title: Decizia (UE) 2015/541 a Consiliului din 24 martie 2015 de abrogare a Deciziei 2011/492/UE privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Guineea-Bissau în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat ACP-UE

text:
               1.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 88/13

         DECIZIA (UE) 2015/541 A CONSILIULUI
   din 24 martie 2015
   de abrogare a Deciziei 2011/492/UE privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Guineea-Bissau în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat ACP-UE
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1) („Acordul de parteneriat ACP-UE”), astfel cum a fost modificat (2), și în special articolul 96,
   având în vedere Acordul intern încheiat între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind măsurile care trebuie adoptate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-UE (3), în special articolul 3,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2011/492/UE a Consiliului (4) au fost încheiate consultările cu Republica Guineea-Bissau desfășurate în temeiul articolului 96 din Acordul de parteneriat ACP-UE și au fost adoptate măsuri corespunzătoare, prezentate în detaliu în anexa la decizia respectivă.

               (2)

               Măsurile corespunzătoare respective au fost prelungite până la 19 iulie 2013 prin Decizia 2012/387/UE a Consiliului (5) și, ulterior, până la 19 iulie 2014 prin Decizia 2013/385/UE a Consiliului (6). Decizia 2014/467/UE a Consiliului (7) a prelungit cu un an valabilitatea Deciziei 2011/492/UE, până la 19 iulie 2015, dar a suspendat aplicarea măsurilor corespunzătoare.

               (3)

               La 13 aprilie și 18 mai 2014, în Guineea-Bissau au fost organizate alegeri prezidențiale și legislative pașnice, libere și credibile și a fost restabilită ordinea constituțională.

               (4)

               A fost numit un guvern de largă coaliție, care și-a asumat angajamentul de a pune în aplicare procesul de reforme necesar pentru dezvoltarea și stabilitatea acestei țări, și s-au înregistrat progrese încurajatoare cu privire la punerea în aplicare a angajamentelor asumate în temeiul articolului 96 și stabilite în Decizia 2011/492/UE.

               (5)

               Guineea-Bissau se caracterizează, în continuare, prin fragilitate, iar autoritățile alese în mod democratic au nevoie de sprijinul partenerilor internaționali pentru a pune în aplicare programul de reforme și agenda de dezvoltare a acestei țări.

               (6)

               În vederea sprijinirii de către Uniune, alături de alți parteneri internaționali, a eforturilor constante depuse de autoritățile naționale pentru a stabiliza și a consolida instituțiile democratice și pentru a promova dezvoltarea socioeconomică a Republicii Guineea-Bissau, Decizia 2011/492/UE ar trebui abrogată,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2011/492/UE se abrogă.
   Articolul 2
   Scrisoarea din anexa la prezenta decizie se transmite autorităților din Guineea-Bissau.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 martie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  Acord de modificare pentru a doua oară a Acordului de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000, astfel cum a fost modificat pentru prima dată la Luxemburg la 25 iunie 2005 (JO L 287, 4.11.2010, p. 3).

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 376, astfel cum a fost modificat prin Acordul intern între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, de modificare a acordului intern din 18 septembrie 2000 privind măsurile care trebuie luate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-CE (JO L 247, 9.9.2006, p. 48).

      (4)  Decizia 2011/492/UE a Consiliului din 18 iulie 2011 privind încheierea procedurii de consultare cu Republica Guineea-Bissau în conformitate cu articolul 96 din Acordul de parteneriat ACP-UE (JO L 203, 6.8.2011, p. 2).

      (5)  Decizia 2012/387/UE a Consiliului din 16 iulie 2012 de prelungire a perioadei de aplicare a măsurilor corespunzătoare prevăzute în Decizia 2011/492/UE (JO L 187, 17.7.2012, p. 1).

      (6)  Decizia 2013/385/UE a Consiliului din 15 iulie 2013 de prelungire a perioadei de aplicare a măsurilor corespunzătoare stabilite prin Decizia 2011/492/UE (JO L 194, 17.7.2013, p. 6).

      (7)  Decizia 2014/467/UE a Consiliului din 14 iulie 2014 de prelungire a valabilității Deciziei 2011/492/UE și de suspendare a aplicării măsurilor corespunzătoare prevăzute de aceasta (JO L 212, 18.7.2014, p. 12).

      ANEXĂ

         Scrisoarea din partea Uniunii adresată autorităților din Guineea-Bissau

      E.S. Președintele Republicii Guineea-Bissau,
      E.S. Prim-ministrul Republicii Guineea-Bissau,
      Stimați domni,
      Uniunea Europeană (UE) consideră că realizările obținute de Guineea-Bissau pe parcursul ultimului an sunt foarte încurajatoare. Țara dumneavoastră a depășit un moment critic, organizând, în aprilie și mai 2014, alegeri pașnice și credibile, în urma cărora au fost instituite autorități alese în mod democratic, printre care și un guvern de largă coaliție care s-a angajat, în opinia noastră, să reconstruiască țara, să consolideze instituțiile democratice și să urmărească stabilitatea sociopolitică și dezvoltarea economică.
      Având în vedere restabilirea ordinii constituționale și progresele realizate în concretizarea angajamentelor asumate de Guineea-Bisau în temeiul articolului 96 din Acordul de la Cotonou, precum și angajamentul dumneavoastră de a onora în continuare aceste angajamente, realizând reformele necesare și luând măsurile corespunzătoare, avem plăcerea de a vă informa că au fost abrogate măsurile care, începând cu 2011, au limitat sfera cooperării pentru dezvoltare dintre UE și Guineea-Bissau. Prin urmare, reluăm pe deplin cooperarea cu țara dumneavoastră.
      Întrucât Guineea-Bissau se confruntă în continuare cu numeroase încercări de ordin politic și socioeconomic, am dori să vă încurajăm să mențineți unitatea țării dumneavoastră și să depuneți în continuare eforturi pentru a întări instituțiile democratice, a realiza o veritabilă reformă în domeniul securității, a stabiliza statul de drept, a combate corupția, impunitatea și traficul de droguri, și pentru a promova dezvoltarea durabilă. UE rămâne alături de dumneavoastră și sprijină toate eforturile depuse în această direcție.
      Prin ridicarea măsurilor corespunzătoare luate în temeiul articolului 96 din Acordul de la Cotonou, putem să vă acordăm asistență la organizarea Mesei rotunde privind Guineea-Bissau, care va avea loc la 25 martie 2015 la Bruxelles, și să contribuim pe deplin la reușita acesteia.
      În plus, vom continua consultările și etapa pregătitoare a celui de al 11-lea Fond european de dezvoltare împreună cu guvernul dumneavoastră, în vederea semnării cât mai curând posibil a programului indicativ național, care vă va oferi sprijin în punerea în aplicare a programului de reformă ambițios la care v-ați angajat.
      În cele din urmă, așteptăm cu interes nu numai o reluare completă a relațiilor cu Republica Guineea-Bissau prin intermediul cooperării pentru dezvoltare, ci și o intensificare a dialogului nostru politic în temeiul articolului 8 din Acordul de la Cotonou.

         Cu deosebită considerație,

               Pentru Consiliu

            F. MOGHERINI

               Înalt Reprezentant al Uniunii Europene pentru Afaceri Externe și Politică de Securitate

               Pentru Comisie

            N. MIMICA

               Comisar


title: Decizia (UE) 2017/935 a Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2016 privind delegarea competenței de a adopta decizii privind competența și onorabilitatea și privind evaluarea cerințelor de competență și onorabilitate (BCE/2016/42)

text:
               1.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 141/21

         DECIZIA (UE) 2017/935 A BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 16 noiembrie 2016
   privind delegarea competenței de a adopta decizii privind competența și onorabilitatea și privind evaluarea cerințelor de competență și onorabilitate (BCE/2016/42)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (1) litera (e),
   având în vedere Decizia (UE) 2017/933 a Băncii Centrale Europene din 16 noiembrie 2016 privind cadrul general de delegare a competențelor decizionale pentru instrumentele juridice referitoare la atribuțiile de supraveghere (BCE/2016/40) (2), în special articolul 4,
   întrucât:

               (1)

               Banca Centrală Europeană (BCE), în calitate de autoritate competentă pentru entitățile supravegheate semnificative, este responsabilă, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și cu articolele 93 și 94 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene (BCE/2014/17) (3), de asigurarea îndeplinirii cerințelor de competență și onorabilitate de către membrii organelor de conducere ale acestor entități.

               (2)

               Articolul 91 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (4) prevede următoarele: (a) membrii organelor de conducere ale entităților supravegheate trebuie să aibă în orice moment o reputație suficient de bună și să posede suficiente cunoștințe, competențe și experiență pentru a-și exercita atribuțiile, iar organul de conducere trebuie să posede în ansamblu cunoștințe, competențe și experiență adecvate pentru a putea înțelege activitățile instituției; (b) toți membrii organului de conducere trebuie să dedice suficient timp pentru a-și îndeplini atribuțiile în cadrul instituției și, în funcție de circumstanțele specifice și de natura, amploarea și complexitatea activităților instituției, funcțiile de conducere care pot fi deținute de fiecare membru nu trebuie să depășească un anumit număr; (c) fiecare membru al organului de conducere trebuie să acționeze cu onestitate, integritate și independență de spirit; și (d) entitățile supravegheate trebuie să pună în aplicare o politică de promovare a diversității în cadrul organului de conducere.

               (3)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, BCE trebuie să aplice integral dreptul relevant al Uniunii atunci când își îndeplinește atribuțiile de supraveghere și, în cazul în care acesta cuprinde directive, legislația națională care transpune respectivele directive. De asemenea, BCE face obiectul standardelor tehnice de reglementare și de punere în aplicare elaborate de Autoritatea Bancară Europeană (ABE) și adoptate de Comisia Europeană în conformitate cu articolele 10-15 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (5). BCE trebuie să depună toate eforturile necesare pentru a respecta orientările și recomandările elaborate de ABE în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, precum și manualul european de supraveghere elaborat de ABE în conformitate cu acest regulament.

               (4)

               Potrivit Ghidului EBA/GL/2012/06 al Autorității Bancare Europene (6), la evaluarea caracterului adecvat al unui membru, pe lângă criteriile privind reputația și experiența membrului, ar trebui luate în considerare și criterii care sunt relevante pentru funcționarea organului de conducere. Evaluarea ar trebui să includă potențiale conflicte de interese ale membrilor, capacitatea acestora de a dedica suficient timp, capacitatea acestora de a-și îndeplini atribuțiile în mod independent, fără influențe nejustificate din partea altor persoane, întreaga componență a organului de conducere și cunoștințele și experiența de ansamblu solicitate acestuia. Aceasta nu aduce atingere evaluării punerii în aplicare a principiilor de guvernanță ale instituției în sensul articolului 88 din Directiva 2013/36/UE.

