title: 2010/445/PESC: Decizia 2010/445/PESC a Consiliului din 11 august 2010 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru criza din Georgia

text:
               12.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 211/33

         DECIZIA 2010/445/PESC A CONSILIULUI
   din 11 august 2010
   de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru criza din Georgia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 31 alineatul (2) și articolul 33,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 25 septembrie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/760/PESC (1) de numire a domnului Pierre MOREL în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (denumit în continuare „RSUE”) pentru criza din Georgia până la 28 februarie 2009.

               (2)

               La 22 februarie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/106/PESC (2) de prelungire a mandatului RSUE până la 31 august 2010.

               (3)

               Mandatul RSUE ar trebui să fie prelungit până la 31 august 2011. Cu toate acestea, mandatul RSUE se poate încheia mai devreme, în cazul în care Consiliul decide aceasta, pe baza unei propuneri din partea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „ÎR”), ca urmare a intrării în vigoare a Deciziei de instituire a Serviciului european pentru acțiune externă.

               (4)

               RSUE își va executa mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și ar putea aduce atingere obiectivelor politicii externe și de securitate comune prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Reprezentantul Special al Uniunii Europene
   Mandatul domnului Pierre MOREL în calitate de RSUE pentru criza din Georgia se prelungește până la 31 august 2011. Mandatul RSUE se poate încheia mai devreme, în cazul în care Consiliul decide astfel, pe baza unei propuneri din partea ÎR, ca urmare a intrării în vigoare a Deciziei de instituire a Serviciului european pentru acțiune externă.
   Articolul 2
   Obiective
   Mandatul RSUE pentru criza din Georgia se întemeiază pe obiectivele definite în concluziile Consiliului European, reunit în sesiune extraordinară la Bruxelles la 1 septembrie 2008, și în concluziile Consiliului privind Georgia, adoptate la 15 septembrie 2008.
   RSUE consolidează eficacitatea și vizibilitatea Uniunii Europene (denumită în continuare „UE” sau „Uniunea”) în cadrul participării acesteia la soluționarea conflictului din Georgia.
   Articolul 3
   Mandatul
   În vederea realizării obiectivelor politicii, mandatul RSUE cuprinde:

               (a)

               pe de o parte, contribuția la pregătirea dezbaterilor internaționale care urmează să se desfășoare în temeiul punctului 6 din acordul din 12 august 2008, care se vor referi în special la:

                           —

                           măsurile de securitate și stabilitate în regiune;

                           —

                           problema persoanelor refugiate și strămutate la nivel intern, pe baza principiilor recunoscute la nivel internațional;

                           —

                           orice alt subiect care întrunește acordul comun al părților;

                     și, pe de altă parte, contribuția la definirea poziției Uniunii și reprezentarea acesteia, la nivelul corespunzător, în cadrul dezbaterilor menționate anterior;

               (b)

               facilitarea punerii în aplicare a acordului încheiat la 8 septembrie 2008 la Moscova și la Tbilisi, precum și a acordului din 12 august 2008, în strânsă coordonare cu Organizația Națiunilor Unite și cu Organizația pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE);

         în cadrul activităților menționate mai sus, contribuția la punerea în aplicare a politicii Uniunii în domeniul drepturilor omului și a abordării Uniunii în acest domeniu, în special în ceea ce privește copiii și femeile.
   Articolul 4
   Executarea mandatului
   (1)   RSUE este responsabil de executarea mandatului, acționând sub autoritatea ÎR.
   (2)   Comitetul politic și de securitate (denumit în continuare „COPS”) menține o legătură privilegiată cu RSUE și este principalul punct de contact al RSUE cu Consiliul. COPS furnizează RSUE orientări strategice și îndrumare politică în cadrul mandatului, fără a aduce atingere competențelor ÎR.
   Articolul 5
   Finanțarea
   (1)   Valoarea financiară de referință destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE în perioada 1 septembrie 2010-31 august 2011 este de 700 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Gestiunea cheltuielilor face obiectul unui contract între RSUE și Comisie. RSUE este răspunzător în fața Comisiei pentru toate cheltuielile.
   Articolul 6
   Constituirea și componența echipei
   (1)   În limitele mandatului său și ale mijloacelor financiare puse la dispoziție, RSUE răspunde de constituirea echipei sale. Echipa dispune de competențele necesare în chestiuni politice specifice, conform mandatului. RSUE informează în mod prompt Consiliul și Comisia cu privire la componența echipei sale.
   (2)   Statele membre și instituțiile Uniunii pot propune detașarea de personal care să lucreze cu RSUE. Salariul personalului detașat pe lângă RSUE de către un stat membru sau o instituție a Uniunii este acoperit de statul membru în cauză sau de instituția UE, după caz. Experții detașați de statele membre pe lângă Secretariatul General al Consiliului pot, de asemenea, să fie afectați RSUE. Personalul internațional contractat trebuie să aibă naționalitatea unui stat membru.
   (3)   Toți membrii personalului detașat rămân sub autoritatea administrativă a statului membru sau a instituției Uniunii care i-a detașat și își duc la îndeplinire sarcinile și acționează în interesul mandatului RSUE.
   Articolul 7
   Privilegiile și imunitățile RSUE și ale personalului acestuia
   Privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare executării și bunei desfășurări a misiunii RSUE și a membrilor personalului acestuia se stabilesc de comun acord cu partea/părțile-gazdă, după caz. Statele membre și Comisia oferă tot sprijinul necesar în acest sens.
   Articolul 8
   Securitatea informațiilor clasificate ale UE
   RSUE și membrii echipei acestuia respectă principiile și standardele minime de securitate stabilite prin Decizia 2001/264/CE a Consiliului din 19 martie 2001 de adoptare a regulamentului de securitate al Consiliului (3), în special atunci când gestionează informații clasificate ale UE.
   Articolul 9
   Accesul la informații și asistența logistică
   (1)   Statele membre, Comisia și Secretariatul General al Consiliului se asigură că RSUE are acces la toate informațiile relevante.
   (2)   Delegația Uniunii și/sau statele membre, după caz, furnizează asistență logistică în regiune.
   Articolul 10
   Securitatea
   În conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului cu atribuții operaționale desfășurat în afara Uniunii în temeiul titlului V din tratat, RSUE ia toate măsurile a căror aplicare este rezonabilă, conform mandatului său și în funcție de condițiile de securitate din regiunea geografică pentru care este responsabil, pentru a asigura securitatea întregului personal aflat sub directa sa autoritate, și anume:

               (a)

               elaborând, pe baza orientărilor Secretariatului General al Consiliului, un plan de securitate specific misiunii, care include măsuri de securitate fizice, organizaționale și procedurale specifice misiunii, realizând gestionarea deplasării personalului în condiții de siguranță către zona de misiune și în interiorul acesteia, precum și gestionarea incidentelor de securitate și prevăzând un plan de urgență și un plan de evacuare a misiunii;

               (b)

               asigurându-se că întregul personal desfășurat în afara Uniunii beneficiază de asigurările necesare pentru un grad înalt de risc, conform condițiilor existente în zona de misiune;

               (c)

               asigurându-se că toți membrii echipei sale care urmează să fie desfășurați în afara Uniunii, inclusiv personalul contractat la nivel local, au participat, înainte de sosirea în zona de misiune sau după aceasta, la cursuri adecvate de instruire în domeniul securității, pe baza clasificărilor de risc atribuite zonei de misiune de către Secretariatul General al Consiliului;

               (d)

               asigurând punerea în aplicare a tuturor recomandărilor formulate de comun acord ca urmare a evaluărilor periodice privind securitatea și furnizând ÎR, Consiliului și Comisiei rapoarte scrise cu privire la punerea în aplicare a acestora și la alte aspecte legate de securitate, în cadrul rapoartelor intermediare și al celor de executare a mandatului.

         Articolul 11
   Raportarea
   RSUE prezintă ÎR și COPS, periodic, rapoarte verbale și scrise. De asemenea, RSUE prezintă rapoarte grupurilor de lucru ale Consiliului, dacă este necesar. Rapoartele scrise periodice sunt difuzate prin rețeaua COREU. La recomandarea ÎR sau COPS, RSUE poate prezenta rapoarte Consiliului Afaceri Externe.
   Articolul 12
   Coordonarea
   (1)   RSUE promovează coordonarea politică globală a Uniunii. RSUE contribuie la garantarea faptului că toate instrumentele Uniunii sunt angajate în mod coerent în vederea realizării obiectivelor politicii Uniunii. Activitățile RSUE se coordonează cu cele ale Comisiei, precum și cu cele ale altor RSUE activi în regiune, în special cu cele ale RSUE pentru Caucazul de Sud, cu respectarea obiectivelor specifice ale mandatului acestuia din urmă. RSUE informează periodic misiunile statelor membre și delegațiile Uniunii.
   (2)   Pe teren, se menține o strânsă legătură cu șeful delegației Uniunii și cu șefii de misiune ai statelor membre. Aceștia depun toate eforturile pentru a-l susține pe RSUE în executarea mandatului său. RSUE stabilește, de asemenea, contacte cu alți actori internaționali și regionali de pe teren.
   Articolul 13
   Reexaminarea
   Punerea în aplicare a prezentei decizii și coerența acesteia cu alte contribuții ale Uniunii în regiune sunt reexaminate în mod periodic. RSUE prezintă ÎR, Consiliului și Comisiei un raport privind progresele înregistrate la sfârșitul lunii februarie 2011, precum și un raport cuprinzător privind executarea mandatului la sfârșitul mandatului.
   Articolul 14
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 11 august 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. VANACKERE

      (1)  JO L 259, 27.9.2008, p. 16.

      (2)  JO L 46, 23.2.2010, p. 5.

      (3)  JO L 101, 11.4.2001, p. 1.


               1.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 321/1

         Decizia Ombudsmanului European de adoptare a normelor de aplicare
   (2016/C 321/01)
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentelor norme de aplicare:

               (a)

               „instituție” înseamnă o instituție, un organism, un oficiu sau o agenție a Uniunii Europene;

               (b)

               „statutul” se referă la Decizia Parlamentului European privind reglementările și condițiile generale de exercitare a atribuțiilor Ombudsmanului (1);

               (c)

               „Ombudsmanul” este persoana aleasă de Parlamentul European în conformitate cu articolul 228 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               (d)

               „secretariatul” este compus din funcționarii și agenții care oferă asistență Ombudsmanului;

               (e)

               „document” înseamnă orice conținut, indiferent de suport (scris pe hârtie sau stocat sub formă electronică sau ca înregistrare audio, video sau audiovizuală).

