title: 2014/871/UE: Decizia Consiliului din 1 decembrie 2014 privind poziția care trebuie adoptată, în numele Uniunii Europene, la cea de a opta Conferință a părților la Convenția asupra efectelor transfrontaliere ale accidentelor industriale, în ceea ce privește propunerea de modificare a anexei I la respectiva convenție

text:
               5.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 349/50

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 1 decembrie 2014
   privind poziția care trebuie adoptată, în numele Uniunii Europene, la cea de a opta Conferință a părților la Convenția asupra efectelor transfrontaliere ale accidentelor industriale, în ceea ce privește propunerea de modificare a anexei I la respectiva convenție

      (2014/871/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea este parte la Convenția asupra efectelor transfrontaliere ale accidentelor industriale întocmită la Helsinki la 17 martie 1992 (1) (denumită în continuare „convenția”).

               (2)

               Anexa I la convenție cuprinde categorii și denumiri de substanțe periculoase în scopul definirii activităților periculoase.

               (3)

               În conformitate cu articolul 26 alineatul (4) din convenție, orice modificare a anexei I la convenție devine efectivă, pentru părțile la convenție care nu au notificat obiecții, la douăsprezece luni de la data comunicării sale către părți de către secretarul executiv, după adoptarea sa în cadrul Conferinței părților cu o majoritate de nouă zecimi din părțile prezente la reuniune și votante, cu condiția ca cel puțin șaisprezece părți să nu fi notificat obiecții.

               (4)

               Textul propunerii de modificare a anexei I la convenție a fost convenit în cadrul Grupului de lucru pentru dezvoltarea convenției, a fost aprobat de Biroul convenției și va fi propus spre adoptare în cadrul celei de a opta Conferințe a părților, care va avea loc la Geneva între 3 și 5 decembrie 2014.

               (5)

               Modificarea anexei I la convenție va alinia pe deplin anexa respectivă cu anexa I la Directiva 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului (2).

               (6)

               Prin urmare, ar trebui să se aprobe modificarea anexei I la convenție.

               (7)

               La momentul încheierii convenției, Uniunea a exprimat rezerve privind aplicarea convenției în conformitate cu normele interne ale Comunității. Rezervele respective se bazau pe discrepanțele dintre anexa I la convenție și legislația Uniunii în vigoare. Discrepanțele respective nu vor mai exista după modificarea anexei I la convenție. Prin urmare, rezervele respective ar trebui să fie retrase după ce modificarea anexei I la convenție devine efectivă,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care trebuie adoptată în numele Uniunii în cadrul celei de a opta Conferințe a părților la Convenția asupra efectelor transfrontaliere ale accidentelor industriale este de a sprijini, pe fond, modificarea propusă a anexei I la convenție, inclusiv corrigendumul la aceasta, astfel cum este atașată la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să retragă, în numele Uniunii, rezervele rămase exprimate în conformitate cu Decizia 98/685/CE (3), cu condiția ca modificarea anexei I la convenția menționată la articolul 1 din prezenta decizie să devină efectivă, în conformitate cu articolul 26 alineatul (4) din convenție.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 1 decembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         B. LORENZIN

      (1)  JO L 326, 3.12.1998, p. 5.

      (2)  Directiva 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 iulie 2012 privind controlul pericolelor de accidente majore care implică substanțe periculoase, de modificare și ulterior de abrogare a Directivei 96/82/CE a Consiliului (JO L 197, 24.7.2012, p. 1).

      (3)  Decizia 98/685/CE a Consiliului din 23 martie 1998 privind încheierea Convenției asupra efectelor transfrontaliere ale accidentelor industriale (JO L 326, 3.12.1998, p. 1).

      PROIECT DE DECIZIE DE MODIFICARE A ANEXEI I LA CONVENȚIE
      prezentată de Grupul de lucru pentru dezvoltarea convenției
      Conferința părților,
      Recunoscând necesitatea de a actualiza categoriile de substanțe și amestecuri, precum și substanțele desemnate și cantitățile lor limită, cuprinse în anexa I la Convenția asupra efectelor transfrontaliere ale accidentelor industriale, în scopul introducerii criteriilor Sistemului armonizat global de clasificare și etichetare a substanțelor chimice al Organizației Națiunilor Unite (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) și al asigurării coerenței cu legislația corespunzătoare a Uniunii Europene,
      Având în vedere decizia sa de a efectua o revizuire a substanțelor periculoase și a cantităților acestora cuprinse în anexa I și în Decizia sa 2004/4 privind instituirea Grupului de lucru pentru dezvoltarea convenției,
      Luând act de propunerea de modificare a anexei I, elaborată de Grupul de lucru pe baza unei examinări aprofundate,
      Modifică anexa I la convenție privind substanțele periculoase în scopul definirii activităților periculoase prin înlocuirea acesteia cu textul din anexa la prezenta decizie.

      ANEXĂ

         SUBSTANȚE PERICULOASE ÎN SCOPUL DEFINIRII ACTIVITĂȚILOR PERICULOASE
          (1)

      În cazul în care o substanță sau un amestec desemnat în partea II aparține și uneia sau mai multor categorii din partea I, se aplică cantitatea limită indicată în partea II.
      Pentru identificarea activităților periculoase, părțile țin cont de proprietățile periculoase efective sau anticipate și/sau de cantitățile tuturor substanțelor periculoase prezente sau ale substanțelor periculoase a căror generare poate fi prevăzută în mod rezonabil în cazul pierderii controlului asupra unei activități, inclusiv asupra activităților de depozitare, în cadrul unei activități periculoase.
      Partea I.
      Categorii de substanțe și amestecuri care nu sunt desemnate în mod specific în partea II

                  Categorie în conformitate cu Sistemul armonizat global de clasificare și etichetare a substanțelor chimice al Organizației Națiunilor Unite (GHS)

                  Cantitate limită
                  (tone metrice)

                              1.

                              Toxicitate acută, categoria 1, toate căile de expunere (2)

                  20

                              2.

                              Toxicitate acută:

                                          categoria 2, toate căile de expunere (3)

                                          categoria 3, căi de expunere — prin inhalare (4)

                  200

                              3.

                              Toxicitate asupra unui organ țintă specific (STOT) — STOT o singură expunere (SE), categoria 1 (5)

                  200

                              4.

                              Explozivi — explozivi instabili sau explozivi, atunci când substanța, amestecul sau produsul se încadrează la diviziunea 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 sau 1.6 din capitolul 2.1.2 al criteriilor GHS, sau substanțe ori amestecuri având proprietăți explozive în conformitate cu seria de teste 2 din partea I a Recomandărilor ONU privind transportul mărfurilor periculoase: Manual de teste și criterii (Manual de teste și criterii) și nu fac parte din clasele de pericol Peroxizi organici sau Substanțe și amestecuri autoreactive (6)
                                  (7)

                  50

                              5.

                              Explozivi, atunci când substanța, amestecul sau produsul se încadrează la diviziunea 1.4 din capitolul 2.1.2 din GHS (7)
                                  (8)

                  200

                              6.

                              Gaze inflamabile, categoria 1 sau 2 (9)

                  50

                              7.

                              Aerosoli (10), categoria 1 sau 2, care conțin gaze inflamabile din categoria 1 sau 2 sau lichide inflamabile din categoria 1

                  500 (net)

                              8.