               (5)

               Pe lângă legislația națională care pune în aplicare articolul 91 din Directiva 2013/36/UE, o decizie BCE privind competența și onorabilitatea ar trebui să asigure și respectarea cerințelor prevăzute în orice altă legislație națională aplicabilă. Prin urmare, o evaluare a măsurii în care o decizie poate fi adoptată prin delegare ar trebui efectuată fără a aduce atingere evaluării îndeplinirii cerințelor de competență și onorabilitate stabilite în legislația aplicabilă.

               (6)

               BCE, în calitate de autoritate competentă, are obligația să adopte un număr considerabil de decizii privind competența și onorabilitatea în fiecare an. Pentru facilitarea procesului decizional, este necesară o decizie de delegare în legătură cu adoptarea acestor decizii. Curtea de Justiție a Uniunii Europene a recunoscut delegarea de competențe drept necesară pentru a permite îndeplinirea atribuțiilor de către o instituție care are obligația să adopte un număr considerabil de decizii. În mod similar, aceasta a recunoscut că nevoia de a asigura posibilitatea de funcționare a organelor de decizie reprezintă un principiu inerent în toate sistemele instituționale (7).

               (7)

               Delegarea competențelor decizionale ar trebui să fie limitată și proporțională, iar domeniul de aplicare al delegării ar trebui definit în mod clar.

               (8)

               Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40) stabilește procedura care trebuie urmată în vederea adoptării deciziilor de delegare în materie de supraveghere și persoanele cărora li se pot delega competențele decizionale. Această decizie nu afectează exercitarea de către BCE a atribuțiilor sale de supraveghere și nu aduce atingere competenței Consiliului de supraveghere de a propune proiecte complete de decizii Consiliului guvernatorilor.

               (9)

               În cazul în care criteriile pentru adoptarea unei decizii delegate, astfel cum sunt stabilite în prezenta decizie, nu sunt îndeplinite, deciziile privind competența și onorabilitatea ar trebui adoptate în conformitate cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții, prevăzută la articolul 26 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și la articolul 13g din Decizia BCE/2004/2 (8).

               (10)

               În cazul în care se consideră că un membru nu îndeplinește cerințele de competență și onorabilitate, decizia privind competența și onorabilitatea nu ar trebui adoptată printr-o decizie delegată, ci în conformitate cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții. Prin urmare, este necesar să se acorde suficient timp pentru o procedură aplicabilă în cazul absenței unei obiecții, în cazurile în care nu este posibil să se stabilească în avans dacă poate fi adoptată o decizie delegată. Din acest motiv, în cazul în care o autoritate națională competentă nu transmite BCE un proiect de decizie delegată cu 20 de zile lucrătoare înainte de expirarea termenului de adoptare a deciziei privind competența și onorabilitatea în conformitate cu legislația națională aplicabilă, decizia ar trebui adoptată în conformitate cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții. În plus, dacă șefii de unități operative au îndoieli referitoare la îndeplinirea cerințelor de competență și onorabilitate de către membru, din cauza informațiilor insuficiente furnizate de autoritatea națională competentă sau a complexității evaluării, și în acest caz ar trebui utilizată procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:

               1.

               „cerințe de competență și onorabilitate” înseamnă cerințele pe care membrii organului de conducere al unei entități supravegheate semnificative trebuie să le îndeplinească în orice moment în conformitate cu articolul 91 din Directiva 2013/36/UE și orice altă legislație aplicabilă;

               2.

               „decizie privind competența și onorabilitatea” înseamnă o decizie BCE care stabilește dacă o persoană îndeplinește cerințele de competență și onorabilitate;

               3.

               „legislație aplicabilă” înseamnă dreptul relevant al Uniunii în sensul articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și orice legislație națională care este relevantă pentru evaluarea cerințelor de competență și onorabilitate;

               4.

               „stat membru participant” înseamnă un stat membru participant, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               5.

               „entitate supravegheată semnificativă” înseamnă o entitate supravegheată semnificativă, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 16 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17);

               6.

               „entitate supravegheată” înseamnă o entitate supravegheată, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 20 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17);

               7.

               „grup supravegheat semnificativ” înseamnă un grup supravegheat semnificativ, astfel cum este definit la articolul 2 punctul 22 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17);

               8.

               „decizie delegată” înseamnă o decizie adoptată pe baza unei delegări de competențe acordate de Consiliul guvernatorilor în conformitate cu Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40);

               9.

               „organ de conducere” înseamnă un organ de conducere, astfel cum este definit la articolul 3 alineatul (1) punctul 7 din Directiva 2013/36/UE, sub rezerva articolului 3 alineatul (2) din această directivă;

               10.

               „membru” înseamnă un membru propus sau numit al unui organ de conducere sau, dacă este cazul, o persoană, propusă sau numită, care deține o funcție-cheie, astfel cum este definită în conformitate cu legislația aplicabilă;

               11.

               „șefi de unități operative” înseamnă șefii de unități operative din cadrul BCE către care este delegată competența de adoptare în comun a deciziilor privind competența și onorabilitatea;

               12.

               „autoritate națională competentă” înseamnă o autoritate națională competentă, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 2 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               13.

               „procedură aplicabilă în cazul absenței unei obiecții” înseamnă procedura stabilită la articolul 26 alineatul (8) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și detaliată la articolul 13g din Decizia BCE/2004/2;

               14.

               „Ghid privind evaluările competenței și onorabilității” înseamnă un document cu acest titlu, adoptat și modificat periodic în conformitate cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții și publicat pe website-ul BCE, care cuprinde orientări privind modalitatea de desfășurare a evaluărilor competenței și onorabilității;

               15.

               „instituție de credit” înseamnă o instituție de credit, astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (9).

         Articolul 2
   Delegarea deciziilor privind competența și onorabilitatea
   (1)   În conformitate cu articolul 4 din Decizia (UE) 2017/933 (BCE/2016/40), Consiliul guvernatorilor deleagă competența de adoptare a deciziilor privind competența și onorabilitatea către șefii de unități operative desemnați de Comitetul executiv în conformitate cu articolul 5 din această decizie.
   (2)   Șefii de unități operative adoptă decizii delegate în conformitate cu prezenta decizie și cu legislația aplicabilă.
   Articolul 3
   Domeniul de aplicare al delegării
   (1)   O decizie privind competența și onorabilitatea nu este adoptată printr-o decizie delegată în cazul în care entitatea supravegheată relevantă este una dintre următoarele:

               (a)

               entitatea supravegheată aflată la nivelul cel mai înalt de consolidare din statele membre participante a unui grup supravegheat semnificativ;

               (b)

               instituția de credit cu cea mai mare valoare totală a activelor dintr-un grup supravegheat semnificativ, în cazul în care această entitate este diferită de cea menționată la litera (a);

               (c)

               o entitate supravegheată semnificativă care nu face parte dintr-un grup supravegheat semnificativ.

         (2)   O decizie privind competența și onorabilitatea nu este adoptată printr-o decizie delegată în cazul în care decizia privind competența și onorabilitatea:

               (a)

               precizează că membrul nu îndeplinește cerințele de competență și onorabilitate; sau

               (b)

               cuprinde condiții, cu excepția cazului în care aceste condiții sunt necesare pentru a asigura că membrul îndeplinește cerințele de competență și onorabilitate, iar acestea au fost convenite în scris.

         (3)   O decizie privind competența și onorabilitatea nu este adoptată printr-o decizie delegată în cazul în care, pe baza informațiilor transmise BCE:

               (a)

               în prezent, membrul face obiectul unor proceduri penale în instanță sau a fost condamnat în primă instanță sau definitiv în urma săvârșirii unei infracțiuni; sau

               (b)

               în ceea ce-l privește pe membru, s-a desfășurat sau este în curs de desfășurare o anchetă ori este în curs de impunere sau a fost impusă o măsură de asigurare a respectării normelor sau o sancțiune administrativă pentru nerespectarea legislației sau a dispozițiilor de reglementare din domeniul serviciilor financiare.

         (4)   O decizie privind competența și onorabilitatea nu este adoptată printr-o decizie delegată în cazul în care:

               (a)

               autoritatea națională competentă nu transmite BCE un proiect de decizie delegată cu 20 de zile lucrătoare înainte de expirarea termenului de adoptare a unei decizii privind competența și onorabilitatea în conformitate cu legislația aplicabilă; sau

               (b)

               informațiile insuficiente sau complexitatea evaluării impun ca decizia privind competența și onorabilitatea să fie adoptată în conformitate cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții.

         (5)   Atunci când, în conformitate cu alineatele (1)-(4), o decizie privind competența și onorabilitatea nu poate fi adoptată printr-o decizie delegată, aceasta este adoptată în conformitate cu legislația aplicabilă și cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții.
   (6)   În sensul alineatelor (2)-(4), în cazul în care evaluarea cerințelor de competență și onorabilitate se referă la mai mulți membri ai unui organ de conducere și nu poate fi luată o decizie printr-o decizie delegată în privința unuia sau a mai multora dintre aceștia, evaluarea conduce la două decizii privind competența și onorabilitatea. Una dintre decizii se adoptă în conformitate cu legislația aplicabilă și cu procedura aplicabilă în cazul absenței unei obiecții, iar cealaltă – printr-o decizie delegată.
   Articolul 4
   Evaluarea competenței și onorabilității
   Evaluarea cerințelor de competență și onorabilitate se desfășoară în conformitate cu legislația aplicabilă, ținând seama de Ghidul privind evaluările competenței și onorabilității (capitolul privind criteriile de evaluare) și acoperind următoarele criterii:

               (a)

               Experiență. Membrul posedă suficiente cunoștințe, competențe și experiență pentru a-și îndeplini atribuțiile.

               (b)

               Reputație. Membrul are în orice moment o reputație suficient de bună pentru a asigura administrarea corectă și prudentă a entității supravegheate. Principiul proporționalității nu se aplică evaluării bunei reputații.

               (c)

               Potențiale conflicte de interese și independență de spirit. Membrul dispune de capacitatea de a acționa independent. Evaluarea oricăror potențiale conflicte de interese și a independenței de spirit include o evaluare a principiilor de guvernanță ale entității supravegheate în ceea ce privește divulgarea, diminuarea, gestionarea sau prevenirea conflictelor de interese.

