               2.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 324/18

         P8_TA(2015)0086
   Cererea de ridicare a imunității lui Viktor Uspaskich
   Decizia Parlamentului European din 25 martie 2015 privind cererea de ridicare a imunității lui Viktor Uspaskich (2014/2095(IMM))
   (2016/C 324/04)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cererea de ridicare a imunității lui Viktor Uspaskich, transmisă de autoritățile judiciare lituaniene la 21 iulie 2014, în legătură cu o procedură penală pendinte la Curtea de Apel a Republicii Lituania și comunicată în ședința plenară din 15 septembrie 2014,

               —

               în urma audierii lui Viktor Uspaskich la 24 martie 2015, în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul de procedură,

               —

               având în vedere articolul 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene („Protocolul”), precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea deputaților în Parlamentul European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010, 6 septembrie 2011 și 17 ianuarie 2013 (1),

               —

               având în vedere articolul 62 din Constituția Republicii Lituania,

               —

               având în vedere Decizia din 7 septembrie 2010 a Parlamentului European (2),

               —

               având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 6 alineatul (1) și articolul 9 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A8-0061/2015),

               A.

               întrucât Tribunalul Districtual Vilnius a pronunțat o hotărâre, care nu a devenit încă definitivă, prin care Viktor Uspaskich, deputat în Parlamentul European, este găsit vinovat;

               B.

               întrucât aceeași procedură este acum pendinte la Curtea de Apel din Republica Lituania;

               C.

               întrucât acuzațiile aduse dlui Viktor Uspaskich nu sunt legate de opiniile sau voturile exprimate în exercitarea funcțiunilor sale de deputat în Parlamentul European și, în consecință, articolul 8 din Protocol nu este aplicabil;

               D.

               întrucât, în temeiul articolului 9 din Protocol, pe durata sesiunilor Parlamentului European, membrii acestuia se bucură, pe teritoriul statului din care provin, de imunitățile acordate deputaților din parlamentul statului respectiv, iar imunitatea nu poate fi invocată în situația în care un deputat este surprins în flagrant delict și aceasta nu împiedică Parlamentul European să își exercite dreptul de a ridica imunitatea unuia dintre membrii săi,

               E.

               întrucât, în conformitate cu articolul 62 din Constituția Republicii Lituania, un membru al parlamentului național (Seimas) nu poate fi urmărit penal, nu poate fi reținut și nu poate face obiectul unei măsuri de restrângere a libertății fără asentimentul Seimas-ului;

               F.

               întrucât împotriva lui Viktor Uspaskich, deputat în Parlamentul European, a fost pusă în mișcare o procedură penală actualmente pendinte la Tribunalul Districtual Vilnius, sub aspectul săvârșirii infracțiunilor sancționate la articolul 24 alineatul (4), coroborat cu articolul 222 alineatul (1), articolul 220 alineatul (1), articolul 24 alineatul (4) coroborat cu articolul 220 alineatul (1), articolul 205 alineatul (1) și articolul 24 alineatul (4) coroborat cu articolul 205 alineatul (1) din Codul penal al Republicii Lituania;

               G.

               întrucât, la 14 iulie 2009, Procurorul General al Republicii Lituania a solicitat ridicarea imunității lui Viktor Uspaskich în legătură cu procedura penală menționată mai sus;

               H.

               întrucât, la 27 ianuarie 2010, Viktor Uspaskich a fost audiat pentru prima dată de Comisia pentru afaceri juridice, în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de procedură, iar la 2 septembrie 2010, după clarificarea a două aspecte juridice, pe baza unor răspunsuri din partea autorităților lituaniene, acesta a fost audiat din nou de Comisia pentru afaceri juridice, acordându-i-se astfel dreptul de a fi audiat în condiții echitabile la toate nivelurile posibile;

               I.

               întrucât, la 7 septembrie 2010 (3), Parlamentul European a hotărât să ridice imunitatea lui Viktor Uspaskich

               J.

               întrucât, la 5 aprilie 2011, Viktor Uspaskich a depus o cerere de apărare a imunității sale, afirmând, printre altele, că nu ar fi fost audiat suficient de Comisia pentru afaceri juridice și, în plus, a pretins că procedura penală îndreptată împotriva sa a fost motivată politic, fiind împiedicat să-și exercite funcțiunile parlamentare;

               K.

               întrucât, prin scrisoarea sa din 11 aprilie 2011, Viktor Uspaskich a solicitat reconsiderarea Deciziei din 7 septembrie 2010 a Parlamentului, pe motiv că ar fi apărut fapte presupus noi, care ar fi fost date publicității de WikiLeaks, despre care domnia sa a pretins că ar demonstra că ar fi fost victima unui fumus persecutionis;

               L.

               întrucât această cerere a fost respinsă deoarece nu a fost stabilită nicio legătură adecvată între faptele prezumtiv noi și punerea în mișcare a procedurii îndreptate împotriva lui Viktor Uspaskich sub aspectul săvârșirii infracțiunii de fals intelectual în contabilitate;

               M.

               întrucât Parlamentul European a hotărât să nu apere (4) imunitatea lui Viktor Uspaskich;

               N.

               întrucât, la 12 iulie 2013, Tribunalul Districtual Vilnius l-a găsit pe Viktor Uspaskich vinovat de încălcarea articolului 24 alineatul (4) coroborat cu articolul 222 alineatul (1) din Codul penal al Republicii Lituania și, în consecință, l-a condamnat la patru ani de închisoare cu executare;

               O.

               întrucât atât Viktor Uspaskich, cât și Parchetul au declarat ulterior apel, astfel că aceeași procedură judiciară pe baza căreia a fost ridicată imunitatea lui Viktor Uspaskich este în prezent pendinte în apel;

               P.

               întrucât, în faza de apel a procedurii este necesară o nouă decizie a Parlamentului European, deoarece, în conformitate cu articolul 62 din Codul penal al Republicii Lituania, un membru al parlamentului național (Seimas) nu poate fi urmărit penal fără încuviințarea Seimas-ului;

               Q.

               întrucât, în conformitate cu articolul 9 litera (a) din Protocol, sfera de cuprindere și semnificația imunității de care beneficiază deputații pe teritoriul propriului lor stat sunt determinate de normele naționale în materie;

               R.

               întrucât Viktor Uspaskich susține că temeiul juridic în baza căruia au fost formulate acuzațiile s-a modificat și că, cu toate acestea, acuzarea și organele judiciare pot proceda la o reîncadrare, cu condiția ca faptele care se află la originea procedurii să fie aceleași;

               S.

