title: Decizia (UE) 2021/1439 a Băncii Centrale Europene din 3 august 2021 de modificare a Deciziei (UE) 2018/546 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind fondurile proprii (BCE/2021/35)

text:
                  6.9.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 314/8

         DECIZIA (UE) 2021/1439 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 3 august 2021
         de modificare a Deciziei (UE) 2018/546 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind fondurile proprii (BCE/2021/35)
         CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolul 26 alineatele (2) și (3) și articolele 28, 29, 77, 78 și 78a,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (2), în special articolul 4 alineatul (1) litera (d),
         având în vedere Decizia (UE) 2017/933 a Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2016 privind cadrul general de delegare a competențelor decizionale pentru instrumentele juridice referitoare la atribuțiile de supraveghere (BCE/2016/40) (3), în special articolul 4,
         întrucât:

                     (1)

                     Decizia (UE) 2018/546 a Băncii Centrale Europene (ECB/2018/10) (4) precizează criteriile pentru delegarea competențelor decizionale către șefii unităților operative ale Băncii Centrale Europene (BCE) pentru adoptarea deciziilor privind fondurile proprii. Experiența dobândită în aplicarea deciziei respective a arătat că sunt necesare anumite clarificări și modificări tehnice, în special din motive de consecvență și certitudine în aplicarea criteriilor respective.

                     (2)

                     Procedura de delegare a competențelor decizionale ar trebui clarificată în ceea ce privește deciziile privind fondurile proprii în cazul în care șefii de unități operative sunt îngrijorați de interconectarea unei astfel de decizii cu una sau mai multe alte decizii care necesită aprobarea autorității de supraveghere. Acest lucru se poate întâmpla atunci când rezultatul evaluării relevante în scopuri de supraveghere are un impact direct asupra uneia sau mai multora dintre acele alte decizii și, prin urmare, deciziile ar trebui analizate concomitent de către același factor de decizie pentru a evita rezultate contradictorii.

                     (3)

                     La 24 iunie 2020, Consiliul guvernatorilor a decis stabilirea unei cooperări strânse între BCE și Republica Bulgaria (5), precum și între BCE și Republica Croația (6). Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 prevede că, pentru a îndeplini anumite atribuții în legătură cu instituțiile de credit cu sediul într-un stat membru a cărui monedă nu este euro, în cazul în care s-a stabilit o cooperare strânsă în conformitate cu articolul respectiv, BCE poate adresa instrucțiuni autorității naționale competente din statul membru relevant. Prin urmare, este oportun să se includă astfel de instrucțiuni în actele pe care BCE le poate adopta prin delegare către șefii de unități operative în conformitate cu dispozițiile relevante din Decizia (UE) 2018/546 (BCE/2018/10).

                     (4)

                     În cazul în care complexitatea evaluării o impune,o decizie privind fondurile proprii nu este adoptată prin intermediul unei decizii delegate, ci prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții. Ar trebui clarificat faptul că, în plus, pot exista cazuri în care caracterul delicat al situației – în ceea ce privește impactul asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării mecanismului unic de supraveghere – poate necesita adoptarea unei decizii privind fondurile proprii prinprocedura aplicabilă în lipsa unei obiecții și nu prin intermediul unei decizii delegate.

                     (5)

                     Pentru a facilita procesul decizional, este necesară delegarea competențelor decizionale în ceea ce privește adoptarea aprobării de includere a profiturilor interimare sau a celor de la sfârșitul exercițiului financiar în fondurile proprii de nivel 1 de bază înainte ca instituția să fi luat o decizie formală prin care să confirme profitul sau pierderea finală a instituției pentru exercițiul financiar respectiv, în conformitate cu articolul 26 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Cu toate acestea, în cazul în care sunt îndeplinite cerințele pentru aplicarea Deciziei (UE) 2015/656 a Băncii Centrale Europene (BCE/2015/4) (7), decizia respectivă ar trebui să se aplice.

                     (6)

                     În plus, pentru a facilita procesul decizional, este necesară delegarea competențelor decizionale în legătură cu răspunsul BCE la o cerere de consultare primită de la o autoritate de rezoluție în temeiul articolului 78a din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în ceea ce privește marja cu care o instituție ar trebui să depășească cerințele privind fondurile proprii și pasivele eligibile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 575/2013, în Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (8) și în Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (9) ca urmare a unei acțiuni întreprinse de instituție, astfel cum se menționează la articolul 77 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                     (7)

                     Prin urmare, Decizia (UE) 2018/546 (BCE/2018/10) ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Modificări
            Decizia (UE) 2018/546 (BCE/2018/10) se modifică după cum urmează:

                        1.

                        Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    punctul 1 se înlocuiește cu următorul text:

                                                „1.

                                                «decizie privind fondurile proprii» înseamnă oricare dintre următoarele decizii: (a) o decizie a BCE privind aprobarea de a clasifica un instrument ca instrument de fonduri proprii de nivel 1 de bază; (b) o decizie a BCE privind aprobarea de a clasifica un instrument ca instrument de nivel 1 suplimentar sau de nivel 2; (c) o decizie a BCE privind aprobarea de a include profiturile interimare sau a celor de la sfârșitul exercițiului financiar; și (d) o decizie a BCE privind aprobarea unei reduceri a fondurilor proprii. În sensul prezentei decizii, o decizie privind fondurile proprii include și aprobarea răspunsului BCE la o cerere de consultare din partea unei autorități de rezoluție cu privire la reducerea instrumentelor de pasive eligibile;”;

                                    (b)

                                    se adaugă următoarele puncte 16, 17 și 18:

                                                „16.

                                                «grup supravegheat semnificativ» înseamnă un grup supravegheat semnificativ, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 22 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (*);

                                                17.

                                                «aprobare prealabilă generală» înseamnă o aprobare generală de a întreprinde oricare dintre acțiunile prevăzute la articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 de reducere a fondurilor proprii care se acordă în conformitate cu articolul 78 alineatul (1) al doilea paragraf din regulamentul respectiv;

                                                18.

                                                «caracter delicat» înseamnă o caracteristică sau un factor care poate avea un impact negativ asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării eficace și consecvente a mecanismului unic de supraveghere, inclusiv, dar fără a se limita la oricare dintre următoarele: (a) entitatea supravegheată relevantă a făcut anterior sau face în prezent obiectul unor măsuri stricte de supraveghere, cum ar fi măsurile de intervenție timpurie; (b) proiectul de decizie, odată adoptat, va crea un nou precedent care ar putea deveni obligatoriu pentru BCE în viitor; (c) proiectul de decizie, odată adoptat, poate atrage atenție negativă din partea mass-mediei sau a publicului; sau (d) o autoritate națională competentă care a intrat în strânsă cooperare cu BCE comunică BCE dezacordul său cu privire la proiectul de decizie propus;

                                       (*)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (BCE/2014/17) (JO L 141, 14.5.2014, p. 1).”"

                        2.

                        Articolul 2 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(1)   În conformitate cu articolul 4 din Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40), Consiliul guvernatorilor deleagă șefilor de unități operative desemnați de Comitetul executiv în conformitate cu articolul 5 din acea decizie competența de a adopta următoarele decizii privind fondurile proprii:

                                                   (a)

                                                   cu privire la aprobarea pentru clasificarea instrumentelor de capital ca instrumente de fonduri proprii de nivel 1 de bază în conformitate cu articolul 26 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                                   (b)

                                                   cu privire la aprobarea pentru clasificarea instrumentelor de capital ca instrumente de nivel 1 suplimentar sau de nivel 2, atunci când dreptul intern impune acest lucru;

                                                   (c)

                                                   cu privire la aprobarea în legătură cu reducerile fondurilor proprii, astfel cum se prevede la articolul 77 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                                   (d)

                                                   cu privire la aprobarea includerii de către o instituție a profiturilor interimare sau a celor de la sfârșitul exercițiului financiar în fonduri proprii de nivel 1 de bază înainte ca instituția să ia o decizie formală de confirmare a profitului sau pierderii finale a instituției pentru exercițiul financiar respectiv, astfel cum se prevede la articolul 26 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                                   (e)

                                                   cu privire la răspunsurile la cererile de consultare primite de la autorități de rezoluție în temeiul articolului 78a din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, inclusiv acordul privind marja propusă prin care, în urma acțiunii menționate la articolul 77 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, autoritatea de rezoluție consideră că este necesar ca fondurile proprii și pasivele eligibile ale instituției să depășească cerințele aplicabile acelei instituții.”;

                                    (b)

                                    alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(2)   Deciziile privind fondurile proprii menționate la alineatul (1) se adoptă printr-o decizie delegată dacă sunt îndeplinite criteriile de adoptare a deciziilor delegate, astfel cum sunt prevăzute la articolele 3, 4, 5, 5a și 5b.”;

                                    (c)

                                    alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(3)   Deciziile privind fondurile proprii nu se adoptă prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care complexitatea evaluării sau caracterul delicat al situației impune ca acestea să fie adoptate prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții.”;

                                    (d)

                                    se adaugă alineatele (4) și (5) după cum urmează:

                                       „(4)   Șefii unităților operative transmit Consiliului de supraveghere și Consiliului guvernatorilor spre adoptare prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții o decizie privind fondurile proprii care îndeplinește criteriile de adoptare a deciziilor delegate prevăzute la articolele 3-5b, în cazul în care evaluarea în materie de supraveghere a acelei decizii privind fondurile proprii are un impact direct asupra evaluării în materie de supraveghere a unei alte decizii care urmează să fie adoptată în cadrul procedurii aplicabile în lipsa unei obiecții.