               (d)

               Timpul alocat. Membrul are capacitatea de a dedica suficient timp pentru a-și îndeplini atribuțiile în entitatea supravegheată. Evaluarea poate fi afectată de mai mulți factori, precum numărul de funcții de conducere deținute de membru, natura, amploarea și complexitatea activităților entității supravegheate, precum și alte angajamente relevante.

               (e)

               Caracter adecvat colectiv. Membrul este evaluat în ceea ce privește cerința caracterului adecvat colectiv în momentul evaluării inițiale a competenței și onorabilității acestuia, ținând seama de supravegherea continuă a guvernanței entității supravegheate, precum și de autoevaluarea organului de conducere, în special în ceea ce privește componența sa și necesitățile în materie de caracter adecvat colectiv.

         Articolul 5
   Dispoziție tranzitorie
   Prezenta decizie nu se aplică propunerilor de decizii privind competența și onorabilitatea transmise BCE de o autoritate națională competentă înainte de intrarea în vigoare a prezentei decizii.
   Articolul 6
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 16 noiembrie 2016.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

      (2)  A se vedea pagina 14 din prezentul Jurnalul Oficial.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (BCE/2014/17) (JO L 141, 14.5.2014, p. 1).

      (4)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea bancară europeană), de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/78/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 12).

      (6)  Ghidul EBA/GL/2012/06 al Autorității bancare europene din 22 noiembrie 2012 privind evaluarea adecvării membrilor structurii de conducere și a persoanelor care dețin funcții cheie.

      (7)  Hotărârile Curții de Justiție din 23 septembrie 1986, AKZO Chemie BV și AKZO Chemie UK Ltd/Comisia, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, punctul 37, și din 26 mai 2005, Carmine Salvatore Tralli/BCE, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, punctul 59.

      (8)  Decizia BCE/2004/2 din 19 februarie 2004 de adoptare a Regulamentului de procedură al Băncii Centrale Europene (JO L 80, 18.3.2004, p. 33).

      (9)  Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).


title: Decizia (PESC) 2017/915 a Consiliului din 29 mai 2017 privind activitățile Uniunii de informare în sprijinul punerii în aplicare a Tratatului privind comerțul cu arme

text:
               30.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 139/38

         DECIZIA (PESC) 2017/915 A CONSILIULUI
   din 29 mai 2017
   privind activitățile Uniunii de informare în sprijinul punerii în aplicare a Tratatului privind comerțul cu arme
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28 alineatul (1) și articolul 31 alineatul (1),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               Tratatul privind comerțul cu arme (TCA) a fost adoptat de Adunarea Generală a ONU la 2 aprilie 2013. TCA a fost ulterior deschis spre semnare la 3 iunie 2013 și a intrat în vigoare la 24 decembrie 2014. Toate statele membre sunt părți la TCA.

               (2)

               TCA urmărește stabilirea unor standarde internaționale comune la cel mai înalt nivel posibil pentru reglementarea comerțului legal cu arme convenționale, în prevenirea și eradicarea comerțului ilicit cu arme convenționale și în prevenirea deturnării acestora. Principalele provocări le reprezintă punerea în aplicare efectivă a acestuia de către statele părți și universalizarea acestuia, având în vedere faptul că reglementarea comerțului internațional cu arme este prin definiție un efort la scară mondială. Pentru a contribui la abordarea acestor provocări, Consiliul a adoptat Decizia 2013/768/PESC (1), la 16 decembrie 2013, extinzând astfel portofoliul Uniunii în materie de asistență aferentă controlului exporturilor pentru a include activități specifice TCA.

               (3)

               Activitățile desfășurate în temeiul Deciziei 2013/768/PESC au abordat șaisprezece țări beneficiare și au acoperit o gamă extinsă de domenii relevante pentru instituirea și dezvoltarea unui sistem național de control al transferurilor de arme în conformitate cu TCA. Cooperarea a început cu succes cu o serie de țări care nu fuseseră abordate înainte în cadrul altor activități ale Uniunii de asistență aferentă controlului exporturilor, reflectând astfel caracterul global al TCA. Prin urmare, se recomandă activități ulterioare în ceea ce privește acest subset de țări pentru a asigura menținerea progreselor și pentru a încuraja aceste țări beneficiare să desfășoare propriile activități de informare la nivel regional.

               (4)

               Pe lângă continuarea activităților cu țările beneficiare abordate în temeiul Deciziei 2013/768/PESC, este de dorit să se urmeze o abordare bazată pe cerere, prin care activitățile de asistență ar putea fi activate la cererea țărilor cu nevoi identificate în ceea ce privește punerea în aplicare a TCA. O astfel de abordare s-a dovedit a fi echitabilă și fructuoasă în furnizarea de asistență către țările care au exprimat angajament și responsabilitate față de TCA prin intermediul cererilor lor de asistență din partea Uniunii. Prezenta decizie menține, așadar, un anumit număr de activități care vor fi disponibile la cerere.

               (5)

               Asistența acordată de Uniune în temeiul Deciziei (PESC) 2015/2309 a Consiliului (2) abordează o serie de țări din imediata vecinătate estică și sudică a Uniunii. De asemenea, Uniunea este un furnizor de lungă durată de asistență privind controlul exporturilor de produse cu dublă utilizare în temeiul instrumentului său care contribuie la stabilitate și pace (IcSP), sprijinind dezvoltarea cadrului juridic și a capacităților instituționale pentru instituirea și asigurarea respectării unor controale efective ale exporturilor de produse cu dublă utilizare. Prin intermediul instrumentului IcSP și prin Acțiunea comună 2006/419/PESC a Consiliului (3), Acțiunea comună 2008/368/PESC a Consiliului (4) și Decizia 2013/391/PESC a Consiliului (5), Uniunea sprijină de asemenea punerea în aplicare a Rezoluției Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite (RCSONU) 1540 (2004) care prevede controale efective ale transferurilor de mărfuri în legătură cu armele de distrugere în masă.
               Controalele dezvoltate pentru punerea în aplicare a RCSONU 1540 (2004) și în temeiul programelor Uniunii de asistență privind controlul exporturilor de produse cu dublă utilizare contribuie la capacitatea globală de punere în aplicare în mod efectiv a TCA, dat fiind că, în multe cazuri, actele legislative, procedurile administrative și agențiile însărcinate cu controlul produselor cu dublă utilizare se suprapun peste cele legate însărcinate cu controlul exporturilor de arme convenționale. Astfel, este esențial să se asigure o strânsă coordonare între activitățile întreprinse în cadrul controalelor exporturilor de produse cu dublă utilizare și activitățile care sprijină punerea în aplicare a TCA.

               (6)

               Numărul în general ridicat de activități prevăzute în prezenta decizie justifică utilizarea a două entități de punere în aplicare, astfel încât volumul de muncă să poată fi distribuit în mod eficient. Biroul Federal pentru Economie și Controlul Exporturilor („BAFA”) din Germania a fost însărcinat de către Consiliu și Comisie cu punerea în aplicare a proiectelor anterioare legate de controlul exporturilor. În consecință, BAFA a elaborat un vast corpus de cunoștințe și expertiză. Expertise France este însărcinată cu proiectele EU P2P legate de produsele cu dublă utilizare finanțate în cadrul IcSP. Rolul său în punerea în aplicare a prezentei decizii va contribui la asigurarea unei coordonări corespunzătoare cu proiectele legate de produsele cu dublă utilizare,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   În scopul de a susține punerea în aplicare efectivă și universalizarea TCA, Uniunea întreprinde activități cu următoarele obiective:

               (a)

               susținerea unei serii de state în ceea ce privește consolidarea sistemelor acestora de control al transferurilor de arme pentru punerea în aplicare efectivă a TCA;

               (b)

               sporirea, la nivel național și regional, a sensibilizării și responsabilizării autorităților naționale și regionale relevante și a părților interesate din societatea civilă cu privire la TCA.

         (2)   Pentru îndeplinirea obiectivelor menționate la alineatul (1), Uniunea întreprinde următoarele activități de proiect:

               (a)

               acordarea de asistență țărilor beneficiare în elaborarea, actualizarea și punerea în aplicare, după caz, a unor măsuri legislative și administrative relevante vizând crearea și dezvoltarea unui sistem eficient de control al transferurilor de arme în conformitate cu cerințele TCA;

               (b)

               consolidarea expertizei și a capacităților funcționarilor însărcinați cu acordarea licențelor și cu asigurarea respectării legii, în special prin schimbul de bune practici, formare și accesul la surse de informații relevante, pentru a asigura punerea în aplicare adecvată a controalelor transferurilor de arme;

               (c)

               promovarea transparenței în comerțul internațional cu arme pe baza cerințelor TCA în materie de transparență;

               (d)

               promovarea aderării susținute la TCA a țărilor beneficiare și a vecinilor acestora, cu implicarea părților interesate relevante de la nivel național și regional, cum ar fi parlamentele naționale, organizațiile regionale competente și reprezentanții societății civile care au un interes pe termen lung în monitorizarea punerii în aplicare efective a TCA.

         În anexă figurează o descriere detaliată a activităților de proiect menționate în prezentul alineat.
   Articolul 2
   (1)   Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (denumit în continuare „Înaltul Reprezentant”) este responsabil de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a activităților de proiect menționate la articolul 1 alineatul (2) este organizată de BAFA din Germania și de Expertise France.
   (3)   BAFA și Expertise France își îndeplinesc atribuțiile sub responsabilitatea Înaltului Reprezentant. În acest scop, Înaltul Reprezentant încheie acordurile necesare cu BAFA și cu Expertise France.
   Articolul 3
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a activităților de proiect menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 7 178 924,36 EUR. Bugetul total estimat al întregului proiect este de 8 368 151,36 EUR. Partea din respectivul buget estimat care nu este acoperită de valoarea de referință este furnizată prin cofinanțare de către Guvernul Republicii Federale Germania și Expertise France.
   (2)   Cheltuielile finanțate din valoarea de referință financiară prevăzută la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului Uniunii.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corespunzătoare a cheltuielilor menționate la alineatul (1). În acest scop, aceasta încheie acordurile de finanțare necesare cu BAFA și cu Expertise France. Acordurile de finanțare stipulează că BAFA și Expertise France trebuie să asigure vizibilitatea contribuției Uniunii, corespunzător dimensiunii acesteia.
   (4)   Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordurilor de finanțare menționate la alineatul (3) cât mai curând posibil după intrarea în vigoare a prezentei decizii. Aceasta informează Consiliul cu privire la eventuale dificultăți întâmpinate și la data încheierii acordului de finanțare.
   Articolul 4
   (1)   Înaltul Reprezentant raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice pregătite de entitățile de punere în aplicare. Rapoartele stau la baza evaluării efectuate de Consiliu.
   (2)   Comisia furnizează informații cu privire la aspectele financiare ale punerii în aplicare a activităților de proiect menționate la articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Prezenta decizie expiră la 36 de luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3) sau la șase luni de la data adoptării sale, în cazul în care în perioada respectivă nu sunt încheiate acordurile de finanțare respective.