               întrucât, din lucrările dosarului, se desprinde clar că faptele pe care se întemeiază acuzațiile au rămas în permanență aceleași;

               T.

               întrucât Viktor Uspaskich susține că, la Curtea Europeană a Drepturilor Omului, sunt pendinte două cauze care îl privesc, însă întrucât, în urma unei examinări, s-a constatat că aceste două cauze nu au legătură cu cauza de față;

               U.

               întrucât o cauză poate fi adusă în fața Curții Europene a Drepturilor Omului numai după epuizarea tuturor căilor de atac disponibile la nivel național și, în consecință, nu este cu putință ca procesele pendinte la Curtea de Apel a Republicii Lituania să facă, în același timp, obiectul proceselor aflate pe rolul Curții Europene a Drepturilor Omului;

               V.

               întrucât, prin scrisoarea sa din 24 octombrie 2014, Viktor Uspaskich a expus alte fapte, care ar fi trebuit să demonstreze că a fost victima unui fumus persecutionis;

               W.

               întrucât, pe lângă aceasta, Viktor Uspaskich se referă la documentele WikiLeaks considerându-le probe noi, însă aceste documente au fost deja puse în discuție în cadrul procedurii de ridicare a imunității pornite la 5 aprilie 2011 și nu constituie probe concludente sau relevante;

               X.

               întrucât nici de această dată nu s-a putut stabili o legătură suficientă între faptele nou expuse și punerea în mișcare a procedurii îndreptate împotriva lui Viktor Uspaskich sub aspectul săvârșirii infracțiunii de fals intelectual în contabilitate;

               Y.

               întrucât, în consecință, nu sunt disponibile dovezi convingătoare care să demonstreze existența unui fumus persecutionis și deoarece faptele de care este acuzat Viktor Uspaskich nu au nimic de a face cu activitatea sa în calitate de membru al Parlamentului European;

               Z.

               întrucât decizia de ridicare a imunității în temeiul articolului 9 alineatul (7) din Regulamentul de procedură nu constituie, în niciun fel, o pronunțare cu privire la vinovăție sau nevinovăție, dat fiind că această chestiune face obiectul unei proceduri la nivel național;

               AA.

               întrucât, mai mult decât atât, în contextul unei proceduri de ridicare a imunității, Comisiei pentru afaceri juridice nu îi incumbă să verifice sistemele judiciare ale fiecărui stat membru în parte;

               1.

               hotărăște să ridice imunitatea lui Viktor Uspaskich;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente, autorității competente din Republica Lituania.

      (1)  Hotărârea Curții de Justiție din 12 mai 1964, Wagner/Fohrmann și Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, hotărârea Curții de Justiție din 10 iulie 1986, Wybot/Faure și alții, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, hotărârea Curții de Justiție din 21 octombrie 2008, Marra/De Gregorio și Clemente, pronunțată în cauzele conexe C-200/07 și C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, hotărârea Tribunalului din 19 martie 2010, Gollnisch/Parlamentul, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013, Gollnisch/Parlamentul, pronunțată în cauzele conexe T-346/11 și T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  JO C 308 E, 20.10.2011, p. 90.

      (3)  JO C 308 E, 20.10.2011, p. 90.

      (4)  JO C 165 E, 11.6.2013, p. 80.


title: Decizia (UE) 2015/1641 a Parlamentului European din 29 aprilie 2015 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Colegiului European de Poliție aferent exercițiului financiar 2013

text:
               30.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/183

      DECIZIA (UE) 2015/1641 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 29 aprilie 2015
      privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Colegiului European de Poliție aferent exercițiului financiar 2013
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere conturile anuale finale ale Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2013,

                  —

                  având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Colegiului European de Poliție pentru exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile colegiului (1),

                  —

                  având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2013 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 17 februarie 2015 privind descărcarea de gestiune a colegiului cu privire la execuția bugetului pentru exercițiul financiar 2013 (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3),

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (4), în special articolul 208,

                  —

                  având în vedere Decizia 2005/681/JAI a Consiliului din 20 septembrie 2005 de instituire a Colegiului European de Poliție (CEPOL) și de abrogare a Deciziei 2000/820/JAI (5), în special articolul 16,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6),

                  —

                  având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 1271/2013 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 208 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7), în special articolul 108,

                  —

                  având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A8-0086/2015),

         1.

            acordă directorului Colegiului European de Poliție descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului colegiului aferent exercițiului financiar 2013;

         2.

            își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

         3.

            încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului Colegiului European de Poliție, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

               Președintele

            Martin SCHULZ

               Secretarul general

            Klaus WELLE

         (1)  JO C 442, 10.12.2014, p. 51.

         (2)  A se vedea nota de subsol 1.

         (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (4)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

         (5)  JO L 256, 1.10.2005, p. 63.

         (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

         (7)  JO L 328, 7.12.2013, p. 42.


title: 2013/406/UE: Decizia reprezentanților guvernelor statelor membre din 24 iulie 2013 privind numirea unui judecător în cadrul Tribunalului

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 203/15

         DECIZIA REPREZENTANȚILOR GUVERNELOR STATELOR MEMBRE
   din 24 iulie 2013
   privind numirea unui judecător în cadrul Tribunalului
   (2013/406/UE)
   REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 19,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 254 și 255,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Mandatele a treisprezece judecători ai Tribunalului urmează să expire la 31 august 2013. Este oportună efectuarea de noi numiri pentru perioada cuprinsă între 1 septembrie 2013 și 31 august 2019.

               (2)

               Dl Miro PREK a fost propus în vederea reînnoirii mandatului său de judecător în cadrul Tribunalului.

               (3)

               Comitetul instituit în temeiul articolului 255 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a emis un aviz cu privire la capacitatea dlui Miro PREK de a exercita funcția de judecător în cadrul Tribunalului,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Dl Miro PREK este numit judecător în cadrul Tribunalului pentru perioada cuprinsă între 1 septembrie 2013 și 31 august 2019.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, la 24 iulie 2013.