                                       (5)   Delegarea competențelor decizionale în temeiul alineatului (1) se aplică:

                                                   (a)

                                                   adoptării de către BCE a deciziilor în materie de supraveghere;

                                                   (b)

                                                   adoptării de către BCE a instrucțiunilor adresate, în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, autorităților naționale competente cu care BCE a stabilit o cooperare strânsă;

                                                   (c)

                                                   aprobării răspunsului BCE la cererile de consultare primite de la autorități de rezoluție în temeiul articolului 78a din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, inclusiv acordul privind marja propusă prin care, în urma acțiunii menționate la articolul 77 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, autoritatea de rezoluție consideră că este necesar ca fondurile proprii și pasivele eligibile ale instituției să depășească cerințele acelei instituții.”

                        3.

                        Titlul articolului 3 se înlocuiește cu următorul text:
                        „Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea pentru clasificarea instrumentelor ca instrumente de fonduri proprii de nivel 1 de bază”.

                        4.

                        La articolul 3, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(1)   Deciziile privind clasificarea instrumentelor de capital ca instrumente de fonduri proprii de nivel 1 de bază sunt luate printr-o decizie delegată în cazul în care tipul de instrumente pentru care se solicită aprobarea era inclus, la momentul primirii solicitării de către BCE, în lista ABE.”

                        5.

                        Titlul articolului 4 se înlocuiește cu următorul text:
                        „Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea pentru clasificarea instrumentelor ca instrumente de fonduri proprii de nivel 1 suplimentar sau de nivel 2”.

                        6.

                        La articolul 4, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(1)   Atunci când aprobarea este necesară în temeiul legislației naționale, deciziile privind aprobarea pentru clasificarea instrumentelor de capital ca instrumente de fonduri proprii de nivel 1 suplimentar sau de nivel 2 sunt luate printr-o decizie delegată.”

                        7.

                        La articolul 4, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(2)   Deciziile negative nu sunt adoptate printr-o decizie delegată.”

                        8.

                        Articolul 5 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    titlul se înlocuiește cu următorul text:
                                    „Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea pentru reducerile fondurilor proprii”;

                                    (b)

                                    alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(1)   Deciziile privind aprobarea pentru reducerile fondurilor proprii sunt luate printr-o decizie delegată în conformitate cu alineatele (2), (3), (3a), (4) și (4a).”;

                                    (c)

                                    alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(2)   Pentru reducerile cu înlocuire, deciziile sunt luate printr-o decizie delegată în cazul în care:

                                                   (a)

                                                   instrumentul înlocuitor este un instrument de fonduri proprii de nivel 1 de bază cu o valoare nominală cel puțin egală cu valoarea nominală a instrumentului înlocuit; sau

                                                   (b)

                                                   instrumentul înlocuitor este un instrument de fonduri proprii de nivel 1 suplimentar cu o valoare nominală cel puțin egală cu valoarea nominală a instrumentului înlocuit, în cazul în care instrumentul înlocuit este un instrument de fonduri proprii de nivel 1 suplimentar; sau

                                                   (c)

                                                   instrumentul înlocuitor este un instrument de fonduri proprii de nivel 1 suplimentar sau de nivel 2 cu o valoare nominală cel puțin egală cu valoarea nominală a instrumentului înlocuit, în cazul în care instrumentul înlocuit este un instrument de fonduri proprii de nivel 2.
                                                   În cazul în care un instrument înlocuitor sau un instrument înlocuit menționat la literele (a)-(c) nu are o valoare nominală, valoarea la care se face referire este, în schimb, valoarea noțională a instrumentului respectiv.
                                                   În cazul în care valoarea nominală (sau, în situația menționată la paragraful anterior, valoarea noțională) a unui instrument înlocuit este mai mare decât valoarea instrumentului respectiv care se califică drept fonduri proprii, valoarea la care se face trimitere este, în schimb, valoarea care se califică drept fonduri proprii.”;

                                    (d)

                                    la alineatul (3), litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                                „(a)

                                                în urma reducerii, fondurile proprii depășesc și se estimează că vor continua să depășească, timp de cel puțin trei exerciții financiare după data solicitării, cerințele prevăzute la articolul 92 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, fondurile proprii care trebuie deținute în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, cerința de amortizor combinat definită la articolul 128 punctul 6 din Directiva 2013/36/UE și orientările în materie de capital pentru pilonul 2, astfel cum sunt stabilite în ultima decizie PSE disponibilă, și”;

                                    (e)

                                    la alineatul 3, litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                                „(b)

                                                impactul reducerii ratei fondurilor proprii de nivel 1 de bază, a ratei fondurilor proprii de nivel 1 și a ratei fondurilor proprii totale este sub 100 de puncte de bază la nivelul consolidat al unui grup supravegheat semnificativ sau la nivelul individual al unei entități supravegheate semnificative, dacă o astfel de entitate supravegheată semnificativă nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ. În cazul în care scopul reducerii este de a acoperi pierderile existente sau rezervele negative și o astfel de reducere nu are niciun impact asupra nivelului fondurilor proprii, se consideră că acest criteriu al pragului de 100 de puncte de bază este îndeplinit.”;

                                    (f)

                                    se introduce următorul alineat (3a):

                                       „(3a)   Deciziile privind aprobarea prealabilă generală în temeiul articolului 78 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și deciziile privind aprobarea unei anumite sume prestabilite în temeiul articolului 32 alineatul (2) din Regulamentul delegat (UE) nr. 241/2014 al Comisiei (*) se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute la alineatul (3) sau în cazul în care decizia este o reînnoire a unei decizii existente și este acordată pentru aceeași sumă prestabilită sau pentru o sumă prestabilită mai mică.

                                       (*)  Regulamentul delegat (UE) nr. 241/2014 al Comisiei din 7 ianuarie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la standardele tehnice de reglementare pentru cerințele de fonduri proprii în cazul instituțiilor (JO L 74, 14.3.2014, p. 8).”;"

                                    (g)

                                    se introduce următorul alineat (4a):

                                       „(4a)   Deciziile privind permisiunea de reducere a fondurilor proprii pot fi revocate printr-o decizie delegată în cazul în care revocarea este solicitată de destinatarul deciziei.”;

                                    (h)

                                    alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(5)   Atunci când, în conformitate cu alineatele (1)-(4a), o decizie privind o reducere a fondurilor proprii nu poate fi adoptată printr-o decizie delegată, aceasta este adoptată în conformitate cu procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții.”

                        9.

                        Se introduce următorul articol 5a:

                           „Articolul 5a
                           Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea pentru a include profiturile interimare și pe cele de la sfârșitul exercițiului financiar în fondurile proprii de nivel 1 de bază

                              (1)   Deciziile în temeiul articolului 26 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 privind aprobarea includerii profiturilor interimare sau a celor de la sfârșitul exercițiului financiar în fondurile proprii de nivel 1 de bază înainte ca instituția să ia o decizie formală de confirmare a profitului sau pierderii finale a instituției pentru exercițiul financiar respectiv, inclusiv a celor care nu îndeplinesc cerința prevăzută la articolul 3 alineatul (2) din Decizia (UE) 2015/656 (BCE/2015/4), se iau printr-o decizie delegată în cazul în care sunt îndeplinite criteriile de mai jos:

                                          (a)

                                          cerința de verificare prevăzută la articolul 26 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 a fost îndeplinită în conformitate cu articolul 4 din Decizia (UE) 2015/656 (BCE/2015/4);

                                          (b)

                                          instituția a demonstrat că orice taxe sau dividende previzibile au fost deduse din valoarea profiturilor în conformitate cu articolul 5 alineatele (1), (2) și (5) din Decizia (UE) 2015/656 (BCE/2015/4) și cu litera (c), după caz;

                                          (c)

                                          cuantumul dividendelor previzibile care urmează să fie deduse de instituție din profiturile interimare sau din cele de la sfârșitul exercițiului financiar se determină în conformitate cu articolul 2 alineatele (2), (4), (5) și (6) din Regulamentul delegat (UE) nr. 241/2014 sau, în situațiile specificate la articolul 5 alineatul (3) din Decizia (UE) 2015/656 (BCE/2015/4), se deduce o sumă mai mare, calculată în conformitate cu articolul respectiv.