      Adoptată la Bruxelles, 29 mai 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. CARDONA

      (1)  Decizia 2013/768/PESC a Consiliului din 16 decembrie 2013 privind activitățile UE de susținere a punerii în aplicare a Tratatului privind comerțul cu arme, în cadrul Strategiei europene de securitate (JO L 341, 18.12.2013, p. 56).

      (2)  Decizia (PESC) 2015/2309 a Consiliului din 10 decembrie 2015 privind promovarea controlului eficace al exporturilor de arme (JO L 326, 11.12.2015, p. 56).

      (3)  Acțiunea comună 2006/419/PESC a Consiliului din 12 iunie 2006 în sprijinul punerii în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 165, 17.6.2006, p. 30).

      (4)  Acțiunea comună 2008/368/PESC a Consiliului din 14 mai 2008 în sprijinul punerii în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și în cadrul punerii în aplicare a Strategiei UE împotriva proliferării armelor de distrugere în masă (JO L 127, 15.5.2008, p. 78).

      (5)  Decizia 2013/391/PESC a Consiliului din 22 iulie 2013 în sprijinul punerii concrete în aplicare a Rezoluției 1540 (2004) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite cu privire la neproliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora (JO L 198, 23.7.2013, p. 40).

      ANEXĂ
      1.   Context și justificare pentru sprijinul din partea Uniunii
      Prezenta decizie se bazează pe decizii anterioare ale Consiliului care susțin procesul ONU stând la baza Tratatului privind comerțul cu arme („TCA”) și promovarea punerii în aplicare și a universalizării efective a acestuia (1). TCA a fost adoptat la 2 aprilie 2013 de Adunarea Generală a ONU și a fost deschis spre semnare la 24 decembrie 2014.
      Obiectivul declarat al TCA constă în instituirea de standarde internaționale comune la cel mai înalt nivel posibil pentru reglementarea sau pentru ameliorarea reglementării comerțului internațional cu arme convenționale, în prevenirea și eradicarea comerțului ilicit cu arme convenționale și în prevenirea deturnării acestora. Scopul său declarat este contribuția la pacea, securitatea și stabilitatea la nivel internațional și regional, reducerea suferinței umane și promovarea cooperării, transparenței și acțiunilor responsabile de către statele părți în comerțul internațional cu arme convenționale, consolidând astfel încrederea în rândul statelor părți. Obiectivul și scopul TCA corespund prin urmare ambiției generale a Uniunii cu privire la politica externă și de securitate, astfel cum este consfințită la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
      Ca urmare a adoptării TCA privind comerțul cu arme în 2013, principalele provocări constă acum în punerea în aplicare efectivă și în universalizarea acestuia.
      Asistența și informarea privind controlul exporturilor sunt esențiale pentru abordarea provocărilor respective și, prin urmare, constituie elementele centrale ale prezentei decizii. Referitor la asistența privind controlul exporturilor, prezenta decizie abordează anumite țări partenere și lasă deschisă posibilitatea pentru a acorda eventual asistență altor țări care cer acest lucru.
      În ceea ce privește cele nouă țări partenere (Senegal, Burkina Faso, Ghana, Filipine, Georgia, Peru, Jamaica, Columbia, Costa Rica), prezenta decizie prevede dezvoltarea în continuare a cooperării inițiate în prima etapă a activităților de sprijinire a punerii în aplicare finanțate prin Decizia 2013/768/PESC.
      În ceea ce privește domeniul de aplicare pentru țările beneficiare solicitante, prezenta decizia se bazează pe aceleași activități dovedite desfășurate în temeiul Deciziei 2013/768/PESC:

                  —

                  o serie de programe de asistență dedicate prin care țările beneficiare vor fi sprijinite într-un mod specific și amplu în scopul îndeplinirii cerințelor TCA. Asistența va fi dezvoltată potrivit unei foi de parcurs care urmează a fi convenită cu țările beneficiare și care va specifica acțiunile prioritare, va asigura responsabilitatea locală și va demonstra, după caz, angajamentul față de ratificarea TCA;

                  —

                  activități de asistență ad-hoc care vor aborda țările beneficiare cu nevoi limitate și specificate într-o mai mare măsură. Respectivele activități de asistență ad-hoc vor permite Uniunii să abordeze într-un mod flexibil și reactiv cererile de asistență.

            În final, referitor la provocarea universalizării TCA, prezenta decizie include o componentă de informare regională care ia drept bază cele nouă țări partenere specifice, cu participarea celor mai relevante organizații regionale. O altă pârghie în sprijinul universalizării este informarea prin intermediul conferinței anuale a statelor părți la TCA.
      Prin urmare, prezenta decizie furnizează o serie cuprinzătoare de activități de asistență și informare, pentru a contribui la abordarea provocărilor reprezentate de punerea în aplicare efectivă și de universalizare. Aceasta pornește de la rezultatele și lecțiile desprinse din etapa anterioară finanțată prin Decizia 2013/768/PESC și demonstrează sprijinul acordat în continuare și cu angajament pentru TCA de către Uniune și statele sale membre.
      2.   Obiective globale
      Obiectivul central al prezentei decizii este susținerea unei serii de state în ceea ce privește consolidarea sistemelor acestora de control al transferurilor de arme în vederea punerii în aplicare efective a TCA și a promovării universalizării acestuia. În mod specific, acțiunea Uniunii va asigura:

                  (a)

                  consolidarea capacităților și a expertizei țărilor beneficiare în materie de control al transferului de arme;

                  (b)

                  sporirea sensibilizării și responsabilității părților interesate relevante, cum ar fi organizațiile regionale competente, parlamentele naționale și reprezentanții societății civile care sunt interesați de eficiența punerii în aplicare a TCA pe termen lung;

                  (c)

                  informarea altor țări pentru a susține universalizarea și punerea în aplicare efectivă a TCA.

            3.   Descrierea activităților de proiect
      3.1.   Consolidarea echipei de experți create prin Decizia 2013/768/PESC
      3.1.1.   Obiectivul proiectului
      Echipa de experți creată prin Decizia 2013/768/PESC a oferit o resursă bine identificată, competentă și fiabilă pentru a sprijini în mod corespunzător activitățile de asistență. Având în vedere experiența acumulată, este necesar ca, în prezent, să se extindă această echipă în ceea ce privește numărul de experți și diversitatea expertizei acestora, precum și tipul de experți utilizați, de exemplu, incluzând experții neguvernamentali; să se încurajeze implicarea pe termen lung a acestora în țările beneficiare; și să se elaboreze o componentă de „formare a formatorilor” în cadrul echipei.
      3.1.2.   Descrierea proiectului
      Entitățile de punere în aplicare vor depune eforturi pentru a extinde echipa de experți, asigurând cât se poate de mult o reprezentare geografică amplă și o gamă largă de competențe largi. Mai cu seamă, acestea ar trebui să încurajeze participarea experților din țări care au dezvoltat recent cu succes sisteme naționale de control al transferului de arme, inclusiv cele dezvoltate în legătură cu asistența internațională primită. Entitățile de punere în aplicare trebuie să prezinte Grupului de lucru al Consiliului pentru exportul de arme convenționale (COARM) rapoarte periodice privind echipa, compoziția și capacitatea acesteia de a susține volumul de lucru generat de activitățile prevăzute în prezenta decizie. În cazul în care este necesar, COARM poate decide în privința unor măsuri corective.
      Totalitatea expertizei echipei de experți ar trebui să acopere întreaga sferă a unui anumit sistem național de control al transferului de arme, aspectele juridice, acordarea de licențe, chestiunile vamale/asigurarea respectării legii, sensibilizarea, urmărirea penală/sancțiunile, raportarea/transparența.
      3.1.2.1.   Experți
      Entitățile de punere în aplicare vor asigura condiții echitabile și transparente de angajare a experților și, în ceea ce privește experții Uniunii, vor utiliza pe deplin registrul Uniunii de experți în informare, care este difuzat și actualizat în cadrul COARM.
      3.1.2.2.   Reuniuni ale experților
      Entitățile de punere în aplicare vor convoca patru reuniuni de câte două zile ale experților (fiecare va convoca două reuniuni) pe durata de valabilitate a prezentei decizii. Aceste reuniuni vor urmări în special:

                  —

                  să dezvolte o înțelegere comună, în rândul experților,a provocărilor și a răspunsurilor legate de sprijinirea punerii în aplicare a TCA;

                  —

                  să dezvolte, după caz, materialele comune care urmează să fie utilizat în asistența oferită de experți (cum ar fi un manual și orientări), astfel încât consultanța furnizată de experți să fie coerentă;

                  —

                  să evalueze componenta de „formare a formatorilor” (a se vedea punctul 3.1.2.3) și să decidă eventualele modificări necesare.