                              Aerosoli, categoria 1 sau 2, care nu conțin gaze inflamabile din categoria 1 sau 2 sau lichide inflamabile din categoria 1 (11)

                  50 000 (net)

                              9.

                              Gaze oxidante, categoria 1 (12)

                  200

                              10.

                              Lichide inflamabile:

                                          Lichide inflamabile, categoria 1 sau

                                          Lichide inflamabile, categoria 2 sau 3, menținute la o temperatură superioară punctului de fierbere (13), sau

                                          Alte lichide cu punct de aprindere ≤ 60 °C, menținute la o temperatură superioară punctului lor de fierbere (14)

                  50

                              11.

                              Lichide inflamabile:

                                          Lichide inflamabile, categoria 2 sau 3, în cazul cărora anumite condiții de procesare, cum ar fi presiune înaltă sau temperatură ridicată, pot crea pericole de accidente industriale (15), sau

                                          Alte lichide cu punct de aprindere ≤ 60 °C în cazul cărora anumite condiții de procesare, cum ar fi presiune înaltă sau temperatură ridicată, pot crea pericole de accidente industriale

                  200

                              12.

                              Lichide inflamabile, categoria 2 sau 3, care nu sunt incluse în 10 și 11 (16)

                  50 000

                              13.

                              Substanțe și amestecuri autoreactive și peroxizi organici:

                                          Substanțe și amestecuri autoreactive, tipul A sau B, sau

                                          Peroxizi organici, tipul A sau B (17)

                  50

                              14.

                              Substanțe și amestecuri autoreactive și peroxizi organici:

                                          Substanțe și amestecuri autoreactive, tipul C, D, E sau F, sau

                                          Peroxizi organici, tipul C, D, E sau F (18)

                  200

                              15.

                              Lichide și solide piroforice, categoria 1

                  200

                              16.

                              Lichide și solide oxidante, categoria 1, 2 sau 3

                  200

                              17.

                              Periculoase pentru mediul acvatic, categoria acut 1 sau cronic 1 (19)

                  200

                              18.

                              Periculoase pentru mediul acvatic, categoria cronic 2 (20)

                  500

                              19.

                              Substanțe și amestecuri care reacționează violent în contact cu apa, precum clorura de acetil, tetraclorura de titan

                  500

                              20.

                              Substanțe și amestecuri care în contact cu apa emit gaze inflamabile, categoria 1 (21)

                  500

                              21.

                              Substanțe și amestecuri care în contact cu apa eliberează gaze toxice (substanțe și amestecuri care, în contact cu apa sau aerul umed, eliberează gaze clasificate ca având o toxicitate acută de categoria 1, 2 sau 3, precum fosfura de aluminiu, pentasulfura de fosfor)

                  200

      Partea II.
      Denumirea substanțelor

                  Substanța

                  Cantitate limită
                  (tone metrice)

                              1a.

                              Azotat de amoniu (22)

                  10 000

                              1b.

                              Azotat de amoniu (23)

                  5 000

                              1c.

                              Azotat de amoniu (24)

                  2 500

                              1d.

                              Azotat de amoniu (25)

                  50

                              2a.

                              Azotat de potasiu (26)

                  10 000

                              2b.

                              Azotat de potasiu (27)

                  5 000

                              3.

                              Pentaoxid de arsen, acid arsenic (V) și/sau sărurile lor

                  2

                              4.

                              Trioxid de arsen, acid arsenos (III) și/sau sărurile lor

                  0,1

                              5.

                              Brom

                  100

                              6.

                              Clor

                  25

                              7.

                              Compuși de nichel sub formă de pudră inhalabilă: monoxid de nichel, dioxid de nichel, sulfură de nichel, disulfură de trinichel, trioxid de dinichel

                  1

                              8.

                              Etilenimină

                  20

                              9.

                              Fluor

                  20

                              10.

                              Formaldehidă (concentrație ≥ 90 %)

                  50

                              11.

                              Hidrogen

                  50

                              12.

                              Acid clorhidric (gaz lichefiat)

                  250

                              13.

                              Alchili de plumb

                  50

                              14.

                              Gaze lichefiate inflamabile, categoria 1 sau 2 (inclusiv gaz petrolier lichefiat) și gaz natural (28)

                  200

                              15.

                              Acetilenă

                  50

                              16.

                              Oxid de etilenă

                  50

                              17.

                              Oxid de propilenă

                  50

                              18.

                              Metanol

                  5 000

                              19.

                              4, 4′-Metilen-bis (2-cloranilină) și/sau săruri, sub formă de pudră

                  0,01

                              20.

                              Metilizocianat

                  0,15

                              21.

                              Oxigen

                  2 000

                              22.

                              Toluen di-izocianat (2,4-Toluen di-izocianat și 2,6-Toluen di-izocianat)

                  100

                              23.

                              Diclorură de carbonil (fosgen)

                  0,75

                              24.

                              Arsină (hidrogen arsenios)

                  1

                              25.

                              Fosfină (hidrogen fosforat)

                  1

                              26.

                              Diclorură de sulf

                  1

                              27.

                              Trioxid de sulf

                  75

                              28.

                              Policlordibenzofurani și policlordibenzodioxine [inclusiv tetraclordibezodioxină (TCDD)], calculate în echivalenți TCDD (29)

                  0,001

                              29.

                              Substanțele cancerigene de mai jos sau amestecurile care conțin substanțele cancerigene de mai jos în concentrații de peste 5 % în greutate:
                              4-Aminodifenil și/sau sărurile acestuia, benzotriclorură, benzidină și/sau sărurile acesteia, di(clormetil)eter, clormetil-metil-eter, 1,2-dibrometan, sulfat de dietil, sulfat de dimetil, clorură de dimetilcarbamoil, 1,2-dibrom-3- clorpropan, 1,2-dimetil-hidrazină, dimetil-nitrozamină, triamidă hexametil fosforică, hidrazină, 2-naftilamină și/sau sărurile acesteia, 4-nitrodifenil și 1,3 propansultonă

                  2

                              30.

                              Produse petroliere și combustibili alternativi:

                                          (a)

                                          benzine și păcure;

                                          (b)

                                          kerosen (inclusiv carburanți pentru avioane);

                                          (c)

                                          combustibili gazoși (inclusiv motorină, combustibili pentru încălzirea locuințelor și amestecurile de combustibili gazoși);

                                          (d)

                                          păcură grea;

                                          (e)

                                          combustibili alternativi utilizați în aceleași scopuri și având proprietăți similare în ceea ce privește inflamabilitatea și pericolele pentru mediu ca produsele menționate la literele (a)-(d)

                  25 000

                              31.

                              Amoniac anhidru

                  200

                              32.

                              Trifluorură de bor

                  20

                              33.

                              Acid sulfhidric

                  20

                              34.

                              Piperidină

                  200

                              35.

                              Bis(2-dimetilaminoetil)(metil)amină

                  200

                              36.

                              3-(2-Etil-hexiloxi)propilamină

                  200

                              37.

                              Amestecurile de hipoclorit de sodiu clasificate ca periculoase pentru mediul acvatic — pericol acut, categoria 1 [H400] care conțin < 5 % clor activ și neclasificate în niciuna dintre celelalte categorii de pericole din partea 1 a anexei I. (30)

                  500

                              38.

