title: 2010/212/PESC: Decizia 2010/212/PESC a Consiliului din 29 martie 2010 privind poziția Uniunii Europene pentru Conferința de revizuire din 2010 a părților la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare

text:
               10.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 90/8

         DECIZIA 2010/212/PESC A CONSILIULUI
   din 29 martie 2010
   privind poziția Uniunii Europene pentru Conferința de revizuire din 2010 a părților la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea Europeană continuă să considere că Tratatul de neproliferare a armelor nucleare (TNP) este piatra de temelie a regimului de neproliferare a armelor nucleare la nivel mondial, temeiul esențial pentru realizarea dezarmării nucleare în conformitate cu articolul VI din TNP și un element important pentru dezvoltarea viitoare a aplicațiilor energiei nucleare în scopuri pașnice.

               (2)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat strategia UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, în vederea orientării acțiunii sale în acest domeniu. La 8 decembrie 2008, Consiliul a adoptat un document privind „Noi linii de acțiune ale Uniunii Europene privind combaterea proliferării armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora”.

               (3)

               La 12 decembrie 2008, Consiliul European a susținut declarația Consiliului privind consolidarea securității internaționale, reafirmându-și hotărârea de a combate proliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora și promovând inițiative de dezarmare concrete și realiste pe care Uniunea le-a prezentat în cadrul Adunării generale a Organizației Națiunilor Unite.

               (4)

               Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat în unanimitate Rezoluția 1540 (2004), care definește proliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora ca o amenințare la adresa păcii și securității internaționale. La 12 iunie 2006, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2006/419/PESC (1), iar la 14 mai 2008 Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/368/PESC (2), ambele în sprijinul punerii în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și în cadrul punerii în aplicare a strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă.

               (5)

               Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, reunit la nivel de șefi de stat și de guvern, a adoptat în unanimitate Rezoluția 1887 (2009), care urmărește să asigure o lume mai sigură pentru toți și crearea condițiilor pentru o lume fără arme nucleare, în conformitate cu obiectivele TNP, într-un mod care să promoveze stabilitatea internațională și pe baza principiului menținerii unei securități nediminuate pentru toți, făcând apel la toate statele care nu sunt părți la TNP să adere la acesta ca state părți fără arme nucleare și făcând apel la statele părți la TNP să-și respecte integral toate obligațiile și să își îndeplinească angajamentele în temeiul TNP, precum și să coopereze astfel încât Conferința de revizuire a TNP din 2010 să consolideze cu succes TNP și să stabilească obiective realiste și realizabile pentru toți cei trei piloni ai TNP: neproliferarea, utilizările în scopuri pașnice ale energiei nucleare și dezarmarea.

               (6)

               Din 2004, Consiliul a adoptat mai multe acțiuni comune privind sprijinul pentru activitățile Agenției Internaționale pentru Energie Atomică (AIEA) în domeniile securității și verificării nucleare și în cadrul punerii în aplicare a strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, cea mai recentă fiind Acțiunea comună 2008/314/PESC (3).

               (7)

               La 8 decembrie 2008, Consiliul a adoptat Concluziile Consiliului privind o contribuție UE de până la 25 de milioane EUR pentru înființarea unei bănci de combustibil nuclear sub egida AIEA.

               (8)

               Din 2006, Consiliul a adoptat mai multe acțiuni comune privind susținerea activităților Comisiei pregătitoare a Organizației Tratatului de interzicere totală a experiențelor nucleare în vederea consolidării capacităților acesteia de monitorizare și verificare. Dintre acestea, cea mai recentă este Acțiunea comună 2008/588/PESC (4). În plus, Consiliul a promovat intrarea în vigoare rapidă și universalizarea Tratatului de interzicere totală a experiențelor nucleare (CTBT).

               (9)

               Președintele Statelor Unite a convocat un summit privind securitatea nucleară, la 13 aprilie 2010, pentru consolidarea angajamentului în direcția unei securități nucleare la nivel mondial, care să includă abordarea amenințării terorismului nuclear.

               (10)

               Conferința de revizuire și prelungire din 1995 a părților la TNP a adoptat decizii privind prelungirea pe durată nedeterminată a TNP, privind principiile și obiectivele neproliferării și dezarmării nucleare și consolidarea procesului de revizuire a TNP, precum și o rezoluție privind Orientul Mijlociu.

               (11)

               Conferința de revizuire a TNP din 2000 a adoptat un document final.

               (12)

               La 25 aprilie 2005, Consiliul a adoptat Poziția comună 2005/329/PESC privind Conferința de revizuire din 2005 a părților la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare (5).

               (13)

               Comisia de pregătire a Conferinței de revizuire a TNP din 2010 s-a reunit în trei sesiuni, în perioadele 30 aprilie-11 mai 2007 la Viena, 28 aprilie-9 mai 2008 la Geneva și 4-15 mai 2009 la New York.

               (14)

               Având în vedere rezultatele Conferinței de revizuire a TNP din 2000 și ale Conferinței de revizuire a TNP din 2005, precum și ale dezbaterilor din cadrul celor trei sesiuni ale Comisiei de pregătire a Conferinței de revizuire a TNP din 2010 și ținând seama de situația actuală, este oportun să se actualizeze și să se dezvolte în continuare obiectivele stabilite în Poziția comună 2005/329/PESC și inițiativele întreprinse în temeiul acestei poziții,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Obiectivul Uniunii este de a consolida regimul de neproliferare a armelor nucleare la nivel internațional prin promovarea unui rezultat substanțial și echilibrat al Conferinței de revizuire din 2010 a părților la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare (TNP), pentru a realiza progrese tangibile și realiste în direcția obiectivelor consacrate de TNP.
   Pentru îndeplinirea acestui obiectiv, Uniunea vizează promovarea în special a adoptării unei serii de măsuri concrete, eficiente, pragmatice și bazate pe consens pentru intensificarea eforturilor internaționale împotriva proliferării, continuarea dezarmării și asigurarea unei dezvoltări responsabile a utilizărilor în scopuri pașnice ale energiei nucleare de către țările care doresc să își dezvolte capacitățile în acest domeniu. În acest scop, Uniunea a elaborat și a transmis Conferinței de revizuire din 2010 a TNP un document de lucru privind propunerile de perspectivă referitoare la toți cei trei piloni ai TNP (6), ca parte dintr-un plan de acțiune ambițios urmând a fi adoptat de Conferința de revizuire a TNP din 2010.
   Articolul 2
   La Conferința de revizuire a TNP din 2010, Uniunea acționează în special pentru a se asigura că statele părți la TNP (denumite în continuare „statele părți”) abordează următoarele priorități:

               1.

               reafirmarea de către toate statele părți a angajamentului acestora de a-și respecta obligațiile și de a îndeplini obiectivele TNP, în direcția aderării universale la TNP;

               2.

               consolidarea punerii în aplicare a TNP prin adoptarea unei serii de măsuri concrete, eficiente, pragmatice și bazate pe consens pentru intensificarea eforturilor internaționale împotriva proliferării, continuarea dezarmării și asigurarea unei dezvoltări responsabile a utilizărilor energiei nucleare în scopuri pașnice, precum și realizarea de progrese privind punerea în aplicare a rezoluției privind Orientul Mijlociu adoptată cu ocazia Conferinței TNP din 1995;

               3.

               reafirmarea angajamentului și sublinierea necesității unor progrese concrete în ceea ce privește procesele privind controlul armelor nucleare și dezarmarea, în special prin intermediul unei reduceri globale a stocurilor de arme nucleare la nivel mondial, în conformitate cu articolul VI din TNP, ținând seama de responsabilitatea specială a statelor care dețin cele mai mari arsenale, precum și a unui acord privind măsuri specifice și timpurii, inclusiv realizarea unei intrări în vigoare rapide a Tratatului de interzicere totală a experiențelor nucleare (CTBT) și începerea negocierilor în cadrul Conferinței pentru dezarmare cu privire la Tratatul de interzicere a producerii de material fisil pentru armele nucleare sau de alte dispozitive explozive nucleare (FMCT) ca etape indispensabile în direcția îndeplinirii obligațiilor și a obiectivului final consacrate la articolul VI din TNP;

               4.

               consolidarea eficienței și a caracterului cuprinzător al regimului de neproliferare, făcând din încheierea unui acord de garanții generalizate, împreună cu protocolul adițional la acesta, standardul în materie de verificare, în temeiul articolului III din TNP;

               5.

               consolidarea TNP printr-o înțelegere comună de către statele părți a modului în care se poate răspunde eficient în situația retragerii unui stat parte din TNP;

               6.

               susținerea TNP, ținând seama de actualele provocări majore în materie de proliferare, în special în Republica Populară Democrată Coreeană și în Republica Islamică Iran, printr-o înțelegere comună a statelor părți privind modul în care se poate răspunde ferm și eficient cazurilor de nerespectare a tratatului;

               7.

               extinderea acceptării și a susținerii acordate conceptului de dezvoltare responsabilă a utilizărilor energiei nucleare în scopuri pașnice în cele mai bune condiții de siguranță, securitate și neproliferare, precum și a abordărilor multilaterale cu privire la ciclul combustibilului nuclear.

         Articolul 3
   În sensul obiectivului prevăzut la articolul 1 și al priorităților definite la articolul 2, Uniunea:

               (a)

               contribuie la revizuirea structurată și echilibrată a funcționării TNP în cadrul Conferinței de revizuire a TNP din 2010, inclusiv la punerea în aplicare a angajamentelor statelor părți în temeiul TNP, precum și la identificarea domeniilor în care și a mijloacelor prin care ar trebui urmărite noi progrese în viitor, în special în vederea Conferinței de revizuire a TNP din 2015;

               (b)

               contribuie la atingerea unui consens pe baza cadrului stabilit de TNP, prin susținerea deciziilor și a rezoluției privind Orientul Mijlociu adoptate la Conferința de revizuire și prelungire a TNP din 1995, precum și a documentului final al Conferinței de revizuire a TNP din 2000, și ține seama de situația actuală și promovează, inter alia, următoarele aspecte esențiale:

                           1.