            Două reuniuni, inclusiv cea inițială de lansare, ar trebui să se desfășoare la Bruxelles. Celelalte două reuniuni vor avea loc în funcție de locul unde se va găsi entitatea de punere în aplicare. Până la 40 de experți vor fi invitați la fiecare reuniune, ținând seama de echilibrul geografic și de necesitățile impuse de componenta de „formare a formatorilor” (a se vedea punctul 3.1.2.3).
      3.1.2.3.   Componenta de „formare a formatorilor”
      Această componentă intenționează să sprijine formarea unui număr de experți din țările beneficiare, pentru a le permite acestora să își formeze în mod eficace colegii într-o etapă ulterioară. În cazul în care este posibil, entitățile de punere în aplicare vor face publicitate pentru componenta de „formare a formatorilor” și vor identifica viitori formatori atunci când demarează activități de asistență în țările beneficiare în temeiul prezentei decizii. Acești funcționari vor fi înregistrați ulterior în echipa de experți și, în consecință, vor fi invitați la reuniunile experților menționate la punctul 3.1.2.2.
      Componenta de „formare a formatorilor” se va desfășura într-o a treia zi suplimentară, imediat după reuniunile experților. Aceasta va reuni viitorii formatori și numărul corespunzător de experți din cadrul echipei care oferă formarea.
      În perioadele dintre reuniunile anuale ale experților și componentele suplimentare de „formare a formatorilor” ale acestora vor fi încurajate contactele dintre experții în formare și viitorii formatori și, după caz, s-ar putea programa sesiuni de formare suplimentare în țările beneficiare, consecutive activităților de asistență planificate (de exemplu, un atelier de lucru dedicat cu durata de o jumătate de zi, menționat la punctul 3.2.3.1).
      Până la 15 viitori formatori vor fi înscriși la fiecare sesiune.
      Entitatea de punere în aplicare care este însărcinată cu reuniunile experților va fi responsabilă de componenta de „formare a formatorilor”.
      3.2.   Asistență suplimentară pentru țările partenere pe termen lung
      3.2.1.   Țările partenere pe termen lung
      Senegal, Burkina Faso, Ghana, Filipine, Georgia, Peru, Jamaica, Columbia, Costa Rica.
      Aceste țări partenere pe termen lung vor fi abordate de către entitățile de punere în aplicare după cum urmează:

                  —

                  BAFA: Ghana; Georgia; Peru; Jamaica; Columbia; Costa Rica

                  —

                  Expertise France: Senegal; Burkina Faso; Filipine

            3.2.2.   Obiectivul proiectului
      Decizia 2013/768/PESC a permis Uniunii să inițieze o cooperare bazată pe o foaie de parcurs inițială împreună cu cele nouă țări partenere menționate la punctul 3.2.1. Finalizarea integrală sau parțială a foii de parcurs a adus, la rândul său, noi provocări care trebuie soluționate pentru a înregistra progrese către un stadiu superior de punere în aplicare a TCA. Prin urmare, o serie de activități vor fi disponibile și alocate în funcție de nevoile, interesele și capacitatea de absorbție a țărilor beneficiare.
      3.2.3.   Descrierea proiectului
      3.2.3.1.   Ateliere în țări
      În total, vor fi organizate 45 de ateliere de două zile în țările beneficiare pentru cele nouă țări partenere pe termen lung ca acțiuni ulterioare activităților deja întreprinse și realizărilor deja înregistrate în temeiul Deciziei 2013/768/PESC.
      3.2.3.2.   Vizite de studiu în statele membre
      Pentru a completa activitățile desfășurate în țările beneficiare, până la nouă vizite de studiu de trei zile la autoritățile relevante din statele membre vor fi puse la dispoziția funcționarilor administrațiilor publice, a celor însărcinați cu acordarea licențelor și a celor responsabili cu asigurarea aplicării legii din țările partenere pe termen lung. Organizarea vizitei de studiu va fi asigurată de entitatea de punere în aplicare responsabilă din țara parteneră pe termen lung care beneficiază de vizita de studiu (a se vedea punctul 3.2.1).
      Dat fiind potențialul lor ridicat de formare, vizitele de studiu ar trebui, în principiu, să îi vizeze pe viitorii formatori din țările beneficiare, mai exact funcționarii țărilor beneficiare care participă la componenta de „formare a formatorilor” menționată la punctul 3.1.2.3.
      3.3.   Informare regională
      3.3.1.   Obiectivul proiectului
      Cele nouă țări beneficiare identificate pot juca un rol fructuos de informare la nivel regional prin stabilirea de legături mai strânse cu țările vecine mai apropiate cu privire la chestiunile legate de transferul de arme și punerea în aplicare a TCA. Acest lucru ar putea încuraja cooperarea sud-sud pe termen mai lung.
      Prin urmare, prezenta decizie le oferă posibilitatea de a găzdui, în comun sau individual, în funcție de capacități, până la trei dintre țările vecine lor pentru ateliere subregionale.
      3.3.2.   Descrierea proiectului
      Vor fi planificate până la 12 ateliere de două zile în scopuri de informare la nivel regional. Cu excepția cazului în care se convine altfel cu țările-gazdă, atelierele se vor desfășura după cum urmează:

                  —

                  Senegal, Burkina Faso, Ghana: până la trei ateliere pentru până la trei țări ECOWAS, după caz în cooperare cu Comisia ECOWAS, prin rotație, cu excepția cazului în care cele trei țări gazdă în cauză decid altfel;

                  —

                  Peru, Costa Rica și Columbia: până la trei ateliere pentru până la trei țări UNLIREC, după caz în cooperare cu Comisia UNLIREC, prin rotație, cu excepția cazului în care cele trei țări gazdă în cauză decid altfel;

                  —

                  Filipine, Georgia, Jamaica: câte două ateliere maximum pentru până la trei dintre vecinii acestora. Georgia și Filipine găzduiesc secretariatul regional al Centrelor de excelență CBRN, ceea ce poate facilita sinergiile cu proiectele legate de controlul exporturilor, precum și identificarea țărilor invitate și contactele cu acestea.

            Vor fi invitați până la zece funcționari pentru fiecare țară vecină.
      Expertise France va organiza ateliere privind Senegal, Burkina Faso, Ghana și Filipine, iar BAFA va organiza ateliere referitoare la Peru, Costa Rica, Columbia, Georgia și Jamaica.
      3.4.   Programe de asistență bazate pe foi de parcurs
      3.4.1.   Obiectivul proiectului
      Obiectivul programelor de asistență dedicate și al foilor de parcurs aferente este consolidarea capacităților țărilor beneficiare de a îndeplini cerințele TCA în mod global și susținut. Foaia de parcurs va asigura că noua țară beneficiară se bucură de predictibilitate în privința planificărilor în materie de asistență și va identifica îmbunătățirile preconizate cu privire la capacitățile sale de control al transferurilor. Țările beneficiare vor fi țările care solicită asistență după adoptarea prezentei decizii.
      3.4.2.   Descrierea proiectului
      Se vor institui programe naționale de asistență pentru până la nouă țări beneficiare.
      Programele de asistență dedicate ar trebui să fie elaborate avându-se în vedere următoarele etape:

                  (a)

                  cererea de asistență pentru punerea în aplicare a TCA. Această cerere ar trebui să fie cât mai bine justificată și să identifice deja, în mod ideal, domeniile specifice care urmează să fie vizate pentru a primi asistență. După caz, țara solicitantă ar trebui de asemenea să facă trimitere la asistența acordată în trecut sau în curs de către alți furnizori de asistență (a se vedea și secțiunea 6) și să informeze cu privire la strategia sa națională privind punerea în aplicare a TCA;

                  (b)

                  pe baza gradului de justificare a cererii și a criteriilor stabilite la punctul 4, Înaltul Reprezentant, în colaborare cu Grupul de lucru al Consiliului pentru exportul de arme convenționale (COARM) și cu entitatea de punere în aplicare, va decide cu privire la eligibilitatea țării solicitante;

                  (c)

                  în cazul în care cererea de asistență primește un răspuns pozitiv, entitatea de punere în aplicare va organiza o vizită de evaluare a experților. Vizita ar trebui să fie rezultatul contactelor strânse între entitatea de punere în aplicare și țara terță care solicită asistență și să îi includă pe unii dintre cei mai relevanți experți selectați din cadrul echipei de experți.
                  Vizita de evaluare a experților poate fi pregătită prin intermediul chestionarelor și al colectării informațiilor existente; aceasta va cuprinde o evaluare inițială a nevoilor și a priorităților țării care solicită asistență. În mod special, această vizită va permite clarificarea, împreună cu țara care solicită asistență, a cerințelor pentru punerea în aplicare efectivă a TCA și compararea acestor cerințe cu resursele existente ale țării. Vizita de evaluare inițială a experților va reuni toate agențiile și părțile interesate relevante de la nivel intern și va identifica parteneri locali motivați și fiabili;

                  (d)

                  pe baza rezultatelor vizitei de evaluare a experților, entitatea de punere în aplicare va elabora o foaie de parcurs referitoare la asistență. La elaborarea unei astfel de foi de parcurs referitoare la asistență, entitatea de punere în aplicare va ține cont de orice formă de asistență legată de TCA eventual furnizată prin intermediul Fondului voluntar de asistență pentru TCA, al Instrumentului fiduciar al ONU de sprijinire a cooperării referitoare la Regulamentul privind armele (UNSCAR) sau al altor organizații (a se vedea și secțiunea 6). În cazul în care țara care solicită asistență a elaborat deja o strategie națională de punere în aplicare pentru TCA, entitatea de punere în aplicare va asigura totodată că foaia de parcurs referitoare la asistență este coerentă cu strategia națională respectivă de punere în aplicare;

                  (e)

                  proiectul de foaie de parcurs referitoare la asistență va fi partajat cu țara beneficiară în vederea aprobării acestuia de către autoritatea competentă. Foaia de parcurs va fi adaptată țării beneficiare și va identifica prioritățile de asistență;

                  (f)

                  foaia de parcurs va fi pusă în aplicare cu implicarea experților competenți selectați din cadrul echipei de experți și cu implicarea altor părți interesate, după caz. Entitatea de punere în aplicare va avea posibilitatea să delege organizarea și/sau punerea în aplicare a procesului de evaluare și elaborarea foii de parcurs referitoare la asistență unuia sau mai multor experți externi, după caz. Acest aspect va face obiectul supravegherii de către entitatea de punere în aplicare.
                  Instrumentele de asistență vor cuprinde, în special, revizuiri juridice, seminarii de formare și ateliere și vor promova utilizarea unor instrumente și a unor surse de informații online, cum ar fi portalul web de informare EU P2P și buletinul informativ EU P2P. Aceste instrumente de asistență vor fi selectate de entitatea de punere în aplicare în funcție de nevoile precise și prioritățile identificate în urma vizitei de evaluare a experților și în concordanță cu foaia de parcurs.

