title: 2013/588/UE: Decizia Parlamentului European din 17 aprilie 2013 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă aferent exercițiului financiar 2011

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 308/267

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 17 aprilie 2013
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă aferent exercițiului financiar 2011
   (2013/588/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă pentru exercițiul financiar 2011,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile agenției (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță Maritimă (4), în special articolul 19,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru transport și turism (A7-0078/2013),

               1.

               acordă directorului executiv al Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului agenției aferent exercițiului financiar 2011;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului executiv al Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi, și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 388, 15.12.2012, p. 129.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 208, 5.8.2002, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

      din 17 aprilie 2013
      conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă aferent exercițiului financiar 2011
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă pentru exercițiul financiar 2011,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile agenției (1),

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță Maritimă (4), în special articolul 19,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolul 94,

                  —

                  având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru transport și turism (A7-0078/2013),

                  A.

                  întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obținut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă (denumită în continuare „agenția”) aferente exercițiului financiar 2011 și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente,

         Gestiunea bugetară și financiară

                  1.

                  constată că în 2011 bugetul agenției s-a ridicat la 56,4 milioane EUR, față de 54,4 milioane EUR în exercițiul precedent;

                  2.

                  ia notă cu îngrijorare de constatarea Curții de Conturi conform căreia, pentru anumite angajamente bugetare în valoare de 0,9 milioane EUR, nu existau angajamente juridice corespunzătoare, ceea ce înseamnă că agenția ar fi trebuit să procedeze la dezangajarea și la restituirea acestei sume către Comisie la începutul lui 2012; constată, totuși, că agenția a lansat acest proces prea târziu, astfel încât, din cauza restricțiilor impuse de sistemul informatic, fondurile în cauză vor fi blocate timp de un an și vor fi dezangajate și restituite abia la sfârșitul lui 2012;

                  3.

                  recunoaște faptul că agenția a luat măsuri pentru a asigura că soldurile restante ale angajamentelor care nu corespundeau unor obligații juridice existente vor fi dezangajate până la sfârșitul anului; recunoaște de asemenea faptul că agenția și-a îndrumat ordonatorii de credite să inițieze procedura de dezangajare de îndată ce există siguranța că o anumită măsură nu este și nu va fi pe deplin pusă în aplicare; invită agenția să prezinte autorității care acordă descărcarea de gestiune un raport în care să menționeze dacă măsurile luate au fost suficiente pentru a preveni reapariția unei situații similare;

                  4.

                  regretă că Curtea de Conturi a considerat că este necesară ameliorarea modului în care agenția își gestionează activele; a identificat, în mod special, diferențe nejustificate între înregistrările pentru amortizarea anuală și cele pentru amortizarea cumulată și a constatat că, în ceea ce privește imobilizările necorporale create pe plan intern, procedurile contabile și informațiile privind costurile sunt lipsite de fiabilitate; constată că nu există dovezi care să ateste că s-a realizat un inventar fizic al echipamentelor administrative în termenul prescris;

                  5.

                  constată, pe baza informațiilor furnizate de agenție, că aceasta a tratat toate aspectele legate de gestionarea activelor, în special a dezvoltat și a pus în aplicare, în decursului lui 2012, norme și proceduri detaliate referitoare la gestionarea activelor, a verificat corectitudinea inventarului și, așa cum a fost prevăzut, a finalizat un inventar complet al imobilizărilor corporale în cea de-a doua jumătate a lui 2012; constată că registrul activelor ce stă la baza contabilității pe bază de angajamente a activelor, instrumentul agenției de evidență a tuturor activelor sale, a fost actualizată complet;

                  6.

                  ia notă cu îngrijorare de constatarea Curții de Conturi conform căreia agenția a vândut, în decembrie 2011, două sisteme cu brațe de îndepărtat petrolul de la suprafața apei, destinate serviciilor de recuperare a petrolului deversat în mare, încercând să obțină cel puțin valoarea contabilă netă a echipamentelor de 319 050 EUR; constată că din cauză că prețul minim a fost fixat în mod incorect la o valoare mai mică decât valoarea contabilă netă, vânzarea echipamentelor a antrenat o pierdere de 93 950 EUR; consideră că, întrucât prețul obținut a fost rezultatul unui proces de licitație, acest lucru ar trebui să indice necesitatea unei eventuale reevaluări a ratelor de amortizare;

                  7.

                  constată, pe baza informațiilor furnizate de agenție, că aceasta a stabilit o serie de orientări și proceduri privind gestionarea activelor sale de intervenție în cazul poluării marine; constată, de asemenea, că acestea au fost consolidate într-o manieră coerentă într-un compendiu și că acest compendiu include un capitol referitor la procedura licitației publice și o procedură detaliată pentru stabilirea valorii contabile de amortizare relevante;

         Recrutarea

                  8.

                  constată, pe baza raportului Curții de Conturi, necesitatea îmbunătățirii transparenței procedurilor de recrutare; constată, în special, că nu s-au stabilit, înainte de examinarea candidaturilor, nici punctajul minim pe care candidații trebuiau să îl obțină pentru a fi invitați la interviu, nici întrebările pentru testele scrise și pentru interviuri și nici ponderea corespunzătoare a acestora pentru evaluarea candidaților; recunoaște faptul că agenția și-a actualizat procedurile de recrutare în consecință;

         Conflictele de interese

                  9.

                  solicită agenției să examineze și să elimine posibilele conflicte de interese atunci când recrutează experți și personal din cadrul sectorului pe care îl supervizează;

         Auditul intern

                  10.

                  constată că în 2011, Serviciul de Audit Intern al Comisiei a efectuat auditul cu tema „Inspecția în cadrul EMSA” și că, în urma acestui audit, agenția a pregătit un plan de acțiune detaliat care, conform serviciului de audit intern, abordează cele mai importante riscuri în mod adecvat; constată, de asemenea, că serviciul de audit intern a monitorizat stadiul de punere în aplicare a recomandărilor deschise „foarte importante” din cadrul auditurilor anterioare și a conchis că agenția a pus în aplicare toate acele recomandări; constată că, până la sfârșitul anului 2011, agenția a considerat drept închise 26 dintr-un total de 30 de recomandări, care fuseseră făcute atât de IAS, cât și de auditorul intern al agenției (structura de audit intern);

                  11.

                  face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune, la Rezoluția sa din 17 aprilie 2013 (6) referitoare la performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor.

         (1)  JO C 388, 15.12.2012, p. 129.