            Președintele

         R. KAROBLIS


title: Decizia Consiliului din 26 octombrie 1992 privind încheierea unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Statele Unite ale Americii privind aplicarea directivei comunitare țări terțe, Directiva 72/462/CEE a Consiliului, și a cerințelor de reglementare corespunzătoare ale Statelor Unite ale Americii referitoare la schimburile cu carne proaspătă de bovine și de porcine

text:
               03/Volumul 12

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               169

         31993D0158

               L 068/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 26 octombrie 1992
   privind încheierea unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Statele Unite ale Americii privind aplicarea directivei comunitare țări terțe, Directiva 72/462/CEE a Consiliului, și a cerințelor de reglementare corespunzătoare ale Statelor Unite ale Americii referitoare la schimburile cu carne proaspătă de bovine și de porcine
   (93/158/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 113,
   având în vedere Directiva 72/462/CEE a Consiliului din 12 decembrie 1972 privind problemele de sănătate și inspecție veterinară care apar cu ocazia importurilor de animale din speciile bovină și porcină, respectiv de carne proaspătă provenind din țări terțe (1), denumită în continuare „directiva comunitară țări terțe”,
   având în vedere Decizia 87/257/CEE a Comisiei din 28 aprilie 1987 privind lista de unități din Statele Unite ale Americii desemnate pentru importul de carne proaspătă în Comunitate (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei,
   întrucât, ca urmare a unui schimb de scrisori semnat la 7 mai 1991, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (2) din Decizia 91/552/CEE, Comisia și Guvernul Statelor Unite ale Americii au început o examinare comparativă a directivei comunitare țări terțe și a cerințelor de reglementare corespunzătoare ale Statelor Unite ale Americii referitoare la schimburile cu carne proaspătă de bovine și porcine, pentru a stabili dacă cerințele comunitare și cele ale Statelor Unite ale Americii sunt echivalente;
   întrucât această examinare comparativă s-a încheiat și arată că cerințele de reglementare ale Comunității și ale Statelor Unite ale Americii furnizează, în esență, garanții echivalente împotriva riscurilor pentru sănătatea publică;
   întrucât, pentru a asigura recunoașterea echivalenței, este de dorit să se instituie o procedură concertată pentru aplicarea cerințelor de reglementare ale Comunității și ale Statelor Unite ale Americii, în vederea garantării și a facilitării viitoarelor schimburi comerciale cu carne proaspătă de bovine și de porcine; întrucât s-a ajuns la un acord în acest scop;
   întrucât, în cadrul instituirii unei astfel de proceduri, Comisia va prezenta Consiliului propuneri corespunzătoare privind directiva comunitară țări terțe;
   întrucât, în perioada cuprinsă între încheierea acordului și aplicarea deplină a măsurilor pe care le conține acesta, sunt necesare măsuri interimare pentru a permite aprobarea de unități suplimentare în Statele Unite ale Americii în vederea importului de carne proaspătă de bovine și de porcine către Comunitate;
   întrucât acordul trebuie aprobat,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Statele Unite ale Americii privind aplicarea directivei comunitare țări terțe, Directiva 72/462/CEE, și a cerințelor de reglementare corespunzătoare ale Statelor Unite ale Americii referitoare la schimburile cu carne proaspătă de bovine și de porcine se aprobă în numele Comunității Economice Europene.
   Textul acordului se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită să semneze acordul prin care Comunitatea își asumă obligații.
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 26 octombrie 1992.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. GUMMER

      (1)  JO L 302, 31.12.1972, p. 28. Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Regulamentul CEE nr. 1601/92 (JO L 173, 27.6.1992, p. 13).

      (2)  JO L 121, 9.5.1987, p. 46. Decizie, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Decizia 91/522/CEE a Consiliului (JO L 283, 11.10.1991, p. 14).


title: 2007/2/CE,Euratom: Decizia Consiliului din 1 ianuarie 2007 de numire a unor membri ai Curții de Conturi

text:
               4.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 1/5

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 1 ianuarie 2007
   de numire a unor membri ai Curții de Conturi
   (2007/2/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 247 alineatele (1), (2) și (3),
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 160b alineatul (3),
   având în vedere Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, în special articolul 47,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât:
   În conformitate cu actul de aderare menționat anterior, se impune completarea Curții de Conturi prin numirea a încă doi membri pentru un mandat de șase ani,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se numesc în calitatea de membri ai Curții de Conturi pentru o durată de șase ani începând de la data adoptării prezentei decizii:

               doamna Nadejda SANDOLOVA

               domnul Ovidiu ISPIR.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2007.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 1 ianuarie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F.-W. STEINMEIER


title: 2012/508/UE: Decizia Consiliului din 24 februarie 2011 privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite

text:
               21.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 24 februarie 2011
   privind încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite
   (2012/508/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a) coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Comisia a negociat în numele Uniunii Europene un acord cu Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite.

               (2)

               Acordul respectiv a fost semnat, în numele Uniunii Europene, la 8 noiembrie 2010, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia 2010/622/UE a Consiliului (1).

               (3)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (2); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (4)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă în numele Uniunii Acordul între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite (denumit în continuare „acordul”).
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează la notificarea prevăzută la articolul 9 alineatul (1) din acord (4).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 februarie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         PINTÉR S.

      (1)  JO L 275, 20.10.2010, p. 3.

      (2)  JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

      (3)  JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

      (4)  Data intrării în vigoare a acordului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.
   Declarație comună privind informarea cetățenilor asupra acordului de exonerare de obligația de a deține viză
   Recunoscând importanța transparenței pentru cetățenii Uniunii Europene și cei ai Braziliei, părțile la acord convin să asigure difuzarea completă de informații cu privire la conținutul și consecințele acordului privind exonerarea de obligația de a deține viză și aspectele conexe, cum ar fi documentele de călătorie valabile pentru călătoriile fără viză, domeniul de aplicare teritorial, inclusiv lista statelor membre care aplică în întregime acquis-ul Schengen, perioada permisă de ședere și condițiile de intrare, inclusiv dreptul de a introduce căi de atac în caz de refuz.
    ---documentbreak---