         Articolul 2
   Primirea plângerilor
   2.1.   Ombudsmanul acceptă plângerile transmise în scris, fie electronic, fie pe suport de hârtie. Ombudsmanul ia măsurile adecvate pentru a ajuta persoanele cu handicap să își exercite dreptul de a înainta o plângere Ombudsmanului.
   2.2.   Reclamantul trebuie să indice informațiile din cuprinsul plângerii pe care le consideră confidențiale. Indicarea anumitor informații drept confidențiale de către reclamant nu îl împiedică pe Ombudsman să comunice informațiile respective instituției în cauză, în scopul efectuării anchetei.
   2.3.   O petiție transferată Ombudsmanului de către Parlamentul European, cu acordul petiționarului, se tratează ca o plângere.
   2.4.   Atunci când este cazul și cu acordul reclamantului, Ombudsmanul poate să transfere o plângere către o altă autoritate competentă.
   Articolul 3
   Prelucrarea inițială a plângerilor
   3.1.   În conformitate cu articolul 2 din statut, Ombudsmanul stabilește dacă plângerea este de competența sa și, în caz afirmativ, dacă poate fi admisă. Secretariatul poate solicita reclamantului să furnizeze informații sau documente suplimentare pentru a permite Ombudsmanului să stabilească admisibilitatea plângerii.
   3.2.   Dacă plângerea nu este de competența Ombudsmanului, sau dacă este inadmisibilă, Ombudsmanul închide dosarul referitor la plângere.
   3.3.   Ombudsmanul hotărăște dacă există temei pentru anchetarea unei plângeri admisibile. Dacă Ombudsmanul consideră că nu există temei pentru inițierea unei anchete, Ombudsmanul închide dosarul referitor la plângere.
   Articolul 4
   Măsuri în vederea obținerii de informații în cursul anchetelor
   4.1.   În cazul în care Ombudsmanul constată că deschiderea unei anchete este întemeiată, Ombudsmanul stabilește acuzațiile formulate de reclamant care pot face obiectul anchetei respective.
   4.2.   Ombudsmanul poate solicita instituției vizate să formuleze un răspuns la aceste acuzații. De asemenea, Ombudsmanul poate cere ca instituția să includă în acest răspuns poziția sa cu privire la anumite aspecte specifice ale acuzațiilor și la anumite probleme specifice legate direct sau indirect de plângere.
   4.3.   Ombudsmanul poate solicita unei instituții să îi trimită informații sau documente. De asemenea, după consultarea cu instituția în cauză, Ombudsmanul poate să dispună examinarea documentelor relevante.
   4.4.   Răspunsurile instituției cu privire la aspectele menționate la alineatele 4.2 și 4.3 trebuie formulate în termenul stabilit de Ombudsman, care nu trebuie să depășească durata de trei luni, în mod normal. Termenul precis pentru oferirea unui răspuns trebuie să fie rezonabil, ținând seama de complexitatea și urgența anchetei. Dacă Ombudsmanul consideră că ancheta este de interes public, termenul de răspuns trebuie să fie cât mai scurt posibil, fără a fi nerezonabil. În cazul în care instituția în cauză nu este în măsură să ofere un răspuns Ombudsmanului în termenul stabilit, aceasta trebuie să facă o cerere de prelungire motivată.
   4.5.   Ombudsmanul poate solicita instituției în cauză să organizeze o întâlnire cu Ombudsmanul cu scopul de a clarifica aspectele care fac obiectul anchetei.
   4.6.   Ombudsmanul poate solicita funcționarilor sau altor agenți ai instituției să depună mărturie în conformitate cu normele prevăzute în statut. Ombudsmanul poate hotărî ca persoana respectivă să depună mărturie în condiții de confidențialitate.
   4.7.   În scopul efectuării unei anchete, Ombudsmanul poate solicita unui stat membru, prin intermediul Reprezentanței sale permanente, să furnizeze informații sau documente referitoare la presupusul act de administrare defectuoasă comis de o instituție, în conformitate cu normele prevăzute în statut.
   4.8.   În cazul în care o instituție sau un stat membru furnizează Ombudsmanului informații sau documente în conformitate cu alineatul 4.2., 4.3, 4.5 sau 4.7, acestea trebuie să precizeze în mod clar care sunt informațiile pe care le consideră confidențiale. Ombudsmanul nu va dezvălui aceste informații confidențiale nici reclamantului, nici publicului, decât cu acordul prealabil al instituției sau al statului membru în cauză.
   4.9.   Dacă instituția sau statul membru nu oferă asistență Ombudsmanului conform alineatului 4.2, 4.3, 4.5 sau 4.7, Ombudsmanul trebuie să reamintească instituției sau statului membru în cauză de ce este necesară asistența respectivă. În cazul în care, în urma discuțiilor purtate cu instituția sau cu statul membru în cauză, problema nu poate fi rezolvată în mod satisfăcător, Ombudsmanul informează Parlamentul European și îi solicită acestuia să ia toate măsurile pe care le consideră adecvate.
   4.10.   În scopul efectuării unei anchete, Ombudsmanul poate să solicite reclamantului sau oricărei terțe părți să îi furnizeze informații sau documente, sau să clarifice informațiile sau documentele care i-au fost deja furnizate. De asemenea, Ombudsmanul poate să solicite o întrevedere cu reclamantul, pentru a clarifica chestiuni care fac obiectul anchetei.
   4.11.   Ombudsmanul poate să dispună efectuarea unor studii sau rapoarte de expertiză pe care le consideră relevante pentru anchetă.
   Articolul 5
   Propuneri de soluții
   5.1.   În cazul în care consideră că o plângere poate fi soluționată, Ombudsmanul încearcă să găsească o soluție împreună cu instituția în cauză.
   5.2.   Instituția în cauză trebuie să răspundă propunerii Ombudsmanului privitoare la soluționare într-un termen specificat, care în mod normal nu trebuie să depășească trei luni. Termenul precis pentru oferirea unui răspuns trebuie să fie rezonabil, ținând seama de complexitatea și urgența anchetei. Dacă Ombudsmanul consideră că ancheta este de interes public, termenul stabilit trebuie să fie cât mai scurt posibil, fără a fi nerezonabil. În cazul în care instituția în cauză nu este în măsură să ofere un răspuns Ombudsmanului în termenul stabilit, aceasta trebuie să facă o cerere de prelungire motivată.
   5.3.   După primirea răspunsului instituției, Ombudsmanul îi furnizează reclamantului o copie a propunerii de soluție și a răspunsului instituției la propunerea respectivă. Reclamantul îi poate transmite Ombudsmanului observațiile sale în termen de o lună.
   Articolul 6
   Constatări și recomandări
   6.1.   În cursul unei anchete Ombudsmanul poate face sugestii de îmbunătățire cu privire la chestiunile legate de ancheta în cauză.
   6.2.   Atunci când Ombudsmanul nu constată niciun act de administrare defectuoasă, atunci când se găsește o soluție sau când nu se mai justifică continuarea anchetei, Ombudsmanul închide ancheta printr-o decizie în care își prezintă constatările. Ombudsmanul transmite decizia reclamantului și instituției în cauză.
   6.3.   În cazul în care constată administrarea defectuoasă, Ombudsmanul adresează instituției în cauză recomandări corespunzătoare, în conformitate cu articolul 3 alineatul (6) din statut și solicită instituției să formuleze un aviz referitor la recomandările respective în termen de trei luni. Avizul trebuie să precizeze dacă instituția a pus în aplicare recomandările respective și, în caz afirmativ, modul în care a făcut acest lucru sau intenționează să îl facă. Ombudsmanul transmite avizul reclamantului, care poate prezenta observații cu privire la acesta în termen de o lună.
   6.4.   În cazul în care Ombudsmanul ia la cunoștință că faptele anchetate au devenit obiectul unei proceduri judiciare, Ombudsmanul închide ancheta și informează reclamantul și instituția.
   Articolul 7
   Închiderea anchetelor în urma cărora s-a constatat administrare defectuoasă și rapoartele către Parlament
   7.1.   După analizarea avizului instituției în cauză, precum și a oricăror observații formulate de reclamant în conformitate cu articolul 6 alineatul 6.3 din prezenta decizie, Ombudsmanul poate închide ancheta, prezentând concluziile finale.
   7.2.   Ombudsmanul transmite Parlamentului European rapoarte periodice cu privire la anchetele derulate, inclusiv printr-un raport anual.
   7.3.   Ombudsmanul poate prezenta Parlamentului European un raport special cu privire la orice anchetă în care s-a constatat administrare defectuoasă și pe care Ombudsmanul o consideră a fi de interes public semnificativ.
   Articolul 8
   Anchete din proprie inițiativă
   8.1.   Ombudsmanul derulează anchete din proprie inițiativă, în cazurile pe care le consideră întemeiate.
   8.2.   Procedurile aplicabile anchetelor deschise în urma unei plângeri se aplică și anchetelor din proprie inițiativă, în măsura în care sunt relevante.
   Articolul 9
   Elemente de procedură
   9.1.   În cazul în care consideră că este oportun, Ombudsmanul poate lua măsuri pentru a asigura abordarea cu prioritate a unei anumite plângeri, ținând seama de obiectivele strategice.
   9.2.   În măsura în care este necesar, Ombudsmanul îl ține la curent pe reclamant în legătură cu evoluția anchetei. Dacă Ombudsmanul consideră că este necesar să clarifice împreună cu reclamantul vreun aspect al răspunsului trimis de o instituție Ombudsmanului, acesta poate hotărî să comunice reclamantului răspunsul primit de la instituția în cauză. În cazul în care ia această decizie, Ombudsmanul poate oferi reclamantului inclusiv o copie a scrisorii prin care solicită un răspuns instituției.
   9.3.   Ombudsmanul poate face publice informații neconfidențiale cu privire la evoluția unei anchete. În special în cazul anchetelor de interes public, Ombudsmanul poate să publice scrisorile pe care le trimite instituțiilor sau statelor membre, precum și răspunsurile aferente.
   9.4.   Ombudsmanul rămâne în posesia documentelor obținute de la o instituție sau de la un stat membru în cursul unei anchete și care au fost declarate confidențiale de către instituția sau statul membru în cauză numai atât timp cât ancheta este în curs, iar perioada de soluționare a cererilor de revizuire nu a expirat. Ombudsmanul poate solicita unei instituții sau unui stat membru să păstreze astfel de documente pentru o perioadă de cel puțin cinci ani după ce au fost notificate că Ombudsmanul nu mai păstrează documentele.
   9.5.   În cazul în care depune o cerere de revizuire în conformitate cu articolul 10 din prezenta decizie, reclamantul are dreptul să inspecteze dosarul deschis de Ombudsman cu privire la plângere, cu excepția documentelor declarate confidențiale de către o instituție, de către un stat membru sau de către Ombudsman și a oricăror alte informații confidențiale din dosar.
   9.6.   Ombudsmanul adoptă norme referitoare la accesul public la documente pe baza Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (2).
   9.7.   În vederea protejării intereselor legitime ale reclamantului sau ale unei terțe părți, Ombudsmanul poate, din proprie inițiativă, să clasifice ca fiind confidențiale anumite informații cuprinse în plângere sau în alte documente.
   9.8.   Comunicările abuzive și plângerile care constituie un abuz de procedură se tratează de către Ombudsman în conformitate cu orientările adoptate de Ombudsman în acest scop.
   9.9.   Ombudsmanul poate hotărî să pună capăt unei anchete la cererea reclamantului. Acest lucru nu împiedică Ombudsmanul să deschidă o anchetă din proprie inițiativă referitoare la obiectul plângerii.
   9.10.   Ombudsmanul poate închide o anchetă în cazul în care reclamantul nu furnizează informațiile sau observațiile solicitate.
   Articolul 10
   Cererile de revizuire
   10.1.   Reclamantul are dreptul să solicite revizuirea unei decizii adoptate în conformitate cu articolul 3 alineatele 3.2 și 3.3 din prezenta decizie, precum și revizuirea oricărei constatări din decizia de închidere a unei anchete, cu excepția constatărilor de administrare defectuoasă.
   10.2.   Normele detaliate privitoare la gestionarea cererilor de revizuire de către Ombudsman se stabilesc printr-o decizie a Ombudsmanului.
   Articolul 11
   Delegarea gestionării plângerilor
   Ombudsmanul poate să delege către secretariat anumite aspecte ale procesului de gestionare a plângerilor. Secretariatul informează reclamantul cu privire la dreptul său de a solicita Ombudsmanului să revizuiască orice decizie luată de secretariat.
   Articolul 12
   Cooperarea cu ombudsmanii și cu organismele similare din statele membre
   Ombudsmanul poate să colaboreze cu ombudsmanii și cu organismele similare din statele membre, inclusiv prin intermediul Rețelei europene a ombudsmanilor.
   Articolul 13
   Regimul lingvistic
   13.1.   Orice persoană poate să scrie Ombudsmanului în oricare dintre limbile tratatelor, cu privire la orice chestiune care este de competența Ombudsmanului. Ombudsmanul redactează răspunsul în aceeași limbă a tratatelor.
   13.2.   O plângere poate fi înaintată Ombudsmanului în oricare dintre limbile tratatelor. Ombudsmanul comunică cu reclamantul în limba respectivă.
   13.3.   În cazuri excepționale, Ombudsmanul poate cere instituțiilor să furnizeze copii ale documentelor relevante în limba în care este redactată plângerea. O astfel de cerere se formulează de către Ombudsman în mod proporțional cu nevoile reclamantului și în mod rezonabil în funcție de resursele instituțiilor.
   Articolul 14
   Intrarea în vigoare
   14.1.   Ombudsmanul abrogă normele de aplicare adoptate la 8 iulie 2002 și modificate la 5 aprilie 2004 și la 3 decembrie 2008.
   14.2.   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 septembrie 2016. Prezenta decizie se aplică tuturor anchetelor aflate în curs la data respectivă, tuturor anchetelor deschise la acea dată și tuturor plângerilor în legătură cu care Ombudsmanul nu și-a exprimat poziția până la data respectivă.
   14.3.   Ombudsmanul îl informează pe Președintele Parlamentului European cu privire la această decizie.
   14.4.   Ombudsmanul publică această decizie în Jurnalul Oficial și pe site-ul Ombudsmanului.