         (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (4)  JO L 208, 5.8.2002, p. 1.

         (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (6)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0134 (a se vedea pagina 374 din prezentul Jurnal Oficial).


title: Decizia (UE) 2016/273 a Consiliului din 12 februarie 2016 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Democratică a Timorului de Est privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere

text:
               27.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 52/13

         DECIZIA (UE) 2016/273 A CONSILIULUI
   din 12 februarie 2016
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Democratică a Timorului de Est privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Comisia a negociat, în numele Uniunii Europene, un acord cu Republica Democratică a Timorului de Est privind exonerarea de la obligația de a deține viză de scurtă ședere (denumit în continuare „acordul”).

               (2)

               În conformitate cu Decizia (UE) 2015/1030 a Consiliului (2), acordul a fost semnat și se aplică cu titlu provizoriu de la 28 mai 2015.

               (3)

               Acordul instituie un Comitet mixt de experți de gestionare a acordului. Uniunea este reprezentată în cadrul respectivului Comitet mixt de către Comisie, care ar trebui să fie asistată de reprezentanți ai statelor membre.

               (4)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (3); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (5)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (4); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revin obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică.

               (6)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul între Uniunea Europeană și Republica Democratică a Timorului de Est privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 8 alineatul (1) din acord (5).
   Articolul 3
   Comisia Europeană, asistată de reprezentanți ai statelor membre, reprezintă Uniunea în cadrul Comitetului mixt de experți instituit în temeiul articolului 6 din acord.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Aprobarea din 15 decembrie 2015 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Decizia (UE) 2015/1030 a Consiliului din 7 mai 2015 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Democratică a Timorului de Est privind exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere (JO L 173, 3.7.2015, p. 1).

      (3)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (4)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

      (5)  Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2011/182/UE: Decizia Consiliului din 9 martie 2011 privind reînnoirea Acordului de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei între Comunitatea Europeană și Ucraina

text:
               25.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 79/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 9 martie 2011
   privind reînnoirea Acordului de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei între Comunitatea Europeană și Ucraina
   (2011/182/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 186 coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2003/96/CE (1), Consiliul a aprobat încheierea Acordului de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei între Comunitatea Europeană și Ucraina.

               (2)

               La articolul 12 litera (b) din acord se prevede că acordul se încheie pentru o perioadă inițială care expiră la data de 31 decembrie 2002, putând fi reînnoit prin acordul părților pentru perioade suplimentare de câte cinci ani.

               (3)

               Prin decizia sa din 22 septembrie 2003 (2), care a intrat în vigoare la 8 noiembrie 2004, Consiliul a aprobat reînnoirea acordului pentru o perioadă suplimentară de cinci ani.

               (4)

               La cea de a treia reuniune a Subcomitetului nr. 7 UE-Ucraina, desfășurată la Kiev la 26-27 noiembrie 2008, ambele părți și-au confirmat interesul privind reînnoirea acordului sus-menționat pentru încă cinci ani.

               (5)

               Conținutul substanțial al acordului reînnoit va fi identic cu conținutul substanțial al acordului care a expirat la 7 noiembrie 2009.

               (6)

               Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a înlocuit Comunitatea Europeană și i-a succedat acesteia.

               (7)

               Acordul de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei dintre Comunitatea Europeană și Ucraina ar trebui aprobat în numele Uniunii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Reînnoirea Acordului de cooperare în domeniul științei și al tehnologiei dintre Comunitatea Europeană și Ucraina se aprobă în numele Uniunii pentru o perioadă suplimentară de cinci ani.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii și în conformitate cu articolul 12 din acord, la notificarea Guvernului Ucrainei privind faptul că Uniunea și-a încheiat procedurile interne necesare pentru intrarea în vigoare a acordului reînnoit (3) și comunică următoarea notificare Ucrainei:

      „Ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană a înlocuit Comunitatea Europeană și i-a succedat acesteia și, începând cu data respectivă, exercită toate drepturile Comunității Europene și preia toate obligațiile acesteia. Prin urmare, referirile la «Comunitatea Europeană» în textul acordului se citesc, după caz, ca referiri la «Uniunea Europeană»”.

   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare de la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 9 martie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         CSÉFALVAY Z.

      (1)  JO L 36, 12.2.2003, p. 31.

      (2)  JO L 267, 17.10.2003, p. 24.

      (3)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2014/664/UE: Decizia Consiliului din 15 septembrie 2014 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului membrilor Consiliului Oleicol Internațional în ceea ce privește prelungirea aplicării Acordului internațional din 2005 cu privire la uleiul de măsline și măslinele de masă

text:
               17.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 275/6

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 15 septembrie 2014
   privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului membrilor Consiliului Oleicol Internațional în ceea ce privește prelungirea aplicării Acordului internațional din 2005 cu privire la uleiul de măsline și măslinele de masă

      (2014/664/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul internațional din 2005 cu privire la uleiul de măsline și măslinele de masă (1) („acordul”) expiră la 31 decembrie 2014, cu excepția cazului în care Consiliul membrilor Consiliului Oleicol Internațional (IOC) decide, în conformitate cu articolul 47 alineatele (1) și (2) din acord, să prelungească aplicarea acestuia.

               (2)

               La 19 noiembrie 2013, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocieri, în numele Uniunii, în vederea încheierii unui nou acord internațional privind uleiul de măsline și măslinele de masă.

               (3)

               Dezbaterile din cadrul IOC privind un nou acord sunt în curs de desfășurare. Ținând cont de stadiul actual al negocierilor, este cert că încheierea unui acord nu se va putea efectua până la 31 decembrie 2014. Prin urmare, este în interesul Uniunii să se asigure că aplicarea acordului actual este prelungită.