               21.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/4

         ACORD
   între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei cu privire la exonerarea de obligația de a deține viză de scurtă ședere pentru titularii de pașapoarte obișnuite
   UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”,
   și
   REPUBLICA FEDERATIVĂ A BRAZILIEI, denumită în continuare „Brazilia”,
   denumite în continuare împreună „părți la acord”,
   DORIND să garanteze principiul reciprocității și să faciliteze călătoriile, prin asigurarea intrării și șederii de scurtă durată fără viză pentru cetățenii tuturor statelor membre ale Uniunii și pentru cetățenii Braziliei;
   REITERÂND angajamentul lor de a se asigura reciproc în cel mai scurt timp un regim de călătorie fără viză, respectând pe deplin finalizarea procedurilor parlamentare și a altor proceduri interne;
   ÎN VEDEREA dezvoltării în continuare a relațiilor de prietenie și continuând să consolideze legăturile strânse între părțile la acord;
   LUÂND ÎN CONSIDERARE Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei și Protocolul privind integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și confirmând că dispozițiile prezentului acord nu se aplică Regatului Unit și Irlandei,
   CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
   Articolul 1
   Obiectiv
   Cetățenii Uniunii și cetățenii Braziliei, titulari ai unui pașaport obișnuit în curs de valabilitate, pot intra, tranzita și rămâne fără viză pe teritoriul celeilalte părți la acord în scop de turism și afaceri numai pentru o perioadă de ședere de maximum trei luni în cadrul unei perioade de șase luni, în conformitate cu dispozițiile prezentului acord.
   Articolul 2
   Definiții
   În sensul prezentului acord:

               (a)

               prin „stat membru” se înțelege orice stat membru al Uniunii, cu excepția Regatului Unit și a Irlandei;

               (b)

               prin „cetățean al Uniunii” se înțelege un cetățean al unui stat membru, astfel cum acesta din urmă este definit la litera (a);

               (c)

               prin „cetățean al Braziliei” se înțelege orice persoană care are cetățenia braziliană;

               (d)

               prin „spațiul Schengen” se înțelege spațiul fără frontiere interne care cuprinde teritoriile statelor membre, astfel cum sunt acestea definite la litera (a), care aplică în întregime acquis-ul Schengen;

               (e)

               „acquis Schengen” înseamnă toate măsurile menite să asigure libera circulație a persoanelor într-un spațiu fără frontiere interne, coroborate cu măsurile adiacente cu legătură directă privind controalele la frontierele externe, azilul și imigrația și măsurile de prevenire și combatere a criminalității.

         Articolul 3
   Domeniu de aplicare
   (1)   În sensul prezentului acord, prin scop de turism și afaceri se înțeleg:

               —

               activități turistice;

               —

               vizitarea rudelor;

               —

               prospectarea de oportunități comerciale, participarea la întruniri, semnarea de contracte și activități financiare, de gestionare și administrative;

               —

               participarea la întruniri, conferințe, seminarii, cu condiția să nu se primească remunerații pentru aceste activități din surse braziliene sau ale Uniunii (altele decât costul de ședere în mod direct sau prin intermediul unei diurne);

               —

               participarea la competiții sportive și concursuri artistice, cu condiția ca participanții să nu primească nicio remunerație din surse braziliene sau ale Uniunii, chiar dacă concursurile sunt cu premii, inclusiv premii în bani.

         (2)   Cetățenii Uniunii și cetățenii brazilieni care doresc să desfășoare activități remunerate sau să fie angajați, să fie implicați în cercetare, stagii, studii și asistență socială, precum și să efectueze activități de asistență tehnică, misionare, religioase sau artistice nu intră sub incidența prezentului acord.
   Articolul 4
   Condiții privind exonerarea de obligația de a deține viză și condiții de ședere
   (1)   Exonerarea de obligația de a deține viză prevăzută în prezentul acord se aplică fără a se aduce atingere legislației părților la acord privind condițiile de intrare și de scurtă ședere. Statele membre și Brazilia își rezervă dreptul de a refuza intrarea și scurta ședere pe teritoriul acestora dacă una sau mai multe dintre aceste condiții nu sunt respectate.
   (2)   Cetățenii Uniunii care beneficiază de prezentul acord trebuie să respecte actele cu putere de lege și actele administrative în vigoare pe teritoriul Braziliei pe perioada șederii lor.
   (3)   Cetățenii Braziliei care beneficiază de prezentul acord trebuie să respecte actele cu putere de lege și actele administrative în vigoare pe teritoriul fiecărui stat membru pe perioada șederii lor.
   (4)   Exonerarea de obligația de a deține viză se aplică indiferent de mijlocul de transport utilizat pentru a trece frontierele deschise traficului internațional de călători ale părților la acord.
   (5)   Fără a aduce atingere articolului 7, aspectele legate de vize care nu fac obiectul prezentului acord sunt reglementate de dreptul Uniunii, de legislația națională a statelor membre și de legislația internă a Braziliei.
   Articolul 5
   Durata șederii
   (1)   În sensul prezentului acord, cetățenii Uniunii pot rămâne pe teritoriul Braziliei pe o perioadă de maximum trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni, calculată de la data primei intrări pe teritoriul țării.
   (2)   În sensul prezentului acord, cetățenii Braziliei pot rămâne în spațiul Schengen pe o perioadă de maximum trei luni, în cadrul unei perioade de șase luni, care urmează datei primei intrări pe teritoriul oricărui stat membru care aplică integral acquis-ul Schengen. Această perioadă de trei luni în cadrul unei perioade de șase luni se va calcula independent de orice ședere într-un stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen.
   (3)   Cetățenii Braziliei pot rămâne pe o perioadă de maximum trei luni în cadrul unei perioade de șase luni, calculată de la data primei intrări pe teritoriul oricărui stat membru care nu aplică încă integral acquis-ul Schengen, independent de perioada de ședere calculată pentru spațiul Schengen.
   (4)   Prezentul acord nu aduce atingere posibilității ca Brazilia și statele membre să prelungească perioada de ședere peste cele trei luni, în conformitate cu legislația națională și cea a Uniunii.
   Articolul 6
   Gestionarea acordului
   (1)   Părțile la acord instituie un comitet de experți (denumit în continuare „comitetul”).
   Acesta este compus din reprezentanți ai Uniunii și ai Braziliei. Uniunea este reprezentată de Comisia Europeană.
   (2)   Comitetul se convoacă, ori de câte ori este necesar, la cererea uneia dintre părțile la acord, pentru a monitoriza punerea în aplicare a prezentului acord și a soluționa litigiile care decurg din interpretarea sau aplicarea dispozițiilor prezentului acord.
   Articolul 7
   Relația dintre prezentul acord și acordurile bilaterale existente între statele membre și Brazilia în materie de vize
   Dispozițiile prezentului acord nu aduc atingere dispozițiilor oricăror acorduri bilaterale sau înțelegeri încheiate între fiecare stat membru și Brazilia, în măsura în care dispozițiile acestor acorduri sau înțelegeri vizează aspecte care nu fac obiectul prezentului acord.
   Articolul 8
   Schimbul de specimene de pașapoarte
   (1)   Dacă nu au făcut deja acest lucru, Brazilia și statele membre fac schimb, prin canale diplomatice, de specimene ale pașapoartelor lor obișnuite în curs de valabilitate, nu mai târziu de treizeci (30) de zile de la data semnării prezentului acord.
   (2)   În cazul introducerii de noi pașapoarte obișnuite sau al modificării celor existente, părțile trebuie să transmită reciproc, prin canale diplomatice, specimene ale acestor pașapoarte noi sau modificate, însoțite de informații detaliate cu privire la specificațiile și la aplicabilitatea acestora, nu mai târziu de treizeci (30) de zile înainte de aplicarea modificărilor.
   Articolul 9
   Dispoziții finale
   (1)   Prezentul acord se ratifică sau se aprobă de către părțile la acord în conformitate cu procedurile interne ale acestora și intră în vigoare în prima zi a celei de a doua luni care urmează datei la care părțile la acord își notifică reciproc faptul că procedurile menționate mai sus au fost încheiate.
   (2)   Prezentul acord se încheie pe o perioadă nedeterminată, cu excepția cazului în care este denunțat în conformitate cu alineatul (5).
   (3)   Prezentul acord poate fi modificat prin acordul scris al părților la acord. Modificările intră în vigoare după ce părțile la acord și-au notificat îndeplinirea procedurilor interne necesare în acest sens.
   (4)   Fiecare parte la acord poate suspenda integral sau parțial prezentul acord, decizia de suspendare trebuind să fie notificată celeilalte părți la acord nu mai târziu de două luni înainte de intrarea sa în vigoare. Partea la acord care a suspendat aplicarea prezentului acord informează de îndată cealaltă parte, în momentul în care motivele suspendării nu mai există.
   (5)   Fiecare parte la acord poate denunța prezentul acord, prin notificarea scrisă a celeilalte părți. Prezentul acord încetează după 90 de zile de la data unei astfel de notificări.
   (6)   Brazilia poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele membre ale Uniunii.
   (7)   Uniunea poate suspenda sau denunța prezentul acord numai cu privire la toate statele sale membre.