                           depunerea de eforturi pentru a menține integritatea TNP și pentru a consolida autoritatea și punerea în aplicare a acestuia;

                           2.

                           recunoașterea faptului că TNP reprezintă un instrument multilateral unic și de neînlocuit de menținere și consolidare a păcii, securității și stabilității la nivel internațional, întrucât stabilește un cadru juridic pentru împiedicarea proliferării armelor nucleare și pentru dezvoltarea în continuare a unui sistem de verificare care să garanteze că statele care nu dețin arme nucleare utilizează energia nucleară exclusiv în scopuri pașnice și întrucât reprezintă fundamentul esențial pentru realizarea dezarmării nucleare în conformitate cu articolul VI din tratatul menționat și un element important pentru dezvoltarea viitoare a aplicațiilor energiei nucleare în scopuri pașnice, subliniind că TNP, cu cei trei piloni ai săi care se consolidează reciproc, reprezintă interese comune în materie de securitate ale tuturor statelor părți;

                           3.

                           sublinierea necesității absolute a respectării depline a tuturor dispozițiilor TNP de către toate statele părți;

                           4.

                           sublinierea necesității ca politicile și strategiile statelor părți să fie compatibile cu dispozițiile TNP;

                           5.

                           întreprinderea de acțiuni în direcția aderării universale la TNP; adresarea unui apel către toate statele care nu sunt părți la TNP să devină state părți fără întârziere ca state părți care nu dețin arme nucleare și, până la aderarea acestora la TNP, să adere la condițiile acestuia și să își asume angajamente în materie de neproliferare și de dezarmare;

                           6.

                           salutarea contribuției societății civile la promovarea principiilor și a obiectivelor TNP;

                     DEZARMARE

                           7.

                           reafirmarea angajamentului privind o lume mai sigură pentru toți și privind crearea condițiilor pentru o lume fără arme nucleare, în conformitate cu obiectivele TNP, cu convingerea că etapele intermediare pe calea către atingerea acestui obiectiv pot reprezenta de asemenea creșteri semnificative ale securității pentru toți;

                           8.

                           salutarea reducerilor considerabile ale armelor nucleare care au avut loc de la încheierea războiului rece, inclusiv de către două state membre ale Uniunii; sublinierea necesității reducerii globale a arsenalelor nucleare în vederea unei dezarmări nucleare treptate și sistematice în temeiul articolului VI din TNP, ținând seama de responsabilitatea specială a statelor care dețin cele mai mari arsenale; salutarea, în acest context, a negocierilor privind un nou acord START între Statele Unite și Federația Rusă; reiterarea necesității unor noi progrese în diminuarea arsenalelor acestora și în reducerea disponibilității operaționale a sistemelor de arme nucleare ale acestora la nivelul minim necesar;

                           9.

                           în ceea ce privește armele nucleare nestrategice:

                                       (i)

                                       adresarea unui apel către toate statele părți care dețin astfel de arme să le includă în procesele lor generale de control al armelor și de dezarmare, în vederea reducerii și eliminării verificabile și ireversibile a acestora;

                                       (ii)

                                       recunoașterea importanței unei transparențe sporite și a unor măsuri de instaurare a încrederii pentru avansarea acestui proces de dezarmare nucleară;

                                       (iii)

                                       încurajarea Statelor Unite și a Federației Ruse să dezvolte în continuare inițiativele prezidențiale unilaterale din anii 1991-1992 și să includă armele nucleare nestrategice în următoarea rundă a reducerilor bilaterale de arme nucleare ale acestora, care să conducă la plafoane mai coborâte în privința numărului de arme nucleare, atât strategice, cât și nestrategice, din arsenalele acestora;

                           10.

                           recunoașterea aplicării principiului ireversibilității pentru a orienta toate măsurile din domeniul dezarmării nucleare și al controlului armelor, ca o contribuție la menținerea și consolidarea păcii, securității și stabilității la nivel internațional, ținând seama de aceste condiții;

                           11.

                           recunoașterea importanței pe care o au, din punctul de vedere al dezarmării nucleare, programele de distrugere și eliminare a armelor nucleare și eliminarea materialului fisil, astfel cum este definit în cadrul Parteneriatului global al G8;

                           12.

                           continuarea eforturilor de asigurare a verificabilității, a transparenței și a altor măsuri de instaurare a încrederii de către puterile nucleare, pentru a sprijini realizarea de noi progrese în domeniul dezarmării; în acest sens, salutarea transparenței sporite manifestate de anumite state care dețin arme nucleare, inclusiv de două state membre ale Uniunii, cu privire la armele nucleare pe care le dețin și adresarea unui apel către alte state să urmeze acest exemplu;

                           13.

                           reafirmarea, de asemenea, a angajamentului privind controlul armelor nucleare și dezarmarea pe baza tratatelor și sublinierea necesității de a reînnoi eforturile multilaterale și de a reactiva instrumente multilaterale, în special Conferința pentru dezarmare;

                           14.

                           adresarea unui apel către state să semneze și să ratifice CTBT fără întârziere și în mod necondiționat, în special cele nouă state care mai figurează în anexa II la CTBT care nu au făcut încă acest lucru, întrucât CTBT constituie o parte esențială a regimului de dezarmare și neproliferare a armelor nucleare, și în vederea intrării în vigoare a acestuia cât mai curând posibil; în acest sens, salutarea angajamentelor recente ale Statelor Unite privind ratificarea rapidă a CTBT;

                           15.

                           până la intrarea în vigoare a CTBT, adresarea unui apel către toate statele să respecte un moratoriu privind exploziile provocate de experiențe nucleare, să se abțină de la orice acțiune care contravine obligațiilor și dispozițiilor CTBT și să dezafecteze, cât mai curând posibil, toate instalațiile de testare nucleară într-un mod transparent și deschis comunității internaționale; evidențierea importanței și salutarea activității Comisiei de pregătire a Organizației CTBT, în special în privința Sistemului Internațional de Monitorizare;

                           16.

                           salutarea adoptării prin consens în 2009 a programului de lucru al Conferinței pentru dezarmare și, pe această bază, adresarea unui apel pentru demararea imediată și încheierea rapidă a negocierilor privind FMCT, pe baza documentului CD/1299 din 24 martie 1995 și a mandatului cuprins în acesta, astfel cum s-a convenit în Decizia din 29 mai 2009 a Conferinței privind dezarmarea în vederea instituirii programului de activitate pentru sesiunea din 2009 (CD/1864);

                           17.

                           până la intrarea în vigoare a FMCT, adresarea unui apel către toate statele vizate să declare și să susțină un moratoriu imediat privind producerea de material fisil pentru arme nucleare sau alte dispozitive explozive nucleare, precum și să dezafecteze instalațiile destinate producerii de material fisil pentru arme nucleare sau să le convertească exclusiv pentru o utilizare care nu este de natură explozivă; salutarea acțiunii acelor state dintre cele cinci care dețin arme nucleare, în special din cadrul Uniunii, care au decretat moratoriile respective și au dezafectat astfel de instalații;

                           18.

                           adresarea unui apel către toate statele în cauză pentru a lua măsurile practice corespunzătoare în vederea reducerii riscului de declanșare accidentală a unui război nuclear;

                           19.

                           analizarea în continuare a problemei garanțiilor de securitate pentru statele care nu dețin arme nucleare și care sunt părți;

                           20.

                           adresarea unui apel către statele care dețin arme nucleare să reafirme garanțiile de securitate existente de care Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a luat act în Rezoluția 984 (1995), recunoscând că astfel de garanții de securitate consolidează regimul de neproliferare a armelor nucleare, precum și să semneze și să ratifice protocoalele corespunzătoare la tratatele de instituire a unor zone fără arme nucleare întocmite în urma consultărilor necesare în conformitate cu orientările Comisiei pentru dezarmare a Organizației Națiunilor Unite (UNDC) din 1999, recunoscând că pentru astfel de zone sunt disponibile garanții de securitate în temeiul tratatelor;

                           21.

                           sublinierea necesității de a avansa procesele generale de control al armelor și dezarmare și adresarea unui apel la noi progrese privind toate aspectele dezarmării pentru sporirea securității globale;

                           22.

                           adoptarea de măsuri pentru începerea consultărilor privind un tratat de interzicere a rachetelor sol-sol cu rază mică și medie de acțiune;

                           23.

                           adresarea unui apel pentru aderarea universală și punerea în aplicare efectivă a Codului de conduită de la Haga împotriva proliferării rachetelor balistice;

                           24.

                           evidențierea importanței aderării universale și a punerii în aplicare a Convenției privind armele biologice și toxice, a Convenției privind armele chimice și a convențiilor, măsurilor și inițiativelor care contribuie la controlul armelor convenționale;

                           25.

                           demersul în vederea soluționării problemelor de instabilitate și insecuritate regională și a situațiilor de conflict care se află adesea la originea programelor de înarmare;

                     NEPROLIFERARE

                           26.

                           recunoașterea faptului că în ultimii ani au apărut provocări majore în materie de proliferare a armelor nucleare, în special în Republica Populară Democrată Coreeană și Republica Islamică Iran, sublinierea faptului că comunitatea internațională trebuie să fie pregătită să răspundă acestor provocări și sublinierea necesității adoptării de măsuri ferme ca răspuns la acestea;

                           27.

                           accentuarea necesității de a consolida rolul Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, ca ultim arbitru, pentru ca acesta să poată lua măsuri adecvate în eventualitatea nerespectării obligațiilor care decurg din TNP, în conformitate cu Statutul Agenției Internaționale pentru Energie Atomică (AIEA), inclusiv aplicarea garanțiilor;

                           28.