               (4)

               Prelungirea aplicării acordului actual este distinctă de negocierile pentru încheierea unui nou acord. Prin urmare, Uniunea ar trebui să solicite prelungirea cu un an a aplicării acordului actual și să voteze în favoarea unei astfel de prelungiri, în cazul în care prelungirea ar fi propusă Consiliului membrilor,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului membrilor Consiliului Oleicol Internațional este aceea de a solicita o prelungire cu un an a aplicării Acordului privind uleiul de măsline și măslinele de masă actual și de a vota în favoarea prelungirii cu un an a aplicării Acordului internațional din 2005 cu privire la uleiul de măsline și măslinele de masă, dacă prelungirea este propusă Consiliului membrilor.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 15 septembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. GOZI

      (1)  JO L 302, 19.11.2005, p. 47.


title: Decizia (PESC) 2015/1521 a Consiliului din 14 septembrie 2015 de abrogare a Deciziei 2013/320/PESC de sprijinire a activităților de securitate fizică și gestionare a stocurilor pentru reducerea riscului de comerț ilicit cu arme de calibru mic și armament ușor (SALW) și muniția aferentă în Libia și în regiunea acesteia

text:
               15.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 239/142

         DECIZIA (PESC) 2015/1521 A CONSILIULUI
   din 14 septembrie 2015
   de abrogare a Deciziei 2013/320/PESC de sprijinire a activităților de securitate fizică și gestionare a stocurilor pentru reducerea riscului de comerț ilicit cu arme de calibru mic și armament ușor (SALW) și muniția aferentă în Libia și în regiunea acesteia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 26 alineatul (2) și articolul 31 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               Decizia 2013/320/PESC a Consiliului (1) prevedea faptul că Uniunea urmărește promovarea păcii și a securității în Libia și în regiunea înconjurătoare prin sprijinirea unor măsuri menite să asigure eficiența securității fizice și a gestionării stocurilor de armament din arsenalele libiene de către instituțiile statului libian pentru reducerea riscurilor la adresa păcii și a securității de pe urma proliferării ilicite și a acumulării excesive de arme de calibru mic și armament ușor (SALW) și de muniție aferentă, inclusiv promovarea unui multilateralism eficient la nivel regional.

               (2)

               Din cauza deteriorării situației politice și de securitate, cea mai mare parte a misiunilor diplomatice și a personalului internațional au fost nevoite să părăsească Libia în urma evenimentelor violente din vara anului 2014.

               (3)

               Dialogul politic desfășurat sub conducerea Organizației Națiunilor Unite nu a condus încă la o soluționare politică între principalele facțiuni combatante.

               (4)

               Nu este clar când situația din Libia se va îmbunătăți suficient de mult încât personalul internațional să poată funcționa din nou în condiții de siguranță în această țară.

               (5)

               Prin urmare, Decizia 2013/320/PESC ar trebui să fie abrogată.

               (6)

               Uniunea dorește să își reafirme angajamentul politic ferm de a sprijini autoritățile libiene responsabile în vederea reducerii riscurilor reprezentate de proliferarea ilicită și de acumularea excesivă de SALW și de muniție aferentă, de îndată ce condițiile din Libia vor permite aceasta,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2013/320/PESC se abrogă.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Se aplică de la 30 iunie 2015.

      Adoptată la Bruxelles, 14 septembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. ASSELBORN

      (1)  Decizia 2013/320/PESC a Consiliului din 24 iunie 2013 de sprijinire a activităților de securitate fizică și gestionare a stocurilor pentru reducerea riscului de comerț ilicit cu arme de calibru mic și armament ușor (SALW) și muniția aferentă în Libia și în regiunea acesteia (JO L 173, 26.6.2013, p. 54).


title: Decizia 2005/728/JAI a Consiliului din 12 octombrie 2005 de stabilire a datei de punere în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (CE) nr. 871/2004 privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismului

text:
Anunţ juridic important

|

32005D0728

Official Journal L 273 , 19/10/2005 P. 0026 - 0026 Official Journal L 173 , 27/06/2006 P. 0025 - 0025

		20051012Decizia 2005/728/JAI a Consiliuluidin 12 octombrie 2005de stabilire a datei de punere în aplicare a anumitor dispoziții din Regulamentul (CE) nr. 871/2004 privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismuluiCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 871/2004 al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismului [1] și, în special, articolul 2 alineatul (2) al acestuia,întrucât:(1) Regulamentul (CE) nr. 871/2004 precizează că dispozițiile articolului 1 din regulamentul menționat se aplică de la o dată stabilită de Consiliu de îndată ce condițiile prealabile necesare au fost îndeplinite, iar Consiliul poate stabili date diferite pentru punerea în aplicare a diferitelor dispoziții. Respectivele condiții, prevăzute la articolul 2 alineatul (2) din regulamentul sus-menționat, au fost îndeplinite în conformitate cu articolul 1 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 871/2004.(2) Este necesar ca articolul 1 alineatul (10) din Decizia 2005/211/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind introducerea unor noi funcții ale Sistemului de informații Schengen, inclusiv în combaterea terorismului [2], denumită în continuare "decizia Consiliului", care este identic cu articolul 1 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 871/2004, să fie pus în aplicare cu începere de la aceeași dată.(3) O decizie distinctă a Consiliului prevede intrarea în vigoare a articolului 1 alineatul (10) din Decizia 2005/211/JAI.(4) În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului semnat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la instituirea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen [3], care intră sub incidența articolului 1 punctul (G) din Decizia 1999/437/CE [4] coroborat cu articolul 4 alineatul (1) din Decizia 2004/849/CE [5] a Consiliului și cu Decizia 2004/860/CE [6] a Consiliului din 25 octombrie 2004 privind semnarea în numele Uniunii Europene și în numele Comunității Europene și privind aplicarea provizorie a anumitor dispoziții din acordul menționat,DECIDE:Articolul 1Articolul 1 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 871/2004 se aplică de la 1 ianuarie 2006.Articolul 2Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării. Aceasta se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Luxemburg, 12 octombrie 2005.Pentru ConsiliuPreședinteleC. Clarke[1] JO L 162, 30.4.2004, p. 29.[2] JO L 68, 15.3.2005, p. 44.[3] Document 13054/04 al Consiliului accesibil pe http://register.consilium.eu.int[4] JO L 176, 10.7.1999, p. 31.[5] JO L 368, 15.12.2004, p. 26.[6] JO L 370, 17.12.2004, p. 78.--------------------------------------------------


title: Decizia 2009/88/PESC a Consiliului din 22 decembrie 2008 privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Djibouti privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Djibouti în cadrul operației militare a Uniunii Europene Atalanta

text:
               3.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 33/41

         DECIZIA 2009/88/PESC A CONSILIULUI
   din 22 decembrie 2008
   privind încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Djibouti privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Djibouti în cadrul operației militare a Uniunii Europene Atalanta
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 24,
   având în vedere recomandarea Președinției,
   întrucât:

               (1)

               La 15 mai 2008, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) a adoptat Rezoluția 1814 (2008), solicitând statelor și celorlalte organizații regionale să adopte măsuri de protejare a navelor care participă la transportul și acordarea ajutoarelor umanitare destinate Somaliei și activităților autorizate de Organizația Națiunilor Unite.