                              Propilamină (31)

                  2 000

                              39.

                              Acrilat de terț-butil (31)

                  500

                              40.

                              2-Metil-3-butenonitril (31)

                  2 000

                              41.

                              Tetrahidro-3,5-dimetil-1,3,5,-tiadiazină-2-tionă (dazomet) (31)

                  200

                              42.

                              Acrilat de metil (31)

                  2 000

                              43.

                              Metilpiridină (31)

                  2 000

                              44.

                              Bromo-3-clorpropan (31)

                  2 000

            Corrigendum

                  1.

                  Anexa, partea I punctul 8
                  în loc de „Aerosoli” se citește „Aerosoli (10)”.

                  2.

                  Anexa, partea I punctul 11, ultimele două rânduri
                  în loc de „pericole de accidente industriale” se citește „pericole de accidente industriale (14)”.

                  3.

                  Anexa, partea II punctul 43
                  în loc de „Metilpiridină (31)” se citește „3-Metilpiridină (31)”.

                  4.

                  Anexa, notele 13, 15 și 16
                  în loc de „capitolul 2.4.2” se citește „capitolul 2.6.2”.

         (1)  Criterii în conformitate cu Sistemul armonizat global de clasificare și etichetare a substanțelor chimice al Organizației Națiunilor Unite (GHS) (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Părțile trebuie să utilizeze aceste criterii atunci când clasifică substanțele sau amestecurile în sensul părții I din prezenta anexă, cu excepția cazului în care au fost adoptate alte criterii cu caracter juridic obligatoriu în legislația națională. Amestecurile sunt tratate în același mod ca substanțele pure, cu condiția ca acestea să rămână în limitele de concentrație stabilite conform proprietăților lor în conformitate cu GHS, cu excepția cazului în care se prevede în mod specific un procentaj din compoziția lor sau o altă descriere.

         (2)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolele 3.1.2 și 3.1.3 din GHS.

         (3)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolele 3.1.2 și 3.1.3 din GHS.

         (4)  Substanțele încadrate la Toxicitate acută categoria 3 pe cale orală sunt înscrise la rubrica 2 Toxicitate acută în cazul în care nici clasificarea de toxicitate acută prin inhalare, nici clasificarea de toxicitate acută pe cale cutanată nu pot fi stabilite, de exemplu din cauza lipsei de date concludente privind toxicitatea prin inhalare și pe cale cutanată.

         (5)  Substanțele care au produs toxicitate semnificativă la oameni sau despre care, pe baza datelor provenite din studii pe animale de laborator, se poate presupune că pot produce toxicitate semnificativă la oameni în urma unei singure expuneri. Precizări suplimentare sunt oferite de figura 3.8.1 și tabelul 3.8.1 din partea 3 din GHS.

         (6)  Testarea proprietăților explozive ale substanțelor și amestecurilor este necesară doar în cazul în care procedura de depistare în conformitate cu apendicele 6 partea 3 a Manualului de teste și criterii identifică substanța/amestecul ca putând avea proprietăți explozive.

         (7)  Clasa de pericol Explozivi include produse explozive. În cazul în care cantitatea de substanță sau de amestec exploziv conținută de produs este cunoscută, această cantitate este luată în considerare în sensul prezentei convenții. În cazul în care cantitatea de substanță sau de amestec exploziv conținută de produs nu este cunoscută, atunci, în sensul prezentei convenții, întregul produs este considerat a fi exploziv.

         (8)  În cazul în care explozivii din diviziunea 1.4 sunt neambalați sau reambalați, aceștia sunt incluși la rubrica 4 (Exploziv), cu excepția cazului în care se demonstrează că pericolele corespund încă diviziunii 1.4, în conformitate cu GHS.

         (9)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.2.2 din GHS.

         (10)  Aerosolii se clasifică în conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.3 din GHS și cu Manualul de teste și criterii, partea III, secțiunea 31 menționate în acestea.

         (11)  Pentru a utiliza această categorie, trebuie să se dovedească prin documentație că generatorul de aerosoli nu conține gaze inflamabile din categoria 1 sau 2 și nici lichide inflamabile din categoria 1.

         (12)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.4.2 din GHS.

         (13)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.4.2 din GHS.

         (14)  Lichidele cu un punct de aprindere de peste 35 °C pot fi considerate lichide neinflamabile, în anumite scopuri de reglementare (ex: transporturi), dacă s-au obținut rezultate negative la testul susținut de combustibilitate L.2 din partea III secțiunea 32 din Manualul de teste și criterii. Acest lucru nu este, totuși, valabil în condiții aparte, cum ar fi temperaturi sau presiuni ridicate și, prin urmare, astfel de lichide sunt incluse la această rubrică.

         (15)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.4.2 din GHS.

         (16)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.4.2 din GHS.

         (17)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolele 2.8.2 și 2.15.2,2 din GHS.

         (18)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolele 2.8.2 și 2.15.2,2 din GHS.

         (19)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 4.1.2 din GHS.

         (20)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 4.1.2 din GHS.

         (21)  În conformitate cu criteriile prevăzute în capitolul 2.12.2 din GHS.

         (22)  Azotat de amoniu (10 000): îngrășăminte care pot suferi o descompunere autoîntreținută.
      Se aplică îngrășămintelor complexe/compuse pe bază de azotat de amoniu (îngrășămintele complexe/compuse conțin amestecuri de azotat de amoniu cu fosfat și/sau potasă) care pot suferi o descompunere autoîntreținută conform testului Trough (a se vedea Manualul de teste și criterii partea III subsecțiunea 38.2) și în care conținutul de azot datorat azotatului de amoniu este:

                  (a)

                  cuprins între 15,75 % și 24,5 % în greutate (15,75 % și 24,5 % conținut de azot în greutate datorat azotatului de amoniu corespund unei concentrații de 45 % și respectiv 70 % de azotat de amoniu) și cu cel mult 0,4 % de materii combustibile/organice în total sau care îndeplinesc cerințele unui test adecvat de rezistență la detonare (de ex. test în tub de oțel de 4 inch);

                  (b)

                  15,75 % în greutate sau mai puțin și fără limite de concentrație pentru materialele combustibile.

         (23)  Azotat de amoniu (5 000): calitatea de îngrășământ.
      Se aplică îngrășămintelor strict pe bază de azotat de amoniu și îngrășămintelor complexe/compuse pe bază de azotat de amoniu al căror conținut de azot datorat azotatului de amoniu este:

                  (a)

                  peste 24,5 % în greutate, cu excepția amestecurilor de îngrășăminte strict pe bază de azotat de amoniu, cu dolomită, calcar și/sau carbonat de calciu cu o puritate de minimum 90 %;

                  (b)

                  peste 15,75 % în greutate pentru amestecurile de azotat de amoniu și sulfat de amoniu;

                  (c)

                  peste 28 % (28 % conținut de azot în greutate datorat azotatului de amoniu corespunde unei concentrații de 80 % de azotat de amoniu) în greutate pentru amestecurile de îngrășăminte strict pe bază de azotat de amoniu, cu dolomită, calcar și/sau carbonat de calciu cu o puritate de minimum 90 % și care îndeplinesc cerințele unui test adecvat de rezistență la detonare (de ex. test în tub de oțel de 4 inch).

