCC de furnizare a energiei electrice din 2014 și contractul privind transportul energiei electrice din 2014

text:
               11.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/14

         Decizie de închidere a procedurii oficiale de investigare după retragerea notificării de către statul AELS
   Contractul PCC de furnizare a energiei electrice din 2014 și contractul privind transportul energiei electrice din 2014
   (2016/C 52/09)
   Prin Decizia nr. 238/15/COL din 17 iunie 2015, Autoritatea AELS de Supraveghere a hotărât să închidă procedura oficială de investigare în temeiul articolului 4 alineatul (4) din partea II a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, inițiată la 10 decembrie 2014 prin Decizia nr. 543/14/COL, în ceea ce privește (i) contractul de furnizare a energiei electrice semnat de întreprinderile Landsvirkjun hf. și PCC Bakki Silicon hf. la 17 martie 2014 și (ii) contractul privind transportul energiei electrice încheiat de întreprinderile Landsnet hf. și PCC Bakki Silicon hf. la 7 februarie 2014.
   Cazul a rămas fără obiect ca urmare a retragerii notificării de către statul AELS și a rezilierii de către părți a contractelor înainte ca acestea să intre în vigoare.
   Textul deciziei, în versiunea lingvistică autentică, din care au fost eliminate toate informațiile confidențiale, este disponibil pe site-ul Autorității AELS de Supraveghere:
   http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/


title: 2012/738/UE: Decizia Consiliului din 13 noiembrie 2012 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind asistența alimentară

text:
               30.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 330/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 13 noiembrie 2012
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind asistența alimentară
   (2012/738/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 214 alineatul (4) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea Europeană este parte la Convenția privind ajutorul alimentar din 1999 (1) („CAA 1999”), care expiră la 1 iulie 2012.

               (2)

               În conformitate cu Decizia 2012/511/UE a Consiliului (2), Convenția privind asistența alimentară („convenția”) a fost semnată la 23 iulie 2012, sub rezerva încheierii sale.

               (3)

               Este în interesul Uniunii să fie parte la convenție, deoarece aceasta din urmă ar contribui la realizarea obiectivelor în materie de ajutor umanitar prevăzute la articolul 214 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (4)

               Prin urmare convenția ar trebui aprobată,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Convenția privind asistența alimentară („convenția”) se aprobă în numele Uniunii.
   Textul convenției este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Comisia decide cu privire la angajamentul anual care urmează să fie asumat în numele Uniunii în conformitate cu articolul 5 din convenție și comunică acest angajament secretariatului comitetului.
   Articolul 3
   Comisia prezintă rapoarte anuale și participă la schimbul de informații în numele Uniunii în conformitate cu articolul 6 din convenție.
   Articolul 4
   Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să depună, în numele Uniunii, instrumentul de aprobare prevăzut la articolul 12 din convenție pentru a exprima consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul convenției (3).
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 13 noiembrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 222, 24.8.1999, p. 40.

      (2)  JO L 256, 22.9.2012, p. 3.

      (3)  Data intrării în vigoare a convenției va fi publicată de către Secretariatul General al Consiliului în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      TRADUCERE
      CONVENȚIA PRIVIND ASISTENȚA ALIMENTARĂ
      PREAMBUL
      PĂRȚILE LA PREZENTA CONVENȚIE,
      CONFIRMÂND angajamentul lor continuu față de obiectivele încă valabile ale Convenției privind ajutorul alimentar din 1999, și anume de a contribui la securitatea alimentară mondială și de a îmbunătăți capacitatea comunității internaționale de a răspunde situațiilor de urgență alimentară și altor nevoi alimentare ale țărilor în curs de dezvoltare;
      CĂUTÂND să îmbunătățească eficacitatea, eficiența și calitatea asistenței alimentare în ocrotirea vieții și alinarea suferințelor populațiilor celor mai vulnerabile, mai ales în situații de urgență, prin consolidarea cooperării și a coordonării internaționale, în special între părți și părțile interesate;
      RECUNOSCÂND că populațiile vulnerabile au nevoi alimentare și nutriționale speciale;
      AFIRMÂND că statelor le revine principala responsabilitate în ceea ce privește asigurarea propriei securități alimentare naționale și, prin urmare, în ceea ce privește realizarea treptată a dreptului la o alimentație adecvată, astfel cum se prevede în Orientările pe bază voluntară pentru sprijinirea realizării treptate a dreptului la o alimentație adecvată în contextul securității alimentare naționale ale Organizației Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură (FAO), adoptate de Consiliul FAO în noiembrie 2004;
      ÎNCURAJÂND guvernele țărilor care se confruntă cu insecuritate alimentară să elaboreze și să pună în aplicare strategii naționale care să abordeze cauzele profunde ale insecurității alimentare prin măsuri pe termen lung și să asigure legături corespunzătoare între activitățile de acordare de ajutor, redresare și dezvoltare;
      FĂCÂND REFERIRE la dreptul internațional umanitar și la principiile umanitare fundamentale ale umanității, imparțialității, neutralității și independenței;
      FĂCÂND REFERIRE la principiile și bunele practici privind acțiunile umanitare, aprobate la Stockholm la 17 iunie 2003;
      RECUNOSCÂND că părțile au propriile politici în domeniul furnizării de asistență alimentară în situații de urgență și în alte situații decât cele de urgență;
      LUÂND ÎN CONSIDERARE Planul de acțiune al summit-ului mondial privind alimentația, adoptat la Roma în 1996, precum și cele cinci principiile de la Roma pentru securitate alimentară mondială durabilă identificate în Declarația summit-ului mondial privind securitatea alimentară din 2009, în special angajamentul de a se asigura securitatea alimentară în toate țările și efortul continuu de a reduce sărăcia și a eradica foametea, care a fost reafirmat de Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite în Declarația Mileniului a Organizației Națiunilor Unite;
      LUÂND ÎN CONSIDERARE angajamentele asumate de țările donatoare și de cele beneficiare în vederea îmbunătățirii eficacității ajutorului pentru dezvoltare prin aplicarea principiilor Declarației de la Paris privind eficacitatea ajutorului a Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), adoptată în 2005;
      HOTĂRÂTE să acționeze în conformitate cu obligațiile care le revin în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), în special cu orice disciplină a OMC privind ajutorul alimentar;
      AU CONVENIT URMĂTOARELE:
      Articolul 1
      Obiective
      Obiectivele prezentei convenții sunt acelea de a salva vieți, de a reduce foametea și de a îmbunătăți securitatea alimentară și starea nutrițională a populațiilor celor mai vulnerabile:

                  (a)

                  răspunzând nevoilor alimentare și nutriționale ale populațiilor celor mai vulnerabile, prin intermediul angajamentelor asumate de către părți de a furniza o asistență alimentară care să îmbunătățească accesul la alimente adecvate, sigure și nutritive și consumul unor astfel de alimente;

                  (b)

                  asigurând faptul că asistența alimentară furnizată populațiilor celor mai vulnerabile este corespunzătoare, promptă, eficace, eficientă și bazată pe nevoi și principii comune; și

                  (c)

                  facilitând schimbul de informații, cooperarea și coordonarea și creând un forum de discuții în vederea îmbunătățirii utilizării eficiente, eficace și coerente a resurselor părților pentru a răspunde nevoilor.

            Articolul 2
      Principii ale asistenței alimentare
      În punerea la dispoziție și furnizarea asistenței alimentare către populațiile cele mai vulnerabile, părțile ar trebui să respecte întotdeauna următoarele principii:

                  (a)

                  principii generale ale asistenței alimentare:

                              (i)

                              furnizarea asistenței alimentare numai în cazul în care aceasta este mijlocul cel mai eficace și cel mai adecvat de a răspunde nevoilor alimentare sau nutriționale ale populațiilor celor mai vulnerabile;

                              (ii)

                              furnizarea asistenței alimentare luându-se în considerare obiectivele de reabilitare și dezvoltare pe termen lung ale țărilor beneficiare, susținându-se, totodată, obiectivul mai general al asigurării securității alimentare, ori de câte ori este cazul;

                              (iii)

                              furnizarea asistenței alimentare într-un mod care să protejeze mijloacele de subzistență, să consolideze autonomia și rezistența populațiilor vulnerabile și ale comunităților locale și care să prevină crizele în materie de securitate alimentară, să ofere o pregătire pentru acestea, să le atenueze și să răspundă la acestea;

                              (iv)

                              furnizarea asistenței alimentare într-un mod care să evite dependența și să reducă la minimum impacturile negative directe și indirecte asupra beneficiarilor și a altor părți;

                              (v)

                              furnizarea asistenței alimentare într-un mod care să nu afecteze negativ la nivel local producția, condițiile de piață, structurile de marketing și schimburile comerciale sau prețul produselor de primă necesitate pentru populațiile vulnerabile;

                              (vi)

                              furnizarea ajutorului alimentar exclusiv sub formă de donație, ori de câte ori este posibil;

                  (b)

                  principii ale eficacității asistenței alimentare:

                              (i)

                              reducerea la minimum, în măsura posibilului, a costurilor asociate, în scopul creșterii cuantumului disponibil pentru asistența alimentară destinată populațiilor vulnerabile și în scopul promovării eficienței;

                              (ii)

                              depunerea de eforturi active pentru a coopera, a coordona și a face schimb de informații în scopul îmbunătățirii eficacității și eficienței programelor de asistență alimentară, precum și a coerenței dintre asistența alimentară și domeniile de politică și instrumentele conexe;

                              (iii)

                              achiziționarea produselor alimentare și a altor componente ale asistenței alimentare la nivel local sau regional, ori de câte ori este posibil și adecvat;

                              (iv)

                              furnizarea, în tot mai mare măsură, de asistență alimentară necondiționată în numerar, ori de câte ori este posibil și pe baza nevoilor;

                              (v)

                              exprimarea ajutorului alimentar ca valoare monetară numai în cazul în care există o necesitate identificată de a face acest lucru și pentru îmbunătățirea securității alimentare a populațiilor vulnerabile; fundamentarea valorii monetare pe o analiză de piață transparentă și obiectivă și evitarea deplasării comerciale;

                              (vi)

                              asigurarea faptului că asistența alimentară nu este utilizată pentru promovarea obiectivelor de dezvoltare a pieței părților;

                              (vii)