                              (2)   Deciziile negative nu sunt adoptate printr-o decizie delegată.”

                        10.

                        Se introduce următorul articol 5b:

                           „Articolul 5b
                           Criterii pentru aprobarea răspunsurilor la cererile de consultare formulate de autorități de rezoluție cu privire la reducerea instrumentelor de pasive eligibile

                              (1)   În cazul în care BCE este consultată sau i se solicită acordul de către o autoritate de rezoluție în temeiul articolului 78a alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, decizia privind aprobarea răspunsului BCE la o astfel de solicitare de consultare se ia prin delegare, cu excepția cazului în care sunt îndeplinite condițiile de la alineatul (2).

                              (2)   În cazul în care BCE nu este de acord deloc sau doar parțial cu autoritatea de rezoluție în ceea ce privește chestiunea cu privire la care BCE a fost consultată sau i s-a solicitat acordul în temeiul articolului 78a alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, decizia privind aprobarea răspunsului BCE nu se ia printr-o decizie delegată.”

            Articolul 2
            Dispoziție tranzitorie
            Dispozițiile Deciziei (UE) 2018/546 (BCE/2018/10) continuă să se aplice, în varianta nemodificată, în cazurile în care cererea de aprobare a oricăreia dintre operațiunile menționate la articolul 2 alineatul (1) din decizia respectivă, în varianta nemodificată, a fost transmisă BCE înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii.

            Articolul 3
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 august 2021.

                  Președintele BCE

               Christine LAGARDE

            (1)  JO L 176, 27.6.2013, p. 1.

            (2)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

            (3)  JO L 141, 1.6.2017, p. 14.

            (4)  Decizia (UE) 2018/546 a Băncii Centrale Europene din 15 martie 2018 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind fondurile proprii (BCE/2018/10) (JO L 90, 6.4.2018, p. 105).

            (5)  Decizia (UE) 2020/1015 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Българска народна банка (Banca Națională a Bulgariei) (BCE/2020/30) (JO L 224I, 13.7.2020, p. 1).

            (6)  Decizia (UE) 2020/1016 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Hrvatska Narodna Banka (BCE/2020/31) (JO L 224I, 13.7.2020, p. 4).

            (7)  Decizia (UE) 2015/656 a Băncii Centrale Europene din 4 februarie 2015 privind condițiile în care le este permis instituțiilor de credit să includă profiturile interimare sau pe cele de la sfârșit de exercițiu financiar în fondurile proprii de nivel 1 de bază în conformitate cu articolul 26 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 (BCE/2015/4) ( JO L 107, 25.4.2015, p. 76).

            (8)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

            (9)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (OJ L 173, 12.6.2014, p. 190).


title: Decizia (UE) 2021/1440 a Băncii Centrale Europene din 3 august 2021 de modificare a Deciziei (UE) 2019/1376 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate și privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit (BCE/2021/36)

text:
                  6.9.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 314/14

         DECIZIA (UE) 2021/1440 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 3 august 2021
         de modificare a Deciziei (UE) 2019/1376 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate și privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit (BCE/2021/36)
         CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (1) literele (a), (b), (c) și (d), articolul 4 alineatul (3), articolul 6 alineatul (4), articolul 14 alineatele (3) și (5), articolul 15 alineatul (3) și articolul 17 alineatul (1),
         având în vedere Decizia (UE) 2017/933 a Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2016 privind cadrul general de delegare a competențelor decizionale pentru instrumentele juridice referitoare la atribuțiile de supraveghere (BCE/2016/40) (2), în special articolul 4,
         întrucât:

                     (1)

                     Decizia (UE) 2019/1376 a Băncii Centrale Europene (BCE/2019/23) (3) precizează criteriile pentru delegarea competențelor decizionale către șefii unităților operative ale Băncii Centrale Europene (BCE) pentru adoptarea deciziilor privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate și privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit. Experiența dobândită în aplicarea deciziei respective a arătat că sunt necesare anumite clarificări și modificări tehnice, în special din motive de consecvență și certitudine în aplicarea criteriilor respective.

                     (2)

                     Procedura de delegare a competențelor decizionale ar trebui clarificată în ceea ce privește deciziile privind procedura de „pașaport”, privind participațiile calificate și privind retragerea autorizațiilor în cazul în care șefii de unități operative sunt îngrijorați de interconectarea unei astfel de decizii cu una sau mai multe alte decizii care necesită aprobarea autorității de supraveghere. Acest lucru se poate întâmpla atunci când rezultatul evaluării relevante în scopuri de supraveghere are un impact direct asupra uneia sau mai multora dintre acele alte decizii și, prin urmare, deciziile ar trebui analizate concomitent de către același factor de decizie pentru a evita rezultate contradictorii.

                     (3)

                     La 24 iunie 2020, Consiliul guvernatorilor a decis stabilirea unei cooperări strânse între BCE și Republica Bulgaria (4), precum și între BCE și Republica Croația (5). Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 prevede că, pentru a îndeplini anumite atribuții în legătură cu instituțiile de credit cu sediul într-un stat membru a cărui monedă nu este euro, în cazul în care s-a stabilit o cooperare strânsă în conformitate cu articolul respectiv, BCE poate adresa instrucțiuni autorității naționale competente din statul membru relevant. Prin urmare, este oportun să se includă astfel de instrucțiuni în actele pe care BCE le poate adopta prin delegare către șefii de unități operative în conformitate cu dispozițiile relevante din Decizia (UE) 2019/1376 (BCE/2019/23).

                     (4)

                     În cazul în care complexitatea evaluării o impune, o decizie privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate sau privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit nu este adoptată prin intermediul unei decizii delegate, ci prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții. Ar trebui clarificat faptul că, în plus, pot exista cazuri în care caracterul delicat al situației – în ceea ce privește impactul asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării mecanismului unic de supraveghere – poate impune adoptarea unei decizii privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate sau privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit prinprocedura aplicabilă în lipsa obiecții și nu prin intermediul unei decizii delegate.

                     (5)

                     Ar trebui extinsă gama deciziilor privind participațiile calificate care sunt delegate, pentru a include cazurile în care grupul din care face parte potențialul achizitor deține deja o participație calificată în entitatea-țintă, niciun prag relevant nu este depășit la nivel de grup, iar vânzătorul se află în afara grupului. Evaluarea de bază în astfel de cazuri ar fi, de obicei, simplă, deoarece circumstanțele relevante nu implică o modificare substanțială a structurii de proprietate a entității-țintăși, prin urmare, evaluarea este similară cu evaluarea de bază în cazul participațiilor calificate care rezultă din reorganizările intragrup, deciziile cu privire la acestea fiind delegate în prezent.

                     (6)

                     Prin urmare, Decizia (UE) 2019/1376 (BCE/2019/23) ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Modificări
            Decizia (UE) 2019/1376 (BCE/2019/23) se modifică după cum urmează:

                        1.

                        La articolul 1 se introduce următorul punct 15:

                           „15.   «caracter delicat» înseamnă o caracteristică sau un factor care poate avea un impact negativ asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării eficace și consecvente a mecanismului unic de supraveghere, inclusiv, dar fără a se limita la oricare dintre următoarele: (a) entitatea supravegheată relevantă a făcut anterior sau face în prezent obiectul unor măsuri stricte de supraveghere, cum ar fi măsurile de intervenție timpurie; (b) proiectul de decizie, odată adoptat, va crea un nou precedent care ar putea deveni obligatoriu pentru BCE în viitor; (c) proiectul de decizie, odată adoptat, poate atrage atenție negativă din partea mass-mediei sau a publicului; sau (d) o autoritate națională competentă care a intrat în strânsă cooperare cu BCE comunică BCE dezacordul său cu privire la proiectul de decizie propus.”

                        2.

                        Articolul 3 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(3)   Deciziile privind procedura de „pașaport”, privind participațiile calificate și privind retragerea autorizațiilor nu se adoptă prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care complexitatea evaluării sau caracterul delicat al situației impune ca acestea să fie adoptate prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții.”;

                                    (b)

                                    alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(4)   Delegarea competențelor decizionale în temeiul alineatului (1) se aplică:

                                                   (a)

                                                   adoptării de către BCE a deciziilor în materie de supraveghere;

                                                   (b)

                                                   aprobării de către BCE a evaluărilor pozitive atunci când nu este necesară adoptarea unei decizii în materie de supraveghere;

                                                   (c)

                                                   adoptării de către BCE a instrucțiunilor adresate, în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, autorităților naționale competente cu care BCE a stabilit o cooperare strânsă.”;

                                    (c)

                                    se adaugă următorul alineat (7):

                                       „(7)   Șefii unităților operative transmit Consiliului de supraveghere și Consiliului guvernatorilor spre adoptare prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții o decizie privind procedura de „pașaport”, privind participațiile calificate sau privind retragerea autorizațiilor care îndeplinește criteriile de adoptare a deciziilor delegate prevăzute la articolele 4-6, în cazul în care evaluarea în materie de supraveghere a acelei decizii are un impact direct asupra evaluării în materie de supraveghere a unei alte decizii care urmează să fie adoptată prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții.”