            3.4.3.   Repartizarea geografică a foilor de parcurs
      Ținând seama de activitățile deja desfășurate în temeiul Deciziei 2013/768/PESC și de acțiunile ulterioare dezirabile, cele nouă foi de parcurs vor fi puse în aplicare după cum urmează (entitatea de punere în aplicare responsabilă este indicată între paranteze):

                  —

                  Africa de Vest, Centrală și de Nord: 5 (Expertise France)

                  —

                  Africa de Sud și de Est: 1 (BAFA)

                  —

                  Asia de Sud-Est: 2 (BAFA)

                  —

                  Țările din Orientul Mijlociu și zona Golfului și Asia Centrală: 1 (Expertise France)

            În conformitate cu practica ONU, contractele încheiate cu entitățile de punere în aplicare vor indica cu exactitate care sunt țările terțe din regiunile geografice menționate anterior care corespund entităților de punere în aplicare.
      3.5.   Ateliere de asistență ad-hoc
      3.5.1.   Obiectivul proiectului
      Obiectivul atelierelor de asistență ad-hoc este consolidarea capacităților de control al transferurilor de arme ale țărilor beneficiare în vederea îndeplinirii cerințelor TCA în mod punctual și relevant. Aceste activități de asistență ad-hoc vor permite Uniunii să răspundă în mod flexibil și reactiv la cererile de asistență care identifică nevoi speciale cu relevanță pentru punerea în aplicare a TCA. Acestea vor fi în măsură să abordeze fie o țară beneficiară în mod individual, fie mai multe țări cu necesități similare.
      3.5.2.   Descrierea proiectului
      Se pun la dispoziție până la 14 ateliere de două zile pentru a răspunde cererilor punctuale de asistență și exprimărilor de interes în vederea dezvoltării unuia sau mai multor domenii specifice din cadrul sistemului de control al transferurilor de arme.
      Aceste ateliere vor oferi asistență personalizată și vor aborda chestiunile specifice semnalate de țara sau țările solicitante. Atelierele se vor desfășura în țările beneficiare, iar expertiza va fi oferită de experții din cadrul echipei de experți.
      Înaltului Reprezentant, în consultare cu COARM, va decide cu privire la modalitatea de a răspunde cererilor de asistență. Evaluarea Înaltului Reprezentant se va baza, în special, pe criteriile prevăzute la secșiunea 4, precizia cererii, modul în care aceasta identifică chestiunile în cauză și echilibrul geografic.
      3.5.3.   Repartizarea geografică a atelierelor de asistență ad-hoc
      Cele 14 ateliere de asistență ad-hoc vor fi puse în aplicare după cum urmează (entitatea de punere în aplicare responsabilă este indicată între paranteze):

                  —

                  America Latină: 3 (BAFA) și 1 (Expertise France)

                  —

                  Africa: 3 (Expertise France)

                  —

                  Asia Centrală și de Sud-Est: 2 (BAFA) și 1 (Expertise France)

                  —

                  Europa de Est și Caucaz: 2 (BAFA)

                  —

                  Zona Golfului și Orientul Mijlociu: 2 (Expertise France)

            În conformitate cu practica ONU, contractele încheiate cu entitățile de punere în aplicare vor indica cu exactitate care sunt țările terțe din regiunile geografice menționate anterior care corespund entităților de punere în aplicare.
      3.6.   Conferința finală a țărilor beneficiare ale activităților de asistență pentru punerea în aplicare a TCA
      3.6.1.   Obiectivul proiectului
      Obiectivul conferinței este sporirea sensibilizării și a responsabilității la nivelul părților interesate relevante, cum ar fi organizațiile regionale competente, parlamentele naționale și reprezentanții societății civile care sunt interesați pe termen lung de eficacitatea punerii în aplicare a TCA.
      3.6.2.   Descrierea proiectului
      Proiectul va lua forma unei conferințe de două zile care urmează să fie organizată spre sfârșitul procesului de punere în aplicare a prezentei decizii și posibil imediat după o reuniune COARM. BAFA va fi responsabil cu punerea sa în aplicare. Această conferință va reuni reprezentanți relevanți ai celor nouă beneficiari pe termen lung (punctul 3.2.1) și ai țărilor beneficiare ale activităților menționate la punctele 3.4 și 3.5.
      Conferința va facilita schimburile de experiență între țările beneficiare, va oferi informații cu privire la pozițiile acestora cu privire la TCA și la statutul ratificării și punerii în aplicare a TCA și va permite partajarea informațiilor relevante cu reprezentanții parlamentelor naționale, ai organizațiilor regionale și ai societății civile.
      Prin urmare, participanții la conferință ar trebui să includă:

                  —

                  personal diplomatic și din domeniul militar/al apărării din țările beneficiare, în special autoritățile responsabile cu politicile naționale referitoare la TCA;

                  —

                  personal tehnic și personal însărcinat cu aplicarea legii în țările beneficiare, în special autorități însărcinate cu acordarea licențelor, autorități vamale și funcționari însărcinați cu asigurarea aplicării legii;

                  —

                  reprezentanți ai organizațiilor naționale, regionale și internaționale implicați în acordarea de asistență, precum și reprezentanți ai țărilor interesate de acordarea sau primirea de asistență pentru controlul comerțului strategic;

                  —

                  reprezentanți ai organizațiilor neguvernamentale (ONG-urilor) relevante, ai grupurilor de reflecție, ai parlamentelor naționale și ai industriei.

            La conferință se așteaptă participarea a până la 80 de persoane. Locația acesteia și lista finală a țărilor și organizațiilor invitate vor fi stabilite de Înaltul Reprezentant, în consultare cu COARM, pe baza unei propuneri formulate de entitatea de punere în aplicare.
      3.7.   Evenimente colaterale în marja conferințelor statelor părți la TCA
      3.7.1.   Obiectivul proiectului
      Conferințele anuale ale statelor părți la TCA oferă o ocazie unică de a intra în contact cu funcționari și factori interesați relevanți responsabili cu aspectele privind TCA. Evenimentele colaterale finanțate de Uniune vor permite în special sensibilizarea cu privire la activitățile Uniunii de sprijinire a punerii în aplicare, vor crește de asemenea gradul de sensibilizare al țărilor care ar putea solicita ulterior asistență și vor promova bunele practici, în special prin intermediul țărilor beneficiare.
      3.7.2.   Descrierea proiectului
      Cele trei evenimente colaterale vor avea loc pe durata programului, mai exact câte unul pentru fiecare Conferință anuală a statelor părți la TCA. Expertise France va fi responsabilă cu punerea sa în aplicare. Fondurile Uniunii pot acoperi, în special, cheltuielile de călătorie pentru până la trei experți/funcționari din țările beneficiare.
      4.   Beneficiarii activităților de proiect menționate la punctele 3.4 și 3.5.
      Beneficiarii activităților de proiect menționate la punctele 3.4 și 3.5 pot fi state care solicită asistență în vederea punerii în aplicare a TCA și vor fi selectate, printre altele, în funcție de următoarele criterii:

                  —

                  nivelul de angajament politic și juridic cu privire la aderarea la TCA și stadiul punerii în aplicare a instrumentelor internaționale relevante pentru controlul comerțului cu arme și al transferurilor de arme aplicabile țării în cauză;

                  —

                  probabilitatea obținerii unui rezultat de succes al activităților de asistență;

                  —

                  evaluarea oricărei forme posibile de asistență care a fost deja primită sau este preconizată în domeniul controlului produselor cu dublă utilizare și transferurilor de arme;

                  —

                  relevanța țării în comerțul mondial de arme;

                  —

                  relevanța țării pentru interesele de securitate ale Uniunii;

                  —

                  eligibilitatea pentru asistență oficială pentru dezvoltare (AOD).

            5.   Entitățile de punere în aplicare
      Dat fiind volumul de muncă ce rezultă din activitățile desfășurate în temeiul prezentei decizii, este recomandabil să se recurgă la două entități de punere în aplicare competente: BAFA și Expertise France. După caz, acestea se vor asocia cu agenții pentru controlul exporturilor ale statelor membre, cu organizații regionale și internaționale relevante, cu grupuri de reflecție, cu institute de cercetare și cu ONG-uri și/sau își vor delega activitățile către acestea.
      BAFA a fost însărcinată de către Consiliu și Comisie să pună în aplicare o serie de proiecte anterioare legate de controlul exporturilor. În consecință, BAFA a elaborat un vast corpus de cunoștințe și expertiză. Expertise France este însărcinată cu proiectele P2P legate de produsele cu dublă utilizare finanțate în cadrul IcSP. Rolul său în punerea în aplicare a prezentei decizii va contribui la asigurarea unei coordonări corespunzătoare cu proiectele legate de produsele cu dublă utilizare. Prin urmare, cele două entități de punere în aplicare, luate împreună, au experiență dovedită, calificările și expertiza necesară referitoare la întreaga gamă de activități relevante ale Uniunii privind controlul exporturilor, atât în domeniul produselor cu dublă utilizare, cât și în cel al controlului exporturilor de arme.
      6.   Coordonarea cu alte activități de asistență relevante
      Entitățile de punere în aplicare ar trebui să acorde o atenție deosebită și activităților legate de TCA desfășurate în temeiul Programului de acțiune al ONU pentru prevenirea, combaterea și eradicarea comerțului ilicit cu arme de calibru mic și armament ușor sub toate aspectele sale și al sistemului său de susținere a punerii în aplicare (PoA-ISS), al RCSONU 1540 (2004), al Fondului voluntar de asistență pentru TCA și al UNSCAR, precum și activităților de asistență bilaterală. Entitățile de punere în aplicare ar trebui să asigure legătura în mod corespunzător cu alți furnizori de asistență, pentru a se evita suprapunerea eforturilor și a se asigura un nivel maxim de coerență și complementaritate.
      Proiectul vizează, de asemenea, sporirea sensibilizării în rândul țărilor beneficiare cu privire la instrumentele Uniunii care pot sprijini cooperarea sud-sud în cadrul controlului exporturilor. În această privință, activitățile de asistență ar trebui să furnizeze informații cu privire la instrumentele disponibile și să le promoveze, printre acestea numărându-se inițiativa privind centrele de excelență CBRN ale UE și alte programe EU P2P.
      7.   Vizibilitatea Uniunii și disponibilitatea materialelor de asistență
      Materialele produse în cadrul proiectului vor asigura vizibilitatea Uniunii, în special pe baza siglei și a reprezentării grafice din Manualul privind comunicarea și vizibilitatea pentru acțiunile externe ale Uniunii Europene, inclusiv sigla „Programul de control al exporturilor EU P2P”. Delegațiile Uniunii ar trebui implicate în evenimente în țări terțe pentru a îmbunătăți acțiunile ulterioare și vizibilitatea la nivel politic.
      Portalul web EU P2P (https://export-control.jrc.ec.europa.eu) va fi promovat în scopul activităților de asistență legată de TCA prevăzute de prezenta decizie. Prin urmare, entitățile de punere în aplicare ar trebui, în cadrul activităților de asistență relevante pe care le desfășoară, să includă informații cu privire la portalul web și să încurajeze consultarea și utilizarea resurselor tehnice ale portalului. În cadrul promovării portalului web, entitățile de punere în aplicare ar trebui să asigure vizibilitatea Uniunii. Mai mult, activitățile ar trebui promovate prin intermediul buletinului informativ EU P2P.
      8.   Evaluarea impactului
      Impactul activităților prevăzute prin prezenta decizie ar trebui să fie evaluat din punct de vedere tehnic la finalizarea acestora. Pe baza informațiilor și a rapoartelor puse la dispoziție de entitățile de punere în aplicare, evaluarea impactului va fi efectuată de către Înaltul Reprezentant, în cooperare cu COARM și, după caz, cu delegațiile Uniunii în țările beneficiare, precum și cu alte părți interesate relevante.
      În ceea ce privește țările care au beneficiat de un program de asistență dedicat, evaluarea impactului ar trebui să acorde o atenție specială numărului de țări beneficiare care au ratificat TCA și dezvoltării capacităților de control al transferurilor de arme ale acestora. Această evaluare a capacităților de control al transferurilor de arme ale țărilor beneficiare ar trebui să acopere în special pregătirea și adoptarea unor reglementări naționale relevante, îndeplinirea obligațiilor de raportare care decurg din TCA și abilitarea unui organism relevant care să răspundă de controlul transferurilor de arme.
      9.   Raportare
      Entitățile de punere în aplicare vor întocmi rapoarte periodice, inclusiv după finalizarea fiecăreia dintre activități. Rapoartele ar trebui transmise către Înaltul Reprezentant în termen de șase săptămâni de la finalizarea activităților respective.