                              evitarea reexportării ajutorului alimentar în cea mai mare măsură posibilă, cu excepția prevenirii unei situații de urgență sau a formulării unui răspuns la aceasta; reexportarea ajutorului alimentar numai într-un mod care să permită evitarea deplasării comerciale;

                              (viii)

                              recunoașterea, dacă este cazul, a faptului că rolul principal și responsabilitatea în ceea ce privește organizarea, coordonarea și punerea în aplicare a operațiunilor de asistență alimentară revin autorităților competente sau părților interesate relevante;

                  (c)

                  principii privind furnizarea asistenței alimentare:

                              (i)

                              direcționarea asistenței alimentare în funcție de nevoile alimentare și nutriționale ale populațiilor celor mai vulnerabile;

                              (ii)

                              implicarea beneficiarilor, precum și a altor părți interesate, dacă este cazul, în evaluarea propriilor nevoi și în elaborarea, punerea în aplicare, monitorizarea și evaluarea asistenței alimentare;

                              (iii)

                              furnizarea unei asistențe alimentare care îndeplinește standardele aplicabile în materie de siguranță și calitate și respectă obiceiurile alimentare culturale și locale, precum și nevoile nutriționale ale beneficiarilor;

                              (iv)

                              respectarea demnității beneficiarilor asistenței alimentare;

                  (d)

                  principii ale responsabilității în materie de asistență alimentară:

                              (i)

                              luarea de măsuri specifice și corespunzătoare pentru consolidarea responsabilității și a transparenței politicilor, a programelor și a operațiunilor de asistență alimentară;

                              (ii)

                              monitorizarea, evaluarea și comunicarea, în mod periodic și transparent, a rezultatelor și a impactului activităților de asistență alimentară pentru a dezvolta în continuare cele mai bune practici și a maximiza eficacitatea acestora.

            Articolul 3
      Relația cu acordurile OMC
      Nicio dispoziție din prezenta convenție nu reprezintă o derogare de la vreo obligație existentă sau viitoare care se aplică între părți în cadrul OMC. În cazul unui conflict între astfel de obligații și prezenta convenție, primele prevalează. Nicio dispoziție din prezenta convenție nu aduce atingere pozițiilor pe care o parte le poate adopta în negocierile din cadrul OMC.
      Articolul 4
      Țară eligibilă, populații vulnerabile eligibile, produse eligibile, activități eligibile și costuri asociate
      (1)   „Țară eligibilă” înseamnă orice țară de pe lista de beneficiari ai ajutorului public pentru dezvoltare stabilită de Comitetul de asistență pentru dezvoltare (CAD) din cadrul OCDE sau orice altă țară identificată în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (2)   „Populații vulnerabile eligibile” înseamnă populații vulnerabile din orice țară eligibilă.
      (3)   „Produse eligibile” înseamnă produse destinate consumului uman care sunt conforme cu politicile naționale relevante și cu legislația țării în care se desfășoară operațiunea, inclusiv, dacă este cazul, cu standardele internaționale aplicabile în materie de siguranță și calitate alimentară, precum și produse care contribuie la satisfacerea nevoilor alimentare și la protejarea mijloacelor de subzistență în situații de urgență și de redresare rapidă. Lista produselor eligibile se găsește în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (4)   Activitățile eligibile pentru îndeplinirea angajamentului anual minim al unei părți în conformitate cu articolul 5 respectă dispozițiile de la articolul 1 și includ cel puțin următoarele activități:

                  (a)

                  furnizarea și distribuția de produse eligibile;

                  (b)

                  furnizarea de fonduri în numerar și de bonuri pentru achiziționarea de produse alimentare; și

                  (c)

                  intervenții nutriționale.