                           atragerea atenției asupra posibilelor implicații ale retragerii din cadrul TNP asupra păcii și securității internaționale; îndemnarea comunității internaționale să răspundă fără întârziere și adaptat situației la o notificare de retragere și la consecințele acesteia; sublinierea necesității ca Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite să acționeze prompt și în special să abordeze fără întârziere orice notificare a unui stat parte de retragere din cadrul TNP; îndemnarea statelor părți să promoveze adoptarea de măsuri în acest sens, inclusiv modalități pentru menținerea unor garanții AIEA adecvate cu privire la toate materialele, echipamentele, tehnologiile și instalațiile nucleare dezvoltate în scopuri pașnice;

                           29.

                           solicitarea suspendării cooperării nucleare în cazul în care AIEA nu poate să ofere garanții corespunzătoare cu privire la faptul că programul nuclear al unui stat este destinat exclusiv unor scopuri pașnice, până la data la care AIEA este în măsură să ofere aceste garanții;

                           30.

                           adresarea unui apel către toate statele din regiune să realizeze progrese în direcția, între altele, a instituirii unei zone a Orientului Mijlociu fără arme nucleare și alte arme de distrugere în masă și vectori ai acestora, zonă care să poată fi verificată în mod efectiv, și să se abțină de la măsuri care împiedică atingerea acestui obiectiv; recunoașterea importanței ajungerii la un acord asupra unor măsuri practice concrete ca parte a unui proces care să implice toate statele din regiune și care să vizeze facilitarea punerii în aplicare a rezoluției TNP privind Orientul Mijlociu din 1995;

                           31.

                           adresarea unui apel, de asemenea, către toate statele părți și în special statele părți care dețin arme nucleare să își extindă cooperarea și să depună eforturi susținute în direcția instituirii de către părțile din regiune a unei zone a Orientului Mijlociu fără arme nucleare și alte arme de distrugere în masă și vectori ai acestora și care să poată fi verificată efectiv în acest sens, în conformitate cu rezoluția TNP privind Orientul Mijlociu din 1995;

                           32.

                           având în vedere că securitatea în Europa este legată de securitatea în zona mediteraneeană, acordarea unei înalte priorități punerii în aplicare a regimului de neproliferare a armelor nucleare în regiunea respectivă;

                           33.

                           recunoașterea importanței pentru pace și securitate a zonelor fără arme nucleare, prin mecanisme încheiate pe bază de voluntariat între statele din regiunea respectivă, în conformitate cu orientările din 1999 ale UNDC;

                           34.

                           sublinierea necesității de a depune toate eforturile posibile pentru a preveni riscul de terorism nuclear, în legătură cu posibilul acces al teroriștilor la arme sau materiale nucleare care ar putea fi utilizate la producerea dispozitivelor de dispersie radiologică și, în acest context, sublinierea necesității de a respecta obligațiile asumate în temeiul Rezoluțiilor 1540 (2004) și 1887 (2009) ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și adresarea unui apel la îmbunătățirea securității nucleare pentru sursele de radioactivitate ridicată;

                           35.

                           adresarea unui apel către toate statele care nu au făcut încă acest lucru să semneze, să ratifice și să pună în aplicare Convenția internațională privind reprimarea actelor de terorism nuclear, ca parte importantă a cadrului juridic internațional pentru abordarea amenințărilor terorismului nuclear;

                           36.

                           în contextul pericolului crescut de proliferare nucleară și terorism, susținerea Inițiativei de parteneriat global a G8 și a acțiunilor AIEA, precum și a altor mecanisme multilaterale în acest sens, cum ar fi Inițiativa de securitate împotriva proliferării, Inițiativa globală pentru combaterea terorismului nuclear și Inițiativa globală de reducere a amenințărilor; salutarea obiectivelor de securitate ale summitului privind securitatea nucleară la nivel mondial;

                           37.

                           recunoașterea faptului că acordurile de garanții generalizate împreună cu protocoalele adiționale au un efect de descurajare a proliferării armelor nucleare și constituie standardul actual de verificare;

                           38.

                           continuarea acțiunilor în direcția universalizării și consolidării sistemului de garanții al AIEA pentru a asigura un nivel mai înalt de detectabilitate a încălcărilor obligațiilor de neproliferare, în special prin adoptarea și punerea în aplicare de către toate statele vizate a acordului de garanții generalizate împreună cu protocolul adițional și, după caz, protocolul revizuit referitor la mici cantități de materiale, precum și pentru consolidarea în continuare a sistemului de garanții;

                           39.

                           adoptarea de măsuri pentru recunoașterea de către Conferința de revizuire a TNP din 2010 și Consiliul Guvernatorilor AIEA a faptului că încheierea și punerea în aplicare a unui acord de garanții generalizate împreună cu un protocol adițional reprezintă standardul actual de verificare, în temeiul articolului III din TNP;

                           40.

                           evidențierea rolului unic al AIEA în verificarea respectării de către state a angajamentelor acestora privind neproliferarea armelor nucleare;

                           41.

                           sublinierea în continuare a rolului important al AIEA în acordarea de asistență acestora, la cerere, pentru a îmbunătăți securitatea materialelor și a instalațiilor nucleare și adresarea unui apel către state la susținerea AIEA;

                           42.

                           recunoașterea importanței unor controale eficiente și adecvate ale exporturilor, cu respectarea Rezoluțiilor 1540 (2004) și 1887 (2009) ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și în conformitate cu articolul III alineatul (2) din TNP;

                           43.

                           punerea în aplicare, la nivel național, a unor controale eficiente ale exportului, tranzitului, transbordării și reexportării, inclusiv prin acte cu putere de lege și norme administrative adoptate în acest scop, precum și depunerea unor eforturi internaționale și naționale ferme pentru a combate finanțarea proliferării și pentru a controla accesul la transferuri intangibile de tehnologie;

                           44.

                           aplicarea unor sancțiuni penale eficiente împotriva actelor de proliferare, pentru a descuraja activitățile ilicite de export, tranzit, brokeraj, trafic și finanțare aferentă în conformitate cu Rezoluția 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite;

                           45.

                           îndemnarea Comitetului Zangger și a Grupului furnizorilor în domeniul nuclear (GFN) să facă schimb de experiență privind controlul exporturilor, astfel încât toate statele să poată învăța din acordurile Comitetului Zangger și din orientările GFN, precum și din punerea în aplicare a acestora;

                           46.

                           evidențierea necesității de a finaliza rapid consolidarea orientărilor GFN, în special cu privire la consolidarea controlului exporturilor privind tehnologiile de îmbogățire și reprelucrare, precum și de a acționa în cadrul GFN pentru ca aderarea la protocolul adițional să devină o condiție pentru furnizarea de material nuclear;

                           47.

                           adresarea unui apel către statele părți la Convenția privind protecția fizică a materialelor nucleare să ratifice cât mai curând amendamentul adus convenției, pentru a accelera intrarea sa în vigoare;

                           48.

                           încurajarea dezvoltării de tehnologii rezistente la proliferare și compatibile cu garanțiile;

                     UTILIZĂRI ÎN SCOPURI PAȘNICE ALE ENERGIEI NUCLEARE

                           49.

                           recunoașterea dreptului statelor părți de a utiliza energia nucleară în scopuri pașnice, în conformitate cu articolul IV din TNP, ținând seama în mod corespunzător de articolele I, II și III din TNP, inter alia, în domeniul producerii de energie electrică, al industriei, al sănătății și al agriculturii;

                           50.

                           reînnoirea angajamentului privind asigurarea unei dezvoltări responsabile a utilizărilor în scopuri pașnice ale energiei nucleare în cele mai bune condiții de siguranță, securitate și neproliferare;

                           51.

                           în acest sens, încurajarea statelor părți să reafirme și să respecte principiile și standardele care guvernează dezvoltarea responsabilă a utilizărilor în scopuri pașnice ale energiei nucleare;

                           52.

                           sublinierea importanței continuării cooperării internaționale pentru a consolida siguranța nucleară, gestionarea în condiții de siguranță a deșeurilor, protecția radiologică și responsabilitatea civilă în materie nucleară, precum și adresarea unui apel către statele care nu au făcut încă acest lucru să adere la toate convențiile relevante cât mai curând posibil și să pună integral în aplicare angajamentele care decurg din acestea;

                           53.

                           susținerea eforturilor naționale, bilaterale și internaționale pentru pregătirea forței de muncă calificate necesare pentru a asigura dezvoltarea responsabilă a utilizărilor în scopuri pașnice ale energiei nucleare în cele mai bune condiții de siguranță, securitate și neproliferare;

                           54.

                           menținerea convingerii ferme în privința beneficiilor abordărilor multilaterale cu privire la ciclul combustibilului nuclear, în care mecanismele privind garanțiile, independent sau coroborate cu alte mecanisme complementare, nu ar trebui să acționeze pentru denaturarea pieței funcționale actuale, ci ar trebui să abordeze dreptul la utilizarea în scopuri pașnice a energiei nucleare, oferind securitate la furnizarea cu combustibil nuclear pentru țările care dezvoltă un program nuclear în cele mai bune condiții de siguranță, securitate și neproliferare;

                           55.

                           recunoașterea faptului că mai multe inițiative, inclusiv crearea unei bănci de uraniu cu îmbogățire redusă sub controlul AIEA, pot oferi mecanisme de rezervă pentru țările interesate și pot facilita soluții multilaterale durabile;

                           56.

                           încurajarea și implicarea în noi dialoguri și consultări pentru clarificarea chestiunilor nesoluționate și creșterea sprijinului pentru conceptul de abordări multilaterale cu privire la ciclul combustibilului nuclear.