      Încheiat la Bruxelles, în două exemplare în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare din aceste texte fiind în mod egal autentic.
      Съставено в Брюксел на осми ноември две хиляди и десета година.
      Hecho en Bruselas, el ocho de noviembre de dos mil diez.
      V Bruselu dne osmého listopadu dva tisíce deset.
      Udfærdiget i Bruxelles den ottende november to tusind og ti.
      Geschehen zu Brüssel am achten November zweitausendzehn.
      Kahe tuhande kümnenda aasta novembrikuu kaheksandal päeval Brüsselis.
      'Εγινε στις Βρυξέλλες, στις οκτώ Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
      Done at Brussels on the eighth day of November in the year two thousand and ten.
      Fait à Bruxelles, le huit novembre deux mille dix.
      Fatto a Bruxelles, addì otto novembre duemiladieci.
      Briselē, divi tūkstoši desmitā gada astotajā novembrī.
      Priimta du tūkstančiai dešimtų metų lapkričio aštuntą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év november nyolcadik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tmien jum ta' Novembru tas-sena elfejn u għaxra.
      Gedaan te Brussel, de achtste november tweeduizend tien.
      Sporządzono w Brukseli dnia ósmego listopada roku dwa tysiące dziesiątego.
      Feito em Bruxelas, em oito de novembro de dois mil e dez.
      Întocmit la Bruxelles la opt noiembrie două mii zece.
      V Bruseli dňa ôsmeho novembra dvetisícdesať.
      V Bruslju, dne osmega novembra leta dva tisoč deset.
      Tehty Brysselissä kahdeksantena päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
      Som skedde i Bryssel den åttonde november tjugohundratio.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l’Union européenne
         Per l’Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Федеративна република Бразилия
         Por la República Federativa de Brasil
         Za Brazilskou federativní republiku
         For Den Føderative Republik Brasilien
         Für die Föderative Republik Brasilien
         Brasiilia Liitvabariigi nimel
         Για την Ομοσπονδιακή Δημοκρατία της Βραζιλίας
         For the Federative Republic of Brazil
         Pour la République fédérative du Brésil
         Per la Repubblica federativa del Brasile
         Brazīlijas Federatīvās Republikas vārdā –
         Brazilijos Federacinės Respublikos vardu
         A Brazil Szövetségi Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika Federattiva tal-Brażil
         Voor de Federale Republiek Brazilië
         W imieniu Federacyjnej Republiki Brazylii
         Pela República Federativa do Brasil
         Pentru Republica Federativă a Braziliei
         Za Brazílsku federatívnu republiku
         Za Federativno republiko Brazilijo
         Brasilian liittotasavallan puolesta
         För Förbundsrepubliken Brasilien


title: Decizia nr. 36/16/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 9 februarie 2016 de abrogare parțială a Deciziei nr. 227/04/COL privind statutul Islandei referitor la septicemia hemoragică virală (SHV) [2016/1862]

text:
               20.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 284/35

         DECIZIA NR. 36/16/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   din 9 februarie 2016
   de abrogare parțială a Deciziei nr. 227/04/COL privind statutul Islandei referitor la septicemia hemoragică virală (SHV) [2016/1862]
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE,
   având în vedere actul menționat în anexa I capitolul I partea 4.1 punctul 5a din Acordul privind SEE [Directiva 2006/88/CE a Consiliului din 24 octombrie 2006 privind cerințele de sănătate animală pentru animale și produse de acvacultură și privind prevenirea și controlul anumitor boli la animalele de acvacultură (1)], astfel cum a fost adaptat la Acordul privind SEE prin punctul 4 litera (d) din Protocolul 1 la Acordul privind SEE și articolul 1 alineatul (2) și articolul 3 din Protocolul 1 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție,
   având în vedere Decizia nr. 494/13/COL a Autorității AELS de Supraveghere („autoritatea”) din 11 decembrie 2013 prin care membrul Colegiului cu atribuții speciale în chestiuni veterinare și fitosanitare este împuternicit să adopte anumite decizii în acest domeniu (documentul nr. 683826),
   întrucât:
   Prin Decizia nr. 227/04/COL, autoritatea a recunoscut întreaga zonă continentală și de coastă din Islanda ca fiind indemnă de necroză hematopoietică infecțioasă (NHI) și de septicemie hemoragică virală (SHV).
   La 23 octombrie 2015, Islanda a notificat, prin intermediul Sistemului de notificare a bolilor animalelor apariția unui focar de SHV la lumpi de origine sălbatică utilizați ca pești reproducători în regiunea Landnamsholf. Prin scrisoarea din data de 13 noiembrie 2015 (documentul nr. 780869, ref. IS ANR15110004/20.5), s-au prezentat informații suplimentare privind măsurile luate.
   În lumina celor de mai sus, statutul de teritoriu indemn de SHV de care beneficiază Islanda, astfel cum a fost recunoscut prin Decizia nr. 227/04/COL, ar trebui retras.
   Nu au survenit modificări în statutul Islandei în ceea ce privește NHI.
   Prin urmare, este oportun să se abroge Decizia nr. 227/04/COL numai în ceea ce privește statutul Islandei referitor la SHV.
   Prezenta decizie este în conformitate cu avizul Comitetului AELS pentru chestiuni veterinare și fitosanitare,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               1.