               (2)

               La 2 iunie 2008, CSONU a adoptat Rezoluția 1816 (2008) care autorizează statele care cooperează și guvernul federal de tranziție, pentru o perioadă de șase luni din momentul adoptării respectivei rezoluții, să intre în apele teritoriale ale Somaliei și să utilizeze, într-un mod compatibil cu dreptul internațional aplicabil, toate mijloacele necesare pentru a reprima actele de piraterie și tâlhărie comise pe mare. Aceste dispoziții au fost prelungite pentru o nouă perioadă de douăsprezece luni prin Rezoluția 1846 (2008) a Consiliului de Securitate, adoptată la 2 decembrie 2008.

               (3)

               La 10 noiembrie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/851/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (1) (operația Atalanta).

               (4)

               Articolul 11 din respectiva acțiune comună prevede că statutul forțelor aflate sub comanda UE și al personalului acestora, aflate pe teritoriul terestru al statelor terțe sau care acționează în apele teritoriale ale statelor terțe sau în apele interne ale acestora, este adoptat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 24 din tratat. Prin scrisoarea din 1 decembrie 2008, adresată Secretarului General/Înaltului Reprezentant (SG/ÎR), guvernul Republicii Djibouti și-a comunicat acordul privind desfășurarea unei forțe europene pe teritoriul său și intenția de a încheia în acest sens un acord privind statutul respectivelor forțe.

               (5)

               Ca urmare a autorizației acordate de Consiliu la 18 septembrie 2007, în conformitate cu articolul 24 din tratat, Președinția, asistată de SG/ÎR, a negociat un acord între Uniunea Europeană și Republica Djibouti privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Djibouti.

               (6)

               Acordul ar trebui să fie aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Djibouti privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Djibouti în cadrul operației militare a Uniunii Europene Atalanta se aprobă în numele Uniunii Europene.
   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul prin care Uniunea Europeană își asumă obligații.
   Articolul 3
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 22 decembrie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         B. KOUCHNER

      (1)  JO L 301, 12.11.2008, p. 33.
    ---documentbreak---

               3.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 33/43

         TRADUCERE
   ACORD
   între Uniunea Europeană și Republica Djibouti privind statutul forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene în Republica Djibouti în cadrul operației militare a Uniunii Europene Atalanta
   UNIUNEA EUROPEANĂ (UE),
   pe de o parte, și
   REPUBLICA DJIBOUTI, denumită în continuare „statul-gazdă”,
   pe de altă parte,
   împreună denumite în continuare „părțile”,
   Îngrijorate în legătură cu recrudescența actelor de piraterie și tâlhărie împotriva navelor care transportă ajutor umanitar și a navelor care navighează în largul coastelor Somaliei,
   AVÂND ÎN VEDERE:
   Rezoluțiile 1814 (2008), 1838 (2008) și 1846 (2008) ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite;
   scrisoarea Republicii Djibouti din data de 1 decembrie 2008 prin care acceptă în special prezența unor elemente ale forțelor navale ale UE pe teritoriul său;
   Acțiunea comună 2008/851/PESC a Consiliului Uniunii Europene din 10 noiembrie 2008 privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (operația „Atalanta”);
   faptul că prezentul acord nu afectează drepturile și obligațiile părților care decurg din acorduri și alte instrumente internaționale de instituire a unor curți și tribunale internaționale, inclusiv statutul Curții Penale Internaționale,
   CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   Articolul 1
   Domeniul de aplicare și definiții
   (1)   Dispozițiile prezentului acord se aplică forțelor aflate sub comanda Uniunii Europene și personalului acestora.
   (2)   Dispozițiile prezentului acord nu se aplică decât pe teritoriul statului-gazdă, inclusiv apele sale interioare, marea sa teritorială și spațiul său aerian.
   (3)   În sensul prezentului acord:

               (a)

               „forțe aflate sub comanda Uniunii Europene (EUNAVFOR)” înseamnă cartierul general militar al UE și contingentele naționale care contribuie la operație, navele, aeronavele, echipamentele și mijloacele de transport ale acestora;

               (b)

               „operație” înseamnă pregătirea, stabilirea, executarea și susținerea misiunii militare în baza mandatului încredințat prin Rezoluțiile 1814 (2008) și 1816 (2008), precum și prin toate rezoluțiile relevante ale Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite adoptate ulterior și prin Convenția Organizației Națiunilor Unite privind dreptul mării, semnată la 10 decembrie 1982;

               (c)

               „comandantul operației” înseamnă comandantul operației;

               (d)

               „comandantul forței UE” înseamnă comandantul în teatrul de operațiuni;

               (e)

               „cartierul general militar al UE” înseamnă cartierul general militar și elementele acestuia, indiferent unde sunt situate, aflate sub autoritatea comandanților militari UE care exercită comanda sau controlul militar al operației;

               (f)

               „contingente naționale” înseamnă unitățile, navele, aeronavele și elementele, în special detașamentele de protecție și elementele militare îmbarcate la bordul navelor comerciale, care aparțin statelor membre ale Uniunii Europene și altor state care participă la operație;

               (g)

               „personalul EUNAVFOR” înseamnă membrii personalului civil și militar afectat EUNAVFOR, personalul detașat în vederea pregătirii operației și a personalului aflat în misiune, precum și personalul polițienesc care însoțește persoanele reținute de EUNAVFOR, pentru un stat participant sau o instituție UE în cadrul operației, prezent, cu excepția unor dispoziții contrare ale prezentului acord, pe teritoriul statului-gazdă, cu excepția personalului angajat pe plan local și a personalului angajat de contractanții comerciali internaționali;

               (h)

               „personal angajat pe plan local” înseamnă membrii personalului care sunt resortisanți sau rezidenți permanenți ai statului-gazdă;

               (i)

               „facilități” înseamnă toate clădirile, spațiile de cazare și terenurile necesare EUNAVFOR și personalului său;

               (j)

               „stat participant” înseamnă statul care pune la dispoziția EUNAVFOR un contingent național;

               (k)

               „ape” înseamnă apele interne și marea teritorială a statului-gazdă, precum și spațiul aerian situat deasupra acestora;

               (l)

               „corespondență oficială” înseamnă toată corespondența referitoare la operație și la funcțiile sale.