                        3.

                        La articolul 4, alineatul (1) se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                                „(b)

                                                achiziția unei participații calificate este rezultatul unui transfer al proprietății asupra entității-țintă de la o entitate holding la altă entitate holding din aceeași structură de grup;”;

                                    (b)

                                    se adaugă următoarea literă (d):

                                                „(d)

                                                achiziționarea unei participații calificate este efectuată de o entitate juridică care aparține unui grup de întreprinderi care dețin deja în mod cumulat o participație calificată în entitatea-țintăși niciun prag relevant prevăzut la articolul 22 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE, astfel cum a fost transpusă în legislația națională, nu este depășit la nivelul consolidat al grupului.”

                        4.

                        La articolul 5 alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(a)

                                    decizia este adoptată la cererea entității supravegheate sau din cauza unei fuziuni în urma căreia entitatea supravegheată încetează să existe;”.

            Articolul 2
            Dispoziție tranzitorie
            Dispozițiile Deciziei (UE) 2019/1376 (BCE/2019/23) continuă să se aplice, în varianta nemodificată, în cazurile în care un proiect de propunere de decizie privind participațiile calificate sau privind retragerea autorizației a fost transmis BCE de autoritatea națională competentă înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii sau în cazul în care notificarea referitoare la intenția entității supravegheate semnificative de a înființa o sucursală sau de a garanta angajamentele asumate de instituția financiară filială a acesteia a fost transmisă BCE de autoritatea națională competentă înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii.

            Articolul 3
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 august 2021.

                  Președintele BCE

               Christine LAGARDE

            (1)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

            (2)  JO L 141, 1.6.2017, p. 14.

            (3)  Decizia (UE) 2019/1376 a Băncii Centrale Europene din 23 iulie 2019 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate și privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit (BCE/2019/23) (JO L 224, 28.8.2019, p. 1).

            (4)  Decizia (UE) 2020/1015 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Българска народна банка (Banca Națională a Bulgariei) (BCE/2020/30) (JO L 224I, 13.7.2020, p. 1).

            (5)  Decizia (UE) 2020/1016 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Hrvatska Narodna Banka (BCE/2020/31) (JO L 224I, 13.7.2020, p. 4).


title: Decizia (UE) 2021/1441 a Băncii Centrale Europene din 3 august 2021 de modificare a Deciziei (UE) 2019/322 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind prerogativele de supraveghere acordate în temeiul dreptului național (BCE/2021/37)

text:
                  6.9.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 314/17

         DECIZIA (UE) 2021/1441 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 3 august 2021
         de modificare a Deciziei (UE) 2019/322 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind prerogativele de supraveghere acordate în temeiul dreptului național (BCE/2021/37)
         CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (1) literele (d) și (e), articolul 4 alineatul (3) și articolul 9 alineatul (1),
         având în vedere Decizia (UE) 2017/933 a Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2016 privind cadrul general de delegare a competențelor decizionale pentru instrumentele juridice referitoare la atribuțiile de supraveghere (BCE/2016/40) (2), în special articolul 4,
         întrucât:

                     (1)

                     Decizia (UE) 2019/322 a Băncii Centrale Europene (BCE/2019/4) (3) precizează criteriile de delegare a competențelor decizionale către șefii unităților operative ale Băncii Centrale Europene (BCE) pentru adoptarea deciziilor bazate pe prerogativele naționale. Experiența dobândită în aplicarea deciziei respective a arătat că sunt necesare anumite clarificări și modificări tehnice, în special din motive de consecvență și certitudine în aplicarea criteriilor respective.

                     (2)

                     Procedura de delegare a competențelor decizionale ar trebui clarificată în ceea ce privește deciziile bazate pe prerogativele naționale în cazul în care șefii de unități operative sunt îngrijorați de interconectarea unei astfel de decizii cu una sau mai multe alte decizii care necesită aprobarea autorității de supraveghere. Acest lucru se poate întâmpla atunci când rezultatul evaluării relevante în scopuri de supraveghere are un impact direct asupra uneia sau mai multora dintre acele alte decizii și, prin urmare, deciziile ar trebui analizate concomitent de către același factor de decizie pentru a evita rezultate contradictorii.

                     (3)

                     La 24 iunie 2020, Consiliul guvernatorilor a decis stabilirea unei cooperări strânse între BCE și Republica Bulgaria (4), precum și între BCE și Republica Croația (5). Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 prevede că, pentru a îndeplini anumite atribuții în legătură cu instituțiile de credit cu sediul într-un stat membru a cărui monedă nu este euro, în cazul în care s-a stabilit o cooperare strânsă în conformitate cu articolul respectiv, BCE poate adresa instrucțiuni autorității naționale competente din statul membru relevant. Prin urmare, este oportun să se includă astfel de instrucțiuni printre actele pe care BCE le poate adopta prin delegare către șefii de unități operative în conformitate cu dispozițiile relevante din Decizia (UE) 2019/322 (BCE/2019/4).

                     (4)

                     În cazul în care complexitatea evaluării o impune, o decizie bazată pe prerogativele naționale nu este adoptată prin intermediul unei decizii delegate, ci este adoptată prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții. Ar trebui clarificat faptul că, în plus, pot exista cazuri în care caracterul delicat al situației – în ceea ce privește impactul asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării mecanismului unic de supraveghere – poate impune adoptarea unei decizii bazate pe prerogativele naționale prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții și nu prin intermediul unei decizii delegate.

                     (5)

                     Regulamentul (UE) 2019/876 al Parlamentului European și al Consiliului (6) a introdus posibilitatea ca instituțiile de credit, sub rezerva anumitor condiții, să clasifice drept instrumente de fonduri proprii de nivel 1 de bază emisiunile ulterioare ale unei forme de instrumente de fonduri proprii de nivel 1 de bază pentru care au primit deja permisiune, fără aprobarea specifică a autorităților de supraveghere. În acest sens, este oportun să se permită delegarea deciziilor de aprobare a modificărilor statutelor instituțiilor de credit în legătură cu emiterea unor astfel de instrumente în cazul în care BCE consideră că sunt îndeplinite condițiile aplicabile.

                     (6)

                     O fuziune sau o scindare a unei entități supravegheate semnificative poate impune modificări ale statutului entității pentru a reflecta situația entității respective ca urmare a fuziunii sau a scindării. În astfel de cazuri, evaluarea prudențială a fuziunii sau a scindării ia în considerare, de asemenea, modificările rezultate ale statutului entității, în pofida faptului că aprobarea modificărilor respective face obiectul unei proceduri separate de supraveghere. Prin urmare, este oportun să se permită delegarea deciziilor de aprobare a modificărilor statutului în cazul în care modificările respective sunt rezultatul unei fuziuni sau al unei scindări.

                     (7)

                     Prin urmare, Decizia (UE) 2019/322 (BCE/2019/4) ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Modificări
            Decizia (UE) 2019/322 (BCE/2019/4) se modifică după cum urmează:

                        1.

                        Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    punctul 2 se înlocuiește cu următorul text:

                                                „2.

                                                «achiziționarea unei participații» înseamnă: (a) achiziționarea unei participații directe sau indirecte sau a unor drepturi de vot în cadrul unei alte entități, inclusiv ca urmare a înființării unei noi entități, alta decât achiziția unei participații calificate în sensul articolului 22 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (*1); și (b) orice tranzacție care în temeiul dreptului național relevant este echivalentă unei astfel de achiziții;

                                       (*1)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de crediti, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).”;"

                                    (b)

                                    punctul 17 se înlocuiește cu următorul text:

                                                „17.

                                                «servicii de asistență conexe» înseamnă servicii auxiliare care susțin activitatea principală a instituției de credit, inclusiv servicii administrative, servicii pentru clienți, colectarea datoriilor, semnături electronice sau alte servicii similare ;”;

                                    (c)

                                    se adaugă următorul punct 19:

                                                „19.

                                                «entitate reglementată» înseamnă o entitate reglementată astfel cum este definită la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (*2).