      Adoptată la Strasbourg, 20 iulie 2016.

         Emily O'REILLY

            Ombudsmanul European

      (1)  Adoptată de Parlament la 9 martie 1994 (JO L 113, 4.5.1994, p. 15) și modificată prin deciziile sale din 14 martie 2002 (JO L 92, 9.4.2002, p. 13) și 18 iunie 2008 (JO L 189, 17.7.2008, p. 25).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, 31.5.2001, p. 43).


title: 2014/321/UE: Decizia Consiliului din 13 mai 2014 privind încheierea în numele Uniunii Europene și al statelor sale membre a protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Muntenegru, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

text:
               4.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 165/30

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 13 mai 2014
   privind încheierea în numele Uniunii Europene și al statelor sale membre a protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Muntenegru, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

      (2014/321/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (i) și cu articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf,
   având în vedere Actul de aderare a Croației, în special articolul 6 alineatul (2) al doilea paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia 2014/172/UE a Consiliului (1), protocolul la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Muntenegru, pe de altă parte, care este necesar pentru a ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană („protocolul”), a fost semnat sub rezerva încheierii sale.

               (2)

               Încheierea protocolului face obiectul unei proceduri separate în ceea ce privește chestiunile care țin de competența Comunității Europene a Energiei Atomice.

               (3)

               Protocolul ar trebui aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Protocolul la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Muntenegru, pe de altă parte, care este necesar pentru a ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană se aprobă în numele Uniunii și al statelor sale membre (2).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să depună, în numele Uniunii și al statelor sale membre, instrumentul de aprobare prevăzut la articolul 11 alineatul (2) din protocol.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 13 mai 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. VENIZELOS

      (1)  JO L 93, 28.3.2014, p. 1.

      (2)  Textul protocolului a fost publicat în JO L 93, 28.3.2014, p. 2, împreună cu decizia privind semnarea acestuia.


title: 2009/70/CE,Euratom: Decizia Consiliului din 19 ianuarie 2009 de numire a doi membri germani în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               28.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 24/13

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 19 ianuarie 2009
   de numire a doi membri germani în cadrul Comitetului Economic și Social European
   (2009/70/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 259,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 167,
   având în vedere Decizia 2006/524/CE, Euratom a Consiliului din 11 iulie 2006 de numire a membrilor cehi, germani, estonieni, spanioli, francezi, italieni, letoni, lituanieni, luxemburghezi, maghiari, maltezi, austrieci, sloveni și slovaci în cadrul Comitetului Economic și Social European (1),
   având în vedere propunerea guvernului german,
   având în vedere avizul Comisiei,
   întrucât au devenit vacante două locuri de membri în cadrul Comitetului Economic și Social European, ca urmare a decesului doamnei Karin ALLEWELDT și a demisiei doamnei Amelie BUNTENBACH,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Doamna Gabriela BISCHOFF, Bereichsleiterin Europapolitik im DGB, și doamna Michaela ROSENBERGER, Vorstandsmitglied Gewerkschaft Nahrung-Genuss-Gaststätten, sunt numite în cadrul Comitetului Economic și Social European, în calitate de membri, pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2010.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 19 ianuarie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GANDALOVIČ

      (1)  JO L 207, 28.7.2006, p. 30.


title: Decizia (UE) 2016/954 a Consiliului din 9 iunie 2016 de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești privind regimurile patrimoniale ale cuplurilor internaționale, care includ atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate

text:
               16.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 159/16

         DECIZIA (UE) 2016/954 A CONSILIULUI
   din 9 iunie 2016
   de autorizare a unei cooperări consolidate în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești privind regimurile patrimoniale ale cuplurilor internaționale, care includ atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 329 alineatul (1),
   având în vedere cererile transmise de Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Marele Ducat al Luxemburgului, Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Portugheză, Republica Slovenia, Republica Finlanda și Regatul Suediei,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Uniunea și-a stabilit obiectivul de a menține și a dezvolta un spațiu de libertate, securitate și justiție, în cadrul căruia să se asigure libera circulație a persoanelor. Pentru stabilirea progresivă a unui astfel de spațiu, Uniunea trebuie să adopte măsuri privind cooperarea judiciară în materie civilă cu implicații transfrontaliere.

               (2)

               În temeiul articolului 81 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), printre respectivele măsuri trebuie să se regăsească și cele care promovează compatibilitatea normelor aplicabile în statele membre în materie de conflict de legi, inclusiv măsuri privind dreptul familiei care au implicații transfrontaliere.

               (3)

               La 16 martie 2011, Comisia a adoptat o propunere de regulament al Consiliului privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia regimurilor matrimoniale și o propunere de regulament al Consiliului privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia parteneriatelor înregistrate.

               (4)

               În cadrul reuniunii sale din 3 decembrie 2015, Consiliul a concluzionat că nu ar fi posibil ca Uniunea în ansamblu să ajungă la un acord într-un termen rezonabil pentru adoptarea regulamentelor.

               (5)

               În aceste condiții, Malta, Croația și Belgia au adresat ulterior Comisiei solicitări, prin scrisorile din 14 decembrie 2015, 15 decembrie 2015 și, respectiv, 17 decembrie 2015, iar Germania, Grecia, Spania, Franța, Italia, Luxemburg, Portugalia, Slovenia și Suedia, prin scrisorile din 18 decembrie 2015, în care își exprimă dorința de a stabili între ele o cooperare consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor matrimoniale și a efectelor patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, solicitându-i Comisiei să prezinte Consiliului o propunere în acest scop. Republica Cehă, Țările de Jos, Bulgaria, Austria și Finlanda au adresat Comisiei solicitări identice prin scrisorile din 28 ianuarie 2016, 2 februarie 2016, 9 februarie 2016, 16 februarie 2016 și, respectiv, 26 februarie 2016. Printr-o scrisoare trimisă Comisiei la 18 martie 2016, Cipru și-a exprimat intenția de a participa la instituirea unei cooperări consolidate. Cipru și-a reiterat această dorință în timpul lucrărilor din cadrul Consiliului. În total, 18 state membre au solicitat instituirea unei astfel de cooperări consolidate.