         Articolul 2
   Dispoziții generale
   (1)   EUNAVFOR și personalul său respectă actele cu putere de lege și actele administrative ale statului-gazdă și se abțin de la orice acțiune sau activitate incompatibilă cu obiectivele operației.
   (2)   EUNAVFOR comunică în prealabil și periodic guvernului statului-gazdă numărul de membri ai personalului său care tranzitează teritoriul statului-gazdă sau se află pe teritoriul respectiv, precum și identitatea navelor, a aeronavelor și a unităților care operează în apele statului-gazdă sau care fac escală în porturile sale.
   Articolul 3
   Identificarea
   (1)   Membrii personalului EUNAVFOR prezenți pe teritoriul terestru al statului-gazdă poartă în permanență asupra lor pașaportul sau cartea de identitate militară.
   (2)   Vehiculele, aeronavele, navele și alte mijloace de transport ale EUNAVFOR poartă marcaje de identificare și/sau plăci de înmatriculare distinctive ale EUNAVFOR, care se notifică în prealabil autorităților competente ale statului-gazdă.
   (3)   EUNAVFOR are dreptul de a arbora drapelul Uniunii Europene și semne distinctive, precum însemne militare, titluri și simboluri oficiale, pe facilitățile, vehiculele și alte mijloace de transport ale acestora. Uniformele personalului EUNAVFOR poartă o emblemă distinctivă a EUNAVFOR. Drapelele sau însemnele naționale ale contingentelor naționale participante la operație pot fi arborate pe facilități, vehicule și alte mijloace de transport și uniforme ale EUNAVFOR, în conformitate cu decizia comandantului forței UE.
   Articolul 4
   Trecerea frontierei și deplasarea pe teritoriul statului-gazdă
   (1)   Membrii personalului EUNAVFOR nu pot intra pe teritoriul statului-gazdă decât după prezentarea unui pașaport valabil și, în cazul primei intrări, cu excepția echipajelor navelor și aeronavelor EUNAVFOR, a unui ordin de misiune individual sau colectiv emis de EUNAVFOR. Ulterior, atunci când intră, părăsesc sau sunt prezenți pe teritoriul statului-gazdă, sunt scutiți de inspecțiile efectuate în cadrul formalităților de imigrare și de control vamal. Echipajele navelor și aeronavelor EUNAVFOR sunt scutite de aplicarea dispozițiilor referitoare la vize.
   (2)   Membrii personalului EUNAVFOR sunt scutiți de aplicarea dispozițiilor statului-gazdă referitoare la înregistrarea și controlul străinilor, dar nu dobândesc dreptul de ședere sau de domiciliu permanent pe teritoriul statului-gazdă.
   (3)   O listă generală a resurselor EUNAVFOR care intră pe teritoriul statului-gazdă este furnizată acestuia cu titlu informativ. Respectivele resurse poartă un marcaj de identificare EUNAVFOR. EUNAVFOR este scutită de prezentarea oricărui alt document vamal și de orice inspecții.
   (4)   Membrii personalului EUNAVFOR pot să conducă vehicule motorizate și să piloteze nave sau aeronave pe teritoriul statului-gazdă cu condiția să fie titularii, după caz, al unui permis de conducere, al unui brevet de căpitan sau a unei licențe de pilot național, internațional sau militar valabile, eliberate de unul din statele participante.
   (5)   Pentru nevoile operației, statul-gazdă acordă EUNAVFOR și personalului acestuia libertate de mișcare și de circulație pe teritoriul său, inclusiv în apele sale și în spațiul său aerian. Libertatea de mișcare în marea teritorială a statului-gazdă include în special staționarea și acostarea.
   (6)   Pentru nevoile operației, EUNAVFOR poate desfășura, în apele statului-gazdă, lansarea, debarcarea sau îmbarcarea aeronavelor sau a dispozitivelor sale militare.
   (7)   Pentru nevoile operației, EUNAVFOR și mijloacele de transport pe care le navlosește pot utiliza șoselele, podurile, feriboturile, aeroporturile și porturile fără obligația achitării de taxe sau drepturi similare. EUNAVFOR nu este scutită de contribuții financiare de compensare a serviciilor de care beneficiază la cerere.
   Articolul 5
   Privilegii și imunități acordate EUNAVFOR de către statul-gazdă
   (1)   Facilitățile EUNAVFOR și navele și aeronavele sale sunt inviolabile. Cu toate acestea, agenții statului-gazdă pot avea acces la acestea cu aprobarea comandantului forței UE.
   (2)   EUNAVFOR, împreună cu bunurile și resursele de care dispune, indiferent de amplasarea acestora și de proprietatea asupra lor, beneficiază de imunitate de jurisdicție.
   (3)   Facilitățile EUNAVFOR, mobilierul și alte bunuri auxiliare, precum și mijloacele sale de transport nu pot face obiectul percheziției, rechiziționării, sechestrului sau executării.
   (4)   Arhivele și documentele EUNAVFOR sunt inviolabile în orice moment și indiferent de locul de depozitare a acestora.
   (5)   Corespondența oficială a EUNAVFOR este inviolabilă.
   (6)   Statul-gazdă autorizează intrarea articolelor destinate operației și le scutește de orice taxe vamale, taxe sau alte drepturi similare, altele decât cheltuielile de depozitare, transport și alte servicii prestate.
   (7)   EUNAVFOR este scutită de toate impozitele, taxele și alte drepturi similare naționale, regionale sau comunale pe bunurile achiziționate sau importate, serviciile prestate și facilitățile utilizate pentru nevoile operației. EUNAVFOR nu este scutită de redevențe sau alte drepturi percepute pentru remunerarea serviciilor prestate.
   Articolul 6
   Privilegii și imunități acordate personalului EUNAVFOR de către statul-gazdă
   (1)   Personalul EUNAVFOR nu poate fi supus niciunei forme de arest sau detenție. În cazul unui flagrant delict constatat pe drumul public de o autoritate polițienească a statului-gazdă, aceasta este autorizată, în momentul în care autorul infracțiunii a vătămat integritatea fizică a unui resortisant al statului-gazdă, să îl rețină pentru a asigura protecția acestuia până la sosirea autorităților competente ale EUNAVFOR.
   (2)   Documentele, corespondența și bunurile personalului EUNAVFOR beneficiază de inviolabilitate, sub rezerva măsurilor de executare autorizate în temeiul alineatului (6).
   (3)   Personalul EUNAVFOR beneficiază de imunitate de jurisdicție penală față de statul-gazdă.
   Statul participant sau instituția în cauză a UE, după caz, poate renunța la imunitatea de jurisdicție penală a personalului EUNAVFOR. Este necesar ca renunțarea să fie întotdeauna făcută în scris.
   (4)   Personalul EUNAVFOR beneficiază de imunitate în raport cu jurisdicțiile civilă și administrativă ale statului-gazdă în ceea ce privește cuvintele pronunțate și scrise, precum și toate actele întreprinse în exercitarea funcțiilor oficiale.
   Atunci când se inițiază o procedură civilă împotriva personalului EUNAVFOR pe lângă o instanță judecătorească a statului-gazdă, comandantul forței UE și autoritatea competentă a statului participant sau instituția UE în cauză sunt informate de îndată. Înainte de inițierea procedurii pe lângă instanța judecătorească competentă, comandantul forței UE și autoritatea competentă a statului participant sau instituția UE în cauză au obligația să ateste dacă actul respectiv a fost sau nu comis de personalul EUNAVFOR în exercitarea funcțiilor sale oficiale.
   În cazul în care actul respectiv a fost comis în exercitarea funcțiilor oficiale, nu se inițiază o procedură și se aplică dispozițiile articolului 15. În cazul în care actul respectiv nu a fost comis în exercitarea funcțiilor oficiale, procedura poate continua. Statul-gazdă se asigură că jurisdicția competentă recunoaște atestarea de către comandantul forței UE și autoritatea competentă a statului participant sau instituția implicată a UE.
   În cazul în care personalul EUNAVFOR inițiază o procedură civilă, acesta nu mai poate invoca imunitatea de jurisdicție în ceea ce privește orice cerere reconvențională direct legată de cererea principală.
   (5)   Personalul EUNAVFOR nu este obligat să depună mărturie.