                                       (*2)  Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar și de modificare a Directivelor 73/239/CEE, 79/267/CEE, 92/49/CEE, 92/96/CEE, 93/6/CEE și 93/22/CEE ale Consiliului și a Directivelor 98/78/CE și 2000/12/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 35, 11.2.2003, p. 1).”;"

                                    (d)

                                    se adaugă următorul punct 20:

                                                „20.

                                                «ECB Guide on the supervisory approach to consolidation in the banking
                                                   sector» (Ghidul BCE privind abordarea în materie de supraveghere în ceea ce privește consolidarea în sectorul bancar) înseamnă un document cu acest titlu care conține principiile care stau la baza abordării în materie de supraveghere prudențială urmate de BCE atunci când stabilește dacă mecanismele puse în aplicare de o instituție de credit care rezultă dintr-o consolidare asigură gestionarea și acoperirea solidă a riscurilor, document ce este adoptat și modificat periodic în conformitate cu procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții și publicat pe website-ul BCE;”;

                                    (e)

                                    se adaugă următorul punct 21:

                                                „21.

                                                «caracter delicat» înseamnă o caracteristică sau un factor care poate avea un impact negativ asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării eficace și consecvente a mecanismului unic de supraveghere, inclusiv, dar fără a se limita la oricare dintre următoarele: (a) entitatea supravegheată relevantă a făcut anterior sau face în prezent obiectul unor măsuri stricte de supraveghere, cum ar fi măsurile de intervenție timpurie; (b) proiectul de decizie, odată adoptat, va crea un nou precedent care ar putea deveni obligatoriu pentru BCE în viitor; (c) proiectul de decizie, odată adoptat, poate atrage atenție negativă din partea mass-mediei sau a publicului; sau (d) o autoritate națională competentă care a intrat în strânsă cooperare cu BCE comunică BCE dezacordul său cu privire la proiectul de decizie propus.”

                        2.

                        Articolul 3 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(3)   Deciziile bazate pe prerogativele naționale nu sunt adoptate printr-o decizie delegată în cazul în care dreptul național prevede aprobarea de către autoritățile de supraveghere a măsurilor strategice ale instituțiilor de credit sau în cazul în care complexitatea evaluării sau caracterul delicat al situației impune ca acestea să fie adoptate prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții.”;

                                    (b)

                                    se introduce următorul alineat (3a):

                                       „(3a)   Șefii unităților operative transmit Consiliului de supraveghere și Consiliului guvernatorilor spre adoptare printr-o procedură aplicabilă în lipsa unei obiecții o decizie bazată pe prerogativele naționale care îndeplinește criteriile de adoptare a deciziilor delegate prevăzute la articolele 4-14, în cazul în care evaluarea în materie de supraveghere a acelei decizii bazate pe prerogativele naționale are un impact direct asupra evaluării în materie de supraveghere a unei alte decizii care urmează să fie adoptată în cadrul procedurii aplicabile în lipsa unei obiecții.”;

                                    (c)

                                    alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(4)   Delegarea competențelor decizionale în temeiul alineatului (1) se aplică:

                                                   (a)

                                                   adoptării de către BCE a deciziilor în materie de supraveghere;

                                                   (b)

                                                   aprobării de către BCE a evaluărilor pozitive atunci când dreptul național nu prevede adoptarea unei decizii în materie de supraveghere;

                                                   (c)

                                                   aprobării de către BCE a răspunsurilor sau rapoartelor emise de BCE la cererea autorităților statelor membre participante în ceea ce privește prerogativele naționale;

                                                   (d)

                                                   adoptării de către BCE a instrucțiunilor adresate, în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, autorităților naționale competente cu care BCE a stabilit o cooperare strânsă.”

                        3.

                        La articolul 4 alineatul (1), fraza introductivă de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(a)

                                    impactul asupra fondurilor proprii ale entității supravegheate semnificative achizitoare, atât pe bază individuală, cat si pe bază consolidată, este limitat, ceea ce înseamnă că:”.

                        4.

                        La articolul 5 alineatul (1), fraza introductivă de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(a)

                                    impactul asupra fondurilor proprii ale entității supravegheate semnificative achizitoare, ca urmare a achiziției, atât pe bază individuală, cat si pe bază consolidată, este limitat, ceea ce înseamnă că:”.

                        5.

                        La articolul 6 alineatul (1), fraza introductivă de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(a)

                                    impactul asupra fondurilor proprii ale entității supravegheate semnificative care efectuează vânzarea, atât pe bază individuală, cat si pe bază consolidată, este limitat, ceea ce înseamnă că:”;

                        6.

                        La articolul 7 alineatul (1), fraza introductivă de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(a)

                                    impactul asupra fondurilor proprii ale entității supravegheate semnificative care efectuează vânzarea, ca urmare a vânzării activelor sau pasivelor, atât pe bază individuală, cat si pe bază consolidată, este limitat, ceea ce înseamnă că:”;

                        7.

                        Articolul 8 se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    La alineatul (1), fraza introductivă de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                                „(a)

                                                impactul asupra fondurilor proprii ale entității supravegheate semnificative, ca urmare a fuziunii, atât pe bază individuală, cat si pe bază consolidată, este limitat, ceea ce înseamnă că:”;

                                    (b)

                                    alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

                                       „(3)   Evaluarea fuziunilor se efectuează în conformitate cu dispozițiile relevante din dreptul național, fiind luate de asemenea în considerare orice ghiduri BCE aplicabile, inclusiv Ghidul BCE privind abordarea în materie de supraveghere în ceea ce privește consolidarea în sectorul bancar, precum și poziții de politică, orientări sau acte similare ale autorităților naționale competente.”

                        8.

                        La articolul 9 alineatul (1), fraza introductivă de la litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(a)

                                    impactul asupra fondurilor proprii ale entității sau entităților supravegheate semnificative, ca urmare a scindării, atât pe bază consolidată, cat si pe bază individuală, este limitat, ceea ce înseamnă că:”.

                        9.

                        La articolul 11 alineatul (1), litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                    „(b)

                                    prestatorul de servicii este o entitate reglementată care își are sediul în Uniune și este autorizată să presteze serviciile externalizate; sau”.

                        10.

                        La articolul 12, alineatul (1) se modifică după cum urmează:

                                    (a)

                                    litera (d) se înlocuiește cu următorul text:

                                                „(d)

                                                modificări care privesc capitalul social al unei entități supravegheate semnificative, în cazul în care:

                                                            (i)

                                                            decizia aferentă privind fondurile proprii (de exemplu, privind clasificarea instrumentelor de capital drept instrumente de fonduri proprii de nivel 1 de bază sau privind reducerea fondurilor proprii) este, de asemenea, delegată;

                                                            (ii)

                                                            entitatea supravegheată semnificativă a clasificat o emisiune în conformitate cu dispozițiile articolului 26 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, iar BCE consideră că notificarea efectuată de entitatea supravegheată semnificativă în conformitate cu litera (b) de la paragraful respectiv respectă cerințele de notificare.”;

                                    (b)

                                    se adaugă litera (f) după cum urmează:

                                                „(f)

                                                modificări care reflectă exclusiv schimbările rezultate în urma unei fuziuni sau a unei scindări aprobate anterior de BCE.”

            Articolul 2
            Dispoziție tranzitorie
            Dispozițiile Deciziei (UE) 2019/322 (BCE/2019/4) continuă să se aplice, în varianta nemodificată, în cazurile în care cererea de aprobare a oricăreia dintre operațiunile menționate la articolul 3 alineatul (1) din decizia respectivă, în varianta nemodificată, a fost transmisă BCE înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii.

            Articolul 3
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 august 2021.

                  Președintele BCE

               Christine LAGARDE

            (1)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

            (2)  JO L 141, 1.6.2017, p. 14.

            (3)  Decizia (UE) 2019/322 a Băncii Centrale Europene din 31 ianuarie 2019 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind prerogativele de supraveghere acordate în temeiul dreptului național (BCE/2019/4) (JO L 55, 25.2.2019, p. 7)

            (4)  Decizia (UE) 2020/1015 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Българска народна банка (Banca Națională a Bulgariei) (BCE/2020/30) (JO L 224 I, 13.7.2020, p. 1).

            (5)  Decizia (UE) 2020/1016 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Hrvatska Narodna Banka (BCE/2020/31) (JO L 224 I, 13.7.2020, p. 4).