               (6)

               Cooperarea consolidată ar trebui să instituie un cadru juridic clar și cuprinzător în domeniul regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, care includ atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate în statele membre participante, să garanteze cetățenilor soluții corespunzătoare din perspectiva securității juridice, a previzibilității și a flexibilității și să faciliteze circulația hotărârilor judecătorești și a actelor autentice între statele membre participante.

               (7)

               În conformitate cu solicitările statelor membre de instituire a unei cooperări consolidate, două acte de drept material ar trebui să pună în aplicare cooperarea consolidată, unul privind regimurile matrimoniale și altul privind efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate. Pentru a acoperi întreaga sferă de aplicare a cooperării consolidate în domeniul regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale și pentru a garanta nediscriminarea cetățenilor, cele două acte de drept material de punere în aplicare ar trebui adoptate simultan.

               (8)

               Condițiile prevăzute la articolul 20 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și la articolele 326-329 din TFUE sunt îndeplinite.

               (9)

               Domeniul specific al cooperării consolidate, și anume competența, legea aplicabilă și recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, se regăsește în articolul 81 alineatul (2) literele (a) și (c) și în articolul 81 alineatul (3) din TFUE ca fiind unul dintre domeniile vizate de tratate. Acesta nu este un domeniu de competență exclusivă a Uniunii.

               (10)

               Cerința de a recurge în ultimă instanță la articolul 20 alineatul (2) din TUE este îndeplinită prin aceea că, la 3 decembrie 2015, Consiliul a concluzionat că obiectivele regulamentelor propuse nu pot fi atinse într-un termen rezonabil de către Uniune, în ansamblul său.

               (11)

               Cooperarea consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, își propune să dezvolte o cooperare judiciară în materie civilă cu incidență transfrontalieră, întemeiată pe principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești, și să asigure compatibilitatea normelor aplicabile în statele membre în materie de conflict de legi. Astfel, cooperarea consolidată promovează obiectivele Uniunii, apără interesele acesteia și consolidează procesul acesteia de integrare, astfel cum se prevede la articolul 20 alineatul (1) din TUE.

               (12)

               Cooperarea consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, respectă tratatele și dreptul Uniunii și nu aduce atingere pieței interne și nici coeziunii economice, sociale și teritoriale. Cooperarea consolidată nu constituie un obstacol sau o discriminare în schimburile comerciale dintre statele membre și nu provoacă o denaturare a concurenței între acestea.

               (13)

               În special, cooperarea consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, respectă dreptul Uniunii privind cooperarea judiciară în materie civilă, în sensul în care cooperarea consolidată nu aduce atingere acquis-ului din acest domeniu.

               (14)

               Cooperarea consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, respectă competențele, drepturile și obligațiile statelor membre care nu iau parte la aceasta. Normele comune privind competența, conflictul de legi, recunoașterea și executarea în statele membre participante nu aduc atingere normelor statelor membre neparticipante. Instanțele din statele membre neparticipante vor continua să aplice propriile norme interne existente pentru a stabili competența și legea aplicabilă și în ceea ce privește recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate.

               (15)

               Prezenta decizie respectă principiile consacrate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special pe cele din articolele 9 și 21.

               (16)

               Cooperarea consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale, incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, este deschisă în orice moment tuturor statelor membre, în conformitate cu articolul 328 din TFUE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Republica Federală Germania, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Croația, Republica Italiană, Republica Cipru, Marele Ducat al Luxemburgului, Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Portugheză, Republica Slovenia, Republica Finlanda și Regatul Suediei sunt autorizate să instituie între ele o cooperare consolidată în domeniul competenței, al legii aplicabile și al recunoașterii și executării hotărârilor judecătorești în materia regimurilor patrimoniale ale cuplurilor internaționale,incluzând atât regimurile matrimoniale, cât și efectele patrimoniale ale parteneriatelor înregistrate, prin aplicarea dispozițiilor relevante din tratate.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 9 iunie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G.A. VAN DER STEUR

      (1)  Aprobarea din 7 iunie 2016 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).


title: Decizia (UE) 2017/1372 a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iulie 2017 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în urma unei cereri din partea Spaniei – EGF/2017/001 ES/Castilla y León mining

text:
               25.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 193/2

         DECIZIA (UE) 2017/1372 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 14 iulie 2017
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în urma unei cereri din partea Spaniei – EGF/2017/001 ES/Castilla y León mining
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1309/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de ajustare la globalizare (2014-2020) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1927/2006 (1), în special articolul 15 alineatul (4),
   având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (2), în special punctul 13,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) urmărește să ofere sprijin lucrătorilor disponibilizați și persoanelor care desfășoară activități independente a căror activitate a încetat ca urmare a schimbărilor structurale majore intervenite în practicile comerciale internaționale și generate de globalizare, ca urmare a continuării crizei economice și financiare mondiale sau ca urmare a unei noi crize economice și financiare mondiale, și să le acorde asistență în procesul de reintegrare pe piața muncii.

               (2)

               FEG nu trebuie să depășească o sumă anuală maximă de 150 de milioane EUR (la prețurile din 2011), după cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (3).

               (3)

               La 20 ianuarie 2017, Spania a depus o cerere de mobilizare a FEG pentru disponibilizările care au avut loc în sectorul economic clasificat, în conformitate cu nomenclatorul statistic al activităților economice din Uniunea Europeană („NACE”) a doua revizuire, la diviziunea 5 (Extracția cărbunelui și a lignitului) în regiunea Castilia și León. Cererea a fost completată cu informații suplimentare care au fost transmise în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013. Cererea respectivă îndeplinește cerințele necesare pentru acordarea unei contribuții financiare din FEG, astfel cum se prevede la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013.

               (4)

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013, Spania a decis să furnizeze servicii personalizate cofinanțate prin FEG inclusiv unui număr de 125 de tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare (NEET).

               (5)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013, cererea Spaniei se consideră admisibilă, deoarece disponibilizările au repercusiuni grave asupra ocupării forței de muncă și asupra economiei locale.

               (6)

               Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a se furniza o contribuție financiară în valoare de 1 002 264 EUR ca răspuns la cererea depusă de Spania.

               (7)

               Pentru a reduce la minimum timpul necesar pentru mobilizarea FEG, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii pentru exercițiul financiar 2017, se mobilizează din Fondul european de ajustare la globalizare suma de 1 002 264 EUR în credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Se aplică de la 14 iulie 2017.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2017.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         A. TAJANI

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 855.

      (2)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

      (3)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).


title: Decizia Autorității de supraveghere a AELS nr. 30/07/COL din 19 februarie 2007 privind programul național norvegian de combatere a scrapiei și garanțiile suplimentare referitoare la schimburile comerciale intracomunitare și importurile în Norvegia

text:
               24.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 132/42

      DECIZIA AUTORITĂȚII DE SUPRAVEGHERE A AELS

      NR. 30/07/COL
   din 19 februarie 2007
   privind programul național norvegian de combatere a scrapiei și garanțiile suplimentare referitoare la schimburile comerciale intracomunitare și importurile în Norvegia
   AUTORITATEA DE SUPRAVEGHERE A AELS,
   AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European (SEE), în special articolul 109 și Protocolul 1,
   AVÂND ÎN VEDERE Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de supraveghere și a unei Curți de Justiție, în special articolul 5 alineatul (2) litera (d) și Protocolul 1,
   AVÂND ÎN VEDERE actul menționat la punctul 7.1.12 din capitolul I al anexei I la Acordul SEE, Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2001 de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (1), astfel cum a fost modificat și adaptat la Acordul SEE prin Protocolul 1,
   AVÂND ÎN VEDERE actul menționat la punctul 7.2.27 din capitolul I la anexa I din Acordul SEE, Regulamentul (CE) nr. 546/2006 al Comisiei din 31 martie 2006 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește programele naționale de combatere a scrapiei și garanțiile suplimentare, de derogare de la anumite cerințe ale Deciziei 2003/100/CE și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1874/2003 (2), astfel cum a fost adaptat la Acordul SEE prin Protocolul 1,
   AVÂND ÎN VEDERE Decizia Autorității de supraveghere a AELS nr. 21/07/COL din 14 februarie 2007 prin care membrul competent al colegiului este însărcinat cu adoptarea deciziei cu privire la programul național norvegian de combatere a scrapiei și garanțiile suplimentare referitoare la schimburile comerciale și importurile în Norvegia în cazul în care proiectul de decizie este în conformitate cu opinia Comitetului veterinar al AELS (CVA),
   ÎNTRUCÂT Regulamentul (CE) nr. 999/2001 prevede aprobarea programelor naționale de combatere a scrapiei ale statelor AELS membre ale SEE în cazul în care acestea îndeplinesc anumite criterii prevăzute în regulamentul respectiv,
   ÎNTRUCÂT Regulamentul (CE) nr. 546/2006 al Comisiei stabilește garanțiile suplimentare referitoare la schimburile comerciale intracomunitare și restricțiile oficiale de circulație privind exploatațiile de ovine și caprine pentru statele AELS membre ale SEE ale căror programe naționale de combatere a scrapiei au fost aprobate de Autoritatea de supraveghere a AELS,
   ÎNTRUCÂT, prin scrisoarea din 14 februarie 2006, Norvegia a înaintat Autorității de supraveghere a AELS un program național de combatere a scrapiei, iar la 20 noiembrie 2006, în urma dezbaterilor în cadrul „reuniunii pachet” de la Oslo, Autorității de supraveghere a AELS i-au fost transmise anumite modificări referitoare la programul respectiv, precum și informații detaliate pentru clarificarea domeniului de aplicare al programului,
   ÎNTRUCÂT Autoritatea de supraveghere a AELS, în strânsă colaborare cu Comisia Europeană, a examinat programul național de combatere a scrapiei propus de Norvegia, iar această analiză demonstrează că programul norvegian îndeplinește condițiile de aprobare,
   ÎNTRUCÂT programul național de combatere a scrapiei înaintat de Norvegia trebuie aprobat în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 999/2001 și Regulamentul (CE) nr. 546/2006,
   ÎNTRUCÂT măsurile stabilite în prezenta decizie sunt conforme cu opinia Comitetului veterinar al AELS de pe lângă Autoritatea de supraveghere a AELS,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               1.

               Programul național norvegian de combatere a scrapiei și garanțiile suplimentare referitoare la schimburile comerciale intracomunitare și importurile în Norvegia din 14 februarie 2006 și 20 noiembrie 2006 se aprobă prin prezenta.

               2.