         (24)  Azotat de amoniu (2 500): calitate tehnică.
      Se aplică:

                  (a)

                  azotatului de amoniu și amestecurilor de azotat de amoniu în care conținutul de azot datorat azotatului de amoniu este:

                              (i)

                              între 24,5 % și 28 % în greutate și care conțin cel mult 0,4 % substanțe combustibile;

                              (ii)

                              peste 28 % din greutate și care conțin cel mult 0,2 % substanțe combustibile;

                  (b)

                  soluțiilor apoase de azotat de amoniu în care concentrația de azotat de amoniu este peste 80 % în greutate.

         (25)  Azotat de amoniu (50): materii „off-specs” (neconforme cu specificațiile) și îngrășăminte care nu corespund cerințelor unui test adecvat de rezistență la detonare (de ex. test în tub de oțel de 4 inch).
      Se aplică:

                  (a)

                  materiilor refuzate în procesul de fabricație și azotatului de amoniu și amestecurilor de azotat de amoniu, îngrășămintelor strict pe bază de azotat de amoniu și îngrășămintelor complexe/compuse pe bază de azotat de amoniu menționate în notele 23 și 24 care sunt returnate sau au fost returnate de utilizatorul final unui fabricant, unei instalații de depozitare temporară sau de reprelucrare pentru refabricare, reciclare sau tratare în scopul utilizării în condiții de securitate, deoarece nu mai îndeplinesc specificațiile din notele 23 și 24;

                  (b)

                  îngrășămintelor prevăzute în nota 22 litera (a) și în nota 23, care nu îndeplinesc cerințele unui test adecvat de rezistență la detonare (de ex. test în tub de oțel de 4 inch).

         (26)  Azotat de potasiu (10 000): îngrășăminte compuse pe bază de azotat de potasiu (sub formă de pelete/granule) care au aceleași proprietăți ca azotatul de potasiu pur.

         (27)  Azotat de potasiu (5 000): îngrășăminte compuse pe bază de azotat de potasiu (sub formă de cristale) care au aceleași proprietăți în ceea ce privește gradul de periculozitate ca azotatul de potasiu pur.

         (28)  Biogaz îmbogățit: în scopul aplicării prezentei convenții, biogazul îmbogățit poate fi clasificat la rubrica 14 din anexa I partea 2 atunci când a fost prelucrat în conformitate cu standardele aplicabile biogazului purificat și îmbogățit, asigurând o calitate echivalentă cu cea a gazului natural, inclusiv în ceea ce privește conținutul de metan, și care conține maximum 1 % oxigen.

         (29)  Policlordibenzofurani și policlordibenzodioxine
      Cantitățile de policlordibenzofurani și de policlordibenzodioxine se calculează folosind următorii factori de echivalență toxică (FET) pentru oameni și mamifere ai dioxinelor și compușilor de tipul dioxinelor, stabiliți de Organizația Mondială a Sănătății (OMS), conform reevaluării din 2005:
      FET — OMS 2005

                  Dioxine

                  FET

                  Furani

                  FET

                  2,3,7,8-TCDD

                  1

                  2,3,7,8-TCDF

                  0.1

                  1,2,3,7,8-PeCDD

                  1

                  2,3,4,7,8-PeCDF

                  0.3

                  1,2,3,4,7,8-HxCDD

                  0.1

                  1,2,3,7,8-PeCDF

                  0.03

                  1,2,3,6,7,8-HxCDD

                  0.1

                  1,2,3,4,7,8-HxCDF

                  0.1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDD

                  0.1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0.1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

                  0.01

                  2,3,4,6,7,8-HxCDF

                  0.1

                  OCDD

                  0.0003

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0.1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

                  0.01

                  1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

                  0.01

                  OCDF

                  0.0003

                  Abrevieri: Hx = hexa, Hp = hepta, O = octa, P = penta, T = tetra.
                  Referință: Martin Van den Berg și alții, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, nr. 2, (octombrie 2006), p. 223-241 (2006).

         (30)  Cu condiția ca amestecul, în absența hipocloritului de sodiu, să nu fie clasificat ca periculos pentru mediul acvatic — pericol acut, categoria 1.

         (31)  În cazul în care această substanță periculoasă se încadrează în categoria 10 lichide inflamabile sau 11 lichide inflamabile, în sensul prezentei convenții se aplică cele mai reduse cantități relevante pentru încadrare.


title: Decizia (UE) 2016/2077 a Consiliului din 17 octombrie 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Maritime Internaționale (OMI) cu ocazia celei de a 70-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și a celei de a 97-a sesiuni a Comitetului pentru siguranța maritimă, în ceea ce privește adoptarea amendamentelor aduse anexei VI la MARPOL, regulii II-1 din Convenția SOLAS, regulilor III/1.4, III/30 și III/37 din Convenția SOLAS, regulilor II-2/1 și II-2/10 din Convenția SOLAS, regulii II-1/3-12 din Convenția SOLAS, Convenției și Codului STCW, Codului pentru instalațiile de protecție contra incendiului și Codului din 2011 privind programul de inspecții intensificate

text:
               26.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 320/36

         DECIZIA (UE) 2016/2077 A CONSILIULUI
   din 17 octombrie 2016
   privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Organizației Maritime Internaționale (OMI) cu ocazia celei de a 70-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin și a celei de a 97-a sesiuni a Comitetului pentru siguranța maritimă, în ceea ce privește adoptarea amendamentelor aduse anexei VI la MARPOL, regulii II-1 din Convenția SOLAS, regulilor III/1.4, III/30 și III/37 din Convenția SOLAS, regulilor II-2/1 și II-2/10 din Convenția SOLAS, regulii II-1/3-12 din Convenția SOLAS, Convenției și Codului STCW, Codului pentru instalațiile de protecție contra incendiului și Codului din 2011 privind programul de inspecții intensificate
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acțiunile întreprinse de Uniune în sectorul transportului maritim ar trebui să urmărească îmbunătățirea siguranței maritime și protejarea mediului marin.

               (2)

               La reuniunea din cadrul celei de a 69-a sesiuni, Comitetul pentru protecția mediului marin („MEPC”) al Organizației Maritime Internaționale („OMI”) a convenit asupra stabilirii unui sistem obligatoriu de colectare a datelor pentru consumul de combustibil și asupra amendamentelor necesare la capitolul 4 din anexa VI la Convenția internațională pentru prevenirea poluării de către nave („anexa VI la MARPOL”). Se preconizează că aceste amendamente vor fi adoptate cu ocazia celei de a 70-a sesiuni a MEPC, care va avea loc în luna octombrie 2016.

               (3)

               La reuniunile din cadrul celei de a 95-a și al celei de a 96-a sesiuni, Comitetul pentru siguranța maritimă (MSC) al OMI a aprobat amendamentele aduse regulii II-1, regulilor III/1.4, III/30 și III/37, regulilor II-2/1 și II-2/10 și regulii II-1/3-12 din Convenția internațională pentru ocrotirea vieții omenești pe mare (SOLAS), Convenției internaționale și Codului privind standardele de pregătire a navigatorilor, brevetare/atestare și efectuare a serviciului de cart („Convenția și Codul STCW”), Codului internațional pentru instalațiile de protecție contra incendiului („Codul FSS”) și Codului din 2011 privind programul de inspecții intensificate („Codul ESP 2011”). Se preconizează că aceste modificări vor fi adoptate cu ocazia celei de a 97-a sesiuni a MSC, care va avea loc în luna noiembrie 2016.