            (6)  Regulamentul (UE) 2019/876 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 mai 2019 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește indicatorul efectului de levier, indicatorul de finanțare stabilă netă, cerințele privind fondurile proprii și pasivele eligibile, riscul de credit al contrapărții, riscul de piață, expunerile față de contrapărți centrale, expunerile față de organisme de plasament colectiv, expunerile mari și cerințele referitoare la raportare și la publicarea informațiilor, și a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 150, 7.6.2019, p. 1).


title: Decizia (UE) 2021/1442 a Băncii Centrale Europene din 3 august 2021 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind modele interne și prelungirea termenelor (BCE/2021/38)

text:
                  6.9.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 314/22

         DECIZIA (UE) 2021/1442 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
         din 3 august 2021
         privind delegarea competenței de a adopta decizii privind modele interne și prelungirea termenelor (BCE/2021/38)
         CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (1), în special articolele 148, 149 și 150,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (2), în special articolul 4 alineatul (1) litera (e),
         având în vedere Decizia (UE) 2017/933 a Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2016 privind cadrul general de delegare a competențelor decizionale pentru instrumentele juridice referitoare la atribuțiile de supraveghere (BCE/2016/40) (3), în special articolul 4,
         întrucât:

                     (1)

                     În cadrul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, Banca Centrală Europeană (BCE) îndeplinește atribuția exclusivă de a supraveghea instituțiile de credit pentru a asigura aplicarea consecventă a standardelor de supraveghere, pentru a favoriza stabilitatea financiară și pentru a asigura condiții de concurență echitabile.

                     (2)

                     În temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, BCE, în calitate de autoritate competentă pentru entitățile supravegheate semnificative, este responsabilă de acordarea aprobării prealabile entităților supravegheate semnificative pentru a prelungi termenul-limită pentru implementarea progresivă a abordării bazate pe modele interne de rating pentru a-și calcula cerințele de fonduri proprii pentru riscul de credit pentru diferite clase de expuneri și unități operaționale, în temeiul articolului 148 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, de a reveni la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate în temeiul articolului 149 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și de a utiliza în permanență abordarea standardizată în temeiul articolului 150 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                     (3)

                     Deciziile BCE în materie de supraveghere pot conține obligații sau cerințe pe care destinatarul trebuie să le îndeplinească până la un anumit termen, atunci când acest lucru este necesar pentru a asigura punerea în aplicare corespunzătoare a deciziei sau a altor cerințe. La cererea entităților supravegheate, BCE poate prelungi termenul pentru obligații sau cerințe prin intermediul unei alte decizii în materie de supraveghere, în cazul în care acest lucru este considerat rezonabil. În plus, la cererea potențialilor achizitori, BCE poate prelungi perioada maximă pentru finalizarea achiziției propuse a unei participații calificate într-o instituție de credit.

                     (4)

                     BCE, în calitate de autoritate competentă, trebuie să adopte un număr substanțial de decizii privind modelele interne și decizii privind prelungirea de termene în fiecare an. Pentru facilitarea procesului decizional, este necesară o decizie de delegare în legătură cu adoptarea unor astfel de decizii. Curtea de Justiție a Uniunii Europene a recunoscut delegarea de competențe drept necesară pentru a se asigura că o instituție care are obligația să adopte un număr considerabil de decizii își poate îndeplini atribuțiile. În mod similar, aceasta a recunoscut că nevoia de a asigura posibilitatea de funcționare a organelor de decizie reprezintă un principiu inerent tuturor sistemelor instituționale (4).

                     (5)

                     Delegarea competențelor decizionale ar trebui să fie limitată și proporțională, iar domeniul de aplicare al delegării ar trebui definit în mod clar.

                     (6)

                     La 24 iunie 2020, Consiliul guvernatorilor a decis stabilirea unei cooperări strânse între BCE și Republica Bulgaria (5), precum și între BCE și Republica Croația (6). Articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 prevede că, pentru a îndeplini anumite atribuții în legătură cu instituțiile de credit cu sediul într-un stat membru a cărui monedă nu este euro, în cazul în care s-a stabilit o cooperare strânsă în conformitate cu articolul respectiv, BCE poate adresa instrucțiuni autorității naționale competente din statul membru relevant. Prin urmare, este oportun să se includă astfel de instrucțiuni în actele pe care BCE le poate adopta prin delegare către șefii de unități operative în conformitate cu dispozițiile relevante ale prezentei decizii.

                     (7)

                     Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40) stabilește procedura care trebuie urmată în vederea adoptării deciziilor de delegare în materie de supraveghere și persoanele cărora li se pot delega competențele decizionale. Această decizie nu afectează exercitarea de către BCE a atribuțiilor sale de supraveghere și nu aduce atingere competenței Consiliului de supraveghere de a propune Consiliului guvernatorilor proiecte complete de decizii.

                     (8)

                     În cazul în care criteriile pentru adoptarea unei decizii delegate nu sunt îndeplinite, deciziile ar trebui adoptate în conformitate cu procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții, prevăzută la articolul 26 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și la articolul 13g din Decizia BCE/2004/2 a Băncii Centrale Europene (7). În plus, procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții ar trebui să fie utilizată și în cazul în care șefii de unități operative au îndoieli cu privire la îndeplinirea criteriilor de evaluare pentru deciziile privind modelele interne sau deciziile privind prelungirea de termene, din cauza complexității evaluării sau a caracterului delicat al situației și în cazul în care rezultatul evaluării relevante are un impact direct asupra uneia sau mai multora dintre aceste alte decizii și, prin urmare, deciziile ar trebui analizate concomitent de către același factor de decizie pentru a preveni rezultate contradictorii.

                     (9)

                     Deciziile BCE în materie de supraveghere pot face obiectul unui control administrativ în conformitate cu articolul 24 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și astfel cum se detaliază în Decizia BCE/2014/16 a Băncii Centrale Europene (8). În cazul unui astfel de control administrativ, Consiliul de supraveghere ar trebui să țină seama de avizul comitetului administrativ de control și să transmită Consiliului guvernatorilor spre adoptare prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții un nou proiect de decizie,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Definiții
            În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

                        1.

                        „decizie privind modelele interne” înseamnă o decizie a BCE privind aprobarea prealabilă pentru a prelungi termenul-limită pentru implementarea progresivă a abordării bazate pe modele interne de rating pentru a-și calcula cerințele de fonduri proprii pentru riscul de credit pentru fiecare dintre clasele de expuneri în temeiul articolului 148 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, de a reveni la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate în temeiul articolului 149 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și de a utiliza în permanență abordarea standardizată în temeiul articolului 150 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                        2.

                        „abordare standardizată” înseamnă metoda de calcul a valorilor ponderate la risc ale expunerilor în sensul articolului 92 alineatul (3) literele (a) și (f) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, prevăzută în partea a treia titlul II capitolul 2 din regulamentul respectiv;

                        3.

                        „abordarea bazată pe modele interne de rating ”(abordarea IRB) înseamnă metoda de calcul a valorilor ponderate la risc ale expunerilor în sensul articolului 92 alineatul (3) literele (a) și (f) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, prevăzută în partea a treia titlul II capitolul 3 din regulamentul respectiv;

                        4.

                        „rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază”, „rata fondurilor proprii de nivel 1” și „rata fondurilor proprii totale” înseamnă rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază, rata fondurilor proprii de nivel 1 și, respectiv, rata fondurilor proprii totale astfel cum sunt prevăzute la articolul 92 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                        5.

                        „obligație” înseamnă o dispoziție auxiliară unei decizii în materie de supraveghere care solicită destinatarului sau destinatarilor să ia măsuri până la un anumit termen pentru a asigura punerea în aplicare corespunzătoare a deciziei în materie de supraveghere;

                        6.

                        „limitare” înseamnă o dispoziție auxiliară unei decizii în materie de supraveghere care restricționează sau modifică utilizarea permisă a unui model intern, inclusiv prin impunerea unor factori de multiplicare sau a unor majorări de capital mai mari;

                        7.

                        „decizie privind prelungirea termenelor” înseamnă o decizie a BCE de prelungire (a) a termenului-limită pentru îndeplinirea obligațiilor sau a cerințelor impuse de BCE printr-o decizie în materie de supraveghere și (b) a perioadei maxime pentru finalizarea achiziției propuse prevăzute într-o decizie privind participațiile calificate, astfel de decizii fiind definite la articolul 1 punctul (3) din Decizia (UE) 2019/1376 a Băncii Centrale Europene (BCE/2019/23) (9);

                        8.

                        „decizie delegată” înseamnă decizie delegată astfel cum este definită la articolul 3 punctul 4 din Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40);

                        9.

                        „șefi de unități operative” înseamnă șefii de unități operative din cadrul BCE cărora le este delegată competența de a adopta decizii privind modelele interne sau prelungirea de termene;

                        10.

                        „procedură aplicabilă în lipsa unei obiecții” înseamnă procedura stabilită la articolul 26 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și detaliată la articolul 13g din Decizia BCE/2004/2;

                        11.