               În conformitate cu prevederile articolului 109 alineatul (2) din Acordul SEE, Autoritatea de supraveghere a AELS trebuie să înainteze Comisiei Europene programul național de combatere a scrapiei și garanțiile suplimentare referitoare la schimburile comerciale intracomunitare și importurile în Norvegia și orice alte modificări eventuale.

               3.

               Prezenta decizie intră în vigoare la 19 februarie 2007.

               4.

               Versiunea în limba engleză a prezentei decizii este cea autentică.

      Adoptată la Bruxelles, 19 februarie 2007.

            Pentru Autoritatea de supraveghere a AELS,
         Bjørn T. GRYDELAND

            Președinte

         Niels FENGER

            Director

      (1)  JO L 147, 31.5.2001, p. 1.

      (2)  JO L 94, 1.4.2006, p. 28.


title: Decizia Consiliului din 30 noiembrie 1987 de acceptare, în numele Comunității, a anexei F.3 la Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale

text:
               02/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               27

         31987D0594

               L 362/8

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 30 noiembrie 1987
   de acceptare, în numele Comunității, a anexei F.3 la Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale
   (87/594/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolele 28, 43, 113 și 235,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât, în conformitate cu Decizia 75/199/CEE (2), Comunitatea a încheiat Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale;
   întrucât acceptarea anexelor la convenția menționată anterior contribuie efectiv la facilitarea și dezvoltarea comerțului internațional;
   întrucât anexa F.3, referitoare la facilitățile vamale acordate călătorilor, poate fi acceptată de către Comunitate;
   întrucât, cu toate acestea, o astfel de acceptare ar trebui însoțită de anumite rezerve pentru a se ține seama de cerințele specifice ale uniunii vamale și de stadiul actual al armonizării legislației vamale,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se acceptă, în numele Comunității, anexa F.3 la Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale, referitoare la facilitățile vamale acordate călătorilor, cu o rezervă de ordin general și rezerve privind standardele 21, 38 și 44 și practica recomandată 45.
   Textul anexei menționate, împreună cu rezervele, se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului numește persoana împuternicită să adreseze o notificare secretarului general al Consiliului de Cooperare Vamală cu privire la acceptarea de către Comunitate a anexei menționate la articolul 1, împreună cu rezervele prevăzute la articolul respectiv.

      Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 1987.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. WILHJELM

      (1)  JO C 318, 30.11.1987.

      (2)  JO L 100, 21.4.1975, p. 1.
   ANEXĂ

      ANEXA F.3
      ANEXĂ PRIVIND FACILITĂȚILE VAMALE ACORDATE CĂLĂTORILOR
      INTRODUCERE
      Dezvoltarea puternică a turismului internațional are un efect considerabil asupra activității administrațiilor vamale, întrucât călătorii, împreună cu bunurile și cu mijloacele lor de transport, sunt supuși controlului vamal pe parcursul călătoriei lor.
      Este atât în interesul călătorului, cât și al autorităților implicate să se faciliteze trecerea călătorilor prin punctele de controlul vamal obligatoriu, însă acest lucru nu trebuie să se realizeze în detrimentul altor responsabilități atribuite vămii, cum ar fi apărarea intereselor economice și fiscale ale țării, împiedicarea importării articolelor interzise și reprimarea altor infracțiuni vamale.
      Prezenta anexă prevede facilitățile minime care ar trebui acordate călătorilor și în acest context se atrage atenția în special asupra recomandării formulate la articolul 2 din Convenție.
      Prezenta anexă se referă la facilitățile vamale aplicabile tuturor călătorilor, indiferent dacă aceștia sunt nerezidenți sau sunt rezidenți care pleacă sau se întorc în țara lor, indiferent de modul de transport utilizat, precum și bunurilor transportate de acești călători, asupra lor, în bagaje sau în mijloacele de transport. Se aplică, de asemenea, la mijloacele lor private de transport (autovehicule rutiere, ambarcațiuni și aparate de zbor).
      Anexa se aplică, de asemenea, lucrătorilor care locuiesc într-o țară, dar lucrează în alta, membrilor echipajelor, precum și altor persoane care trec granița în mod frecvent. Totuși, aceste tipuri de călători pot fi excluse de la anumite facilități.
      Anexa nu se aplică diferitelor controale efectuate uneori de către vamă în numele altor autorități cum ar fi controale de imigrare și cele fitosanitare. Anexa nu se aplică nici persoanelor care își mută reședința dintr-o țară în alta.
      DEFINIȚII
      În sensul prezentei anexe:

                  (a)

                  termenul „călător” înseamnă:

                              1.

                              orice persoană care intră temporar pe teritoriul unei țări în care nu își are domiciliul stabil („nerezident”), precum și

                              2.

                              orice persoană care se întoarce pe teritoriul țării în care își are domiciliul stabil după o ședere temporară în străinătate („rezident care se întoarce”).

                        Notă
                  Se poate considera că o persoană are domiciliul stabil într-o țară în cazul în care locuiește în principal sau în permanență în țara respectivă. Cu toate acestea, domiciliul stabil se determină în conformitate cu legislația națională;

                  (b)

                  termenul „mijloace de transport pentru uz privat” înseamnă autovehicule rutiere (inclusiv motociclete) și remorci, ambarcațiuni și aparate de zbor, împreună cu piesele de schimb, echipamentul și accesoriile normale ale acestora, importate sau exportate exclusiv pentru uz personal de către persoana interesată și nu pentru transportul persoanelor contra cost sau pentru transportul industrial sau comercial de mărfuri, contra cost sau nu;

                  (c)

                  termenul „efecte personale” înseamnă toate articolele (noi sau folosite) de care un călător poate avea nevoie în mod rezonabil pentru uzul său personal pe parcursul călătoriei, ținând seama de toate circumstanțele acestei călătorii, dar excluzând toate mărfurile importate sau exportate în scopuri comerciale;

                  (d)

                  termenul „drepturi și taxe de import” înseamnă drepturile vamale și toate celelalte drepturi, taxe, redevențe și impuneri percepute pentru sau în legătură cu importarea mărfurilor, dar fără a include redevențe și impuneri a căror valoare se limitează la costul aproximativ al serviciilor oferite;

                  (e)

                  termenul „drepturi și taxe de export” înseamnă drepturile vamale și toate celelalte drepturi, taxe, redevențe și impuneri percepute pentru sau în legătură cu exportarea mărfurilor, dar fără a include redevențe și impuneri a căror valoare se limitează la costul aproximativ al serviciilor oferite;

                  (f)

                  termenul „admitere temporară” înseamnă regimul vamal prin care anumite mărfuri pot fi aduse pe teritoriul vamal, fiind scutite în mod condiționat de plata drepturilor și taxelor de import; astfel de mărfuri trebuie importate cu un anumit scop și destinate reexportării într-un termen stabilit și fără a fi fost supuse vreunei modificări, cu excepția deprecierii normale ca urmare a utilizării mărfurilor;

                  (g)

                  termenul „garanție” înseamnă ceea ce asigură, în conformitate cu cerințele autorităților vamale, îndeplinirea unei obligații față de administrația vamală;

                  (h)

                  termenul „control vamal” înseamnă măsurile aplicate pentru asigurarea conformității cu actele cu putere de lege și normele administrative de a căror aplicare răspund autoritățile vamale.

            PRINCIPII
      1.   Standard
      Facilitățile vamale acordate călătorilor sunt reglementate de dispozițiile prezentei anexe.
      2.   Standard
      Legislația internă stabilește condițiile și formalitățile vamale de îndeplinit în vederea vămuirii bunurilor și mijloacelor de transport pentru uz personal ale călătorilor.
      DISPOZIȚII GENERALE
      3.   Standard
      Autoritățile vamale specifică birourile vamale la care se pot îndeplini formalitățile vamale legate de călători. La stabilirea amplasării, a competenței și a programului de lucru al acestor birouri, factorii de luat în considerare includ situarea geografică și volumul traficului de călători.
      Note

                  1.

                  Astfel de birouri vamale pot fi situate fie la granița fie în interiorul teritoriului țării (de exemplu, într-un aeroport sau într-o gară importantă).

                  2.

                  În unele cazuri poate fi posibil pentru călători să îndeplinească toate formalitățile vamale necesare la bordul trenurilor internaționale, al feriboturilor, al navelor de croazieră etc.

                  3.

                  O altă metodă de accelerare a controlului vamal al pasagerilor este aceea de a prevedea în țara de plecare măsuri de facilitare ulterioară a vămuirii.

            4.   Practică recomandată
      La solicitarea prealabilă a persoanei interesate și din motive considerate întemeiate de către autoritățile vamale, acestea din urmă ar trebui, în măsura în care organizarea lor administrativă o permite, să accepte îndeplinirea formalităților vamale aplicabile călătorilor în alte locuri decât birourile vamale desemnate în acest scop, cheltuielile implicate fiind suportate de către persoana interesată.
      5.   Standard
      Principalele birouri vamale la care se pot îndeplini formalitățile vamale pentru călători sunt deschise 24 de ore pe zi, atunci când fluxul de trafic justifică acest lucru, iar în caz contrar sunt deschise între anumite ore care coincid cu orele normale de sosire sau de plecare a călătorilor din țară.
      6.   Practică recomandată
      Atunci când birourile vamale corespondente sunt situate pe o frontieră comună, autoritățile vamale ale țărilor interesate ar trebui să coreleze competențele și programul de lucru al acestor birouri.
      Notă
      În unele cazuri s-au instituit controale comune la frontierele comune, birourile vamale ale țărilor interesate fiind amplasate în același loc și uneori în aceeași clădire.
      7.   Standard
      Fără a aduce atingere dreptului lor de a efectua un control vamal sistematic asupra tuturor călătorilor, în condiții normale autoritățile vamale nu efectuează un astfel de control decât în mod selectiv sau prin sondaj.
      8.   Standard
      Controlul corporal al călătorilor în scopuri vamale se efectuează numai în cazuri excepționale și când există motive fondate de suspectare de contrabandă sau de alte infracțiuni.
      9.   Standard
      Călătorilor care intră în țară sau părăsesc țara cu un vehicul rutier sau cu trenul li se permite să îndeplinească toate formalitățile vamale necesare fără a trebui, în mod sistematic, să părăsească mijloacele de transport în care călătoresc.
      10.   Practică recomandată
      În marile aeroporturi internaționale, pentru controlul la sosire al călătorilor și al bagajelor lor, ar trebui utilizat sistemul cu circuit dublu, prezentat în apendicele I la prezenta anexă.
      11.   Practică recomandată
      În porturile maritime internaționale adecvate, în special în cele utilizate de navele de pasageri care fac scurte călătorii pe mare (cum ar fi serviciile regulate de feribot), ar trebui utilizat sistemul cu circuit dublu, astfel cum este prezentat în apendicele II la prezenta anexă, pentru controlul la sosire al călătorilor, al bagajelor și al vehiculelor lor rutiere pentru uz privat.
      12.   Standard
      Facilitățile vamale prevăzute în prezenta anexă se acordă călătorilor, fără deosebire de cetățenie sau de naționalitate.
      13.   Practică recomandată
      Indiferent de modul de transport utilizat nu ar trebui solicitată în scopuri vamale o listă de călători sau o listă a bagajelor lor.
      Notă
      Această prevedere nu exclude posibilitatea ca autoritățile vamale să solicite informații privind numărul de călători care sosesc sau pleacă cu un anumit mijloc de transport.
      14.   Standard
      Călătorilor li se permite să facă o declarație verbală cu privire la bunurile care îi însoțesc. Cu toate acestea, autoritățile vamale pot solicita o declarație scrisă pentru bunurile transportate de către călători, care constituie un import sau un export de natură comercială sau care depășesc, valoric sau cantitativ, limitele stabilite de legislația internă.
      Notă
      Declarația scrisă avută în vedere în prezentul standard poate fi declarația solicitată în mod obișnuit pentru introducerea în consum a mărfurilor sau o declarație de mărfuri simplificată. Vama poate solicita, ca alternativă, prezentarea unei facturi comerciale sau a unui alt document comercial.
      15.   Standard
      Bunurile transportate de către călători se depozitează sau se rețin, în condițiile stabilite de către autoritățile vamale, în așteptarea vămuirii sub regimul vamal corespunzător, a reexportării sau a altui transfer în conformitate cu legislația internă, în următoarele cazuri:

                  —

                  la solicitarea călătorului;

                  —

                  atunci când bunurile în cauză nu se pot vămui imediat;

                  —

                  atunci când celelalte dispoziții ale prezentei anexe nu se aplică unor astfel de bunuri.

            16.   Standard
      Bagajele neînsoțite (cele care sosesc sau sunt trimise înainte sau după călător) se vămuiesc în conformitate cu procedura care se aplică bagajelor însoțite sau cu o altă procedură vamală simplificată.
      Note

                  1.

                  Scutirea de plata drepturilor și a taxelor de import aplicabilă bunurilor, altele decât efectele personale, conținute în bagajul însoțit, nu se aplică în mod necesar bunurilor conținute în bagajul neînsoțit.

                  2.

                  Atunci când se solicită scutirea de plata drepturilor și taxelor de import pentru mărfurile din bagajele neînsoțite ale unui călător, autoritățile vamale pot solicita dovada că persoana respectivă sosește într-adevăr din străinătate.

                  3.

                  Dispozițiile prezentate în apendicele III la prezenta anexă pot oferi indicații utile privind tratamentul vamal al bagajelor înregistrate transportate pe calea ferată.

            17.   Standard
      Se iau măsuri pentru ca bagajele neînsoțite ale unui călător să poată fi prezentate pentru vămuire de către o altă persoană.
      18.   Practică recomandată
      Mărfurilor declarate pentru introducerea în consum ar trebui să li se aplice un sistem de taxare forfetară în cadrul facilităților acordate călătorilor, cu condiția ca importul să nu fie de natură comercială și ca valoarea totală sau cantitatea totală a mărfurilor să nu depășească limitele stabilite prin legislația internă. Sistemul forfetar ar trebui:

                  —

                  să stabilească tarife care acoperă toate tipurile de drepturi și taxe de import;

                  —

                  să nu priveze mărfurile de scutirile de drepturi și de taxe care li s-ar aplica în baza altor dispoziții;

                  —

                  la solicitarea călătorului, să permită ca mărfurile să fie impozitate la nivelurile normale ale drepturilor și taxelor de import, caz în care, cu toate acestea, autoritățile vamale pot solicita ca toate mărfurile impozabile să fie taxate astfel;

                  —

                  să nu excludă posibilitatea ca autoritățile vamale să stabilească tarife speciale pentru mărfurile la care se aplică taxe vamale mari sau chiar să excludă unele mărfuri de la sistemul de taxare forfetară.

            Notă
      Se consideră în general că un import nu este de natură comercială atunci când este ocazional și constă numai din bunuri destinate uzului sau consumului personal al călătorului sau al familiei sale sau destinate a fi oferite cadou în țara respectivă și care nu sugerează, prin natura sau cantitatea lor, că ar fi importate în scopuri comerciale.
      PREVEDERI PRIVIND INTRAREA
      (a)   Nerezidenți
      19.   Standard
      Efectelor personale ale nerezidenților li se acordă admiterea temporară. Cu excepția articolelor supuse unor drepturi și taxe de import mari, astfel de efecte personale se admit fără a se solicita vreun document sau vreo garanție.
      20.   Standard
      Pe lângă îmbrăcăminte, articole de toaletă și alte articole în mod evident de natură personală, se consideră ca fiind efecte personale în special următoarele articole:

                  —

                  bijuterii personale;

                  —

                  aparate de fotografiat sau camere de luat vederi, însoțite de rezerve rezonabile de filme și accesorii;

                  —

                  aparate de proiecție portabile pentru diapozitive sau filme și accesorii pentru acestea, însoțite de o cantitate rezonabilă de diapozitive și filme;

                  —

                  binocluri;

                  —

                  instrumente muzicale portabile;

                  —

                  gramofoane portabile cu discuri;

                  —

                  aparate portabile de înregistrat sau de redat sunet (inclusiv dictafoane) cu bandă;

                  —

                  receptoare radio portabile;

                  —

                  televizoare portabile;

                  —

                  mașini de scris portabile;

                  —

                  calculatoare portabile;

                  —

                  cărucioare pentru copii;

                  —

                  scaune cu rotile pentru invalizi;

                  —

                  echipament sportiv, cum ar fi corturile și alte echipamente de camping, echipamente de pescuit, de alpinism, arme sportive de foc cu muniție, biciclete fără motor, canoe sau caiace cu mai puțin de 5,5 metri lungime, schiuri, rachete de tenis.

            21.   Standard
      Pe lângă produsele consumabile scutite de drepturi și de taxe de import în anumite limite cantitative, nerezidenților li se permite să importe, fără plata drepturilor și taxelor de import, bunuri lipsite de orice caracter comercial până la o valoare totală de 75 DST. Se poate fixa o sumă mai mică pentru persoane sub vârsta de 15 ani sau pentru persoane care trec frontiera în mod frecvent.
      Note

                  1.

                  Facilitățile prevăzute în acest standard pot fi supuse condiției ca mărfurile să fie destinate uzului sau consumului personal al călătorului sau al familiei sale sau destinate a fi oferite cadou în țara respectivă și a condiției ca respectivele bunuri să fie transportate în bagajul său însoțit, asupra persoanei sale sau în bagajul de mână al călătorului.

                  2.

                  Nerezidenților care doar trec printr-o țară li se pot acorda facilități mai mari.

            22.   Standard
      Se permite importul de către nerezidenți a următoarelor cantități de produse din tutun, vin, băuturi spirtoase și parfumuri, fără plata drepturilor și taxelor de import:

                  (a)

                  200 de țigarete sau 50 de țigări de foi sau 250 de grame de tutun sau o combinație din aceste produse cu o greutate totală care să nu depășească 250 de grame;

                  (b)

                  2 litri de vin și 1 litru de băuturi spirtoase;

                  (c)

                  1/4 litru de apă de toaletă și 50 grame de parfum.