            Aceste activități eligibile sunt detaliate în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (5)   Costurile conexe eligibile pentru îndeplinirea angajamentului anual minim al unei părți în conformitate cu articolul 5 respectă dispozițiile de la articolul 1 și se limitează la costurile legate în mod direct de prestarea activităților eligibile, astfel cum se precizează în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      Articolul 5
      Angajamentul
      (1)   Pentru îndeplinirea obiectivelor prezentei convenții, fiecare parte acceptă să își asume un angajament anual în materie de asistență alimentară, stabilit în conformitate cu propriile legi și reglementări. Angajamentul unei părți este denumit „angajament anual minim”.
      (2)   Angajamentul anual minim se exprimă ca valoare sau cantitate, astfel cum se precizează în regulamentul de procedură și punere în aplicare. Pentru a-și exprima angajamentul, o parte poate alege fie o valoare minimă sau o cantitate minimă, fie o combinație a celor două.
      (3)   Angajamentele anuale minime în termeni de valoare pot fi exprimate în moneda aleasă de către parte. Angajamentele anuale minime în termeni de cantitate pot fi exprimate în tone echivalent cereale sau în alte unități de măsură prevăzute în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (4)   Fiecare parte notifică secretariatului angajamentul său anual minim inițial în cel mai scurt timp posibil și în termen de cel mult șase luni de la intrarea în vigoare a prezentei convenții sau în termen de trei luni de la data aderării la prezenta convenție.
      (5)   Fiecare parte notifică secretariatului orice modificare a angajamentului său anual minim pentru anii următori, cel mai târziu în a cincisprezecea zi a lunii decembrie a anului care precede modificarea.
      (6)   Secretariatul comunică tuturor părților angajamentele anuale minime actualizate, în cel mai scurt timp posibil și cel târziu în prima zi a lunii ianuarie a fiecărui an.
      (7)   Contribuțiile realizate pentru îndeplinirea angajamentelor anuale minime ar trebui să fie efectuate exclusiv sub formă de donație, ori de câte ori este posibil. În ceea ce privește asistența alimentară luată în considerare în calcularea îndeplinirii angajamentului unei părți, cel puțin 80 % din asistența acordată țărilor eligibile și populațiilor vulnerabile eligibile, astfel cum se precizează în regulamentul de procedură și punere în aplicare, se furnizează exclusiv sub formă de donație. În măsura posibilului, părțile au drept obiectiv să depășească treptat acest procent. Contribuțiile care nu sunt efectuate sub formă de donație ar trebui să fie prezentate în raportul anual al fiecărei părți.
      (8)   Părțile se angajează să efectueze toate tranzacțiile de asistență alimentară în temeiul prezentei convenții, astfel încât să se evite orice perturbare a structurii normale a producției și a schimburilor comerciale internaționale.
      (9)   Părțile se asigură că furnizarea de asistență alimentară nu este legată direct sau indirect, în mod oficial sau neoficial, în mod explicit sau implicit de exporturile comerciale de produse agricole sau de alte produse și servicii către țările beneficiare.
      (10)   Pentru îndeplinirea angajamentului său anual minim, fie că este exprimat ca valoare sau cantitate, o parte efectuează contribuții care sunt conforme cu prezenta convenție și care constau în fonduri destinate finanțării produselor și activităților eligibile, precum și a costurilor conexe, astfel cum sunt definite la articolul 4 și astfel cum se precizează în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (11)   Contribuțiile furnizate pentru îndeplinirea angajamentului anual minim asumat în temeiul prezentei convenții pot fi direcționate doar către țările eligibile sau către populațiile vulnerabile eligibile, astfel cum sunt definite la articolul 4 și astfel cum se precizează în regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (12)   Contribuțiile părților pot fi furnizate bilateral, prin intermediul organizațiilor interguvernamentale sau al altor organizații internaționale sau prin intermediul altor parteneri în materie de asistență alimentară, însă nu prin intermediul altor părți.
      (13)   Fiecare parte depune toate eforturile pentru a-și îndeplini angajamentul anual minim. În cazul în care o parte nu este în măsură să își îndeplinească angajamentul anual minim aferent unui anumit an, aceasta descrie cauzele care au dus la nerespectarea angajamentului în raportul său anual pentru anul respectiv. Cuantumul datorat se adaugă la angajamentul anual minim al părții pentru anul următor, cu excepția cazului în care comitetul instituit în temeiul articolului 7 decide altfel sau cu excepția cazului în care circumstanțe excepționale justifică acest lucru.
      (14)   În cazul în care contribuția unei părți depășește angajamentul său anual minim, cuantumul excedentar, dar cel mult 5 % din angajamentul său anual minim, poate fi calculat în cadrul contribuției părții pentru anul următor.
      Articolul 6
      Raportarea anuală și schimbul de informații
      (1)   În termen de nouăzeci de zile după încheierea anului calendaristic, fiecare parte prezintă secretariatului, în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare, un raport anual în care descrie în detaliu cum și-a îndeplinit angajamentul anual minim asumat în temeiul prezentei convenții.
      (2)   Acest raport anual are o parte descriptivă care poate cuprinde informații privind modul în care politicile, programele și operațiunile în materie de asistență alimentară ale părții contribuie la obiectivele și principiile prezentei convenții.
      (3)   Părțile ar trebui să facă permanent schimb de informații privind politicile și programele lor de asistență alimentară, precum și privind rezultatele evaluărilor lor ale acestor politici și programe.
      Articolul 7
      Comitetul pentru asistență alimentară
      (1)   Se instituie un comitet pentru asistență alimentară („comitetul”), alcătuit din toate părțile la prezenta convenție.
      (2)   Comitetul adoptă decizii în cadrul sesiunilor sale oficiale și exercită funcțiile necesare pentru aplicarea dispozițiilor prezentei convenții, în conformitate cu principiile și obiectivele convenției.
      (3)   Comitetul își adoptă regulamentul de procedură; de asemenea, poate să adopte norme care aduc precizări dispozițiilor prezentei convenții pentru a se asigura o punere în aplicare corespunzătoare a acestora. Documentul FAC (11/12)1 – 25 aprilie 2012 al Comitetului pentru ajutor alimentar al Convenției privind ajutorul alimentar din 1999 servește ca regulament de procedură și punere în aplicare inițial pentru prezenta convenție. Comitetul poate decide ulterior să modifice acest regulament de procedură și punere în aplicare.
      (4)   Comitetul adoptă decizii prin consens, ceea ce înseamnă că nicio parte nu se opune în mod formal propunerii de decizie a comitetului privind un aspect aflat în discuție în cadrul unei sesiuni oficiale. Opoziția formală poate fi exprimată fie în cadrul sesiunii oficiale, fie în termen de treizeci de zile după transmiterea procesului-verbal al sesiunii oficiale care consemnează propunerile de decizie în cauză.
      (5)   Pentru fiecare an, secretariatul pregătește pentru comitet un raport de sinteză, care urmează să fie elaborat, adoptat și publicat în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (6)   Comitetul ar trebui să constituie un forum de discuții între părți cu privire la aspectele legate de asistența alimentară, cum ar fi necesitatea de a mobiliza angajamente corespunzătoare și prompte în materie de resurse pentru a răspunde nevoilor alimentare și nutriționale, în special în situații specifice de urgență și de criză. Comitetul ar trebui să faciliteze schimbul de informații cu alte părți interesate și diseminarea informațiilor către acestea și ar trebui să se consulte cu părțile interesate respective și să primească de la acestea informații menite să susțină discuțiile din cadrul său.
      (7)   Fiecare parte desemnează un reprezentant pentru a primi notificări și alte comunicări din partea secretariatului.
      Articolul 8
      Președintele și vicepreședintele comitetului
      (1)   În ultima sesiune oficială din fiecare an, comitetul desemnează un președinte și un vicepreședinte pentru anul următor.
      (2)   Președintele are următoarele atribuții:

                  (a)

                  să aprobe proiectul de ordine de zi pentru fiecare sesiune oficială sau reuniune neoficială;

                  (b)

                  să prezideze sesiunile oficiale sau reuniunile neoficiale;

                  (c)

                  să deschidă și să închidă fiecare sesiune oficială sau reuniune neoficială;

                  (d)

                  să prezinte comitetului proiectul de ordine de zi în vederea adoptării la începutul fiecărei sesiuni oficiale sau reuniuni neoficiale;

                  (e)

                  să conducă discuțiile și să asigure că procedurile specificate în regulamentul de procedură și punere în aplicare sunt respectate;

                  (f)

                  să invite părțile să ia cuvântul;

                  (g)

                  să decidă în privința punctelor de pe ordinea de zi în conformitate cu dispozițiile relevante din regulamentul de procedură și punere în aplicare; și

                  (h)

                  pună întrebări și să anunțe deciziile.

            (3)   În cazul în care președintele este absent de la întreaga sesiune oficială sau reuniune neoficială sau de la o parte a sesiunii oficiale sau a reuniunii neoficiale sau în cazul în care se află temporar în imposibilitatea de a îndeplini funcția de președinte, vicepreședintele exercită funcția de președinte. În absența președintelui și a vicepreședintelui, comitetul desemnează un președinte temporar.
      (4)   În cazul în care, din orice motiv, președintele se află în imposibilitatea de a continua să îndeplinească funcția de președinte, vicepreședintele devine președinte până la sfârșitul anului.
      Articolul 9
      Sesiunile oficiale și reuniunile neoficiale
      (1)   Comitetul se întrunește în sesiuni oficiale și reuniuni neoficiale în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (2)   Comitetul se întrunește în cel puțin o sesiune oficială pe an.
      (3)   Comitetul se întrunește în sesiuni oficiale suplimentare și reuniuni neoficiale la solicitarea președintelui sau la solicitarea a cel puțin trei părți.
      (4)   Comitetul poate invita observatori și părți interesate relevante care doresc să discute anumite aspecte legate de asistență alimentară să asiste la sesiunile sale oficiale sau la reuniunile sale neoficiale în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (5)   Comitetul se întrunește într-un loc stabilit în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (6)   Ordinea de zi pentru sesiunile oficiale și reuniunile neoficiale se stabilește în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare.
      (7)   Procesul-verbal al unei sesiuni oficiale, care cuprinde orice propunere de decizie a comitetului, este transmis în termen de treizeci de zile după sesiunea oficială.
      Articolul 10
      Secretariatul
      (1)   Comitetul desemnează un secretariat și face uz de serviciile acestuia, în conformitate cu regulamentul de procedură și punere în aplicare. Comitetul solicită Consiliului internațional al cerealelor (CIC) ca secretariatul acestuia să funcționeze ca secretariat inițial al comitetului.
      (2)   Secretariatul exercită atribuțiile care sunt prevăzute în prezenta convenție și în regulamentul de procedură și punere în aplicare, îndeplinește orice sarcină administrativă, inclusiv prelucrarea și distribuirea de documente și rapoarte, și îndeplinește alte funcții identificate de către comitet.
      Articolul 11
      Soluționarea litigiilor
      Comitetul încearcă să soluționeze orice litigiu între părți cu privire la interpretarea sau punerea în aplicare a prezentei convenții sau a regulamentului de procedură și punere în aplicare, inclusiv orice plângere referitoare la neîndeplinirea obligațiilor prevăzute în prezenta convenție.
      Articolul 12
      Semnarea și ratificarea, acceptarea sau aprobarea
      Prezenta convenție este deschisă spre semnare de către Argentina, Australia, Republica Austria, Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Canada, Republica Croația, Republica Cipru, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Uniunea Europeană, Republica Estonia, Republica Finlanda, Republica Franceză, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Ungaria, Irlanda, Republica Italiană, Japonia, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Norvegiei, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovacă, Republica Slovenia, Regatul Spaniei, Regatul Suediei, Confederația Elvețiană, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Statele Unite ale Americii, la sediul Organizației Națiunilor Unite din New York, de la 11 iunie 2012 până la 31 decembrie 2012. Prezenta convenție este supusă ratificării, acceptării sau aprobării de către fiecare semnatar. Instrumentele de ratificare, acceptare sau aprobare se depun la depozitar.
      Articolul 13
      Aderare
      (1)   Orice stat enumerat la articolul 12 care nu a semnat prezenta convenție până la încheierea perioadei de semnare, sau Uniunea Europeană, în cazul în care nu a semnat până în acel moment, poate adera la convenție în orice moment ulterior acestei perioade. Instrumentele de aderare se depun la depozitar.