         Articolul 4
   Acțiunile întreprinse de Uniune în sensul articolelor 1, 2 și 3 cuprind:

               (a)

               demersuri pe lângă statele părți și, după caz, pe lângă statele care nu sunt părți la TNP, în vederea obținerii sprijinului acestora pentru obiectivele prevăzute la articolele 1, 2 și 3 din prezenta decizie;

               (b)

               obținerea acordului statelor membre asupra unor proiecte de propuneri privind chestiuni de fond, care urmează să fie transmise, în numele Uniunii, spre examinare către statele părți și care pot reprezenta baza deciziilor Conferinței de revizuire a TNP din 2010;

               (c)

               declarații ale Uniunii în cadrul dezbaterii generale și al dezbaterilor celor trei comisii principale, precum și ale organismelor subsidiare ale Conferinței de revizuire a TNP din 2010.

         Articolul 5
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.
   Articolul 6
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 29 martie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. ESPINOSA

      (1)  JO L 165, 17.6.2006, p. 30.

      (2)  JO L 127, 15.5.2008, p. 78.

      (3)  JO L 107, 17.4.2008, p. 62.

      (4)  JO L 189, 17.7.2008, p. 28.

      (5)  JO L 106, 27.4.2005, p. 32.

      (6)  NPT/CONF.2010/PC.III/WP.26.


title: Decizia (PESC) 2015/203 a Consiliului din 9 februarie 2015 în sprijinul propunerii Uniunii privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, ca o contribuție la măsuri privind transparența și consolidarea încrederii în activitățile din spațiul cosmic

text:
                  10.2.2015

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 33/38

         DECIZIA (PESC) 2015/203 A CONSILIULUI
         din 9 februarie 2015
         în sprijinul propunerii Uniunii privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, ca o contribuție la măsuri privind transparența și consolidarea încrederii în activitățile din spațiul cosmic
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28,
         având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
         întrucât:

                     (1)

                     Activitățile spațiale se află în plină dezvoltare, iar importanța acestora este capitală. Spațiul reprezintă o resursă pentru toate statele lumii. Statele care în prezent nu desfășoară activități spațiale ar putea desfășura în viitor. Prin urmare, Uniunea consideră consolidarea securității activităților din spațiul cosmic ca fiind un obiectiv important care va contribui la dezvoltarea și securitatea statelor. Acest obiectiv se înscrie în politica spațială a Uniunii.

                     (2)

                     La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat o Strategie europeană de securitate care identifica provocările și amenințările la nivel mondial și solicita instaurarea unei ordini internaționale guvernate de lege, bazate pe un multilateralism eficace și pe instituții internaționale funcționale.

                     (3)

                     Strategia europeană de securitate recunoaște Carta Organizației Națiunilor Unite ca fiind cadrul fundamental pentru relațiile internaționale și susține consolidarea Organizației Națiunilor Unite (ONU) și dotarea acesteia cu mijloacele necesare pentru a-și îndeplini responsabilitățile și pentru a acționa în mod eficace. Uniunea întreprinde eforturi pentru a obține un nivel ridicat de cooperare în toate domeniile relațiilor internaționale, între altele pentru menținerea păcii, prevenirea conflictelor și consolidarea securității internaționale, în conformitate cu obiectivele și principiile Cartei Organizației Națiunilor Unite.

                     (4)

                     Uniunea își exprimă angajamentul de a elabora și de a pune în aplicare măsuri privind transparența și consolidarea încrederii în vederea obținerii unei securități sporite în spațiul cosmic. De asemenea, Uniunea se declară deosebit de preocupată de chestiunea riscurilor generate de deșeurile cosmice, indiferent de originile acestora, care afectează activitățile prezente și viitoare.

                     (5)

                     La 18 septembrie 2007, în răspunsul său la Rezoluția 61/75 a Adunării Generale a ONU din 6 decembrie 2006, Uniunea a introdus propunerea sa privind un cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic (denumit în continuare „codul de conduită”) și a lansat consultări pentru a promova elaborarea unui proiect preliminar.

                     (6)

                     Consiliul Uniunii Europene a sprijinit, în concluziile sale din 8-9 decembrie 2008, primul proiect privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, la care statele ar participa din inițiativă proprie și care cuprindea măsuri privind transparența și consolidarea încrederii, ca bază pentru consultări cu state terțe-cheie care desfășoară activități spațiale sau au interese în astfel de activități, având ca obiectiv asigurarea unui text care să fie acceptabil pentru marea majoritate a statelor.

                     (7)

                     La 27 septembrie 2010, Consiliul Uniunii Europene a conferit Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR) mandatul de a efectua consultări suplimentare mai aprofundate cu statele interesate, în baza unei versiuni revizuite a proiectului de cod de conduită elaborat de Uniune.

                     (8)

                     Propunerea Uniunii privind un proiect de cod de conduită a fost prezentată în mod formal comunității internaționale la Viena la 5 iunie 2012. Ulterior a fost inițiat un proces de consultări deschise cu privire la proiectul de text, în scopul creșterii transparenței și a caracterului incluziv al procesului. Au avut loc trei runde de consultări, ultimele două privind versiuni revizuite ale codului de conduită: la 16-17 mai 2013, la Kiev, la 20-22 noiembrie 2013 la Bangkok și, în sfârșit, la 27 și 28 mai 2014, la Luxemburg. La fiecare dintre aceste reuniuni au fost prezenți participanți din peste 60 de state, iar în total s-au înregistrat participanți din peste 80 de state.

                     (9)

                     La sfârșitul perioadei de consultări deschise care a avut loc la Luxemburg în perioada 27-28 mai 2014, președintele a concluzionat că procesul de trei runde de consultări deschise desfășurat în 2013-2014 de Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), cu participarea Institutului Națiunilor Unite pentru Cercetare în domeniul Dezarmării (UNIDIR), a jucat un rol important în dezvoltarea unei mai bune înțelegeri reciproce a pozițiilor și preocupărilor în rândul statelor participante. Mai mulți participanți de la Luxemburg au exprimat o dorință puternică ca procesul să avanseze de la etapa consultării către cea a negocierii, etapă în care textul proiectului de cod de conduită, dezvoltat în cadrul procesului consultărilor deschise, la care au contribuit multe state și care a rămas deschis pentru modificări suplimentare, ar trebui să servească drept bază pentru viitoarele negocieri multilaterale. Un număr de participanți la procesul consultărilor deschise a subliniat necesitatea unei forme de aprobare din partea ONU. În urma consultărilor deschise de la Luxemburg, Uniunea s-a angajat să elaboreze un nou proiect de text al codului de conduită și și-a manifestat disponibilitatea de a reflecta și de a desfășura consultări cu privire la modul în care ar putea susține în continuare viitoarele negocieri multilaterale, precum și subscrierea la viitorul cod de conduită și punerea sa în aplicare.

                     (10)

                     Decizia 2012/281/PESC a Consiliului (1), pusă în aplicare de UNIDIR, a avut un rol esențial în sprijinirea acestui proces. Acesta a permis difuzarea informațiilor, schimbul de opinii și construirea capacităților părților interesate privind codul de conduită și a dus la creșterea gradului de conștientizare și de înțelegere a codului de conduită. Principalele activități în cadrul deciziei menționate au fost seminarele regionale (la Kuala Lumpur, decembrie 2012; la Addis Abeba, în martie 2013; Ciudad de Mexico, iunie 2013; Astana, octombrie 2013) și reuniunile multilaterale menționate mai sus de la Viena (iunie 2012), Kiev (mai 2013), Bangkok (noiembrie 2013) și Luxemburg (mai 2014) care au servit drept platformă pentru a prezenta și discuta codul pe plan internațional și pentru a demonstra angajamentul Uniunii pentru un proces transparent și favorabil incluziunii.

                     (11)

                     În cadrul Studiului referitor la măsurile privind transparența și consolidarea încrederii în spațiul cosmic din 12 iulie 2013, grupul de experți guvernamentali (GGE), instituit de Secretarul General al ONU, în conformitate cu Rezoluția 65/68 a Adunării Generale a ONU, a luat act de prezentarea codului de conduită de către Uniune, precum și de consultările deschise care au avut loc la Kiev. În concluziile și recomandările studiului său, GGE a susținut eforturile de continuare a angajamentelor politice, cum ar fi un cod multilateral de conduită, pentru a încuraja un comportament responsabil și utilizarea pașnică a spațiului cosmic.

                     (12)

                     La 5 decembrie 2013, Adunarea Generală a ONU a adoptat prin consens rezoluția A/RES/68/50 referitoare la măsuri privind transparența și consolidarea încrederii în activitățile din spațiul cosmic, salutând raportul Secretarului General al ONU care conține studiul GGE și luând act de prezentarea de către Uniune a proiectului de cod de conduită. Rezoluția respectivă încurajează în continuare statele membre ale ONU să revizuiască și să pună în aplicare măsurile privind transparența și consolidarea încrederii (TCBM) propuse de către GGE și solicită secretarului general să transmită raportul la entitățile și organizațiile relevante ale ONU, pentru ca acestea să poată sprijini punerea efectivă în aplicare a concluziilor și recomandărilor cuprinse în raport. Entitățile și organizațiile relevante ale ONU sunt, de asemenea, încurajate să se coordoneze în ceea ce privește aspectele legate de recomandările cuprinse în raport.

                     (13)

                     Luând în considerare impulsul câștigat în procesul de consultări deschise condus de Uniune cu privire la proiectul de cod de conduită și dorința partenerilor internaționali ca Uniunea să continue să conducă acest proces spre adoptarea finală a codului de conduită și să pună la dispoziție mijloacele necesare pentru punerea în aplicare a acestui cod, imediat după adoptare, sprijinul pentru acest proces, care a demarat cu succes în temeiul Deciziei 2012/281/PESC, ar trebui să continue pe baza unei noi decizii a Consiliului.