                        „decizie negativă” înseamnă o decizie care nu acordă sau nu acordă în întregime permisiunea sau prelungirea astfel cum a fost solicitată de entitatea supravegheată sau de potențialul achizitor. O decizie cu dispoziții auxiliare, precum condiții, obligații sau limitări, este considerată o decizie negativă, cu excepția cazului în care astfel de dispoziții auxiliare (a) asigură că entitatea supravegheată îndeplinește cerințele prevăzute de legislația relevantă a Uniunii menționate la articolul 4 alineatul (2), articolul 5 alineatul (2) și articolul 6 alineatul (2) și au fost convenite în scris, sau (b) doar reformulează una sau mai multe cerințe existente pe care entitatea supravegheată trebuie să le îndeplinească în temeiul legislației Uniunii sau solicită informații privind îndeplinirea uneia sau mai multor asemenea cerințe;

                        12.

                        „caracter delicat” înseamnă o caracteristică sau un factor care poate avea un impact negativ asupra reputației BCE și/sau asupra funcționării eficace și consecvente a mecanismului unic de supraveghere, inclusiv, dar fără a se limita la oricare dintre următoarele: (a) entitatea supravegheată relevantă a făcut anterior sau face în prezent obiectul unor măsuri stricte de supraveghere, cum ar fi măsurile de intervenție timpurie; (b) proiectul de decizie, odată adoptat, va crea un nou precedent care ar putea deveni obligatoriu pentru BCE în viitor; (c) proiectul de decizie, odată adoptat, poate atrage atenție negativă din partea mass-mediei sau a publicului; sau (d) o autoritate națională competentă care a intrat în strânsă cooperare cu BCE comunică BCE dezacordul său cu privire la proiectul de decizie propus”;

                        13.

                        „entitate supravegheată semnificativă” înseamnă o entitate supravegheată semnificativă, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 16 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (10);

                        14.

                        „grup supravegheat semnificativ” înseamnă un grup supravegheat semnificativ, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 22 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17);

                        15.

                        „decizie PSE” înseamnă decizia adoptată de BCE în temeiul articolului 16 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 în urma procesului anual de supraveghere și evaluare în sensul articolului 97 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (11);

                        16.

                        „ghid BCE” înseamnă un document adoptat de Consiliul guvernatorilor la propunerea Consiliului de supraveghere, care este publicat pe website-ul BCE și care oferă orientări cu privire la interpretarea de către BCE a cerințelor juridice;

                        17.

                        „ECB Guide to internal models” (Ghidul BCE privind modelele interne) înseamnă un document cu acest titlu și orice alt document care oferă îndrumări cu privire la interpretarea de către BCE a cerințelor juridice aplicabile evaluării modelelor interne, adoptat de Consiliul guvernatorilor la propunerea Consiliului de supraveghere, care este publicat pe website-ul BCE.

            Articolul 2
            Obiect și domeniu de aplicare

               (1)   Prezenta decizie stabilește criteriile pentru delegarea competențelor decizionale șefilor de unități operative din cadrul BCE pentru adoptarea deciziilor privind modelele interne și a deciziilor privind prelungirea termenelor.

               (2)   Delegarea competențelor decizionale nu aduce atingere evaluării în materie de supraveghere care trebuie realizată în vederea adoptării deciziilor privind modelele interne și a deciziilor privind prelungirea termenelor.

            Articolul 3
            Delegarea deciziilor privind modelele interne și a deciziilor privind prelungirea termenelor

               (1)   În conformitate cu articolul 4 din Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40), Consiliul guvernatorilor deleagă șefilor de unități operative desemnați de Comitetul executiv în conformitate cu articolul 5 din acea decizie competența de a adopta decizii privind:

                           (a)

                           permisiunea de a prelungi termenul pentru implementarea progresivă a abordării IRB în temeiul articolului 148 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                           (b)

                           permisiunea de a reveni la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate în temeiul articolului149 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                           (c)

                           permisiunea de a utiliza parțial și permanent abordarea standardizată în temeiul articolului150 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                           (d)

                           prelungirea de termene.

               (2)   Delegarea competențelor decizionale în temeiul alineatului (1) se aplică:

                           (a)

                           adoptării de către BCE a deciziilor în materie de supraveghere;

                           (b)

                           adoptării de către BCE a instrucțiunilor adresate, în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, autorităților naționale competente cu care BCE a stabilit o cooperare strânsă.

               (3)   Deciziile privind modelele interne menționate la alineatul (1) se adoptă printr-o decizie delegată dacă sunt îndeplinite criteriile de adoptare a deciziilor delegate, astfel cum sunt prevăzute la articolele 4, 5 și 6.

               (4)   Deciziile privind prelungirea termenelor menționate la alineatul (1) se adoptă printr-o decizie delegată dacă sunt îndeplinite criteriile pentru adoptarea deciziilor delegate, astfel cum sunt prevăzute la articolele 7 și 8.

               (5)   Deciziile privind modelele interne și cele privind prelungirea termenelor nu se adoptă prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care complexitatea evaluării sau caracterul delicat al situației impune ca acestea să fie adoptate prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții. Șefii unităților operative transmit Consiliului de supraveghere și Consiliului guvernatorilor spre adoptare prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții o decizie privind modelele interne sau o decizie privind prelungirea termenelor care îndeplinește criteriile pentru adoptarea deciziilor delegate prevăzute la articolele 4-8, în cazul în care evaluarea în materie de supraveghere a acelei decizii privind modelele interne sau privind prelungirea termenelor are un impact direct asupra evaluării în materie de supraveghere a unei alte decizii care urmează să fie adoptată prin procedura aplicabilă în lipsa unei obiecții.

               (6)   Deciziile negative privind modelele interne și deciziile negative privind prelungirea termenelor nu se adoptă prin intermediul unei decizii delegate.

            Articolul 4
            Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea prealabilă pentru a prelungi termenul pentru implementarea progresivă a abordării IRB

               (1)   Deciziile prin care se acordă aprobarea pentru a prelungi termenul pentru implementarea progresivă a abordării IRB se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care sunt îndeplinite toate criteriile următoare:

                           (a)

                           prelungirea este solicitată pentru o perioadă care nu depășește trei ani de la termenul stabilit în ultimul plan aprobat pentru implementarea progresivă a abordării IRB pentru clasa de expuneri relevantă, pentru unitatea operațională relevantă sau pentru utilizarea propriilor estimări ale pierderilor în caz de nerambursare sau ale factorilor de conversie, astfel cum se menționează la articolul 148 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                           (b)

                           valoarea expunerii și valoarea ponderată la risc a expunerilor pentru care instituția aplică abordarea IRB, calculate ținând seama de orientările pentru calcularea acestor cuantumuri, astfel cum sunt prevăzute în Ghidul BCE privind modelele interne, sunt și rămân, în urma deciziei, peste 50 % din valoarea totală a expunerii și din valoarea totală ponderată la risc a expunerii la nivelul consolidat al unui grup supravegheat semnificativ sau la nivelul individual al unei entități supravegheate semnificative, dacă o astfel de entitate supravegheată semnificativă nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ.

               (2)   Evaluarea prelungirii termenului pentru implementarea progresivă a abordării IRB se efectuează în conformitate cu articolul 148 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și cu standardele tehnice de punere în aplicare și de reglementare adoptate de Comisia Europeană, luând în considerare, de asemenea, orice ghiduri BCE aplicabile sau documente similare emise de BCE, precum și orientările și proiectele finale de standarde tehnice de reglementare ale Autorităților europene de supraveghere.

            Articolul 5
            Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea prealabilă de a reveni la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate

               (1)   Deciziile prin care se acordă aprobarea de a reveni la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care sunt îndeplinite toate criteriile următoare:

                           (a)

                           în urma revenirii la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate, se estimează că fondurile proprii ale entității supravegheate continuă să depășească suma cerințelor prevăzute la articolul 92 alineatul (1) literele (a)-( c) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, fondurile proprii care trebuie deținute în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, cerința de amortizor combinat, astfel cum este definită la articolul 128 punctul (6) din Directiva 2013/36/UE și orientările în materie de capital pentru pilonul 2, astfel cum sunt stabilite în ultima decizie PSE disponibilă, iar rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază nu scade cu mai mult de 50 puncte de bază, și marja rezultată pentru cerințele totale de capital și orientările în materie de capital pentru pilonul 2, astfel cum sunt stabilite în ultima decizie PSE disponibilă, nu este mai mică de 50 de puncte de bază în ceea ce privește rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază la nivelul consolidat al unui grup supravegheat semnificativ sau la nivelul individual al unei entități supravegheate semnificative, dacă o astfel de entitate supravegheată semnificativă nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ;

                           (b)

                           în urma revenirii la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate, cerințele de fonduri proprii nu sunt reduse la nivelul consolidat al unui grup supravegheat semnificativ sau la nivelul individual al unei entități supravegheate semnificative, dacă o astfel de entitate supravegheată semnificativă nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ.

               (2)   În cazul în care o cerere de revenire la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate se referă la mai multe sisteme de rating, decizia se ia printr-o decizie delegată dacă sunt îndeplinite toate criteriile prevăzute la alineatul (1) în ceea ce privește fiecare sistem de rating care intră în domeniul de aplicare al deciziei.