      (2)   Odată ce prezenta convenție a intrat în vigoare în conformitate cu articolul 15, aceasta este deschisă spre aderare oricărui alt stat decât cele menționate la articolul 12 sau oricărui teritoriu vamal distinct având deplină autonomie în desfășurarea relațiilor sale comerciale externe care este considerat eligibil printr-o decizie a comitetului. Instrumentele de aderare se depun la depozitar.
      Articolul 14
      Notificarea aplicării provizorii
      Orice stat menționat la articolul 12, sau Uniunea Europeană, care are intenția de a ratifica, a accepta sau a aproba prezenta convenție sau de a adera la aceasta, sau orice stat sau teritoriu vamal distinct considerat eligibil pentru aderare printr-o decizie a comitetului, în temeiul articolului 13 alineatul (2), dar care încă nu și-a depus instrumentul, poate în orice moment să depună la depozitar o notificare de aplicare provizorie a prezentei convenții. Convenția se aplică provizoriu pentru statul respectiv, teritoriul vamal distinct respectiv sau pentru Uniunea Europeană de la data depunerii notificării sale.
      Articolul 15
      Intrarea în vigoare
      (1)   Prezenta convenție intră în vigoare la 1 ianuarie 2013 în cazul în care, până la data de 30 noiembrie 2012, cinci semnatari au depus instrumentele de ratificare, acceptare sau aprobare.
      (2)   În cazul în care prezenta convenție nu intră în vigoare în conformitate cu alineatul (1), semnatarii prezentei convenții care și-au depus instrumentele de ratificare, acceptare sau aprobare și statele sau Uniunea Europeană care și-au depus instrumentele de aderare în temeiul articolului 13 alineatul (1) pot decide în unanimitate că aceasta intră în vigoare între ele.
      (3)   Pentru orice stat sau teritoriu vamal distinct, sau Uniunea Europeană, care ratifică, acceptă, aprobă sau aderă la prezenta convenție după intrarea în vigoare a acesteia, prezenta convenție intră în vigoare la data depunerii instrumentului său de ratificare, aprobare, acceptare sau aderare.
      Articolul 16
      Procedura de evaluare și de modificare
      (1)   În orice moment după intrarea în vigoare a prezentei convenții, o parte poate să propună o evaluare a relevanței prezentei convenții sau să propună modificări la aceasta. Orice modificare propusă este comunicată de către secretariat tuturor părților cu cel puțin șase luni în avans și este discutată la următoarea sesiune oficială a comitetului care urmează încheierii perioadei de preaviz.
      (2)   Propunerile de modificare a prezentei convenții se adoptă prin decizia comitetului. Secretariatul comunică tuturor părților și depozitarului orice propunere de modificare adoptată de către comitet. Depozitarul comunică tuturor părților orice modificare adoptată.
      (3)   Notificarea acceptării unei modificări este trimisă depozitarului. O modificare adoptată intră în vigoare, pentru părțile care au transmis notificarea respectivă, la nouăzeci de zile după data la care depozitarul a primit notificările înaintate de cel puțin patru cincimi din numărul părților la prezenta convenție la data adoptării de către comitet a propunerii de modificare. O astfel de modificare intră în vigoare pentru orice altă parte la nouăzeci de zile după ce aceasta și-a depus notificarea la depozitar. Comitetul poate decide să se utilizeze un prag diferit în ceea ce privește numărul de notificări necesare pentru intrarea în vigoare a unei anumite modificări. Secretariatul comunică o astfel de decizie tuturor părților și depozitarului.
      Articolul 17
      Retragerea și încetarea
      (1)   Orice parte se poate retrage din prezenta convenție la sfârșitul oricărui an comunicând în scris retragerea sa depozitarului și comitetului, cu cel puțin nouăzeci de zile înainte de sfârșitul anului respectiv. Partea respectivă nu este scutită de angajamentul său anual minim sau de obligațiile în materie de raportare asumate în temeiul prezentei convenții, atunci când era parte la aceasta, care nu au fost onorate până la sfârșitul anului respectiv.
      (2)   În orice moment după intrarea în vigoare a prezentei convenții, o parte poate propune încetarea prezentei convenții. O astfel de propunere este transmisă în scris secretariatului și este comunicată de către acesta tuturor părților cu cel puțin șase luni înainte de data analizării sale de către comitet.
      Articolul 18
      Depozitarul
      (1)   Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite este desemnat depozitar al prezentei convenții.
      (2)   Depozitarul primește notificarea oricărei semnări, ratificări, acceptări, aprobări, notificări a aplicării provizorii și aderări la prezenta convenție și informează toate părțile și semnatarii acestor notificări.
      Articolul 19
      Texte autentice
      Textele originale ale prezentei convenții, ale căror versiuni în limbile engleză și franceză sunt în mod egal autentice, se depun la Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite.

         DREPT CARE subsemnații, pe deplin autorizați, au semnat prezenta convenție.
         Încheiată la Londra, la 25 aprilie 2012.