         (1)  A se vedea Decizia 2009/1012/PESC, Decizia 2010/336/PESC, Decizia 2012/711/PESC, Decizia 2013/43/PESC și Decizia 2013/768/PESC.


title: Decizia Comisiei din 20 martie 2015 de desemnare a doi reprezentați ai Comisiei și a doi supleanți în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente

text:
               21.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/20

         DECIZIA COMISIEI
   din 20 martie 2015
   de desemnare a doi reprezentați ai Comisiei și a doi supleanți în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente
   (2015/C 95/09)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (1), în special articolul 65 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               În 2010, Decizia Comisiei din 14 decembrie 2010 de desemnare a doi reprezentați ai Comisiei și a doi supleanți în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente (2) a desemnat doi reprezentați ai Comisiei și doi supleanți în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente (denumită în continuare „agenția”).

               (2)

               Ca urmare a schimbărilor intervenite în organigrama Comisiei, este necesar să se adopte o nouă decizie care să înlocuiască Decizia Comisiei din 14 decembrie 2010 de desemnare a doi reprezentați ai Comisiei și a doi supleanți în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Reprezentanții Comisiei în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente sunt persoanele care ocupă următoarele poziții și exercită următoarele funcții:

               1.

               din partea Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentară:

                           (a)

                           în calitate de membru, directorul general al Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentară;

                           (b)

                           în calitate de membru supleant, directorul care conduce direcția responsabilă pentru medicamente, în limitele responsabilităților alocate Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentară;

               2.

               din partea Direcției Generale Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri:

                           (a)

                           în calitate de membru, directorul care conduce direcția responsabilă pentru medicamente, în limitele responsabilităților alocate Direcției Generale Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri;

                           (b)

                           în calitate de membru supleant, șeful de unitate care conduce unitatea responsabilă pentru medicamente, în limitele responsabilităților alocate Direcției Generale Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri.

         Articolul 2
   Prezenta decizie se aplică persoanelor care ocupă, inclusiv în mod temporar, pozițiile menționate la articolul 1 la data adoptării prezentei decizii sau oricărui succesor al acestor persoane în pozițiile respective.
   Articolul 3
   Directorul general al Direcției Generale Sănătate și Siguranță Alimentată și cel al Direcției Generale Piață Internă, Industrie, Antreprenoriat și IMM-uri comunică președintelui Consiliului de administrație și directorului executiv al agenției numele persoanelor care ocupă pozițiile menționate la articolul 1, precum și orice schimbări ale acestora.
   Articolul 4
   Decizia Comisiei din 14 decembrie 2010 de desemnare a doi reprezentați ai Comisiei și a doi supleanți în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente se abrogă.
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 20 martie 2015.

            Pentru Comisie

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 136, 30.4.2004, p. 1.

      (2)  JO C 340, 15.12.2010, p. 17.


title: 2010/86/,Euratom: Decizia Parlamentului European din 20 ianuarie 2010 privind alegerea Ombudsmanului European

text:
               12.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 39/4

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 20 ianuarie 2010
   privind alegerea Ombudsmanului European
   (2010/86/UE, Euratom)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 24 al treilea paragraf și articolul 228,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a,
   având în vedere Decizia 94/262/CECO, CE, Euratom a Parlamentului European din 9 martie 1994 privind statutul și condițiile generale pentru exercitarea funcțiilor Ombudsmanului (1),
   având în vedere articolul 204 din Regulamentul său de procedură,
   având în vedere apelul la candidaturi (2),
   având în vedere votul său din 20 ianuarie 2010,
   DECIDE:
   să aleagă pe Nikiforos DIAMANDOUROS ca Ombudsman European.

      Adoptată la Strasbourg, 20 ianuarie 2010.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

      (1)  JO L 113, 4.5.1994, p. 15.

      (2)  JO C 216, 10.9.2009, p. 7.


title: 2010/314/: Decizia Consiliului din 10 mai 2010 privind semnarea și aplicarea provizorie a Acordului de la Geneva privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Brazilia, Columbia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexic, Nicaragua, Panama, Peru și Venezuela, precum și a unui Acord privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii

text:
               9.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 141/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 10 mai 2010
   privind semnarea și aplicarea provizorie a Acordului de la Geneva privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Brazilia, Columbia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexic, Nicaragua, Panama, Peru și Venezuela, precum și a unui Acord privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii
   (2010/314/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 11 aprilie 2001, respectiv la 30 aprilie 2001, Comisia a ajuns la înțelegeri cu Ecuadorul și cu Statele Unite ale Americii („înțelegerile”), identificând o modalitate de soluționare a litigiilor inițiate de țările menționate în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) în legătură cu tratamentul tarifar aplicat bananelor importate în Uniunea Europeană. Respectivele înțelegeri prevedeau introducerea unui regim exclusiv tarifar pentru importurile de banane. În acest scop, la 12 iulie 2004, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze modificarea tarifului consolidat în vederea introducerii unui regim exclusiv tarifar pentru banane în lista de concesii a UE pentru banane, în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț 1994 („GATT 1994”).

               (2)

               La 22 martie 2004 și la 29 ianuarie 2007, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocieri în temeiul articolului XXIV:6 din GATT 1994 în cursul aderării la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Estoniei, a Ciprului, a Letoniei, a Lituaniei, a Ungariei, a Maltei, a Poloniei, a Sloveniei, a Slovaciei, respectiv a Bulgariei și a României.

               (3)

               Negocierile s-au încheiat cu succes la 15 decembrie 2009 prin parafarea Acordului de la Geneva privind comerțul cu banane cu Brazilia, Columbia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexic, Nicaragua, Panama, Peru și Venezuela („Acordul de la Geneva”) și a unui Acord privind comerțul cu banane cu Statele Unite ale Americii („Acordul UE/SUA”).

               (4)

               Acordurile negociate de Comisie răspund solicitărilor țărilor interesate în temeiul articolelor XXIV:6 și XXVIII din GATT 1994. În plus, aceste acorduri pun în aplicare înțelegerile prevăzând consolidarea regimului exclusiv tarifar și oferă o soluție adecvată pentru toate litigiile nesoluționate referitoare la tratamentul tarifar aplicat bananelor, litigii care trebuie, prin urmare, să fie soluționate oficial.

               (5)

               Cele două acorduri ar trebui să fie semnate în numele Uniunii, sub rezerva încheierii lor la o dată ulterioară.

               (6)

               Având în vedere necesitatea de a aplica rapid reducerile tarifare inițiale, de a preveni continuarea litigiilor nesoluționate și de a garanta faptul că angajamentele finale ale UE privind accesul pe piețe pentru banane din cadrul următoarelor negocieri multilaterale privind accesul pe piețe pentru produsele agricole încheiate în mod pozitiv nu le excedează pe cele prevăzute la punctele 3, 6 și 7 din Acordul de la Geneva și la punctul 2, punctul 3 litera (a) și punctul 3 litera (b) din Acordul UE/SUA, ambele acorduri ar trebui să se aplice provizoriu, în conformitate cu punctul 8 litera (b) din Acordul de la Geneva, respectiv cu punctul 6 din Acordul UE/SUA, de la data semnării fiecărui acord și până la intrarea în vigoare a acestora,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Președintele Consiliului este autorizat prin prezenta să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze, în numele Uniunii Europene, următoarele acorduri:

               (a)

               Acordul de la Geneva privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Brazilia, Columbia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexic, Nicaragua, Panama, Peru și Venezuela („Acordul de la Geneva”);

               (b)

               Acordul privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii („Acordul UE/SUA”).

         Textele respectivelor acorduri se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   (1)   În conformitate cu punctul 8 litera (b) din Acordul de la Geneva, punctele 3, 6 și 7 din respectivul acord se aplică provizoriu de la data semnării acestuia și până la intrarea sa în vigoare.
   (2)   În conformitate cu punctul 6 din Acordul UE/SUA, punctul 2, punctul 3 litera (a) și punctul 3 litera (b) din respectivul acord se aplică provizoriu de la data semnării acestuia și până la intrarea sa în vigoare.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 10 mai 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

    ---documentbreak---

               9.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 141/3

         TRADUCERE
   ACORDUL DE LA GENEVA PRIVIND COMERȚUL CU BANANE

               1.

               Prezentul acord se încheie între Uniunea Europeană (denumită în continuare „UE”) și Brazilia, Columbia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexic, Nicaragua, Panama, Peru și Venezuela [denumite în continuare „țările din America Latină cu statut CNF furnizoare de banane” (clauza națiunii celei mai favorizate)] și se referă la structura și funcționarea regimului comercial al UE privind bananele proaspete, cu excepția celor din specia Musa paradisiaca (plantains), încadrate la poziția tarifară 0803.00.19 din Sistemul Armonizat (denumite în continuare „banane”), și la prevederile și condițiile aplicabile.

               2.

               Sub rezerva prevederilor de la punctele 3-8, prezentul acord nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor care le revin în cadrul OMC tuturor semnatarilor prezentului acord.

               3.