               (4)

               Amendamentele la capitolul 4 din anexa VI la MARPOL vor institui un sistem global obligatoriu de colectare a datelor pentru datele care trebuie colectate și raportate anual de către anumite nave, procesele de verificare legate de datele raportate, stabilirea declarațiilor de conformitate, situațiile privind transferul de proprietate, transmiterea datelor către OMI, anonimizarea datelor și accesul la acestea, precum și proceduri pentru confirmarea conformității navelor care arborează pavilionul unor state care nu sunt părți la anexa VI la Convenția MARPOL. Regulamentul (UE) 2015/757 al Parlamentului European și al Consiliului (1) stabilește un sistem al UE de monitorizare, raportare și verificare (MRV) a emisiilor de CO2 și a eficienței energetice în transportul maritim. Regulamentul se aplică de la 1 ianuarie 2018 tuturor navelor de peste 5 000 de tone brute care sosesc în, se află în sau pleacă din porturile aflate sub jurisdicția unui stat membru, indiferent de locul înmatriculării navelor.

               (5)

               Articolul 22 din Regulamentul (UE) 2015/757 include o clauză de revizuire în eventualitatea unui acord internațional în acest domeniu. Adoptarea amendamentelor la capitolul 4 din anexa VI la MARPOL va declanșa un astfel de proces de revizuire care poate conduce la o propunere de modificare a Regulamentului (UE) 2015/757 pentru a asigura alinierea, în măsura în care acest lucru este adecvat, cu sistemul global de colectare a datelor asupra căruia s-a convenit la nivelul OMI.

               (6)

               Amendamentele aduse regulilor II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8-1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15-17, II-1/19, II-1/21-22 și II-1/35 din Convenția SOLAS vor introduce modificări de redactare a textului și modificări subsecvente, precum și modificări referitoare la cerințele de compartimentare și de stabilitate în caz de avarie, vizând îmbunătățirea capacității de supraviețuire a navelor de pasageri în caz de avarie. Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) se aplică navelor de pasageri și ambarcațiunilor de mare viteză pentru pasageri angajate în curse interne. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din directiva respectivă prevede că navele noi de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare.

               (7)

               Amendamentele aduse regulii II-1/1.2 din Convenția SOLAS, noua regulă SOLAS II-1/19-1 și amendamentele aduse regulilor III/1.4, III/30 și III/37 din Convenția SOLAS în ceea ce privește exercițiile de control al avariilor fac parte dintr-o abordare globală menită să consolideze capacitatea de supraviețuire în caz de inundare, cu scopul de a îmbunătăți siguranța navelor noi de pasageri și a celor existente. Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3), în special regula V/2 din capitolul V din anexa I, include cerințe minime obligatorii privind formarea și calificările comandanților, ale ofițerilor, ale marinarilor și ale altor membri ai personalului de pe navele de pasageri. Convenția STCW, care a fost integrată în dreptul Uniunii prin Directiva 2008/106/CE, include în tabelele relevante de competențe din Codul STCW cerințe de formare în domeniul stabilității navelor.

               (8)

               Amendamentele aduse regulilor II-2/1 și II-2/10 din Convenția SOLAS prevăd faptul că extinctoarele cu spumă cu o capacitate de cel puțin 135 l nu mai sunt obligatorii în sălile căldărilor, în cazul căldărilor de tip boiler domestic sub 175 kW sau al celor protejate cu sisteme fixe de stingere a focului, pe bază de apă, cu aplicare locală. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE prevede că navele de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare. În plus, regulile II-2/1 și II-2/10 din Convenția SOLAS se aplică navelor noi de pasageri din clasele B, C și D și navelor existente din clasa B, în conformitate cu anexa I capitolul II-2 partea A punctul 6 („Sisteme fixe de stingere a incendiului în sălile mașinilor”) subpunctul 7 din Directiva 2009/45/CE, în care se prevede că sălile mașinilor și sălile căldărilor ar trebui să fie dotate cu echipamente portabile.

               (9)

               Amendamentele aduse regulii II-1/3-12 din Convenția SOLAS vor aborda o lacună a actualei reguli în ceea ce privește aplicarea Codului privind nivelurile de zgomot la bordul navelor în cazul navelor al căror contract de construcție a fost încheiat înainte de 1 iulie 2014 și ale căror chile au fost montate sau se aflau într-un stadiu de construcție similar la 1 ianuarie 2015 sau ulterior acestei date, dar a căror livrare nu se realizează înainte de 1 iulie 2018. Articolul 3 din Directiva 2003/10/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) stabilește cerințele minime pentru protecția lucrătorilor și prevede valori limită de expunere și valori de expunere care declanșează acțiunea. În plus, ca legislație secundară relevantă, articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE face ca dispozițiile Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare, să se aplice navelor noi de pasageri din clasa A, iar anexa I partea C regula 15 din directiva respectivă stabilește măsurile pentru reducerea zgomotului în sălile mașinilor pentru navele noi din clasele B, C și D.

               (10)

               Amendamentele aduse Convenției și Codului STCW în ceea ce privește formarea specifică navelor de pasageri și în ceea ce privește părțile A și B din Codul STCW vor aborda noile provocări pe care le comportă creșterea dimensiunii navelor de croazieră moderne și numărul mare de pasageri la bord și vor cuprinde patru niveluri distincte de formare și familiarizare: familiarizarea cu situațiile de urgență pe navele de pasageri, formarea în domeniul gestionării mulțimilor pe navele de pasageri, formarea în domeniul gestionării crizelor și al comportamentului uman pe navele de pasageri și formarea în domeniul navelor de pasageri ro-ro. Directiva 2008/106/CE, în special regula V/2 din capitolul V din anexa I, include cerințe minime obligatorii pentru formarea și calificările comandanților, ale ofițerilor, ale marinarilor și ale altor membri ai personalului de pe navele de pasageri.

               (11)

               Amendamentele la capitolul 13 din Codul FSS vor clarifica faptul că calculele referitoare la dimensiunea mijloacelor de evacuare, care se bazează pe numărul total de persoane ce se preconizează că vor fi evacuate pe scări și pe uși, coridoare și pasarele, trebuie efectuate separat, pentru două cazuri diferite de ocupare a spațiilor specificate. Articolul 6 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Directiva 2009/45/CE stabilește că navele de pasageri din clasa A trebuie să respecte integral cerințele Convenției SOLAS din 1974, cu modificările ulterioare. În plus, capitolul II-2 partea A din anexa I la Directiva 2009/45/CE aplică Codul FSS, adoptat prin Rezoluția MSC.98(73), navelor din clasele B, C și D construite la 1 ianuarie 2003 sau ulterior acestei date.

               (12)

               În măsura în care amendamentele aduse regulilor II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8-1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15-17, II-1/19, II-1/21-22 și II-1/35 din Convenția SOLAS, regulilor II-2/1 și II-2/10 din Convenția SOLAS și capitolului 13 din Codul FSS pot afecta dispozițiile Directivei 2009/45/CE privind navele de pasageri și ambarcațiunile de pasageri de mare viteză angajate în curse interne, respectivele amendamente intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii.