Anunţ juridic important

|

52007BP0132(02)

2. Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind închiderea conturilor referitoare la execuţia bugetului general al Uniunii Europene aferent exerciţiului financiar 2005, secţiunea III - Comisia (SEC(2006)0916 - C6-0263/2006 - 2006/2070(DEC)) (SEC(2006)0915 - C6-0262/2006 - 2006/2070(DEC))

Jurnalul Oficial 074 E , 20/03/2008 p. 0290 - 0292

		2.Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind închiderea conturilor referitoare la execuţia bugetului general al Uniunii Europene aferent exerciţiului financiar 2005, secţiunea III — Comisia (SEC(2006)0916 — C6-0263/2006 — 2006/2070(DEC)) (SEC(2006)0915 — C6-0262/2006 — 2006/2070(DEC))Parlamentul European,- având în vedere bugetul general al Uniunii Europene pentru exerciţiul financiar 2005 [1],- având în vedere conturile finale ale Comunităţilor Europene pentru exerciţiul financiar 2005 — Volumul I (SEC(2006)0916 - C6-0263/2006, SEC(2006)0915 - C6-0262/2006) [2],- având în vedere raportul anual al Comisiei adresat autorităţii abilitate să acorde/refuze descărcarea de gestiune privind urmările deciziilor de descărcare de gestiune din 2004 (COM(2006)0642 şi COM (2006)0641) şi documentul de lucru al serviciilor Comisiei — anexat la raportul Comisiei adresat Parlamentului European privind urmările deciziilor de descărcare de gestiune din 2004 (SEC(2006) 1376, SEC(2006)1377),- având în vedere Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic şi Social European şi Comitetul Regiunilor, intitulată "Realizări politice în 2005" (COM(2006)0124),- având în vedere Comunicarea Comisiei intitulată "Sinteza realizărilor Comisiei privind gestiunea pe anul 2005" (COM(2006)0277),- având în vedere raportul anual al Comisiei, prezentat autorităţii abilitate să acorde/refuze descărcarea, raport referitor la operaţiunile de audit intern realizate în 2005 (COM(2006)0279),- având în vedere raportul Comisiei privind răspunsurile statelor membre la raportul anual al Curţii de Conturi pentru 2004 (COM(2006)0184),- având în vedere Cartea verde privind iniţiativa europeană în materie de transparenţă, adoptată de Comisie la 3 mai 2006 (COM(2006)0194),- având în vedere Avizul nr. 2/2004 al Curţii de Conturi privind modelul de "audit unic" (şi propunerea privind cadrul de control intern comunitar) [3],- având în vedere Comunicarea Comisiei privind o foaie de parcurs spre un cadru de control intern integrat (COM(2005)0252),- având în vedere planul de acţiune al Comisiei pentru instituirea unui cadru de control intern integrat (COM(2006)0009),- având în vedere primul raport privind graficul de realizări în aplicarea planului de acţiune al Comisiei pentru instituirea unui cadru de control intern integrat, publicat la 19 iulie 2006 (SEC(2006)1009),- având în vedere raportul Comisiei pentru Uniunea Europeană a Camerei Lorzilor intitulat "Gestiunea financiară şi frauda în Uniunea Europeană: percepţii, realităţi şi propuneri", care a fost publicat la 13 noiembrie 2006,- având în vedere atât raportul anual al Curţii de Conturi privind execuţia bugetului aferent exerciţiului financiar 2005 [4], cât şi rapoartele sale speciale, însoţite fiecare de răspunsurile instituţiilor verificate,- având în vedere declaraţia de asigurare privind fiabilitatea conturilor şi legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi în temeiul articolului 248 din Tratatul CE [5],- având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5710/2007 — C6-0081/2007),- având în vedere articolele 274, 275 şi 276 din Tratatul CE, precum şi articolele 179a şi 180b din Tratatul Euratom,- având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene [6], în special articolele 145, 146 şi 147,- având în vedere Avizul nr. 4/2006 al Curţii de Conturi privind proiectul de regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 [7],- având în vedere articolul 70 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,- având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizele celorlalte comisii interesate (A6-0095/2007),A. întrucât, în temeiul articolului 275 din Tratatul CE, Comisia este responsabilă pentru întocmirea conturilor,1. aprobă închiderea conturilor referitoare la execuţia bugetului general al Uniunii Europene aferent exerciţiului financiar 2005;2. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie Consiliului, Comisiei, Curţii de Justiţie, Curţii de Conturi şi Băncii Europene de Investiţii, precum şi instituţiilor de control naţionale şi regionale din statele membre şi de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).[1] JO L 60, 8.3.2005.[2] JO C 264, 31.10.2006, p. 1.[3] JO C 107, 30.4.2004, p. 1.[4] JO C 263, 31.10.2006, p. 1.[5] JO C 263, 31.10.2006, p. 10.[6] JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).[7] JO C 273, 9.11.2006, p. 2.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 28 aprilie 1987 privind încheierea Convenției dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Austria, Republica Finlanda, Republica Islanda, Regatul Norvegiei, Regatul Suediei și Confederația Elvețiană privind simplificarea formalităților în cadrul schimburilor de mărfuri