                     (14)

                     Noua decizie a Consiliului ar trebui să sprijine eforturi suplimentare pentru a spori gradul de conștientizare a măsurilor de transparență și de consolidare a încrederii (TCBM) în activitățile din spațiul cosmic, inclusiv a propunerii privind instituirea unui cod de conduită internațional, negocierile privind codul de conduită și adoptarea sa oficială, în timp ce, prin intermediul unei viitoare decizii a Consiliului, ar putea fi acordată asistență pentru punerea în aplicare a codului de conduită și a punctului său de contact.

                     (15)

                     Biroului Organizației Națiunilor Unite pentru probleme de dezarmare (UNODA) și UNIDIR ar trebui să le fie încredințată, de către Consiliu, punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a prezentei decizii. În timp ce ODA joacă deja un rol cheie în punerea în aplicare a recomandărilor formulate în raportul din 2013 al GGE ai ONU privind măsurile de transparență și de consolidare a încrederii în activitățile din spațiul cosmic, UNIDIR va fi în măsură să valorifice experiența dobândită în activitățile regionale de informare în temeiul Deciziei 2012/281/PESC,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Pentru a sprijini propunerea sa privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic (denumit în continuare Codul de conduită) ca o contribuție la crearea măsurilor de transparență și de consolidare a încrederii (TCBM) în activitățile din spațiul cosmic, în conformitate cu Rezoluția A/RES/68/50 a Adunării Generale a ONU, Uniunea urmărește atingerea următorului obiectiv:

                        —

                        valorificând experiența dobândită în temeiul Deciziei 2012/281/PESC, să continue să conducă procesul multilateral referitor la propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, care să implice toate statele interesate în mod transparent și favorabil incluziunii, cu scopul de a obține un consens cât mai larg cu privire la proiectul de cod de conduită în vederea adoptării acestuia de către comunitatea internațională.

            Articolul 2

               (1)   Proiectele care urmează să fie susținute de către Uniune cuprind următoarele activități specifice:

                           (a)

                           continuarea creșterii gradului de sensibilizare, cunoaștere și înțelegere cu privire la propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional și procesul condus de Uniune;

                           (b)

                           continuarea asigurării unui cadru pentru procesul multilateral referitor la propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, care va permite comunității internaționale să continue să colaboreze cu scopul de a obține consensul cel mai larg posibil în vederea adoptării codului de conduită, prin sprijinirea reuniunilor multilaterale pentru negocierile privind proiectul de cod de conduită, precum și pentru adoptarea sa formală.

               (2)   Proiectele și activitățile specifice sunt detaliate în anexă.

            Articolul 3

               (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („ÎR”) răspunde de punerea în aplicare a prezentei decizii.

               (2)   Punerea în aplicare la nivel tehnic a proiectelor menționate la articolul 2 este realizată de Biroul Națiunilor Unite pentru probleme de dezarmare (UNODA) și Institutul Națiunilor Unite pentru Cercetare în Domeniul Dezarmării („UNIDIR”), astfel cum se specifică în anexă. UNODA și UNIDIR îndeplinesc aceste sarcini sub responsabilitatea ÎR. În acest scop, ÎR încheie acordurile necesare cu UNODA și UNIDIR.

            Articolul 4

               (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a măsurilor menționate la articolul 1 este de 1 274 398,85 EUR. Bugetul total estimat pentru proiectul global este de 1 475 955,15 EUR și este asigurat prin cofinanțare de către UNODA și UNIDIR.

               (2)   Gestionarea cheltuielilor finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) se face în conformitate cu normele și procedurile Uniunii aplicabile bugetului general al Uniunii.

               (3)   Comisia supraveghează punerea în aplicare corespunzătoare a contribuției Uniunii menționate la alineatul (1). În acest sens, aceasta încheie acorduri de finanțare cu UNODA și UNIDIR. Acordurile stipulează faptul că UNODA și UNIDIR au obligația de a asigura că vizibilitatea contribuției Uniunii este în raport cu mărimea acestei contribuții.

               (4)   Comisia depune eforturi pentru a încheia acordurile de finanțare menționate la alineatul (3) cât mai curând posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Aceasta informează Consiliul și ÎR cu privire la orice dificultăți care intervin în cursul procesului și cu privire la data încheierii acordului de finanțare, în termen de două săptămâni de la semnare.

            Articolul 5

               (1)   ÎR raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice care sunt pregătite de UNODA și UNIDIR. Rapoartele respective formează baza pentru evaluarea efectuată de Consiliu.

               (2)   Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale punerii în aplicare a proiectelor menționate la articolul 2.

            Articolul 6

               (1)   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

               (2)   Prezenta decizie expiră după 24 de luni de la data încheierii acordurilor de finanțare relevante menționate la articolul 4 alineatul (3) sau după șase luni de la data adoptării deciziei dacă în acest termen nu a fost încheiat niciun acord de finanțare.

            Adoptată la Bruxelles, 9 februarie 2015.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               F. MOGHERINI

            (1)  Decizia 2012/281/PESC a Consiliului din 29 mai 2012 în cadrul Strategiei europene de securitate de sprijinire a propunerii Uniunii privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic (JO L 140, 30.5.2012, p. 68).

            ANEXĂ
            1.   Cadru general și obiective

            Activele spațiale, operate de un număr tot mai mare de entități guvernamentale și neguvernamentale, oferă lumii beneficii enorme de neimaginat acum câteva decenii. În prezent, aceste beneficii sunt însoțite de provocări semnificative induse de deșeuri periculoase pe orbită și astfel de potențialul unor coliziuni distructive, aglomerarea de sateliți în orbită geostaționară, saturația în creștere a spectrului de frecvențe radio, precum și amenințarea unei perturbări focalizate. Aceste provocări necesită implicarea serioasă a tuturor statelor pentru a asigura o mai mare siguranță și securitate în spațiul cosmic.
            În urma rezoluțiilor Adunării Generale a ONU 61/75 din 6 decembrie 2006 și 62/43 din 5 decembrie 2007 privind „măsuri privind transparența și consolidarea încrederii în activitățile din spațiul cosmic” și ca răspuns la solicitarea adresată de secretarul general al ONU membrilor ONU de a prezenta „propuneri concrete” privind măsurile privind transparența și consolidarea încrederii în activitățile din spațiul cosmic (TCBM), Uniunea a introdus în septembrie 2007 propunerea privind un cod de conduită voluntar. Au fost lansate consultări inițiale cu state terțe și primul proiect de „cod de conduită pentru activitățile din spațiul cosmic” a fost aprobat de Consiliu la 8-9 decembrie 2008. În urma unor consultări suplimentare cu statele interesate, Consiliul a aprobat, la 27 septembrie 2010, o versiune revizuită a proiectului de cod de conduită și a acordat un mandat Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate („ÎR”) pentru a desfășura consultări suplimentare și mai ample în vederea stabilirii unui text pentru un cod de conduită care să fie acceptabil pentru un număr cât mai mare de state și în vederea adoptării acestuia.
            În cadrul executării acestui mandat, au continuat consultările și o versiune revizuită a Codului de conduită a fost prezentată în mod formal comunității internaționale cu ocazia unei reuniuni multilaterale care a avut loc la 5 iunie 2012, la Viena. Ulterior a fost inițiat un proces de consultări deschise cu privire la proiectul de text, în scopul creșterii transparenței și a caracterului incluziv al procesului. Au avut loc trei runde de consultări deschise, ultimele două privind versiuni revizuite ale textului: la 16-17 mai 2013, la Kiev, la 20-22 noiembrie 2013 la Bangkok și, în sfârșit, la 27 și 28 mai 2014, la Luxemburg. La fiecare dintre aceste reuniuni au fost prezenți participanți din peste 60 de state, iar în total s-au înregistrat participanți din peste 80 de state.
            La sfârșitul consultărilor deschise care au avut loc la Luxemburg în perioada 27-28 mai 2014, președintele a concluzionat că procesul de trei runde de consultări deschise desfășurat de Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE), cu participarea Institutului Națiunilor Unite pentru Cercetare în Domeniul Dezarmării (UNIDIR) în 2013-2014, a jucat un rol important în dezvoltarea unei mai bune înțelegeri reciproce a pozițiilor și preocupărilor în rândul statelor participante. Mai mulți participanți de la Luxemburg au exprimat o dorință puternică ca procesul să avanseze prompt de la etapa consultării către cea a negocierii, etapă în care textul proiectului de cod de conduită, dezvoltat în cadrul procesului consultărilor deschise, la care au contribuit multe state și care a rămas deschis pentru modificări suplimentare, ar putea să servească drept bază pentru viitoarele negocieri multilaterale. Un număr de participanți a subliniat necesitatea unei forme de aprobare din partea ONU. În urma consultărilor deschise desfășurate la Luxemburg, Uniunea elaborează un nou proiect al codului de conduită și își manifestată disponibilitatea de a reflecta și de a desfășura consultări cu privire la modul în care ar putea susține în continuare viitoarele negocieri multilaterale, precum și subscrierea la viitorul cod de conduită și punerea sa în aplicare.
            Adunarea Generală a ONU, având în vedere raportul secretarului general solicitat prin Rezoluția 61/75, a votat, la 8 decembrie 2010, Rezoluția 65/68 în care a solicitat secretarului general să instituie un grup de experți guvernamentali (GGE) privind măsuri privind transparența și consolidarea încrederii în activitățile din spațiul cosmic pentru a pregăti un studiu privind TCBM. Uniunea, care consideră că un cod de conduită ar putea fi o contribuție la TCBM, a informat GGE al ONU cu privire la lucrările privind codul de conduită, în cursul celor trei reuniuni ale grupului din iulie 2012, aprilie 2013 și iulie 2013. GGE al ONU și-a finalizat studiul și recomandările în iulie 2013. Acesta a recomandat ca statele și organizațiile internaționale, în mod voluntar și fără a aduce atingere execuției obligațiilor care decurg din angajamentele legale existente, să analizeze și să pună în aplicare TCBM descrise în raportul GGE și a sprijinit eforturile pentru continuarea angajamentelor politice, de exemplu, sub forma unor declarații unilaterale, angajamente bilaterale, sau printr-un cod de conduită multilateral, pentru a încuraja un comportament responsabil în spațiul cosmic și utilizarea pașnică a acestuia. GGE a concluzionat că măsurile politice voluntare pot constitui baza pentru examinarea unor concepte și propuneri pentru prevederi obligatorii din punct de vedere juridic.
            La 5 decembrie 2013, Adunarea Generală a ONU a adoptat prin consens rezoluția A/RES/68/50 privind transparența și măsurile de consolidare a încrederii în activitățile din spațiul cosmic, salutând raportul secretarului general al ONU care conține studiul GGE și luând act de prezentarea de către Uniune a proiectului de cod de conduită. Rezoluția încurajează în continuare statele membre ale ONU să revizuiască și să pună în aplicare TCBM propuse de către GGE și solicită secretarului general să transmită raportul la entitățile și organizațiile relevante ale ONU, pentru ca acestea să poată sprijini punerea efectivă în aplicare a concluziilor și recomandărilor cuprinse în raport. Entitățile și organizațiile relevante ale ONU sunt, de asemenea, încurajate să se coordoneze în ceea ce privește aspectele legate de recomandările cuprinse în raport.
            De la momentul prezentării inițiale a proiectului de cod de conduită în fața comunității internaționale în luna iunie 2012, activitățile în temeiul Deciziei 2012/281/PESC „de sprijinire a propunerii Uniunii privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic” au contribuit la creșterea sensibilizării cu privire la codul de conduită și la sprijinirea procesului multilateral. În temeiul acordului privind contribuția semnat în iunie 2012, UNIDIR a organizat o serie de seminare regionale (în Kuala Lumpur, Addis Abeba și Mexico City) și a sprijinit patru reuniuni multilaterale de mai mare amploare organizate de SEAE la Viena, Kiev, Bangkok și Luxemburg. Toate aceste reuniuni au fost susținute prin sponsorizarea deplasărilor, pentru a facilita participarea funcționarilor și a experților.
            Decizia 2012/281/PESC a sprijinit diseminarea informațiilor și schimbul de opinii privind codul de conduită și a condus la creșterea gradului de conștientizare și de înțelegere a codului în regiuni, precum și la nivel internațional, între experți și factori de decizie politică. Aceasta a permis UE să își demonstreze angajamentul de a gestiona procesul de adoptare a codului de conduită, un proces transparent și favorabil incluziunii. Reuniunile organizate în temeiul deciziei menționate au servit, de asemenea, ca o platformă pentru a se angaja într-un dialog cu acele state care au rămas critice față de codul de conduită, încurajându-le să își exprime preocupările într-un cadru multilateral, cu posibilitatea contraargumentării și a dezbaterii.
            Având în vedere impulsul dobândit în cadrul discuțiilor privind codul de conduită și, în special, evoluția principală constând în aprobarea de către GGE al ONU, adoptarea prin consens a Rezoluției A/RES/68/50 a Adunării Generale a ONU și rezultatul consultărilor deschise, care au avut loc la Luxemburg în perioada 27-28 mai 2014, Uniunea ar trebui să continue să sprijine în mod activ crearea TCBM în activitățile din spațiul cosmic, continuând să promoveze și să depună eforturi pentru adoptarea unui cod de conduită.
            În acest scop și pe baza experienței în temeiul Deciziei 2012/281/PESC, Uniunea ar trebui să sprijine următoarele activități:

                        —

                        continuarea creșterii gradului de sensibilizare, cunoaștere și înțelegere a TCBM conform propunerii din raportul GGE, inclusiv propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional și procesul condus de Uniunea Europeană;

                        —

                        continuarea asigurării unui cadru pentru procesul multilateral referitor la propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, care va permite comunității internaționale să continue să colaboreze cu scopul de a obține consensul cel mai larg posibil în vederea adoptării codului de conduită, prin sprijinirea reuniunilor multilaterale pentru negocierile privind proiectul de cod, precum și pentru adoptarea sa oficială.

                  2.   Proiecte

                        (a)

                        Proiectul nr. 1: Activități de informare: Promovarea angajamentelor politice pentru încurajarea acțiunilor responsabile în spațiul cosmic și utilizarea pașnică a acestuia, inclusiv propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic
                        1.   Scopul proiectului

                                    1.

                                    Prin organizarea de evenimente de informare, să colaboreze cu părțile interesate pentru a crește gradul de sensibilizare, de cunoaștere și înțelegere cu privire la eforturile de a urmări angajamentele politice pentru a încuraja acțiunile responsabile în spațiul cosmic și utilizarea pașnică a acestuia, inclusiv propunerea privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, în contextul promovării TCBM în activitățile din spațiul cosmic.

                              2.   Rezultatele proiectului/Indicatori de implementare

                                    1.

                                    Cel puțin trei evenimente de informare au fost organizate în marja unor conferințe internaționale, ducând la sporirea gradului de sensibilizare, cunoaștere și înțelegere de către părțile interesate a TCBM, inclusiv cu privire la codul de conduită internațional propus, inclusiv cerințele necesare pentru punerea în aplicare de ordin practic.

                                    2.

                                    Au fost organizate patru seminare regionale sau subregionale la care au participat cel puțin o majoritate a statelor din regiunile relevante.

                                    3.

                                    O consolidare a climatului favorabil realizării de progrese politice, astfel cum s-a reflectat într-o prezență la reuniunile multilaterale prevăzute în cadrul proiectului nr. 2 mai ridicată decât participarea la consultările deschise cu privire la codul de conduită (61 de state) sprijinite în temeiul Deciziei 2012/281/PESC.

                              3.   Descrierea proiectului

                                    1.

                                    Până la patru seminare regionale sau subregionale sunt avute în vedere pentru discutarea TCBM cu punerea accentului pe viitorul cod de conduită și funcționarea practică a acestuia, inclusiv planificarea națională pentru punerea în aplicare, ducând la punerea codului de conduită la dispoziție pentru subscriere.

                                    2.

                                    Organizarea a patru evenimente de informare de dimensiuni mici organizate la nivel regional și/sau internațional, de exemplu în marja Adunării Generale a ONU sau a Conferinței pentru dezarmare, pentru a promova și sprijini următoarea etapă a procesului.

                                    3.

                                    Decizia privind locul de desfășurare va fi luată de către ÎR, atunci când este posibil în urma consultării cu statele membre ale UE, pe baza propunerilor înaintate de entitatea de punere în aplicare.

                        (b)

                        Proiectul nr. 2: Organizarea a cel mult trei reuniuni multilaterale care implică toate statele interesate în vederea facilitării negocierilor pe baza proiectului de text elaborat prin consultările deschise privind instituirea unui cod de conduită internațional cu scopul de a realiza încheierea acestuia și adoptarea oficială
                        1.   Scopul proiectului

                                    1.

                                    Ca o punere în aplicare a recomandărilor conținute în raportul GGE al ONU, reunirea reprezentanților statelor și ai celorlalte părți interesate în scopul unor negocieri pe marginea propunerii privind instituirea unui cod de conduită internațional pentru activitățile din spațiul cosmic, în vederea adoptării codului de conduită.

                              2.   Rezultatele proiectului/Indicatori de punere în aplicare

                                    1.

                                    Realizarea unui proces diplomatic, care a permis negocieri privind propunerea de cod de conduită, inclusiv organizarea unei conferințe de negociere și a unei conferințe privind înscrierea.

                                    2.

                                    Un larg sprijin internațional pentru propunerea de cod de conduită care să permită adoptarea sa de către comunitatea internațională până în prima jumătate a anului 2016.

                              3.   Descrierea proiectului

                                    1.

                                    Organizarea a cel mult trei reuniuni multilaterale deschise la care vor fi invitate statele membre ale ONU și organizații relevante, inclusiv:

                                                (a)

                                                cel mult două conferințe de negociere care vor permite comunității internaționale să se angajeze cu privire la proiectul de cod, astfel cum a fost dezvoltat în cadrul procesului de consultări deschise (OEC), în vederea finalizării textului;

                                                (b)

                                                o conferință pentru subscrierea la codul de conduită.

                                    2.

                                    Decizia privind locul de desfășurare va fi luată de către Înaltul Reprezentant, atunci când este posibil în urma consultării cu statele membre ale UE, pe baza propunerilor înaintate de entitatea de punere în aplicare.

                  3.   Aspecte procedurale și coordonare

                        (a)

                        Punerea în aplicare a proiectelor va fi inițiată de un comitet director în scopul stabilirii procedurilor și modalităților de cooperare. Comitetul director revizuiește periodic punerea în aplicare a proiectelor, cel puțin o dată la șase luni, inclusiv prin utilizarea mijloacelor electronice și a videoconferințelor și teleconferințelor.

                        (b)

                        Comitetul director va fi compus din reprezentanți ai Înaltului Reprezentant, UNODA, UNIDIR și ai instituțiilor competente ale ONU, după caz.

                        (c)

                        Pe baza unei propuneri transmise de UNIDIR și UNODA, locul și componența structurală a atelierelor și a reuniunilor acestui proiect vor fi decise de către ÎR, atunci când este posibil, în consultare cu statele membre ale UE.