               (13)

               Amendamentele la Codul ESP din 2011 asigură alinierea cu Cerințele unificate actualizate ale Asociației internaționale a societăților de clasificare, seria Z10 (IACS UR seria Z10), referitoare la cerințele în materie de evaluare și certificare. Conform articolelor 5 și 6 din Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (5), aplicarea schemei de evaluare a stării navei (CAS) a OMI este obligatorie pentru petrolierele cu cocă simplă mai vechi de 15 ani. Programul de inspecții intensificate efectuate cu ocazia inspecțiilor la vrachiere și petroliere, denumit pe scurt programul de inspecții intensificate (ESP), specifică modul în care trebuie realizată această evaluare intensificată. Deoarece CAS utilizează ESP ca instrument pentru a-și atinge scopul, orice modificare a inspecțiilor ESP va fi aplicabilă automat prin Regulamentul (UE) nr. 530/2012.

               (14)

               Uniunea nu este nici membră a OMI, nici parte contractantă la convențiile și codurile relevante. Prin urmare, este necesar ca statele membre să fie autorizate de Consiliu să exprime poziția Uniunii și să își exprime consimțământul privind asumarea de obligații în temeiul acestor amendamente, în măsura în care acestea intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu ocazia celei de a 70-a sesiuni a Comitetului pentru protecția mediului marin al OMI este de a-și da acordul cu privire la adoptarea amendamentelor aduse capitolului 4 din anexa VI la Convenția MARPOL, astfel cum se prevede în anexa 7 la documentul MEPC 69/21/Add.1 al OMI.
   Articolul 2
   (1)   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii cu ocazia celei de a 97-a sesiuni a Comitetului pentru siguranță maritimă al OMI este de a-și da acordul cu privire la adoptarea următoarelor amendamente la:

               (a)

               regulile II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8-1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15-17, II-1/19, II-1/21-22 și II-1/35 din Convenția SOLAS, astfel cum sunt prevăzute în anexa 1 la circulara OMI nr. 3644 din 20 mai 2016;

               (b)

               regula II-1/1.2 din Convenția SOLAS, noua regulă II-1/19-1 și amendamentele aduse regulilor III/1.4, III/30 și III/37 din Convenția SOLAS, astfel cum sunt prevăzute în anexa 1 la circulara OMI nr. 3644 din 20 mai 2016;

               (c)

               regulile II-2/1 și II-2/10 din Convenția SOLAS, astfel cum sunt prevăzute în anexa 1 la circulara OMI nr. 3644 din 20 mai 2016;

               (d)

               regula II-1/3-12 din Convenția SOLAS, astfel cum este prevăzută în anexa 1 la circulara OMI nr. 3644 din 20 mai 2016;

               (e)

               Convenția și Codul STCW privind pregătirea specifică navelor de pasageri și părțile A și B din Codul STCW, astfel cum sunt prevăzute în anexele 8, 9 și 10 la documentul OMI MSC 96/25/Add.1;

               (f)

               capitolul 13 din Codul FSS, astfel cum este prevăzut în anexa 2 la circulara OMI nr. 3644 din 20 mai 2016;

               (g)

               Codul ESP din 2011, astfel cum este prevăzut în anexa 4 la circulara OMI nr. 3644 din 20 mai 2016.

         (2)   În cazul în care amendamentele la regula II-1/6 din Convenția SOLAS menționate la alineatul (1) litera (a) vor fi revizuite în cadrul celei de a 97-a sesiuni a Comitetului OMI pentru siguranța maritimă, poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii este de a fi de acord cu modificările respectivelor amendamente care îmbunătățesc nivelurile actuale de siguranță.
   Articolul 3
   (1)   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii, astfel cum este prevăzută la articolele 1 și 2, se exprimă de către statele membre care sunt membre ale OMI, acționând împreună în interesul Uniunii.
   (2)   Se poate conveni asupra unor modificări minore ale pozițiilor menționate la articolele 1 și 2 fără a fi necesară o decizie suplimentară a Consiliului.
   Articolul 4
   Prin prezenta decizie, statele membre sunt autorizate să își exprime consimțământul, în interesul Uniunii, în ceea ce privește asumarea de obligații în temeiul amendamentelor menționate la articolele 1 și 2, în măsura în care acestea intră în sfera de competență exclusivă a Uniunii.
   Articolul 5
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Luxemburg, 17 octombrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. SÓLYMOS

      (1)  Regulamentul (UE) 2015/757 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2015 privind monitorizarea, raportarea și verificarea emisiilor de dioxid de carbon generate de transportul maritim și de modificare a Directivei 2009/16/CE (JO L 123, 19.5.2015, p. 55).

      (2)  Directiva 2009/45/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 mai 2009 privind normele și standardele de siguranță pentru navele de pasageri (JO L 163, 25.6.2009, p. 1).

      (3)  Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor (JO L 323, 3.12.2008, p. 33).

      (4)  Directiva 2003/10/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 februarie 2003 privind cerințele minime de securitate și sănătate referitoare la expunerea lucrătorilor la riscuri generate de agenți fizici (zgomot) (JO L 42, 15.2.2003, p. 38).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 530/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iunie 2012 privind accelerarea introducerii cerințelor referitoare la coca dublă sau a unor standarde de proiectare echivalente pentru petrolierele cu cocă simplă (JO L 172, 30.6.2012, p. 3).


title: 2011/589/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2011 privind închiderea conturilor Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2009

text:
               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/190

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   privind închiderea conturilor Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2009
   (2011/589/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2009,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Agenției (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 460/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind instituirea Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor (3), în special articolul 17,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0105/2011),

               1.

               aprobă închiderea conturilor Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor pentru exercițiul financiar 2009;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al Agenției Europene pentru Securitatea Rețelelor Informatice și a Datelor, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 338, 14.12.2010, p. 16.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 77, 13.3.2004, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia nr. 1673/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 privind finanțarea standardizării europene