            Facilitățile prevăzute pentru produsele din tutun și băuturile alcoolice pot fi, totuși, limitate la persoanele care au o anumită vârstă și suspendate sau acordate pentru cantități reduse persoanelor care trec granița în mod frecvent (spre exemplu, persoane care locuiesc în apropierea frontierei, care locuiesc într-o țară dar lucrează în alta, șoferi profesioniști și membri ai echipajelor de transport internațional).
      Notă
      Facilitățile prevăzute în acest standard pot fi supuse condiției ca bunurile să fie destinate uzului sau consumului personal al călătorului sau al familiei sale sau destinate a fi oferite cadou în țara respectivă, precum și condiției ca respectivele bunuri să fie transportate în bagajul său însoțit, asupra persoanei sale sau în bagajul de mână al călătorului.
      23.   Standard
      Atunci când este necesară depunerea unei declarații în vederea admiterii temporare a efectelor personale ale nerezidenților, valoarea garanției depuse nu depășește suma drepturilor și taxelor de import aplicabile.
      24.   Practică recomandată
      Atunci când este necesară depunerea unei declarații în vederea admiterii temporare a efectelor personale ale nerezidenților, părțile contractante ale Convenției vamale privind carnetul ATA pentru admiterea temporară de mărfuri (Bruxelles, 6 decembrie 1961) ar trebui să accepte carnete ATA în locul documentelor vamale naționale și drept garanție pentru plata drepturilor și taxelor de import.
      25.   Standard
      Atunci când este necesară depunerea unei declarații în vederea admiterii temporare a efectelor personale ale nerezidenților, termenul admiterii temporare se fixează prin raportare la durata șederii călătorului în țară, cu condiția să nu se depășească nici o limită stabilită de legislația internă.
      26.   Standard
      La solicitarea călătorului și din motive considerate întemeiate de către autoritățile vamale, acestea prelungesc termenul stabilit inițial.
      27.   Standard
      Se iau măsuri pentru ca mărfurile admise temporar să poată fi reexportate printr-un alt birou vamal decât cel prin care au fost importate.
      28.   Standard
      Nerezidenții beneficiază de admiterea temporară a mijlocelelor lor de transport pentru uz personal.
      Notă
      Admiterea temporară se poate acorda, de asemenea, pentru animale și vehicule nemotorizate, utilizate ca mijloc de transport de către nerezidenți.
      29.   Standard
      Combustibilul transportat în rezervoarele din dotarea normală a mijloacelor de transport este admis fără plata drepturilor și a taxelor de import.
      30.   Standard
      Facilitățile acordate pentru mijloacele de transport pentru uz personal se aplică indiferent dacă mijloacele de transport aparțin nerezidenților sau sunt închiriate ori împrumutate de către aceștia și indiferent dacă acestea sosesc odată cu, înainte sau după sosirea călătorului.
      31.   Practică recomandată
      Autoritățile vamale nu ar trebui să solicite nici un document vamal și nici o garanție pentru admiterea temporară a mijloacelor de transport pentru uzul personal al nerezidenților.
      32.   Practică recomandată
      Atunci când se solicită documente vamale sau garanții pentru admiterea temporară a mijloacelor de transport pentru uzul personal al nerezidenților, autoritățile vamale ar trebui să accepte documentele și garanțiile internaționale standard așa cum sunt stabilite, spre exemplu, de Convenția vamală privind carnetul ATA pentru admiterea temporară a mărfurilor (Bruxelles, 6 decembrie 1961), Convenția vamală de la New York cu privire la importul temporar al vehiculelor rutiere particulare (4 iunie 1954) și Convenția vamală privind importul pentru uz particular al ambarcațiunilor de agrement și al aeronavelor (18 mai 1956).
      33.   Standard
      În general, termenul de admitere temporară a mijloacelor de transport pentru uzul personal al nerezidenților nu este mai mic de șase luni.
      34.   Standard
      La solicitarea persoanei interesate și din motive considerate întemeiate de către autoritățile vamale, acestea prelungesc termenul de admitere temporară fixat inițial.
      35.   Standard
      Se acordă admitere temporară oricăror piese de schimb necesare pentru repararea unui mijloc de transport pentru uz personal aflat temporar pe teritoriul unei țări.
      36.   Practică recomandată
      Sub rezerva respectării condițiilor stabilite de legislația națională, autoritățile vamale nu ar trebui să solicite reexportarea mijloacelor de transport pentru uz personal sau a efectelor personale ale nerezidentului care au fost grav deteriorate sau distruse, accidental sau în condiții de forță majoră.
      (b)   Rezidenți care se întorc în țara lor
      37.   Standard
      Rezidenților care se întorc în țara lor li se permite să reimporte, fără plata drepturilor și a taxelor de import, orice articole pe care le-au luat cu ei în momentul plecării din țară și care se aflau în liberă circulație în țara respectivă.
      38.   Standard
      Pe lângă produsele consumabile care se pot importa, în anumite limite cantitative, fără plata drepturilor și a taxelor de import, rezidenților care se întorc în țara lor li se permite să importe, fără plata drepturilor și a taxelor de import, mărfuri de natură strict necomercială cu o valoare cumulată de până la 75 DST. Se poate fixa o sumă mai mică pentru persoane sub vârsta de 15 ani sau pentru persoane care trec frontiera în mod frecvent.
      Notă
      Facilitățile prevăzute în prezentul standard pot fi supuse condiției ca mărfurile să fie destinate uzului sau consumului personal al călătorului sau al familiei sale sau destinate a fi oferite cadou în țara respectivă, precum și condiției ca respectivele mărfuri să fie transportate în bagajul însoțit, asupra propriei persoane sau în bagajul de mână al călătorului.
      39.   Standard
      Se permite importul de către rezidenții care se întorc a următoarelor cantități de produse din tutun, vin, băuturi spirtoase și parfum, fără plata drepturilor și taxelor de import:

                  (a)

                  200 de țigarete sau 50 de țigări de foi sau 250 de grame de tutun sau o combinație din aceste produse cu o greutate totală care să nu depășească 250 de grame;

                  (b)

                  2 litri de vin și 1 litru de băuturi spirtoase;

                  (c)

                  1/4 litri de apă de toaletă și 50 grame de parfum.

            Cu toate acestea, facilitățile prevăzute pentru produsele din tutun și băuturile alcoolice pot fi limitate la persoanele care au o anumită vârstă și suspendate sau acordate pentru cantități reduse persoanelor care trec granița în mod frecvent (spre exemplu, persoane care locuiesc în apropierea frontierei, care locuiesc într-o țară dar lucrează în alta, șoferi profesioniști și membri ai echipajelor de transport internațional).
      Notă
      Facilitățile prevăzute în acest standard pot fi supuse condiției ca mărfurile să fie destinate uzului sau consumului personal al călătorului sau al familiei sale sau destinate a fi oferite cadou în țara respectivă, precum și a condiției ca respectivele mărfuri să fie transportate în bagajul însoțit, asupra propriei persoane sau în bagajul de mână al călătorului.
      DISPOZIȚII PRIVIND PLECAREA
      40.   Standard
      Formalitățile vamale aplicabile călătorilor care pleacă sunt cât mai simple posibil sau chiar se elimină, după caz.
      Notă
      Poate fi necesară îndeplinirea unor formalități vamale, spre exemplu, pentru a obține scutirea de plata drepturilor și taxelor internaționale sau restituirea acestora.
      41.   Standard
      Călătorilor li se permite să exporte mărfuri în scopuri comerciale, cu condiția îndeplinirii formalităților necesare și a plății tuturor drepturilor și taxelor de export aplicabile.
      42.   Standard
      La solicitarea rezidenților care părăsesc țara, autoritățile vamale iau măsurile necesare pentru identificarea anumitor articole, în scopul de a facilita reimportarea acelor articole fără plata drepturilor și taxelor vamale.
      Notă
      Măsurile uzuale luate în acest sens constau în înregistrarea caracteristicilor care permit identificarea articolelor, a denumirii, mărcilor, numerelor sau a altor însemne permanente aplicate pe acestea sau prin aplicarea mărcilor sau sigiliilor de identificare vamale.
      43.   Standard
      Regimul de export temporar sub acoperirea documentelor vamale nu se aplică decât în cazuri excepționale efectelor personale și mijloacelor private de transport aparținând rezidenților care părăsesc țara.
      44.   Standard
      Orice garanție depusă de către nerezidenți pentru mărfurile admise temporar se eliberează în momentul reexportării mărfurilor, oricare ar fi biroul vamal prin care are loc reexportarea.
      45.   Practică recomandată
      În cazul în care garanția a fost constituită sub formă de depozit în numerar, ar trebui date dispoziții pentru eliberarea acesteia la biroul de reexportare, chiar dacă mărfurile nu au fost importate prin biroul respectiv.
      CĂLĂTORII AFLAȚI ÎN TRANZIT
      46.   Standard
      Călătorii aflați în tranzit care nu părăsesc teritoriul de tranzit nu sunt supuși controlului vamal.
      Notă
      Prezenta dispoziție nu exclude posibilitatea ca vama să mențină o supraveghere generală asupra zonelor de tranzit și să ia măsurile necesare atunci când suspectează comiterea unei infracțiuni vamale.
      INFORMAȚII PRIVIND FACILITĂȚILE VAMALE ACORDATE CĂLĂTORILOR
      47.   Standard
      Autoritățile vamale iau măsurile necesare pentru ca orice persoană interesată să poată obține fără dificultate toate informațiile utile cu privire la facilitățile vamale acordate călătorilor.
      48.   Standard
      Informațiile privind scutirile de drepturi și taxe vamale acordate călătorilor și formalitățile vamale de îndeplinit se pun la dispoziția călătorilor, la solicitarea acestora, anterior plecării lor din țară sau, când acest lucru este realizabil, în timpul călătoriei.
      Note

                  1.

                  Astfel de informații se pot pune la dispoziția călătorilor pe nave, avioane sau trenuri internaționale.

                  2.

                  Astfel de informații pot fi de asemenea puse la dispoziția călătorilor sub formă de broșuri și pot fi expuse în punctele de sosire și plecare.

            49.   Practică recomandată
      Informațiile privind facilitățile vamale acordate călătorilor ar trebui să fie publicate în limba sau limbile oficiale ale țării interesate, precum și în orice altă limbă considerată utilă.

   APENDICELE I
   Dispoziții privind sistemul cu circuit dublu pentru vămuirea călătorilor și a bagajelor acestora sosite pe calea aerului
   Sistemul cu circuit dublu sau sistemul roșu-verde reprezintă un control vamal simplificat care permite autorităților vamale să îmbunătățească fluxul traficului de pasageri în aeroporturile internaționale și să facă față în mod eficient numărului crescând de pasageri fără a reduce eficacitatea controlului și fără a spori, în acest scop, a numărului personalului vamal. Acest sistem nu este în mod necesar incompatibil cu aplicarea altor controale, spre exemplu, controalele valutare, cu excepția cazului în care circumstanțele reclamă controlul complet al tuturor pasagerilor și al bagajelor acestora.
   Sistemul cu circuit dublu prezintă următoarele caracteristici:

               1.

               Sistemul permite pasagerilor să aleagă între două tipuri de circuit:

                           (a)

                           unul (circuitul verde) pentru călătorii care nu au asupra lor nici un fel de mărfuri sau au numai mărfuri care se pot admite cu scutire de plata drepturilor și a taxelor de import și care nu sunt supuse interdicțiilor sau restricțiilor de import;

                           (b)

                           și altul (circuitul roșu) pentru ceilalți pasageri.

               2.

               Fiecare circuit se semnalizează în mod clar și distinct, astfel încât călătorii să îl poată alege cu ușurință și în cunoștință de cauză pe cel adecvat. Caracteristicile principale ale acestei semnalizări sunt următoarele:

                           (a)

                           pentru circuitul menționat la punctul 1 litera (a), se utilizează simbolul verde, în formă de octogon regulat și cu inscripția „Nimic de declarat” („Nothing to declare”, „Rien à déclarer”);

                           (b)

                           pentru circuitul menționat la punctul 1 litera (b), se utilizează simbolul roșu, în formă de pătrat și cu inscripția „Mărfuri de declarat” („Goods to declare”, „Marchandises à déclarer”).

                     În afară de aceasta, circuitele se semnalizează cu o inscripție incluzând termenul „Vamă” („Customs”, „Douane”).

               3.

               Textele menționate la punctul 2 se scriu în limbile engleză și/sau franceză și în orice alte limbi considerate necesare pentru aeroportul respectiv.

               4.

               Pasagerii trebuie să fie suficient de bine informați pentru a alege între cele două circuite. În acest scop este important:

                           (a)

                           ca pasagerii să fie informați în legătură cu funcționarea sistemului și cu tipul și cantitatea mărfurilor pe care le pot avea asupra lor atunci când utilizează circuitul verde. Această informare se poate asigura prin afișe sau panouri dispuse în aeroport sau prin broșuri puse la dispoziția publicului în aeroport sau distribuite prin agenții de turism, companii aeriene și alte organisme interesate;

                           (b)

                           ca accesul spre cele două circuite să fie semnalizat în mod clar.