               Decizia nr. 227/04/COL se abrogă în ceea ce privește statutul Islandei referitor la septicemia hemoragică virală.

               2.

               Decizia nr. 227/04/COL rămâne în vigoare în ceea ce privește statutul Islandei referitor la necroza hematopoietică infecțioasă.

               3.

               Prezenta decizie se adresează Islandei.

      Adoptată la Bruxelles, 9 februarie 2016.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Membru al Colegiului

         Carsten ZATSCHLER

            Director

      (1)  JO L 328, 24.11.2006, p. 14.


title: Decizia (UE) 2016/1877 a Consiliului din 17 octombrie 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pe tema acordului european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), precum și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier, ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               22.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 288/49

         DECIZIA (UE) 2016/1877 A CONSILIULUI
   din 17 octombrie 2016
   privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Grupului de experți pe tema acordului european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR), precum și în cadrul Grupului de lucru pentru transportul rutier, ale Comisiei Economice pentru Europa a Organizației Națiunilor Unite
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91 coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În hotărârea sa din 31 martie 1971, în cauza 22/70 (1), AETR, Curtea de Justiție a recunoscut că domeniul de activitate al echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale este de competența externă exclusivă a Uniunii. De atunci, această competență a fost exercitată prin numeroase acte juridice ale Uniunii, în special prin Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (2) și prin Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului (3). Dat fiind faptul că obiectul Acordului european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR) (4) intră în sfera de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006, competența de negociere și de încheiere a acordului respectiv revine Uniunii.

               (2)

               Comisia Economică pentru Europa a Națiunilor Unite (UNECE) a instituit un grup de experți în cadrul AETR („Grupul de experți”). Este vorba despre un organism împuternicit să elaboreze și să prezinte propuneri de modificare a AETR, inclusiv a articolului 22bis din respectivul acord.

               (3)

               Următoarea reuniune a Grupului de experți va avea loc pe 24 octombrie 2016, iar reuniunea Grupului de lucru privind transportul rutier al UNECE („Grupul de lucru”) va avea loc pe 25 octombrie 2016. Cu această ocazie Grupul de experți și Grupul de lucru intenționează să examineze propunerile făcute de părțile contractante la AEPR („părțile contractante”), care, dacă sunt acceptate de Grupul de experți, pot duce la o modificare a AETR, după lansarea și finalizarea unei proceduri pentru o astfel de modificare. Aceasta va produce efectele juridice menționate la articolul 218 alineatul (9) din TFUE.

               (4)

               Pentru a se ajunge la o armonizare paneuropeană în domeniul aparaturii de înregistrare specifice transportului rutier (tahografele), este necesar să fie pus în aplicare un proces decizional unic. Un astfel de proces ar trebui să țină seama de interesele Uniunii și de cele ale țărilor terțe care sunt părți contractante la AETR.

               (5)

               Articolul 22bis din AETR prevede că modificările la Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului (5) privind tahograful digital sunt automat preluate de toate părțile contractante, fără nicio consultare oficială sau vot. Lipsa de participare a părților contractante care nu sunt membre ale UE în procesul de elaborare și de adoptare a specificațiilor tehnice ale tahografului digital a fost o cauză de nemulțumire în rândul unora dintre aceste părți contractante; Comunicarea Comisiei intitulată „Tahograful digital: Foaie de parcurs a activităților viitoare”, recunoaște că acest mecanism periclitează punerea în aplicare corectă și armonizată a tahografului digital de către părțile contractante care nu sunt membre ale UE. Prin urmare, este în interesul Uniunii de a modifica procesul decizional cu privire la tahografele digitale și de a propune în cadrul Grupului de experți eliminarea articolului 22bis al AETR, precum și aplicarea procedurii prevăzute la alineatele (1)-(3) de la articolul 22 al AETR pentru modificarea specificațiilor tehnice ale tahografului digital.

               (6)

               Având în vedere că niciun amendament adus specificațiilor tahografului digital nu ar trebui să afecteze principiile și funcționarea AETR, deoarece acestea ar trebui doar să facă obiectul unor actualizări periodice pentru a ține cont de evoluțiile tehnologice, numărul părților contractante necesare pentru a formula obiecții la amendamentele respective ar trebui să fie majorat de la o treime la cel puțin o jumătate.

               (7)

               Există mai multe argumente pentru aderarea Uniunii la AETR. În primul rând, Uniunea are competență exclusivă în ceea ce privește domeniul de activitate al echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale, fapt confirmat în cauza 22/70. În al doilea rând, această aderare ar garanta reprezentarea efectivă a intereselor Uniunii în cadrul AETR. În fine, caracteristicile specifice ale AETR și procesul decizional propus justifică motivul pentru care Uniunea ar trebui să fie o parte contractantă.

               (8)

               Articolul 14 din AETR nu permite aderarea altor organisme în afară de statele membre ale UNECE și de statele admise să participe la UNECE cu titlu consultativ. Din acest motiv, pentru a autoriza aderarea Uniunii la AETR, ar trebui propusă o modificare a articolului 14 pentru a permite aderarea organizațiilor de integrare regională la AETR. Aderarea Uniunii la AETR nu ar trebui să reprezinte un precedent pentru nicio viitoare aderare a Uniunii la alte organizații internaționale.