               (3)   Evaluarea referitoare la revenirea la utilizarea unor abordări mai puțin sofisticate se efectuează în conformitate cu articolul 149 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și cu standardele tehnice de punere în aplicare și de reglementare adoptate de Comisie, luând în considerare, totodată, orice ghiduri BCE aplicabile sau documente similare emise de BCE, precum și orientările și proiectele finale de standarde tehnice de reglementare ale Autorităților europene de supraveghere.

            Articolul 6
            Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind aprobarea prealabilă de a utiliza parțial și permanent abordarea standardizată

               (1)   Deciziile prin care se acordă aprobarea de a utiliza parțial și permanent abordarea standardizată se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care sunt îndeplinite toate criteriile următoare:

                           (a)

                           în urma deciziei privind utilizarea parțială și permanentă a abordării standardizate, valoarea expunerii și valoarea ponderată la risc a expunerilor pentru care instituția aplică abordarea IRB, calculate ținând seama de orientările cuprinse în Ghidul BCE privind modelele interne, sunt egale cu sau peste 50 % din valoarea totală a expunerii și din valoarea totală ponderată la risc a expunerii la nivelul consolidat al unui grup supravegheat semnificativ sau la nivelul individual a unei entități supravegheate semnificative, dacă o astfel de entitate supravegheată semnificativă nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ;

                           (b)

                           în urma deciziei privind utilizarea parțială permanentă a abordării standardizate,creșterea valorii expunerii și a valorii expunerilor ponderate la risc care fac obiectul abordării standardizate nu depășește 20 % din valoarea totală a expunerii și din valoarea totală ponderată la risc a expunerii la nivelul consolidat al unui grup supravegheat semnificativ sau la nivelul individual al unei entități supervizate semnificative, dacă o astfel de entitate supravegheată semnificativă nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ.

               (2)   Evaluarea referitoare la utilizarea parțială permanentă a abordării standardizate se efectuează în conformitate cu articolul 150 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și cu standardele tehnice de punere în aplicare și de reglementare adoptate de Comisie, luând în considerare, totodată, orice ghiduri BCE aplicabile sau documente similare emise de BCE, precum și orientările și proiectele finale de standarde tehnice de reglementare ale Autorităților europene de supraveghere.

            Articolul 7

               Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind prelungirea termenelor pentru obligații și pentru cerințe impuse într-o decizie anterioară a BCE în materie de supraveghere

               (1)   Deciziile privind prelungirea termenelor pentru obligații și pentru cerințe impuse într-o decizie anterioară a BCE în materie de supraveghere se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care sunt îndeplinite toate criteriile următoare:

                           (a)

                           entitatea supravegheată solicită prelungirea termenului, iar solicitarea este transmisă BCE cu cel puțin 30 de zile înainte de expirarea termenului;

                           (b)

                           prelungirea nu depășește durata perioadei până la termenul inițial și nu depășește 12 luni;

                           (c)

                           prelungirea nu afectează în mod negativ drepturile entității supravegheate.

               (2)   Fără a aduce atingere alineatului (1), deciziile privind prelungirea de termene nu se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care se aplică oricare dintre următoarele:

                           (a)

                           prelungirea implică o modificare a domeniului inițial de aplicare a obligației sau a cerinței dintr-o decizie anterioară a BCE în materie de supraveghere sau o modificare a evaluării subiacente pe care s-a bazat respectiva decizie anterioară;

                           (b)

                           prelungirea se referă la un termen care a fost deja prelungit;

                           (c)

                           prelungirea este solicitată de o instituție de credit al cărei punctaj pentru guvernanță, astfel cum este stabilit în ultima decizie PSE disponibilă, este de 4;

                           (d)

                           prelungirea este solicitată de o instituție de credit a cărei marjă de fonduri proprii peste orientările în materie de capital pentru pilonul 2, astfel cum sunt stabilite în ultima decizie PSE disponibilă, este mai mică de 100 de puncte de bază în ceea ce privește rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază;

                           (e)

                           prelungirea este solicitată de o instituție de credit căreia i-au fost adresate, în cursul ultimilor trei ani, măsuri de intervenție timpurie prevăzute la articolul 27 din Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (12);

                           (f)

                           prelungirea nu este permisă în temeiul legii aplicabile.

               (3)   Cererile de prelungire a termenelor sunt evaluate avându-se în vedere (a) dacă prelungirea este rezonabilă, ținând seama de justificarea prelungirii solicitate furnizată de instituția de credit, și (b) dacă prelungirea pune în pericol punerea în aplicare efectivă a măsurii de supraveghere.

            Articolul 8
            Criterii pentru adoptarea deciziilor delegate privind extinderea perioadei maxime pentru finalizarea unei achiziții propuse

               (1)   Deciziile privind extinderea perioadei maxime prevăzute în deciziile privind participațiile calificate pentru finalizarea unei achiziții propuse se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care extinderea se acordă pentru o perioadă de maxim 12 luni de la data expirării perioadei inițiale pentru finalizarea achiziției propuse.

               (2)   Fără a aduce atingere alineatului (1), deciziile privind extinderea perioadei maxime nu se iau prin intermediul unei decizii delegate în cazul în care se aplică oricare dintre următoarele:

                           (a)

                           extinderea implică o modificare a domeniului de aplicare inițial al deciziei privind participațiile calificate sau a evaluării subiacente pe care s-a bazat respectiva decizie anterioară;

                           (b)

                           perioada maximă a fost deja prelungită;

                           (c)

                           potențialul achizitor sau entitatea-țintă este o instituție de credit al cărei punctaj pentru guvernanță, astfel cum este stabilit în ultima decizie PSE disponibilă, este de 4;

                           (d)

                           potențialul achizitor sau entitatea-țintă este o instituție de credit a cărei marjă de fonduri proprii peste orientările în materie de capital pentru pilonul 2, astfel cum sunt stabilite în ultima decizie PSE disponibilă, este mai mică de 100 de puncte de bază în ceea ce privește rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază;

                           (e)

                           potențialul achizitor sau entitatea-țintă este o instituție de credit căreia i-au fost adresate, în cursul ultimilor trei ani, măsurile de intervenție timpurie prevăzute la articolul 27 din Directiva 2014/59/UE.

               (3)   Cererile de prelungire a termenelor sunt evaluate avându-se în vedere (a) dacă extinderea este rezonabilă, ținând seama de justificarea extinderii solicitate furnizată de potențialul achizitor, și (b) dacă extinderea pune în pericol punerea în aplicare efectivă a măsurii de supraveghere.

            Articolul 9
            Dispoziție tranzitorie
            Prezenta decizie nu se aplică în cazurile în care solicitarea de acordare a deciziei privind modelele interne sau de prelungire a unui termen a fost transmisă BCE înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii.

            Articolul 10
            Intrarea în vigoare
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 3 august 2021.

                  Președintele BCE

               Christine LAGARDE

            (1)  JO L 176, 27.6.2013, p. 1.

            (2)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

            (3)  JO L 141, 1.6.2017, p. 14.

            (4)  Hotărârea Curții de Justiție din 23 septembrie 1986, AKZO Chemie/Comisia, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, punctul 37, și Hotărârea Curții de Justiție din 26 mai 2005, Carmine Salvatore Tralli/BCE, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, punctul 59.

            (5)  Decizia (UE) 2020/1015 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Българска народна банка (Banca Națională a Bulgariei) (BCE/2020/30) (JO L 224I, 13.7.2020, p. 1).

            (6)  Decizia (UE) 2020/1016 a Băncii Centrale Europene din 24 iunie 2020 privind stabilirea unei cooperări strânse între Banca Centrală Europeană și Hrvatska Narodna Banka (BCE/2020/31) (JO L 224I, 13.7.2020, p. 4).

            (7)  Decizia BCE/2004/2 a Băncii Centrale Europene din 19 februarie 2004 de adoptare a Regulamentului de procedură al Băncii Centrale Europene (JO L 80, 18.3.2004, p. 33).

            (8)  Decizia BCE/2014/16 a Băncii Centrale Europene din 14 aprilie 2014 privind instituirea unui comitet administrativ de control și normele de funcționare ale acestuia (JO L 175, 14.6.2014, p. 47).

            (9)  Decizia (UE) 2019/1376 a Băncii Centrale Europene din 23 iulie 2019 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind procedura de „pașaport”, privind achiziția de participații calificate și privind retragerea autorizațiilor instituțiilor de credit (BCE/2019/23) (JO L 224, 28.8.2019, p. 1).

            (10)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (BCE/2014/17) (JO L 141, 14.5.2014, p. 1).

            (11)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

            (12)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 173, 12.6.2014, p. 190).