               5.

               Circuitele se plasează dincolo de zona de livrare a bagajelor, astfel încât călătorii să aibă toate bagajele asupra lor atunci când aleg circuitul. În afară de aceasta, circuitele se poziționează astfel încât trecerea călătorilor din zona respectivă spre ieșirea din aeroport să fie cât mai directă posibil.

               6.

               Distanța dintre zona de livrare a bagajelor și intrările în circuite trebuie să fie suficient de mare pentru a le permite călătorilor să aleagă circuitul potrivit și să se angajeze în circuitul respectiv fără a cauza aglomerare.

               7.

               Călătorii care au optat pentru circuitul verde nu au de îndeplinit alte formalități vamale, cu excepția cazurilor în care fac obiectul unui control prin sondaj; pe circuitul roșu, călătorii îndeplinesc formalitățile solicitate de către vamă.

         APENDICELE II
   Dispoziții privind sistemul cu circuit dublu pentru vămuirea călătorilor, a bagajelor și a vehiculelor acestora sosite pe cale maritimă
   Sistemul cu circuit dublu sau sistemul roșu/verde reprezintă un control vamal simplificat, pentru vămuirea călătorilor, a bagajelor acestora și a vehiculelor lor sosite pe cale maritimă. Sistemul se pretează în special controlului călătorilor care fac scurte călătorii pe mare, cum ar fi cei care utilizează în mod frecvent servicii de trecere cu feribotul. Se poate utiliza spre îmbunătățirea traficului de călători în porturile internaționale și în soluționarea eficientă a problemei numărului crescând de călători fără a reduce eficacitatea controlului vamal și fără a spori, în acest scop, numărul personalului vamal. Acest sistem nu este în mod necesar incompatibil cu aplicarea altor controale, spre exemplu, controalele valutare sau controlul certificatelor internaționale de asigurare a autovehiculelor, cu excepția cazului în care circumstanțele reclamă controlul complet al tuturor pasagerilor și al bagajelor acestora.
   Sistemul cu circuit dublu prezintă următoarele caracteristici:

               1.

               Sistemul permite călătorilor să aleagă între două tipuri de circuite:

                           (a)

                           unul (sensul verde) pentru călători care nu au asupra lor nici un fel de mărfuri sau au numai mărfuri care se pot admite fără plata drepturilor și a taxelor de import și care nu sunt supuse interdicțiilor sau restricțiilor de import;

                           (b)

                           și altul (circuitul roșu) pentru ceilalți călători.

               2.

               Fiecare circuit se semnalizează în mod clar și distinct, astfel încât călătorii să îl poată alege cu ușurință și în cunoștință de cauză pe cel adecvat. Caracteristicile principale ale acestei semnalizări sunt următoarele:

                           (a)

                           pentru circuitul menționat la punctul 1 litera (a), se utilizează simbolul verde, în formă de octogon regulat și cu inscripția „Nimic de declarat” („Nothing to declare”, „Rien à déclarer”);

                           (b)

                           pentru circuitul menționat la punctul 1 litera (b), se utilizează simbolul roșu, în formă de pătrat și cu inscripția „Mărfuri de declarat” („Goods to declare”, „Marchandises à déclarer”).

                     În afară de aceasta, circuitele se semnalizează cu o inscripție incluzând termenul „Vamă” („Customs”, „Douane”).

               3.

               Textele menționate la punctul 2 se scriu în limbile engleză și/sau franceză și în orice alte limbi considerate necesare.

               4.

               În cazul călătorilor care călătoresc cu vehiculul personal, în scopul de a înlesni angajarea vehiculelor pe benzile corespunzătoare și vămuirea, i se pot acorda fiecărui șofer de autovehicul etichete autocolante verzi sau roșii cu caracteristicile menționate la punctul 2 literele (a) și (b), pentru a fi lipite pe parbrizul vehiculului:

                           (a)

                           eticheta verde atunci când autovehiculul și mărfurile pe care le conține, inclusiv mărfurile care aparțin sau sunt transportate de către pasagerii vehiculului, pot fi admise fără îndeplinirea formalităților vamale și nu fac obiectul interdicțiilor sau restricțiilor de import;

                           (b)

                           eticheta roșie pentru celelalte cazuri.

               5.

               Călătorii trebuie să fie suficient de bine informați pentru a putea alege între cele două circuite și, după caz, între eticheta roșie și cea verde. În acest scop este important:

                           (a)

                           ca pasagerii să fie informați în legătură cu funcționarea sistemului și cu tipul și cantitatea mărfurilor pe care le pot avea asupra lor atunci când utilizează circuitul verde. Această informare se poate asigura prin afișe sau panouri dispuse în port sau prin broșuri puse la dispoziția publicului în portul de îmbarcare sau la bordul navei sau distribuite prin agenții de turism, companii maritime și alte organisme interesate;

                           (b)

                           ca, atunci când se utilizează etichetele roșii și verzi menționate la punctul 4, acestea să fie distribuite fiecărui șofer de autovehicul înainte de sosirea în portul de destinație;

                           (c)

                           ca drumul spre cele două circuite să fie semnalizat în mod clar.

               6.

               Circuitele sunt situate dincolo de zona de livrare a bagajelor astfel încât călătorii să aibă toate bagajele asupra lor atunci când aleg calea de acces. În plus, circuitele sunt astfel poziționate încât trecerea călătorilor din zona respectivă spre ieșirea din port să fie cât mai directă posibil.

               7.

               Distanța dintre navă sau zona de livrare a bagajelor și intrările în circuite trebuie să fie suficient de mare pentru a le permite călătorilor să aleagă circuitul potrivit și să se angajeze în circuitul respectiv fără a cauza aglomerare.

               8.

               Călătorii care au optat pentru circuitul verde nu au de îndeplinit alte formalități vamale, cu excepția cazului în care fac obiectul unui control prin sondaj; pe circuitul roșu, călătorii îndeplinesc toate formalitățile solicitate de către vamă.

               9.

               Se poate considera ca îndeplinind condițiile unui sistem cu circuit dublu sistemul care utilizează un singur circuit, dar prin care vehiculele care afișează eticheta roșie sau cele care fac obiectul unui control prin sondaj sunt direcționate către o anumită zonă de staționare.

         APENDICELE III
   Dispoziții privind tratamentul vamal al bagajelor înregistrate, transportate pe calea ferată
   Vămuirea eficientă și rapidă a bagajelor înregistrate transportate pe calea ferată poate fi facilitată prin aplicarea următoarelor dispoziții:

               1.

               La înregistrarea bagajelor de către autoritățile feroviare, călătorilor li se oferă posibilitatea de a face o declarație pe un formular conform modelului anexat (sau bazat pe o adaptare autorizată a acelui model), cu scopul de a înlesni îndeplinirea formalităților vamale.

               2.

               Autoritățile vamale acordă avantaje reale pentru utilizarea declarației scrise, prin aceasta oferind călătorilor un stimulent pentru utilizarea acestei proceduri care oferă mai multe garanții autorităților vamale.

               3.

               Declarația se prezintă de către autoritățile feroviare autorităților vamale ale țării de plecare și de destinație atunci când este solicitată.

               4.

               Declarația scrisă are aceeași valoare și același efect ca declarația solicitată în mod obișnuit călătorilor.

               5.

               Autoritățile vamale renunță pe cât posibil la examinarea conținutului bagajelor însoțite de o declarație scrisă.

               6.

               Autoritățile vamale fac efortul să elibereze, cât mai curând posibil după trecerea frontierei, cea mai mare parte a bagajelor înregistrate însoțite de declarații scrise și care nu necesită examinare sau alte controale, cu scopul de a le pune imediat la dispoziția serviciilor feroviare pentru a fi transportate la destinație.

               7.

               În cazul bagajelor selectate de către autoritățile vamale în vederea examinării sau a altor controale, aceste examinări sau controale se pot executa la biroul vamal cel mai apropiat de locul de destinație al pasagerului. În acest scop, este necesar să existe cât mai multe birouri vamale autorizate să vămuiască bagajele înregistrate.

               8.

               Bagajele se rețin la frontieră numai în cazuri excepționale, spre exemplu, atunci când s-a comis o infracțiune sau există o suspectare întemeiată de fraudă.

               9.

               Autoritățile vamale sunt libere să adopte orice măsuri de control pe care le consideră necesare pentru a preveni abuzurile.

               10.

               În scopul facilitării recuperării bagajelor de către călători, se intensifică cooperarea între autoritățile vamale și cele feroviare, în special în ceea ce privește stabilirea orarului de vămuire a bagajelor.

               11.

               Se are în vedere ca autorităților feroviare să le revină responsabilitatea verificării corectitudinii declarației scrise, în special atunci când se solicită eliberarea bagajelor înregistrate în afara programului de lucru al biroului vamal sau într-o gară care nu beneficiază de servicii vamale.

   Rezerve ale Comunității cu privire la anexa F.3 la Convenția internațională privind simplificarea și armonizarea procedurilor vamale
   1.   Rezervă generală (observație de ordin general)
   În general, legislația comunitară acoperă dispozițiile prezentei anexe. Cu toate acestea, statele membre formulează, după caz, propriile lor rezerve în măsura în care legislația comunitară le oferă posibilitatea de a menține, în anumite cazuri, propriile dispoziții naționale.
   2.   Standardele 21 și 38

      „Legislația comunitară prevede acordarea scutirii de drepturi de import pentru mărfurile respective până la o valoare totală de 45 ECU (unități monetare europene) pentru fiecare călător venind dintr-un stat situat în afara Comunității Europene. Pe lângă limitele cantitative stabilite în standardele 22 și 39, legislația comunitară prevede scutirea de taxe de import pentru următoarele cantități maxime de cafea și ceai:

                  (a)   cafea:

                  500 grame

                  sau

                  extracte și esențe de cafea:

                  200 grame

                  (b)   ceai:

                  100 grame

                  sau

                  extracte și esențe de ceai:

                  40 grame.”

   3.   Standardul 44 și practica recomandată 45

      „Prezentele dispoziții nu se aplică în toate cazurile, în special atunci când procedura se îndeplinește la birouri vamale situate în state membre diferite. Pentru aplicarea acestor dispoziții, teritoriul Uniunii Economice Benelux se consideră a fi teritoriul unui singur stat membru.”