   (6)   Împotriva personalului EUNAVFOR nu poate fi luată nicio măsură de executare, cu excepția unei proceduri civile nelegate de funcțiile sale oficiale. Bunurile personalului EUNAVFOR, certificate de către comandantul forței UE ca fiind necesare exercitării funcțiilor acestuia, nu pot fi supuse sechestrului ca urmare a unei hotărâri judecătorești. În cadrul procedurii civile, personalul EUNAVFOR nu este supus niciunei restrângeri a libertății personale sau altor măsuri de constrângere.
   (7)   Imunitatea de jurisdicție a personalului EUNAVFOR față de statul-gazdă nu conferă imunitate în raport cu jurisdicția statelor participante respective.
   (8)   Personalul EUNAVFOR este scutit de orice formă de impozitare în statul-gazdă, în ceea ce privește remunerația și alte drepturi bănești care îi sunt plătite de EUNAVFOR sau de statele participante, precum și în ceea ce privește veniturile încasate în afara statului-gazdă.
   (9)   În conformitate cu actele cu putere de lege și actele administrative pe care le poate adopta, statul-gazdă acordă intrarea și scutirea de taxe vamale, impozite și alte redevențe conexe, altele decât cheltuielile de depozitare, de transport și pentru servicii similare, pe obiectele destinate uzului personal al personalului EUNAVFOR.
   Personalul EUNAVFOR este scutit de inspectarea bagajului personal, afară de cazul în care există motive serioase de a se crede că acesta conține obiecte care nu sunt destinate uzului său personal sau obiecte al căror import sau export este interzis de legislație, sau care sunt supuse regulamentelor de carantină ale statului-gazdă. Într-un astfel de caz, inspecția se efectuează numai în prezența personalului EUNAVFOR în cauză sau a unui reprezentant autorizat al EUNAVFOR.
   Articolul 7
   Personal angajat pe plan local
   Personalul angajat pe plan local nu beneficiază de privilegii sau imunitate. Cu toate acestea, statul-gazdă are obligația să-și exercite jurisdicția asupra acestui personal și să nu intervină în mod nejustificat în îndeplinirea funcțiilor operației.
   Articolul 8
   Jurisdicția penală
   Autoritățile competente ale unui stat participant pot exercita pe teritoriul statului-gazdă, în cooperare cu autoritățile competente ale acestuia, toate atribuțiile de jurisdicție penală și disciplinară care le sunt conferite de legislația statului participant cu privire la toți membrii personalului EUNAVFOR supuși acestei legislații.
   Articolul 9
   Uniforma și armamentul
   (1)   Portul uniformei face obiectul unor norme stabilite de comandantul forței UE.
   (2)   Pentru nevoile operației, membrii personalului militar al EUNAVFOR, precum și personalul polițienesc care însoțește persoanele reținute de EUNAVFOR, pot purta sau transporta arme și muniții, cu condiția de a fi autorizați în acest sens prin ordinele EUNAVFOR.
   Articolul 10
   Susținerea acordată de statul-gazdă și încheierea de contracte
   (1)   Statul-gazdă acceptă, în cazul în care este solicitat, să asiste EUNAVFOR să găsească facilități corespunzătoare.
   (2)   În limita mijloacelor și capacităților sale, statul-gazdă contribuie la pregătirea, stabilirea, executarea și susținerea operației.
   (3)   Legislația aplicabilă contractelor încheiate de EUNAVFOR în statul-gazdă se menționează în contractele respective.
   (4)   Contractul poate stipula că procedura de soluționare a litigiilor prevăzută la articolul 15 alineatele (3) și (4) se aplică litigiilor apărute ca urmare a aplicării contractului.
   (5)   Statul-gazdă facilitează punerea în aplicare a contractelor încheiate de EUNAVFOR cu entitățile comerciale pentru nevoile operației.
   Articolul 11
   Modificarea facilităților
   EUNAVFOR este autorizată să construiască sau să modifice facilitățile în funcție de nevoile sale operaționale, cu acordul prealabil al statului gazdă.
   Articolul 12
   Membrii decedați ai personalului EUNAVFOR
   (1)   Comandantul forței UE are dreptul de a se ocupa de repatrierea oricărui membru decedat al personalului EUNAVFOR, precum și a bunurilor personale ale acestuia și de a adopta măsuri corespunzătoare în acest sens.
   (2)   Nu se poate practica o autopsie pe corpul unui membru decedat al personalului EUNAVFOR fără acordul statului în cauză și fără prezența unui reprezentant al EUNAVFOR și/sau al statului respectiv.
   (3)   Statul-gazdă și EUNAVFOR cooperează în cea mai largă măsură pentru asigurarea repatrierii cât mai rapide a oricărui membru decedat al personalului EUNAVFOR.
   Articolul 13
   Securitatea EUNAVFOR și poliția militară
   (1)   Statul-gazdă ia toate măsurile adecvate pentru a asigura securitatea EUNAVFOR și a personalului său, în afara facilităților sale.
   (2)   EUNAVFOR este autorizată să ia, pe teritoriul terestru al statului-gazdă, precum și în apele sale, măsurile necesare asigurării protecției facilităților, navelor și aeronavelor sale, precum și a navelor pe care le protejează, împotriva oricărui atac sau intruziuni din afară, în cooperare cu autoritățile competente din statul-gazdă.
   (3)   Comandantul forței UE poate crea o unitate de poliție militară în vederea menținerii ordinii în cadrul facilităților EUNAVFOR.
   (4)   De asemenea, unitatea de poliție militară, după consultarea și în colaborare cu poliția militară sau poliția statului-gazdă, poate interveni în exteriorul facilităților menționate pentru a asigura menținerea ordinii și disciplinei în rândul personalului EUNAVFOR.
   (5)   Personalul EUNAVFOR care tranzitează teritoriul Djibouti pentru a însoți persoanele reținute de EUNAVFOR poate utiliza măsurile de constrângere corporală necesare împotriva respectivelor persoane.
   Articolul 14
   Comunicațiile
   (1)   EUNAVFOR poate instala și utiliza radioemițătoare și radioreceptoare, precum și sisteme prin satelit. EUNAVFOR cooperează cu autoritățile competente ale statului-gazdă pentru evitarea conflictelor legate de utilizarea frecvențelor adecvate. Accesul la gama de frecvențe se acordă de către statul-gazdă în conformitate cu legislația sa în vigoare.
   (2)   EUNAVFOR are dreptul de a comunica fără restricții prin radio (inclusiv prin satelit, telefon mobil sau aparat radio portabil), prin telefon, prin telegraf, prin fax și prin alte mijloace, precum și dreptul de a instala echipamentele necesare asigurării comunicațiilor dorite în cadrul facilităților EUNAVFOR și între aceste instalații, inclusiv dreptul de a instala cabluri și linii terestre pentru nevoile operației.
   (3)   EUNAVFOR poate lua, la nivelul facilităților proprii, măsurile necesare asigurării transmiterii corespondenței adresate EUNAVFOR sau personalului său sau care provine de la EUNAVFOR sau personalul său.
   (4)   Modalitățile de aplicare a prezentului articol vor face obiectul unor acorduri cu autoritățile competente ale statului-gazdă.
   Articolul 15
   Cereri de despăgubiri pentru deces, rănire, prejudicii sau pierderi
   (1)   Cererile de despăgubiri în caz de deteriorare sau pierdere a bunurilor civile sau publice, precum și cererile de despăgubiri în caz de deces sau rănire a unei persoane și de deteriorare sau pierdere a unor bunuri care aparțin EUNAVFOR, se soluționează pe cale amiabilă.
   (2)   Aceste cereri se transmit EUNAVFOR fie prin intermediul autorităților competente ale statului-gazdă, în ceea ce privește cererile prezentate de persoane juridice sau fizice ale statului-gazdă, fie autorităților competente ale statului-gazdă, în ceea ce privește cererile prezentate de EUNAVFOR.
   (3)   Atunci când nu se poate realiza o înțelegere amiabilă, cererea de despăgubiri se transmite unei comisii de despăgubire constituită în mod egal din reprezentanți ai EUNAVFOR și ai statului-gazdă. Soluționarea cererilor se face de comun acord.
   (4)   Atunci când nu se poate ajunge la o soluție în cadrul comisiei de despăgubire, se procedează după cum urmează:

               (a)

               cererile pentru o sumă mai mică sau egală cu 80 000 de euro se soluționează pe cale diplomatică între statul-gazdă și reprezentanți ai UE;

               (b)

               cererile pentru o sumă mai mare decât cea menționată la litera (a) se supun unei instanțe de arbitraj, a cărei hotărâre este obligatorie.

         (5)   Instanța de arbitraj este constituită din trei arbitri, primul arbitru fiind desemnat de statul-gazdă, al doilea de către EUNAVFOR și al treilea de comun acord de către statul-gazdă și EUNAVFOR. În cazul în care una din părți omite să desemneze un arbitru în termen de două luni sau în lipsa unui acord între statul-gazdă și EUNAVFOR privind desemnarea celui de al treilea arbitru, acesta este numit din oficiu de Președintele Curții Supreme a Republicii Djibouti.
   (6)   EUNAVFOR și autoritățile administrative ale statului-gazdă convin asupra dispozițiilor administrative necesare stabilirii mandatului comisiei de despăgubire sau al instanței de arbitraj, a procedurilor aplicabile în cadrul acestor organe și a condițiilor de reglementare a depunerii cererilor de despăgubiri.
   Articolul 16
   Cooperarea și diferendele
   (1)   Toate chestiunile privind aplicarea prezentului acord sunt examinate împreună de reprezentanții EUNAVFOR și de autoritățile competente ale statului-gazdă.
   (2)   În lipsa unei soluționări prealabile, diferendele privind interpretarea sau aplicarea prezentului acord se soluționează exclusiv pe cale diplomatică între statul-gazdă și reprezentanți ai UE.
   Articolul 17
   Alte dispoziții
   (1)   Atunci când în prezentul acord se face trimitere la privilegiile, imunitățile și drepturile EUNAVFOR și a personalului său, guvernul statului-gazdă răspunde de punerea lor în aplicare și de respectarea acestora de către autoritățile competente locale ale statului-gazdă.
   (2)   Nicio dispoziție din prezentul acord nu vizează să deroge de la drepturi care pot fi eventual recunoscute, în temeiul altor acorduri, pentru un stat membru al UE sau un alt stat participant la EUNAVFOR și nu poate fi interpretată ca o derogare de la acestea.
   Articolul 18
   Modalități de punere în aplicare
   În sensul aplicării prezentului acord, chestiunile de ordin operațional, administrativ, financiar și tehnic pot face obiectul unor acorduri separate încheiate între comandantul forței UE și autoritățile administrative ale statului-gazdă.
   Articolul 19
   Intrarea în vigoare și rezilierea
   (1)   Prezentul acord intră în vigoare la data semnării sale și rămâne în vigoare pentru o perioadă de douăsprezece luni. Acesta se reînnoiește prin reconducțiune tacită pentru perioade succesive de trei luni. Fiecare parte notifică celeilalte părți cu cel puțin o lună în avans intenția sa de a nu mai reînnoi prezentul acord.
   (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), dispozițiile prevăzute la articolul 4 alineatul (7), la articolul 5 alineatele (1)-(3), (6) și (7), la articolul 6 alineatele (1), (3), (4), (6), (8) și (9), la articolul 11 și la articolul 15 sunt considerate ca fiind aplicabile începând cu data desfășurării primului membru al personalului EUNAVFOR, în cazul în care această dată este anterioară datei intrării în vigoare a prezentului acord.
   (3)   Prezentul acord poate fi modificat pe baza unui acord încheiat în scris între părți.
   (4)   Rezilierea prezentului acord nu afectează drepturile sau obligațiile care rezultă din executarea sa înainte de respectiva reziliere.