               (9)

               Odată ce devine posibilă aderarea organizațiilor de integrare regională la AETR, Consiliul, la propunerea Comisiei, ar putea adopta o decizie privind aderarea Uniunii la AETR. Dacă Uniunea devine parte contractantă la AEPR, pozițiile care ar urma să fie adoptate în numele Uniunii în cadrul diverselor organisme AETR ar trebui stabilite de către Consiliu în conformitate cu articolul 218 alineatul (9) din TFUE. Prin urmare, Comisia ar înainta Consiliului o propunere de stabilire a poziției Uniunii care ar urma să fie prezentată, apărată și, dacă este cazul, proiectul de text care ar urma să fie votat în cadrul AETR.

               (10)

               Articolul 10 din AETR prevede că un tahograf a cărui construcție, instalare, utilizare și încercare se desfășoară în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3821/85, este considerat ca fiind conform cu cerințele AETR. Acest principiu se aplică pentru orice modificare a specificațiilor tahografului, indiferent dacă acestea sunt adoptate în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 sau cu un alt act juridic. Prin urmare, acesta se aplică Regulamentului (UE) nr. 165/2014 care a abrogat și a înlocuit Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului, precum și Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/799 (6) al Comisiei de stabilire a specificațiilor tehnice pentru noul tahograf inteligent. Pentru aceste motive, articolul 10 din AETR ar trebui modificat pentru a include trimiteri la Regulamentul (UE) nr. 165/2014 și la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 al Comisiei, care se aplică începând cu 15 iunie 2019.

               (11)

               În plus, un nou apendice ar trebui încorporat în anexa la AETR care să conțină dispozițiile din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 și orice alte adaptări ulterioare la progresul tehnic.

               (12)

               Certificatul de omologare pentru tahografe digitale prevăzut în apendicele 2 la anexa la AETR ar trebui modificat astfel încât să poată fi utilizat și pentru omologarea tahografelor inteligente și a componentelor acestora.

               (13)

               Este, prin urmare, adecvat să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Grupului de experți și în cadrul Grupului de lucru,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Grupului de experți pe tema acordului european privind activitatea echipajelor vehiculelor care efectuează transporturi rutiere internaționale (AETR) și al Grupului de lucru pentru transportul rutier este în conformitate cu poziția prezentată în în addendumul la prezenta decizie și este exprimată de statele membre care sunt părți contractante ale AETR, acționând împreună în interesul Uniunii.
   (2)   Statele membre comunică Grupului de experți amendamentele propuse.
   (3)   Se poate conveni asupra unor modificări formale și minore ale poziției menționate la alineatul (1), fără a fi necesară modificarea poziției respective.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 17 octombrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. SÓLYMOS

      (1)  Hotărârea Curții de Justiție din 31 martie 1971 în cauza 22/70, Comisia/Consiliul, ECLI:EU:C:1971:32.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 3821/85 și (CE) nr. 2135/98 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3820/85 al Consiliului (JO L 102, 11.4.2006, p. 1).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014 privind tahografele în transportul rutier, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului privind aparatura de înregistrare în transportul rutier și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere (JO L 60, 28.2.2014, p. 1).

      (4)  JO L 95, 8.4.1978, p. 1.

      (5)  Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 privind aparatura de înregistrare în transportul rutier (JO L 370, 31.12.1985, p. 8).

      (6)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 al Comisiei din 18 martie 2016 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a cerințelor pentru construirea, testarea, instalarea, operarea și repararea tahografelor și a componentelor acestora (JO L 139, 26.5.2016, p. 1).

      ANEXA I

         Modificarea articolului 22 și eliminarea articolului 22bis

                  1.

                  Articolul 22 se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la articolul 22, alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
                              „(1)   Apendicele 1, 1B, 1C și 2 la anexa la prezentul acord pot fi modificate în conformitate cu procedura prevăzută la prezentul articol.
                              (2)   La cererea unei părți contractante, orice amendament propus al apendicelor 1, 1B, 1C sau 2 la anexa la prezentul acord este examinat de grupul de lucru principal privind transportul rutier al Comisiei Economice pentru Europa.”;

                              (b)

                              alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
                              „(4)   Amendamentul este acceptat dacă, în termen de șase luni de la data notificării, nu mai mult de jumătate din administrațiile competente ale părților contractante notifică Secretarului General obiecțiile lor cu privire la amendament.”;

                              (c)

                              se adaugă un nou alineat (6):
                              „(6)   Dacă o propunere de amendare a apendicelui 1B sau 1C la prezentul acord necesită amendarea altor prevederi ale acordului, amendamentele la apendicele 1B sau 1C nu pot intra în vigoare înainte de data intrării în vigoare a amendamentelor aduse respectivelor prevederi în conformitate cu articolul 21. Dacă, într-un astfel de caz, amendamentele aduse apendicelui 1B sau 1C sunt prezentate simultan cu amendamentele aduse altor prevederi ale acordului, data intrării în vigoare a acestora este data care rezultă din aplicarea procedurii specificate la articolul 21.”

                  2.

                  Articolul 22bis se elimină.

      ANEXA II

         Modificarea articolului 14

      Articolul 14 se modifică după cum urmează:

                  (a)

                  după alineatul (1) se introduce următorul alineat (1a):
                  „(1a)   Prezentul acord este, de asemenea, deschis spre semnare organizațiilor de integrare regională. În sensul prezentului acord, o «organizație de integrare regională» înseamnă orice organizație alcătuită din state suverane dintr-o anumită regiune, care deține competențe în privința anumitor aspecte reglementate de prezentul acord și care a fost autorizată în mod corespunzător să semneze și să ratifice, să accepte, să aprobe sau să adere la prezentul acord.
                  În scopul modificării apendicelor 1, 1B, 1C, 2 și 3, reprezentantul unei organizații de integrare regională parte contractantă la acord votează utilizând voturile statelor membre care intră în alcătuirea sa, fără ca prezența acestora să fie necesară în cadrul procesului de votare.”;

                  (b)

                  alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
                  „(5)   În ceea ce privește fiecare stat sau organizație de integrare regională care ratifică prezentul acord sau aderă la acesta după depunerea celui de-al optulea instrument de ratificare sau de aderare, astfel cum este menționat la alineatul (4) de la prezentul articol, acordul intră în vigoare la o sută optzeci de zile de la depunerea de către statul respectiv sau de către organizația de integrare regională respectivă a instrumentului său de ratificare sau de aderare.”