text:
Anunţ juridic important

|

32006D1673

Jurnalul Oficial L 315 , 15/11/2006 p. 0009 - 0012

		20061024Decizia nr. 1673/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliuluidin 24 octombrie 2006privind finanțarea standardizării europenePARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 95 și articolul 157 alineatul (3),având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European [1],hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 din tratat [2],întrucât:(1) Standardizarea europeană este o activitate voluntară realizată de și în numele părților interesate de stabilirea standardelor și a altor produse de standardizare ca răspuns la nevoile acestora. Aceste produse de standardizare sunt stabilite de Comitetul European pentru Standardizare (CEN), de Comitetul european pentru standardizare electrotehnică (Cenelec) și de Institutul European de Standarde în Telecomunicații (ETSI), organisme enumerate în anexa I la Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice și al normelor privind serviciile societății informaționale [3] (denumite în continuare "organisme europene de standardizare").(2) Directiva 98/34/CE permite Comisiei, după consultarea comitetului instituit de directivă, să prezinte cereri de standardizare organismelor europene de standardizare. Orientările generale pentru cooperarea între CEN, Cenelec și ETSI și Comisia Europeană și Asociația Europeană a Liberului Schimb din 28 martie 2003 [4] stabilesc relațiile de parteneriat între organismele europene de standardizare și Comunitate și Asociația Europeană a Liberului Schimb, care intervine, de asemenea, în susținerea standardizării europene.(3) Este necesar pentru Comunitate să contribuie la finanțarea standardizării europene, ținând seama de rolul util al acesteia din urmă în sprijinirea legislației și a politicilor comunitare. Pe de o parte, standardizarea europeană contribuie la funcționarea și consolidarea pieții interne, în special datorită directivelor "noua abordare" în domeniile sănătății, siguranței, protecției mediului și a consumatorilor, și la asigurarea interoperabilității în domenii precum transportul. Pe de altă parte, standardizarea europeană ajută la îmbunătățirea competitivității întreprinderilor prin facilitarea, în special, a liberei circulații a mărfurilor și a serviciilor, a interoperabilității rețelelor și a mijloacelor de comunicații, a dezvoltării tehnologice și a inovației în activități precum tehnologia informației. Prin urmare, este necesar să se includă în prezenta decizie finanțarea activităților de standardizare europeană în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor, care este, de asemenea, reglementată, în special, de Decizia 87/95/CEE a Consiliului din 22 decembrie 1986 privind standardizarea în domeniul tehnologiei informației și telecomunicațiilor [5].(4) Este necesar ca prezenta decizie să dispună de o bază juridică explicită, completă și detaliată pentru finanțarea de către Comunitate a tuturor activităților de standardizare europeană necesare pentru punerea în aplicare a politicilor și a legislației acesteia.(5) Este necesar să se asigure că întreprinderile mici și mijlocii, în special întreprinderile mici, microîntreprinderile și întreprinderile artizanale, pot pune în aplicare standardele europene. În consecință, este important ca aceste standarde să fie concepute și adaptate pentru a lua în considerare caracteristicile și mediul întreprinderilor menționate anterior.(6) Finanțarea comunitară ar trebui să urmărească stabilirea de standarde sau de alte produse de standardizare, facilitarea utilizării acestora de către întreprinderi prin traducerea acestora în diversele limbi oficiale ale Comunității, creșterea coeziunii sistemului european de standardizare și asigurarea unui acces echitabil și transparent la standardele europene pentru toți operatorii de piață pe teritoriul Uniunii Europene. Acest lucru este deosebit de important în cazurile în care utilizarea standardelor permite respectarea legislației comunitare.(7) Creditele alocate activităților de standardizare europeană ar trebui să fie stabilite anual de autoritatea bugetară, în limitele unui pachet financiar indicativ pentru o perioadă a cadrului financiar corespunzător și ar trebui să facă obiectul unei decizii anuale a Comisiei care stabilește sumele și, după caz, ratele maxime de cofinanțare, în funcție de tipul de activitate.(8) Având în vedere domeniul de intervenție foarte extins al standardizării europene în sprijinul politicilor și al legislației comunitare și al diferitelor tipuri de activități de standardizare, este necesar să se prevadă diferite modalități de finanțare. Este vorba, în principal, de subvenții fără cerere de oferte pentru organismele europene de standardizare, în conformitate cu dispozițiile articolului 110 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene [6] (denumit în continuare "Regulamentul financiar") și cu cele ale articolului 168 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 [7].(9) În afară de aceasta, dispozițiile menționate anterior ar trebui să se aplice organismelor care, deși nu sunt recunoscute ca organisme europene de standardizare în anexa I la Directiva 98/34/CE, au fost mandatate într-un act de bază și au fost însărcinate cu efectuarea unor lucrări preliminare în sprijinul standardizării europene, în cooperare cu organismele europene de standardizare.(10) Statele membre sunt încurajate să asigure o finanțare națională adecvată a activităților de standardizare.(11) În afară de aceasta, în măsura în care organismele europene de standardizare furnizează un sprijin constant activităților comunitare, este necesar ca acestea să dispună de secretariate centrale eficace și eficiente. Comisia ar trebui, prin urmare, să poată acorda subvenții organismelor care urmăresc un obiectiv de interes general european, fără să aplice, în cazul granturilor operaționale, principiul reducerii anuale menționat la articolul 113 alineatul (2) din Regulamentul financiar. Funcționarea eficace a organismelor europene de standardizare presupune, de asemenea, ca membrii naționali ai acestor organisme să-și îndeplinească obligațiile privind contribuțiile financiare la sistemul european de standardizare.(12) Finanțarea activităților de standardizare ar trebui, de asemenea, să poată acoperi activități premergătoare sau auxiliare stabilirii standardelor sau a altor produse de standardizare. Este vorba, în special, de activitățile de cercetare, de elaborarea documentelor pregătitoare pentru adoptarea legislației, de efectuarea de teste interlaboratoare și de validarea sau evaluarea standardelor. În afară de aceasta, promovarea standardizării la nivel european și internațional ar trebui să includă realizarea de programe de cooperare și de asistență tehnică cu țări terțe. În vederea ameliorării accesului la piață și a creșterii competitivității întreprinderilor din Uniunea Europeană, este necesar, prin urmare, să se prevadă posibilitatea de a acorda subvenții altor organisme prin cereri de oferte sau, după caz, prin atribuirea de contracte.(13) Comisia și organismele europene de standardizare semnează periodic acorduri de parteneriat pentru a stabili normele administrative și financiare privind finanțarea activităților de standardizare în conformitate cu dispozițiile Regulamentului financiar. Parlamentul European și Consiliul trebuie să fie informate cu privire la conținutul acestor acorduri.(14) Având în vedere specificitatea lucrărilor de standardizare și, în special, participarea importantă la procesul de standardizare a diferite părți interesate, este necesar să se admită posibilitatea de furnizare a cofinanțării activităților de elaborare a standardelor europene sau a celorlalte produse de standardizare care fac obiectul unei subvenții comunitare prin contribuții în natură, de exemplu prin punerea la dispoziție de experți.(15) Pentru a garanta punerea în aplicare eficientă a prezentei decizii, este necesar să se poată recurge la expertiza necesară, în special în ceea ce privește auditul și gestiunea financiară, precum și la mijloacele de sprijin administrativ care pot facilita punerea în aplicare a acestora, și să se evalueze periodic pertinența activităților care fac obiectul finanțării comunitare pentru a garanta utilitatea și impactul acestora.