               UE este de acord cu următoarele:

                           (a)

                           fără a aduce atingere prevederilor de la litera (b), UE trebuie să aplice în cazul bananelor următoarele tarife maxime (1):

                                                   —

                                                   de la 15 decembrie 2009 până la 31 decembrie 2010

                                       148 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2011

                                       143 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2012

                                       136 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2013

                                       132 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2014

                                       127 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2015

                                       122 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2016

                                       117 EUR/t;

                                                   —

                                                1 ianuarie 2017

                                       114 EUR/t;

                           (b)

                           dacă până la 31 decembrie 2013 nu sunt stabilite Modalitățile de la Doha (2), reducerile tarifare care decurg din prevederile de la punctul 3 litera (a) vor fi amânate până la stabilirea Modalităților de la Doha. Amânarea nu poate depăși în niciun caz data de 31 decembrie 2015. Nivelul tarifului aplicabil în respectiva perioadă de amânare va fi de 132 EUR/t. După expirarea perioadei de doi ani sau imediat după stabilirea Modalităților de la Doha, în funcție de care dintre aceste evenimente survine primul, nivelul tarifului va fi de 127 EUR/t. Prin urmare, tarifele pentru următorii trei ani, începând cu data de 1 ianuarie a fiecărui an, vor fi de maximum 122 EUR/t, 117 EUR/t, respectiv 114 EUR/t;

                           (c)

                           UE trebuie să mențină un regim exclusiv tarifar în ceea ce privește importul de banane (3) pentru țările cu statut CNF.

               4.

                           (a)

                           UE trebuie să consolideze reducerile tarifare prevăzute la punctul 3. În acest scop, prezentul acord va fi încorporat în lista de angajamente OMC a UE prin intermediul certificării (4) în conformitate cu Decizia din 26 martie 1980 privind procedurile de modificare și rectificare a listelor de concesii tarifare (L/4962).

                           (b)

                           La momentul intrării în vigoare a prezentului acord, UE trebuie să comunice directorului general pentru certificare un proiect de listă de angajamente privind bananele care să includă textul prezentului acord.

                           (c)

                           Părțile la prezentul acord convin să nu prezinte obiecții față de certificarea listei de angajamente modificate, cu condiția ca prezentul acord să se reflecte corect în notificare.

               5.

               Din momentul certificării vor fi considerate soluționate litigiile încă nerezolvate: WT/DS27, WT/DS361, WT/DS364, WT/DS16, WT/DS105, WT/DS158, WT/L/616, WT/L/625, precum și toate cererile depuse, până la momentul respectiv, de toate și oricare dintre țările din America Latină cu statut CNF furnizoare de banane, în conformitate cu procedurile prevăzute la articolele XXIV și XXVIII din GATT 1994 în ceea ce privește regimul comercial al UE privind bananele (inclusiv G/SECRET/22 elementul 0803.00.19 și G/SECRET/22/Add.1; G/SECRET/20 și G/SECRET/20/Add.1; și G/SECRET/26) (5). În termen de două săptămâni de la certificare, părțile relevante la prezentul acord trebuie să notifice împreună OSL (Organul de soluționare a litigiilor) că au găsit, de comun acord, o soluție prin care să pună capăt acestor litigii (6).

               6.

               Fără a aduce atingere drepturilor lor în temeiul acordului OMC, inclusiv celor derivate din litigiile și cererile identificate la punctul 5, țările din America Latină cu statut CNF furnizoare de banane se angajează ca, în perioada dintre 15 decembrie 2009 și certificare, să nu mai întreprindă nicio acțiune referitoare la litigiile și la cererile menționate la punctul 5, cu condiția ca UE să respecte prevederile de la punctul 3 și de la punctul 4 literele (b) și (c).

               7.

               Țările din America Latină cu statut CNF furnizoare de banane sunt de acord că prezentul acord constituie angajamentele finale ale UE privind accesul pe piețe pentru banane și că va fi inclus în rezultatele finale ale următoarelor negocieri multilaterale privind accesul pe piețe pentru produsele agricole încheiate cu succes în cadrul OMC (inclusiv Runda de la Doha) (7).

               8.

                           (a)

                           Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a lunii următoare celei în care ultimul dintre semnatari notifică directorului general îndeplinirea procedurilor necesare în acest scop. Fiecare semnatar trebuie să transmită celorlalți semnatari o copie a notificării.

                           (b)

                           Fără a aduce atingere literei (a), semnatarii sunt de acord să aplice provizoriu prevederile de la punctele 3, 6 și 7 începând cu data semnării prezentului acord.

         Pentru Brazilia

         Pentru Columbia

         Pentru Costa Rica

         Pentru Ecuador

         Pentru Uniunea Europeană

         Pentru Guatemala

         Pentru Honduras

         Pentru Mexic

         Pentru Nicaragua

         Pentru Panama

         Pentru Peru

         Pentru Venezuela

      (1)  După semnarea acestui acord, UE trebuie să aplice retroactiv tariful/tarifele aplicabil(e) specificat(e) la punctul 3 litera (a) pentru perioada cuprinsă între 15 decembrie 2009 și data semnării. Taxele plătite care depășesc cuantumul prevăzut în prezenta se rambursează, la cerere, de autoritățile vamale competente.

      (2)  În sensul prezentului acord, Modalitățile de la Doha înseamnă că în cadrul Comitetului de negocieri comerciale s-a convenit să se treacă la elaborarea listei în cadrul negocierilor privind accesul pe piețele agricole și neagricole.

      (3)  Această prevedere nu trebuie interpretată ca autorizând măsuri netarifare în privința bananelor care să contravină obligațiilor UE din cadrul acordurilor OMC.

      (4)  Data certificării este data la care directorul general certifică faptul că modificările listei de concesii a UE au devenit o certificare în conformitate cu Decizia din 26 martie 1980 privind procedurile de modificare și rectificare a listelor de concesii tarifare (referința documentului WT/LET).

      (5)  Data soluționării este data certificării (referința documentului WT/LET).

      (6)  Soluționarea acestor litigii nu afectează dreptul părților de a iniția un nou litigiu în conformitate cu DSU și nici viitoarele drepturi în temeiul procedurilor prevăzute la articolele XXIV și XXVIII din GATT 1994.

      (7)  Dacă certificarea nu s-a încheiat până la data finalizării următoarelor negocieri multilaterale privind accesul pe piețe pentru produsele agricole din cadrul OMC (inclusiv Runda de la Doha), prezentul acord va fi încorporat în lista de concesii OMC a UE la data la care lista de concesii intră în vigoare ca parte a rezultatelor respectivelor negocieri.
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               9.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 141/6

         TRADUCERE
   ACORDUL
   privind comerțul cu banane între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii
   UNIUNEA EUROPEANĂ („UE”),
   și
   STATELE UNITE ALE AMERICII („Statele Unite”),
   REAMINTIND Înțelegerea SUA-CE privind bananele din 11 aprilie 2001 (WT/DS27/59),
   LUÂND NOTĂ de Acordul de la Geneva privind comerțul cu banane („GATB”) semnat între UE și Columbia, Panama, Ecuador, Costa Rica, Honduras, Guatemala, Peru, Brazilia, Mexic, Nicaragua și Venezuela la 31 mai 2010, o copie a acestuia fiind anexată la prezenta,
   LUÂND NOTĂ de schimbul de întrebări și răspunsuri dintre Statele Unite și Comisia Europeană din 16 și 18 martie 2009 și din 10 și 17 aprilie 2009,
   AU CONVENIT CU PRIVIRE LA URMĂTOARELE PREVEDERI:

               (1)

               La momentul soluționării de către toți semnatarii GATB a litigiilor nerezolvate și a cererilor enumerate la punctul 5 prima teză din GATB („data soluționării”), litigiul CE – Regimul de import, vânzare și distribuție a bananelor (WT/DS27) („litigiul”) va fi soluționat ca fiind între Statele Unite și UE. Imediat după transmiterea ultimei notificări către Organul de soluționare a litigiilor privind toate soluționările de comun acord menționate la punctul 5 din GATB, Statele Unite și UE trebuie să notifice împreună Organului de soluționare a litigiilor, în conformitate cu articolul 3.6 din Înțelegerea privind regulile și procedurile de soluționare a litigiilor („DSU”), că au găsit, de comun acord, o soluție prin care să pună capăt litigiului (1).

               (2)

               Fără a aduce atingere drepturilor și obligațiilor lor în temeiul acordului OMC, inclusiv celor derivate din litigiu, Statele Unite și UE se angajează să nu mai întreprindă nicio acțiune referitoare la litigiu între data parafării prezentului acord și data soluționării, cu condiția ca UE să respecte dispozițiile de la punctul 3 literele (a) și (b) și obligațiile prevăzute la punctul 3 și la punctul 4 literele (b) și (c) din GATB.

               (3)

               De asemenea, UE se angajează:

                           (a)

                           să aplice țărilor care beneficiază de clauza națiunii celei mai favorizate un regim exclusiv tarifar pentru importul de banane și, prin urmare, să nu aplice măsuri care să afecteze importul de banane pe teritoriul său, precum cotele, contingentele tarifare sau regimurile de licențe de import pentru banane indiferent de sursa acestora (altele decât regimurile automate de licențe care au doar rolul de monitorizare a pieței) (2); și

                           (b)

                           să nu aplice nicio măsură care să diferențieze furnizorii de servicii de distribuție a bananelor în funcție de entitatea care deține sau controlează furnizorul de servicii sau în funcție de originea bananelor distribuite.

                     Dispozițiile punctului 1 nu se aplică dacă, la data soluționării, UE nu respectă oricare dintre angajamentele prezentate la acest punct.

               (4)

               În conformitate cu reglementările aplicabile ale Organizației Internaționale a Comerțului („OMC”), UE va notifica OMC orice acord bilateral sau regional de liber schimb încheiat care include dispoziții referitoare la comerțul cu banane, imediat după încheierea respectivului acord.

               (5)

               Statele Unite și UE sunt de acord să comunice, în timp util, orice problemă apărută ca urmare a sau în legătură cu prezentul acord și, la cererea oricăreia dintre părți, cealaltă parte va participa la consultări.

               (6)

               Statele Unite și UE trebuie să-și notifice reciproc în scris încheierea procedurilor interne necesare pentru intrarea în vigoare a prezentului acord. Prezentul acord intră în vigoare la (a) data ultimei notificări dintre cele menționate în teza precedentă sau la (b) data intrării în vigoare a GATB, în funcție de care survine ultima. Punctul 2 și punctul 3 literele (a) și (b) se aplică provizoriu începând cu data semnării prezentului acord.

            Pentru Uniunea Europeană

            Pentru Statele Unite ale Americii

      (1)  Soluționarea acestui litigiu nu aduce atingere dreptului unei părți de a iniția un nou litigiu în conformitate cu DSU.

      (2)  Această dispoziție nu aduce atingere dreptului UE de a aplica măsuri care nu contravin dispozițiilor articolului XXIV din Acordul General pentru Tarife și Comerț 1994.