                  4.   Raportare și evaluare

                        (a)

                        Entitățile de punere în aplicare transmit ÎR un raport descriptiv și financiar la sfârșitul primului an al proiectului, încercând să se suprapună cu ciclurile de raportare ale ONU.

                        (b)

                        Entitățile de punere în aplicare vor transmite ÎR un raport final la încheierea proiectului.

                        (c)

                        Rapoartele intermediare și de situație, publicațiile, comunicatele de presă și actualizările entităților de punere în aplicare vor fi comunicate ÎR și Comisiei Europene pe măsură ce și în momentul în care sunt emise.

                  5.   Durată

            Perioada estimată de punere în aplicare a acestui proiect este de 24 de luni.
            6.   Beneficiari

                        (a)

                        Statele membre ale ONU.

                        (b)

                        Părțile interesate neguvernamentale, inclusiv societatea civilă și industria.

                  7.   Reprezentanții părților terțe

                        (a)

                        Pentru a promova responsabilitatea regională în ceea ce privește codul de conduită internațional pentru activitățile spațiale, participarea experților din state din afara UE, inclusiv a celor din organizații regionale și internaționale relevante, poate fi finanțată prin prezenta decizie.

                        (b)

                        Participarea reprezentanților UNODA, UNIDIR și a UNOOSA la activități legate de prezenta decizie va fi finanțată, în funcție de necesități.

                  8.   Entitatea de punere în aplicare

                        (a)

                        Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a prezentei decizii va fi încredințată UNODA pentru implementarea subproiectului 3.2 (evenimente de informare) din cadrul proiectului nr. 1, precum și a proiectului nr. 2, și UNIDIR pentru implementarea subproiectului 3.1 (seminare regionale și subregionale) din cadrul proiectului 1.

                        (b)

                        UNODA și UNIDIR vor colabora, după caz, cu instituții precum UNOOSA, organizații internaționale și regionale, grupuri de reflecție, ONG-uri și sectorul industrial.


title: Decizia 2006/96/PESC a Consiliului din 14 februarie 2006 de punere în aplicare a Poziției comune 2004/179/PESC privind măsurile restrictive împotriva conducătorilor regiunii Transnistria (Republica Moldova)

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0096

Official Journal L 044 , 15/02/2006 P. 0032 - 0033 Official Journal L 270 , 29/09/2006 P. 0202 - 0203

		20060214Decizia 2006/96/PESC a Consiliuluidin 14 februarie 2006de punere în aplicare a Poziției comune 2004/179/PESC privind măsurile restrictive împotriva conducătorilor regiunii Transnistria (Republica Moldova)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Poziția comună 2004/179/PESC [1], în special articolul 2 alineatul (1), coroborat cu articolul 23 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană,întrucât:(1) La 23 februarie 2004, Consiliul a adoptat Poziția comună 2004/179/PESC privind măsurile restrictive, sub formă de restricții la admitere, împotriva conducătorilor regiunii Transnistria (Republica Moldova). Aceste măsuri au fost prorogate prin Poziția comună 2006/95/PESC [2].(2) Anexa I la Poziția comună 2004/179/PESC ar trebui modificată în urma schimbărilor în funcțiile deținute de persoanele cărora li se aplică măsurile restrictive,DECIDE:Articolul 1Anexa I la Poziția comună 2004/179/PESC se înlocuiește cu textul din anexa la prezenta decizie.Articolul 2Prezenta decizie produce efecte la data adoptării.Articolul 3Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 14 februarie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleK.-H. Grasser[1] JO L 55, 24.2.2004, p. 68. Poziție comună astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 2005/890/PESC (JO L 327, 14.12.2005, p. 33).[2] JO L 44, 15.2.2006, p. 31.--------------------------------------------------20060214ANEXĂ"20060214"ANEXA ILista persoanelor menționate la articolul 1 alineatul (1) prima liniuță1. SMIRNOV, Igor Nicolaievici, "președinte", născut la 23 octombrie 1941 la Habarovsk, Federația Rusă, pașaport rusesc nr. 50 NO. 0337530.2. SMIRNOV, Vladimir Igorevici, fiul persoanei de la nr. 1 și "președinte al Comitetului Național al Vămilor", născut la 3 aprilie 1961 la Kupiansk (?), Harkovskaia Oblast, Ucraina, pașaport rusesc nr. 50 NO. 00337016.3. SMIRNOV, Oleg Igorevici, fiul persoanei de la nr. 1 și "consilier la Comitetul Național al Vămilor", născut la 8 august 1967 la Novaia Kahovka, Kersonskaia Oblast, Ucraina, pașaport rusesc nr. 60 NO. 1907537.4. LEONTIEV, Serghei Fedorovici, "vicepreședinte", născut la 9 februarie 1944 la Leontievka, Odesskaia Oblast, Ucraina, pașaport rusesc nr. 50 NO. 0065438.5. MĂRĂCUȚA, Grigore Stepanovici, "membru al Sovietului Suprem", născut la 15 octombrie 1942 la Teia, Grigoriopolski Raion, Moldova, pașaport sovietic vechi nr. 8BM724835.6. KAMINSKI, Anatolie Vladimirovici, "vicepreședinte al Sovietului Suprem", născut la 15 martie 1950 la Chita, Federația Rusă, pașaport sovietic vechi nr. A25056238.7. ȘEVCIUC, Evgheni Vasilievici, "președinte al Sovietului Suprem", născut la 21 iunie 1946 la Novosibirsk, Federația Rusă, pașaport sovietic vechi nr. A25004230.8. LIȚCAI, Valeriu Anatolievici, "ministru al afacerilor externe", născut la 13 februarie 1949 la Tver, Federația Rusă, pașaport rusesc nr. 51 NO. 0076099, eliberat la 9 august 2000.9. KHAJEIEV, Stanislav Galimovici, "ministru al apărării", născut la 28 decembrie 1941 la Celiabinsk, Federația Rusă.10. ANTIUFEIEV, Vladimir Iurievici, alias ȘEVȚOV, Vadim, "ministru pentru siguranța statului", născut în 1951 la Novosibirsk, Federația Rusă, pașaport rusesc.11. KOROLIOV, Alexandr Ivanovici, "ministru al afacerilor interne", născut în 1951 la Briansk, Federația Rusă, pașaport rusesc.12. BALALA, Victor Alekseievici, născut în 1961 la Vinița, Ucraina.13. AKULOV, Boris Nicolaievici, "reprezentantul Transnistriei în Ucraina".14. ZAHAROV, Victor Pavlovici, "procuror al Transnistriei", născut în 1948 la Kamenka, Moldova.15. LIPOVȚEV, Alexei Valentinovici, "vicepreședinte al Comitetului Național al Vămilor".16. GUDIMO, Oleg Andreievici, "ministru adjunct pentru siguranța statului", născut la 11 septembrie 1944 la Alma-Ata, Kazahstan, pașaport rusesc nr. 51 NO. 0592094.17. KOSOVSKI, Eduard Alexandrovici, "președinte al Băncii Republicane Transnistrene", născut la 7 octombrie 1958 la Florești, Moldova.""--------------------------------------------------


title: Decizia (PESC) 2016/1632 a Comitetului politic și de securitate din 26 iulie 2016 privind numirea șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUCAP Sahel Niger/1/2016)

text:
               10.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 243/6

         DECIZIA (PESC) 2016/1632 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 26 iulie 2016
   privind numirea șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUCAP Sahel Niger/1/2016)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Decizia 2012/392/PESC a Consiliului din 16 iulie 2012 privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (1), în special articolul 9 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 9 alineatul (1) din Decizia 2012/392/PESC, Comitetul politic și de securitate (COPS) este autorizat, în conformitate cu articolul 38 din tratat, să adopte deciziile corespunzătoare în scopul exercitării controlului politic și a conducerii strategice a EUCAP Sahel Niger, care includ în special decizia de numire a unui șef al misiunii.

               (2)

               La 6 mai 2014, COPS a adoptat Decizia EUCAP Sahel Niger/2/2014 (2), prin care l-a numit pe domnul Filip DE CEUNINCK în calitatea de șef al misiunii EUCAP Sahel Niger pentru perioada cuprinsă între 6 mai 2014 și 15 iulie 2014.

               (3)

               La 22 iulie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/482/PESC (3), prin care mandatul misiunii EUCAP Sahel Niger a fost prelungit de la 16 iulie 2014 până la 15 iulie 2016.

               (4)

               La 24 iulie 2014, COPS a adoptat Decizia EUCAP Sahel Niger/3/2014 (4), prin care mandatul domnului Filip DE CEUNINCK de șef al misiunii EUCAP Sahel Niger a fost prelungit de la 16 iulie 2014 până la 15 iulie 2015.

               (5)

               La 15 aprilie 2015, COPS a adoptat Decizia (PESC) 2015/611 (5), prin care mandatul domnului Filip DE CEUNINCK de șef al misiunii EUCAP Sahel Niger a fost prelungit de la 16 iulie 2015 până la 15 iulie 2016.

               (6)

               La 18 iulie 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/1172 (6), prin care mandatul misiunii EUCAP Sahel Niger a fost prelungit de la 16 iulie 2016 până la 15 iulie 2018.

               (7)

               La 22 iulie 2016, Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate a propus numirea doamnei Kirsi HENRIKSSON în calitatea de șef al misiunii EUCAP Sahel Niger,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Doamna Kirsi HENRIKSSON este numită șef al misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) pentru perioada 1 septembrie 2016-15 iulie 2017.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 26 iulie 2016.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 187, 17.7.2012, p. 48.

      (2)  Decizia EUCAP Sahel Niger/2/2014 a Comitetului politic și de securitate din 6 mai 2014 privind numirea șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 136, 9.5.2014, p. 26).

      (3)  Decizia 2014/482/PESC a Consiliului din 22 iulie 2014 de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 217, 23.7.2014, p. 31).