(16) Este necesar, de asemenea, să se adopte măsuri adecvate pentru evitarea fraudei și a neregulilor și pentru recuperarea fondurilor plătite în mod nejustificat, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene [8], cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri [9] și cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 mai 1999 privind investigațiile efectuate de Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) [10],DECID:Articolul 1ObiectPrezenta decizie stabilește normele privind contribuția Comunității la finanțarea standardizării europene pentru sprijinirea punerii în aplicare a politicilor, măsurilor, acțiunilor și a legislației comunitare specifice.Articolul 2Organisme eligibile pentru finanțarea comunitarăFinanțarea comunitară se poate acorda organismelor europene de standardizare recunoscute, enumerate în anexa I la Directiva 98/34/CE, pentru punerea în aplicare a activităților enumerate la articolul 3 din prezenta decizie.Cu toate acestea, se poate acorda, de asemenea, finanțare comunitară și altor organisme pentru punerea în aplicare a lucrărilor premergătoare sau auxiliare standardizării europene menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (b), precum și pentru programele menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (f).Articolul 3Activități de standardizare eligibile pentru finanțarea comunitară(1) Comunitatea poate finanța următoarele activități de standardizare europeană:(a) elaborarea și revizuirea standardelor europene sau ale oricărui alt produs de standardizare necesar și adecvat pentru punerea în aplicare a politicilor și a legislației comunitare;(b) realizarea de lucrări premergătoare sau auxiliare standardizării europene, precum studii, programe, evaluări, analize comparative, activități de cercetare, lucrări de laborator, teste interlaboratoare și lucrări de evaluare a conformității;(c) activitățile secretariatelor centrale ale organismelor europene de standardizare, precum dezvoltarea politicilor, coordonarea activităților de standardizare, realizarea de lucrări tehnice și furnizarea de informații părților interesate;(d) verificarea calității și a conformității cu legislația și politicile comunitare corespunzătoare a standardelor europene sau a oricărui alt produs de standardizare;(e) traducerea, după caz, a standardelor europene sau a oricărui alt produs de standardizare european utilizat pentru sprijinirea politicilor și a legislației comunitare în limbile oficiale ale Comunității, altele decât limbile de lucru ale organismelor europene de standardizare, elaborarea de documente de explicare, de interpretare și de simplificare a standardelor, precum și elaborarea de ghiduri de utilizare și de bună practică;(f) activitățile care urmăresc realizarea de programe de asistență tehnică, cooperarea cu țări terțe și promovarea și valorificarea sistemului european de standardizare și ale standardelor europene între părțile interesate în Comunitate și la nivel internațional.(2) Activitățile menționate la alineatul (1) litera (a) sunt eligibile pentru finanțarea comunitară numai în cazul în care comitetul instituit prin articolul 5 din Directiva 98/34/CE a fost consultat cu privire la cererile care trebuie prezentate organismelor europene de standardizare.Articolul 4FinanțareCreditele alocate activităților prevăzute de prezenta decizie se stabilesc anual de autoritatea bugetară, în limitele cadrului financiar.Articolul 5Modalități de finanțare(1) Finanțarea comunitară se acordă:(a) sub formă de subvenții fără cerere de oferte, organismelor europene de standardizare, pentru realizarea activităților menționate la articolul 3, și organismelor mandatate într-un act de bază, în conformitate cu articolul 49 din Regulamentul financiar, pentru realizarea, în colaborare cu organismele europene de standardizare, a lucrărilor menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (b) din prezenta decizie;(b) sub formă de subvenții după cererea de ofertă, sau prin proceduri de achiziții publice, altor organisme pentru realizarea, în colaborare cu organismele europene de standardizare, a lucrărilor de standardizare menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (b) sau a programelor menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (f).(2) Activitățile secretariatelor centrale ale organismelor europene de standardizare menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (c) pot fi finanțate fie pe baza unor subvenții pentru acțiuni, fie pe baza unor granturi operaționale. În caz de reînnoire, granturile operaționale nu se reduc în mod automat.(3) Comisia decide cu privire la modalitățile de finanțare menționate la alineatele (1) și (2), cu privire la sumele și, după caz, la procentele maxime de finanțare în funcție de tipul de activitate. Deciziile Comisiei în această privință se fac publice.(4) Înțelegerile privind subvențiile pot autoriza o acoperire forfetară a cheltuielilor generale ale beneficiarului de cel mult 30 % din totalul costurilor directe eligibile pentru acțiuni, cu excepția cazului în care costurile indirecte ale beneficiarului sunt acoperite printr-un grant operațional finanțat de la bugetul general al Uniunii Europene.(5) Se acceptă cofinanțarea sub forma contribuțiilor în natură. Evaluarea contribuțiilor în natură este efectuată în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002.(6) Obiectivele comune de cooperare și condițiile administrative și financiare cu privire la subvențiile acordate organismelor europene de standardizare sunt definite în acordurile-cadru de parteneriat, semnate de Comisie și de organismele europene de standardizare, în conformitate cu Regulamentul financiar și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002. Parlamentul European și Consiliul sunt informate despre încheierea acestor acorduri.Articolul 6Gestionare și monitorizare(1) Alocările stabilite de autoritatea bugetară pentru finanțarea activităților de standardizare pot acoperi, de asemenea, cheltuielile administrative aferente pregătirii, monitorizării, controlului, auditului și evaluării, care sunt necesare în mod direct pentru îndeplinirea obiectivelor prezentei decizii, în special studii, reuniuni, acțiuni de informare și publicare, cheltuieli legate de rețelele informatice pentru schimbul de informații, precum și orice altă cheltuială de asistență administrativă și tehnică la care poate recurge Comisia pentru activitățile de standardizare.(2) Comisia evaluează pertinența activităților de standardizare care fac obiectul unei finanțări comunitare ținând seama de cerințele politicilor și legislației comunitare și informează Parlamentul European și Consiliul despre rezultatul acestei evaluări cel puțin la fiecare cinci ani.Articolul 7Protejarea intereselor financiare ale Comunității(1) Comisia se asigură că, atunci când activitățile finanțate în temeiul prezentei decizii sunt puse în aplicare, interesele financiare ale Comunității sunt protejate prin aplicarea de măsuri preventive împotriva fraudei, corupției și a altor activități ilegale, prin realizarea de controale efective și prin recuperarea sumelor plătite în mod nejustificat și, în cazul în care se constată nereguli, prin aplicarea de sancțiuni efective, proporționale și cu efect de descurajare, în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95, cu Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 și cu Regulamentul (CE) nr. 1073/1999.(2) Pentru activitățile comunitare finanțate în temeiul prezentei decizii, noțiunea de neregulă menționată la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 înseamnă orice încălcare a unei dispoziții de drept comunitar sau orice nerespectare a unei obligații contractuale care rezultă dintr-o acțiune sau dintr-o omisiune a unui operator economic, care are sau ar putea avea ca efect prejudicierea bugetului general al Uniunii Europene sau a bugetelor administrate de aceasta printr-o cheltuială nejustificată.(3) Acordurile și contractele care rezultă din prezenta decizie prevăd monitorizarea și controlul financiar din partea Comisiei sau a oricărui reprezentant autorizat de aceasta și audituri ale Curții de Conturi, după caz, la fața locului.Articolul 8Intrarea în vigoarePrezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Strasburg, 24 octombrie 2006.Pentru Parlamentul EuropeanPreședinteleJ. Borrell FontellesPentru ConsiliuPreședinteleP. Lehtomäki[1] JO C 110, 9.5.2006, p. 14.[2] Avizul Parlamentului European din 17 mai 2006 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 18 septembrie 2006.[3] JO L 204, 21.7.1998, p. 37. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare din 2003.[4] JO C 91, 16.4.2003, p. 7.[5] JO L 36, 7.2.1987, p. 31. Decizie astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 807/2003 (JO L 122, 16.5.2003, p. 36).[6] JO L 248, 16.9.2002, p. 1.[7] JO L 357, 31.12.2002, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1248/2006 (JO L 227, 19.8.2006, p. 3).[8] JO L 312, 23.12.1995, p. 1.[9] JO L 292, 15.11.1996, p. 2.[10] JO L 136, 31.5.1999, p. 1.--------------------------------------------------