      ANEXA III

         Modificarea articolului 10

      Articolul 10 alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:

         „(3)   În cazul vehiculelor înmatriculate pentru prima dată până la 14 iunie 2019, un dispozitiv de control conform cu Regulamentul (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului din 20 decembrie 1985 și cu apendicele 1B la prezentul acord în ceea ce privește construcția, instalarea, utilizarea și încercarea este considerat ca fiind conform cu cerințele prezentului acord.
         În cazul vehiculelor înmatriculate pentru prima dată începând cu 15 iunie 2019, un dispozitiv de control conform cu Regulamentul (UE) nr. 165/2014 din 4 februarie 2014 și cu apendicele 1C la prezentul acord în ceea ce privește construcția, instalarea, utilizarea și încercarea este considerat ca fiind conform cu cerințele prezentului acord.”

      ANEXA IV

         Apendicele 1C
         Anexa IC la Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/799 al Comisiei se introduce ca apendice 1C la anexa la AETR.

      ANEXA V

         Certificat de omologare a produselor în conformitate cu apendicele 1B/1C

      Capitolul III din apendicele 2 „III. Certificatul de omologare a produselor în conformitate cu apendicele IB” se înlocuiește cu următorul text:

         „III.   Certificat de omologare a produselor în conformitate cu apendicele 1B/1C
             (1)

         De îndată ce partea contractantă a efectuat o omologare, aceasta emite solicitantului un certificat de omologare, întocmit în conformitate cu modelul de mai jos. Părțile contractante utilizează copii ale acestui document pentru a comunica altor părți contractante omologările acordate sau orice eventuale retrageri.

            Certificat de omologare a produselor în conformitate cu apendicele 1B/1C
             (1)

         Denumirea administrației competente
         Comunicare privind (2):
         Omologarea
         Retragerea unei omologări
         a unui model de dispozitiv de control
         a unei componente a unui dispozitiv de control (3)

         a unei cartele de conducător auto
         a unei cartele de atelier
         a unei cartele de societate
         a unei cartele de controlor
         Nr. de omologare….

                     1.

                     Marca de fabricație sau comercială

                     2.

                     Denumirea modelului

                     3.

                     Denumirea producătorului

                     4.

                     Adresa producătorului

                     5.

                     Prezentat pentru omologare la data

                     6.

                     Laborator sau laboratoare de încercare

                     7.

                     Data și numărul rapoartelor de control

                     8.

                     Data omologării

                     9.

                     Data retragerii omologării

                     10.

                     Model(e) de componentă(e) a(le) dispozitivului de control cu care componenta este destinată a fi utilizată

                     11.

                     Locul

                     12.

                     Data

                     13.

                     Documente descriptive anexate

                     14.

                     Observații (inclusiv aplicarea sigiliilor, dacă este necesar)

               …
         (Semnătura)


title: 2009/357/CE: Decizia Comisiei din 27 aprilie 2009 de modificare a Deciziei 2007/134/CE de înființare a Consiliului European pentru Cercetare (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 110/37

      DECIZIA COMISIEI

   din 27 aprilie 2009
   de modificare a Deciziei 2007/134/CE de înființare a Consiliului European pentru Cercetare
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2009/357/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Decizia nr. 1982/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) (1), în special articolele 2 și 3,
   având în vedere Decizia 2006/972/CE a Consiliului din 19 decembrie 2006 privind programul specific „Idei” de punere în aplicare a celui de al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) (2), în special articolul 4 alineatele (2) și (3),
   întrucât:

               (1)

               În cel de al șaptelea program-cadru, programul specific „Idei” are obiectivul de a sprijini cercetarea de frontieră întreprinsă la inițiativa cercetătorilor și desfășurată în toate domeniile academice, ale științei și ingineriei, de cercetători pe teme alese de aceștia.

               (2)

               Prin Decizia 2007/134/CE (3), Comisia a înființat Consiliul European pentru Cercetare (denumit în continuare „ERC”), care este instrumentul de implementare a programului specific „Idei”.

               (3)

               În conformitate cu articolul 1 din Decizia 2007/134/CE, ERC este constituit dintr-un Consiliu științific independent sprijinit de o structură destinată implementării.

               (4)

               Consiliul științific este format din oameni de știință, ingineri și savanți de cel mai înalt renume, numiți de Comisie și acționând în nume propriu, independent de orice influență externă. Consiliul științific acționează conform mandatului stabilit la articolul 3 din Decizia 2007/134/CE.

               (5)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Decizia 2007/134/CE, Consiliul științific cuprinde până la 22 de membri.

               (6)

               Trei membri ai Consiliului științific au demisionat din motive personale: Prof. Manuel CASTELLS, Universitatea Deschisă din Catalonia; Prof. Paul J. CRUTZEN, Institutul Max Planck pentru Chimie, Mainz; Prof. Lord MAY, Universitatea din Oxford.

               (7)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (7) din Decizia 2007/134/CE, în cazul în care unul dintre membri demisionează sau în cazul expirării unui mandat ce nu mai poate fi reînnoit, Comisia numește un nou membru.

               (8)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (6) din Decizia 2007/134/CE, membrii sunt numiți pentru un mandat de patru ani, reînnoibil o singură dată pe baza unui sistem de rotație, asigurând astfel continuitatea activității Consiliului științific.

               (9)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Decizia 2007/134/CE, viitorii membri sunt numiți de Comisie pe baza factorilor și criteriilor stipulate în anexa I, în urma unei proceduri de identificare independente și transparente, stabilite de comun acord cu Consiliul științific, incluzând consultarea comunității științifice și un raport către Parlament și Consiliu. Această procedură a fost aplicată prin intermediul unui Comitet de identificare independent, al cărui raport a fost trimis Parlamentului și Consiliului. Acest comitet a prezentat recomandări pentru cei trei noi membri, care au fost acceptați.

               (10)

               În conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Decizia 2007/134/CE, numirea viitorilor membri se publică în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (4),

         DECIDE:
   Articolul 1
   Persoanele enumerate în anexa la prezenta decizie sunt numite membri ai Consiliului științific al Consiliului European pentru Cercetare pentru un mandat de patru ani.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 27 aprilie 2009.

            Pentru Comisie

         Janez POTOČNIK

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 412, 30.12.2006, p. 1.

      (2)  JO L 400, 30.12.2006, p. 243.

      (3)  JO L 57, 24.2.2007, p. 14.

      (4)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      ANEXĂ

         NOI MEMBRI AI CONSILIULUI ȘTIINȚIFIC AL ERC

      Prof. Sierd A.P.L. CLOETINGH, Universitatea Liberă din Amsterdam
      Prof. Carlos M. DUARTE, Consiliul pentru Cercetare Științifică al Spaniei, Majorca
      Prof. Henrietta L. MOORE, Universitatea din Cambridge