      (4)  Decizia EUCAP Sahel Niger/3/2014 a Comitetului politic și de securitate din 24 iulie 2014 de prelungire a mandatului șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 267, 6.9.2014, p. 5).

      (5)  Decizia (PESC) 2015/611 a Comitetului politic și de securitate din 15 aprilie 2015 de prelungire a mandatului șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUCAP Sahel Niger/1/2015) (JO L 101, 18.4.2015, p. 61).

      (6)  Decizia (PESC) 2016/1172 a Consiliului din 18 iulie 2016 de modificare a Deciziei 2012/392/PESC privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Niger (EUCAP Sahel Niger) (JO L 193, 19.7.2016, p. 106).


title: 2008/542/CE: Decizia Comisiei din 13 iunie 2008 de instituire a unui grup de experți în domeniul istoricului creditelor

text:
               3.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 173/22

      DECIZIA COMISIEI

   din 13 iunie 2008
   de instituire a unui grup de experți în domeniul istoricului creditelor
   (2008/542/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   întrucât:

               (1)

               Comunicarea Comisiei privind O piață unică pentru Europa secolului XXI (1), adoptată în noiembrie 2007, a fost însoțită de un document de lucru privind serviciile financiare pentru segmentul de retail (2), care sublinia importanța disponibilității și a accesului la informațiile referitoare la credite în promovarea unor piețe competitive în domeniul serviciilor financiare pentru segmentul de retail. Documentul anunța, în același timp, crearea unui grup de experți în domeniul istoricului creditelor.

               (2)

               Cartea albă privind integrarea piețelor creditului ipotecar din Uniunea Europeană (3) a concluzionat că instituțiile financiare care acordă credite ipotecare, precum și intermediarii acestora trebuie să aibă obligația de a evalua în mod corespunzător, prin mijloace adecvate, solvabilitatea solicitanților, înainte de a acorda astfel de credite. Documentul a mai subliniat faptul că nu ar trebui să se facă discriminări între creditorii ipotecari atunci când aceștia accesează registrele de credit din alte state membre și că informațiile cu privire la credite ar trebui să circule fără probleme, cu respectarea deplină a normelor UE privind protecția datelor.

               (3)

               Comisia dorește să identifice toate obstacolele juridice, normative, administrative sau de altă natură care împiedică schimbul de informații privind creditele și accesul la aceste date; de asemenea, Comisia dorește să fie consiliată cu privire la modul în care pot fi soluționate aceste aspecte, astfel încât să se poată asigura o bună protecție a consumatorilor.

               (4)

               Grupul de experți ar trebui să fie alcătuit din persoane cu competențe în domeniul informațiilor privind creditele.

               (5)

               Este important să se garanteze furnizarea de către membrii grupului a unei consilieri obiective.

               (6)

               Datele cu caracter personal referitoare la membrii grupului trebuie prelucrate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (4),

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se instituie de către Comisie un grup de experți în domeniul istoricului creditelor (denumit în continuare „grupul”).
   Articolul 2
   Misiune
   Misiunea acestui grup este:

               —

               să identifice toate obstacolele juridice, normative, administrative sau de altă natură care împiedică schimbul de informații privind creditele și accesul la aceste date. În special, grupul analizează posibilele efecte ale coexistenței în Comunitate a mai multor abordări privind organizarea și funcționarea registrelor de credite și identifică eventualele consecințe economice. De asemenea, grupul va analiza situația existentă în ceea ce privește protecția consumatorilor (inclusiv din perspectiva protecției datelor);

               —

               să prezinte propuneri cu privire la modul în care pot fi soluționate problemele întâmpinate. În acest scop, grupul își propune identificarea unor soluții care să optimizeze circulația datelor privind creditele, asigurând în același timp o protecție eficientă a consumatorilor.

         Articolul 3
   Componență – Numire
   (1)   Grupul este format din maximum 20 de membri.
   (2)   Comisia numește membrii grupului din rândul experților cu competențe în domeniul acoperit de mandatului grupului, în urma unei cereri de exprimare a interesului, pe baza propunerilor primite din partea:

               —

               asociațiilor europene sau naționale care reprezintă interesele consumatorilor sau sectorul serviciilor financiare;

               —

               instituțiilor publice sau private din statele membre, care se ocupă de colectarea sau prelucrarea datelor privind creditele;

               —

               reprezentanților autorităților din domeniul protecției datelor din statele membre;

               —

               persoanelor fizice din mediile universitare sau care posedă cunoștințe recunoscute în domeniul datelor privind creditele, inclusiv în domeniul protecției datelor.

         (3)   Părțile menționate la alineatul (2) își exprimă în scris interesul pentru participarea la activitățile grupului.
   (4)   Comisia evaluează eligibilitatea experților pe baza criteriilor următoare:

               —

               cunoștințele sau competențele pertinente demonstrabile în domeniul acoperit de mandatul grupului;

               —

               experiența sau cunoștințele practice recente;

               —

               cunoașterea excelentă a unei limbi folosite în mod curent în domeniul financiar, la un nivel care să permită participarea expertului la discuții și la întocmirea rapoartelor, utilizând limba respectivă.

         Expresiile de interes primite trebuie să includă documentație care să ateste faptul că expertul propus îndeplinește condițiile menționate anterior.
   (5)   În selectarea experților, Comisia are în vedere faptul că este necesar să fie reprezentate interesele tuturor părților interesate. După cum se afirmă și în Cartea albă privind politica în domeniul serviciilor financiare 2005-2010, Comisia acordă o importanță deosebită reprezentării echilibrate a utilizatorilor. Pe lângă aceasta, pe baza propunerilor primite, Comisia asigură o reprezentare geografică largă și o structură echilibrată, care să includă atât femei, cât și bărbați.
   (6)   Experții propuși, care au fost considerați corespunzători, dar nu au fost numiți, pot fi înscriși pe o listă de rezervă, pe care Comisia o poate folosi pentru numirea unor supleanți.
   (7)   Se aplică următoarele dispoziții:

               —

               Membrii propuși de asociațiile europene sau naționale, care reprezintă interesele consumatorilor sau sectorul serviciilor financiare, sau de instituțiile care se ocupă de colectarea sau prelucrarea datelor privind creditele sunt numiți ca reprezentanți ai părților interesate.

               —

               Membrii propuși de autoritățile care se ocupă de protecția datelor sunt numiți ca reprezentanți ai autorităților respective.

               —

               Membrii proveniți din mediul universitar sau care posedă cunoștințe de specialitate recunoscute sunt numiți cu titlu personal.

               —

               Mandatul membrilor grupului începe de la prima reuniune a grupului și expiră odată cu finalizarea raportului, la 1 mai 2009 cel târziu. Membrii rămân în funcție până la înlocuirea lor sau până la încheierea mandatului.

               —

               Membrii care nu mai sunt în măsură să contribuie eficient la dezbaterile grupului, cei care demisionează sau cei care nu respectă condițiile stabilite în prezentul articol sau la articolul 287 din Tratatul de instituire a Comunității Europene pot fi înlocuiți pentru restul mandatului.

               —

               Numele membrilor se publică în Registrul grupurilor de experți al Comisiei Europene (5), precum și pe site-ul web al DG Piață Internă și Servicii. Numele membrilor se colectează, se prelucrează și se publică în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 45/2001 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal.

               —

               Membrii numiți cu titlu personal semnează anual un angajament de a acționa în interesul public și o declarație care să indice absența sau existența oricărui interes care le-ar putea submina obiectivitatea.

         Articolul 4
   Funcționarea
   (1)   Grupul este prezidat de un reprezentant al Comisiei.
   (2)   De comun acord cu Comisia, se pot constitui subgrupuri pentru examinarea unor aspecte specifice, în baza unui mandat stabilit de grup; acestea se desființează de îndată ce își îndeplinesc mandatul.
   (3)   Reprezentantul Comisiei poate invita experți și observatori cu cunoștințe specifice pentru a participa la activitatea grupului și a grupurilor de lucru.
   (4)   Informațiile obținute în cadrul participării la lucrările grupului sau ale subgrupului nu pot fi divulgate în cazul în care Comisia precizează că acestea se referă la probleme confidențiale.
   (5)   Grupul și subgrupurile sale se reunesc de obicei la sediul Comisiei, conform structurii și calendarului stabilite de Comisie. Secretariatul grupului se asigură de către Comisie. Funcționarii Comisiei care sunt interesați de acest domeniu pot participa la ședințele grupului și ale subgrupurilor acestuia.
   (6)   Grupul își stabilește regulamentul de procedură pe baza regulamentului standard de procedură adoptat de Comisie (6).
   (7)   Comisia poate publica pe internet, în limba originală a documentului în cauză, orice rezumat, concluzie, concluzie parțială sau document de lucru al grupului.
   Articolul 5
   Cheltuielile aferente reuniunilor
   (1)   Comisia rambursează cheltuielile de deplasare și de ședere ale membrilor care privesc activitățile grupului, în conformitate cu dispozițiile în vigoare în cadrul Comisiei (7). Membrii nu sunt remunerați pentru serviciile furnizate.
   (2)   Cheltuielile de ședință se rambursează în limita alocărilor disponibile către serviciile în cauză în cadrul procedurii anuale de alocare a resurselor.

      Adoptată la Bruxelles, 13 iunie 2008.

            Pentru Comisie

         Charlie McCREEVY

            Membru al Comisiei

      (1)  COM(2007) 724 final.

      (2)  SEC(2007) 1520.

      (3)  COM(2007) 807 final.

      (4)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      (5)  http://ec.europa.eu/secretariat_general/regexp/

      (6)  Anexa III la documentul SEC(2005) 1004.

      (7)  Decizia C(2007) 5858 a Comisiei din 5 decembrie 2007.