      Încheiat la Djibouti, la cinci ianuarie două mii nouă, în două exemplare originale în limba franceză.

            Pentru Uniunea Europeană

            Pentru statul-gazdă


title: Decizia Consiliului din 21 ianuarie 2002 privind încheierea unui acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri

text:
Anunţ juridic important

|

32002D0055

Jurnalul Oficial L 028 , 30/01/2002 p. 0133 - 0133 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 LV.ES capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 MT.ES capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 PL.ES capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 SK.ES capitol 11 volum 40 p. 343  - 343 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 40 p. 343  - 343

		20020121Decizia Consiliuluidin 21 ianuarie 2002privind încheierea unui acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri(2002/55/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Consiliul a decis prin Decizia 1999/753/CE [1] ca Acordul pentru comerț, dezvoltare și cooperare între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte [2], denumit în continuare "Acordul CDC", să intre în vigoare provizoriu la 1 ianuarie 2000.(2) Anexa X la Acordul CDC conține un schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud, care prevede un contingent tarifar cu scutire de drepturi vamale de 32 milioane litri de vin sud african importat în sticle. Acest contingent tarifar este cuprins în lista 6 din anexa IV la Acordul CDC.(3) Comisia, în numele Comunității, a negociat cu Republica Africa de Sud un acord privind comerțul cu vinuri.(4) În urma acestor negocieri s-a constatat necesitatea unei ajustări a contingentului tarifar menționat în Acordul CDC.(5) În consecință, acordul sub forma unui schimb de scrisori ar trebui aprobat,DECIDE:Articolul 1Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Africa de Sud privind comerțul cu vinuri este aprobat în numele Comunității.Textul acordului sub forma unui schimb de scrisori se anexează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze acordul prin care Comunitatea își asumă obligații.Adoptată la Bruxelles, 21 ianuarie 2002.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Arias Cañete[1] JO L 311, 4.12.1999, p. 1.[2] JO L 311, 4.12.1999, p. 3.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 16 iunie 1994 de acceptare, în numele Comunității Europene, a Convenției privind elaborarea unei farmacopei europene

text:
               13/Volumul 14

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               72

         31994D0358

               L 158/17

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 16 iunie 1994
   de acceptare, în numele Comunității Europene, a Convenției privind elaborarea unei farmacopei europene
   (94/358/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 113 și 100a, coroborate cu articolul 228 alineatul (2) prima teză și articolul 228 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât Convenția privind elaborarea unei farmacopei europene, elaborată în cadrul Consiliului Europei, urmărește să armonizeze specificațiile pentru substanțele medicamentoase și preparatele farmaceutice astfel încât să permită circulația acestora în Europa; întrucât monografiile din farmacopeea europeană devin norme tehnice oficiale aplicabile pe teritoriile țărilor care sunt părți contractante la convenție;
   întrucât, în plus, pentru a facilita libera circulație a produselor medicamentoase pe teritoriul său, Comunitatea a recunoscut deja unilateral, prin Directivele 75/318/CEE (2) și 81/852/CEE (3), caracterul obligatoriu al monografiilor din farmacopeea europeană pentru toate produsele medicamentoase reglementate de legislația comunitară;
   întrucât statele membre sunt părți contractante la convenție; întrucât ar putea fi de așteptat, în mod rezonabil, ca un număr tot mai mare de țări, în special cele din Europa de Est, să adere la convenție;
   întrucât Comunitatea constituie principala zonă exportatoare de produse medicamentoase la nivel mondial;
   întrucât cele mai multe produse medicamentoase care circulă între Comunitate și țări terțe fac obiectul monografiilor elaborate de farmacopeea europeană;
   întrucât, în consecință, ar trebui ca aceste monografii să servească drept bază pentru libera circulație a acestor produse medicamentoase între Comunitate și țări terțe;
   întrucât, în consecință, Comunitatea ar trebui să adere la convenție pentru a facilita schimburile cu celelalte părți contractante,
   DECIDE:
   Articolul 1
   În numele Comunității Europene, se acceptă convenția privind elaborarea unei farmacopei europene.
   Textul convenției și textul protocolului care permit aderarea Comunității la aceasta sunt anexate la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului depune, în numele Comunității, instrumentul de aderare la convenție la Consiliul Europei, care este depozitarul convenției și al protocolului.
   Articolul 3
   (1)   În cadrul Comitetului pentru sănătate publică și al Comisiei pentru farmacopeea europeană prevăzută la articolul 2 din convenție, Comunitatea este reprezentată de Comisia Comunităților Europene în ceea ce privește chestiunile prevăzute la articolul 7 alineatul (3) din convenție, modificat de articolul 3 din protocol.
   (2)   Poziția care urmează să fie adoptată în cadrul organelor prevăzute la alineatul (1) de mai sus se stabilește de Comisie în consultare cu statele membre.
   (3)   Pozițiile care urmează să fie adoptate cu privire la chestiunile de importanță majoră, în special cu privire la modificările obligațiilor statelor membre sau în cazul apariției unor divergențe de opinie serioase în cadrul consultărilor prevăzute la alineatul (2) se stabilesc de Consiliu, care hotărăște cu majoritate calificată la propunerea Comisiei.

      Adoptată la Luxemburg, 16 iunie 1994.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. BALTAS

      (1)  JO C 128, 9.5.1994.

      (2)  Directiva 75/318/CEE a Consiliului din 20 mai 1975 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la normele și protocoalele analitice, toxico-farmacologice și clinice în domeniul testării medicamentelor brevetate (JO L 147, 9.6.1975, p. 1). Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/39/CEE (JO L 214, 24.8.1993, p. 22).

      (3)  Directiva 81/852/CEE a Consiliului din 28 septembrie 1981 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la normele și protocoalele analitice, toxico-farmacologice și clinice în domeniul testării medicamentelor veterinare (JO L 317, 11.6.1981, p. 16). Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/40/CEE (JO L 214, 24. 8. 1993, p. 31).