text:
               02/Volumul 03

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               198

         31987D0267

               L 134/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 28 aprilie 1987
   privind încheierea Convenției dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Austria, Republica Finlanda, Republica Islanda, Regatul Norvegiei, Regatul Suediei și Confederația Elvețiană privind simplificarea formalităților în cadrul schimburilor de mărfuri
   (87/267/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 113,
   având în vedere recomandarea Comisiei,
   întrucât încheierea unei Convenții cu Austria, Finlanda, Islanda, Norvegia, Suedia și Elveția în vederea instituirii, în cadrul schimburilor de mărfuri dintre Comunitate și aceste țări, precum și în schimburile dintre aceste țări, a unui document administrativ unic, care să înlocuiască declarațiile actuale, trebuie să permită o reducere și o simplificare a formalităților care trebuie îndeplinite în cadrul acestor schimburi; întrucât, prin urmare, este necesară încheierea unei astfel de convenții;
   întrucât convenția în cauză se înscrie în cadrul acțiunilor întreprinse ca urmare a Declarației comune date la Luxemburg, la 9 aprilie 1984, de miniștrii statelor membre ale Comunității, ai țările membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS) și de Comisie, prin care și-au exprimat voința politică de a dezvolta o cooperare mai strânsă între Comunitate și aceste țări „în scopul creării unui spațiu economic european dinamic, în beneficiul țărilor lor”,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Comunității, Convenția dintre Comunitatea Economică Europeană și Republica Austria, Republica Finlanda, Republica Islanda, Regatul Norvegiei, Regatul Suediei și Confederația Elvețiană privind simplificarea formalităților în cadrul schimburilor de mărfuri.
   Textul convenției este anexat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Comunitatea este reprezentată, în cadrul comitetului mixt prevăzut la articolul 10 din convenție, de către Comisie, asistată de reprezentanții statelor membre.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului depune actele prevăzute la articolul 17 din convenție (1).

      Adoptată la Luxemburg, 28 aprilie 1987.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. DE KEERSMAEKER

      (1)  Data intrării în vigoare a convenției va fi publicată în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2007/535/CE: Decizia Comisiei din 27 iulie 2007 de încheiere a procedurii antisubvenție privind importurile de dihidromircenol originar din India

text:
               28.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 196/45

      DECIZIA COMISIEI

   din 27 iulie 2007
   de încheiere a procedurii antisubvenție privind importurile de dihidromircenol originar din India
   (2007/535/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2026/97 al Consiliului din 6 octombrie 1997 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 14,
   după consultarea comitetului consultativ,
   întrucât:
   A.   PROCEDURĂ

               (1)

               La 11 noiembrie 2006, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (2) („avizul de deschidere”), inițierea unei proceduri antisubvenție privind importurile în Comunitate de dihidromircenol de o puritate în greutate de 93 % sau depășind această valoare, originar din India, cuprins în mod obișnuit în codul NC ex 2905 22 90.

               (2)

               Procedura antisubvenție a fost inițiată, în urma articolului 10 din regulamentul de bază, ca urmare a unei plângeri înaintate la 29 septembrie 2006 de către următorii producători din Comunitate: Destilaciones Bordas Chinchurreta S.A. și Sensient Fragrances S.A. („reclamanții”), care reprezintă o proporție majoră, în acest caz de peste 25 % din totalul producției de dihidromircenol a Comunității. Plângerea cuprindea probe prima facie privind existența subvenției produsului menționat și a unui prejudiciu important care rezulta din acesta, considerate ca fiind suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri.

               (3)

               Comisia a informat în mod oficial autoritățile indiene, producătorii-exportatori din India, importatorii și utilizatorii vizați și asociațiile acestora, precum și reclamanții asupra inițierii procedurii de investigare. Părților interesate li s-a dat ocazia de a-și face cunoscute opiniile în scris și de a solicita o audiere în termenul menționat în avizul de deschidere.

         B.   RETRAGEREA PLÂNGERII

               (4)

               Printr-o scrisoare din 25 mai 2007, adresată Comisiei, reclamanții și-au retras în mod oficial plângerea.

               (5)

               În conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din regulamentul de bază, procedura poate fi încheiată în cazul în care plângerea este retrasă, cu excepția cazului în care încheierea procedurii nu este în interesul comunitar.

               (6)

               Comisia a considerat că prezenta procedură ar trebui încheiată, dat fiind că ancheta nu a revelat niciun motiv care să arate că o asemenea încheiere ar afecta interesul comunitar. Părțile interesate au fost informate în consecință și li s-a acordat oportunitatea de a-și prezenta observațiile. Nu a fost exprimată nicio obiecție.

               (7)

               Ținând seama de cele menționate anterior, Comisia a concluzionat că procedura antisubvenție privind importurile în Comunitate de dihidromircenol originar din India trebuie încheiată fără impunerea unor măsuri compensatorii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articol unic
   Procedura antisubvenție privind importurile de dihidromircenol de o puritate în greutate de 93 % sau depășind această valoare, în conformitate cu codul NC ex 2905 22 90 și originar din India, este încheiată.

      Adoptată la Bruxelles, 27 iulie 2007.

            Pentru Comisie

         Peter MANDELSON

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 288, 21.10.1997, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 461/2004 (JO L 77, 13.3.2004, p. 12).

      (2)  JO C 275, 11.11.2006, p. 29.