title: 2010/663/UE: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea FEG/2010/002 ES/Cataluña automoción)

text:
               4.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 286/19

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 20 octombrie 2010
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea FEG/2010/002 ES/Cataluña automoción)
   (2010/663/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi un sprijin suplimentar lucrătorilor concediați ca urmare a schimbărilor majore din structura comerțului mondial și pentru a-i ajuta să se reintegreze pe piața forței de muncă.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse începând cu 1 mai 2009, pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor concediați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 milioane EUR.

               (4)

               La 29 ianuarie 2010, Spania a prezentat o cerere de mobilizare a FEG, avându-se în vedere concedierile din 23 de întreprinderi a căror activitate se încadrează în sectorul NACE a doua revizuire diviziunea 29 (Fabricarea autovehiculelor de transport rutier, a remorcilor și semiremorcilor), situate într-o singură regiune NUTS II, respectiv Catalonia (ES51), și a completat-o prin informații suplimentare transmise până la 26 aprilie 2010. Cererea îndeplinește condițiile pentru fixarea contribuțiilor financiare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. În consecință, Comisia propune mobilizarea unei sume de 2 752 935 EUR.

               (5)

               Prin urmare, ar trebui mobilizat FEG pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Spania,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) pentru alocarea sumei de 2 752 935 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 20 octombrie 2010.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         O. CHASTEL

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.


title: Decizia Consiliului din 24 octombrie 1988 de instituire a Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene

text:
Anunţ juridic important

|

31988D0591

Official Journal L 319 , 25/11/1988 P. 0001 - 0008 Finnish special edition: Chapter 1 Volume 2 P. 0089  Swedish special edition: Chapter 1 Volume 2 P. 0089  Ediţie specială în limba cehă Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba estonă Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba letonă Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba malteză Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba polonă Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 01 Volume 01 P. 181  - 188

		19881024Decizia Consiliuluidin 24 octombrie 1988de instituire a Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene(88/591/CECO, CEE, Euratom)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului și, în special, articolul 32d al acestuia,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 168a al acestuia,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice și, în special, articolul 140a al acestuia,având în vedere protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului, semnat la Paris la 18 aprilie 1951,având în vedere protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Economice Europene, semnat la Bruxelles la 17 aprilie 1957,având în vedere protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Europene a Energiei Atomice, semnat la Bruxelles la 17 aprilie 1957,având în vedere protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunității Europene, semnat la Bruxelles la 8 aprilie 1965,având în vedere solicitarea Curții de Justiție,având în vedere avizul Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],întrucât articolul 32d din Tratatul CECO, articolul 168a din Tratatul CEE și articolul 140a din Tratatul CEEA autorizează Consiliul să înființeze pe lângă Curtea de Justiție un tribunal de primă instanță, chemat să exercite importante funcții jurisdicționale și ai cărui membri oferă toate garanțiile de independență și posedă capacitatea cerută pentru exercitarea unor astfel de funcții;întrucât aceleași dispoziții autorizează Consiliul să atribuie tribunalului de primă instanță competența de a decide în primă instanță, sub rezerva unui recurs în fața Curții de Justiție limitat la chestiuni de drept, în condițiile prevăzute de statute, asupra anumitor categorii de acțiuni formulate de persoane fizice sau juridice; întrucât, în temeiul dispozițiilor menționate, Consiliul stabilește compunerea acestei instanțe și adoptă adaptările și dispozițiile complementare care trebuie aduse Statutului Curții de Justiție;întrucât, pentru acțiunile care necesită o examinare aprofundată a unor fapte complexe, instituirea unui dublu grad de jurisdicție contribuie la îmbunătățirea protecției jurisdicționale a justițiabililor;întrucât, pentru menținerea calității și eficacității controlului jurisdicțional în ordinea juridică comunitară, este necesar să se permită Curții de Justiție să își concentreze activitatea pe sarcina sa esențială de a asigura o interpretare uniformă a dreptului comunitar;întrucât este necesar să se facă uz de dreptul conferit prin articolul 32d din Tratatul CECO, articolul 168a din Tratatul CEE și articolul 140a din Tratatul CEEA și să se transfere tribunalului competența de soluționare în primă instanță a anumitor categorii de acțiuni care impun frecvent examinarea unor fapte complexe, cum sunt acțiunile formulate de agenții instituțiilor, precum și, în ceea ce privește Tratatul CECO, acțiunile formulate de întreprinderi și asociații cu privire la prelevări, producție, prețuri, înțelegeri și concentrări, și, în ceea ce privește Tratatul CEE, acțiunile formulate de persoane fizice sau juridice în domeniul concurenței,DECIDE:Articolul 1Se înființează, pe lângă Curtea de Justiție a Comunităților Europene, Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene, în continuare numit "Tribunal". Tribunalul are sediul pe lângă Curtea de Justiție.Articolul 2(1) Tribunalul este constituit din doisprezece membri.(2) Membrii desemnează dintre ei, pentru trei ani, pe președintele Tribunalului. Mandatul acestuia poate fi reînnoit.(3) Membrii Tribunalului pot fi chemați să exercite funcția de avocat general.Avocatul general are rolul de a prezenta public, într-un mod pe deplin imparțial și independent, concluzii motivate în cauzele prezentate Tribunalului, în scopul de a asista Tribunalul în exercitarea misiunii sale.Criteriile de determinare a cauzelor, precum și modalitățile de desemnare a avocaților generali, sunt prevăzute în regulamentul de procedură al Tribunalului.Un membru al Tribunalului chemat să exercite funcția de avocat general într-o cauză nu poate lua parte la judecarea acestei cauze.(4) Tribunalul își desfășoară activitatea jurisdicțională în camere compuse din trei sau cinci judecători. Regulamentul de procedură stabilește compunerea camerelor și repartizarea cauzelor acestora din urmă. În anumite cazuri, stabilite de regulamentul de procedură, Tribunalul se poate reuni în plen.(5) Articolul 21 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene și articolul 6 din Tratatul de instituire a unui Consiliu unic și a unei Comisii unice ale Comunităților Europene se aplică membrilor Tribunalului, precum și grefierului acestuia.Articolul 3(1) Tribunalul exercită în primă instanță competențele conferite Curții de Justiție prin tratatele de instituire ale Comunităților și prin actele adoptate în aplicarea acestora:(a) în litigiile între Comunități și agenții acestora menționate la articolul 179 din Tratatul CEE și la articolul 152 din Tratatul CEEA;(b) în acțiunile formulate împotriva Comisiei în temeiul articolului 33 al doilea paragraf și al articolului 35 din Tratatul CECO de către întreprinderile și asociațiile de întreprinderi menționate la articolul 48 din același tratat cu privire la acte individuale referitoare la aplicarea articolelor 50 și 57-66 din acest tratat;(c) în acțiunile formulate împotriva unei instituții a Comunităților de către persoane fizice sau juridice în temeiul articolului 173 al doilea paragraf și al articolului 175 al treilea paragraf din Tratatul CEE și care au ca obiect punerea în aplicare a normelor de concurență privind întreprinderile.(2) În cazul în care aceeași persoană fizică sau juridică formulează o acțiune de competența Tribunalului în temeiul alineatului (1) al prezentului articol și o acțiune menționată la articolul 40 primul și al doilea paragraf din Tratatul CECO, la articolul 178 din Tratatul CEE sau la articolul 151 din Tratatul CEEA, care au ca obiect repararea prejudiciilor cauzate de o instituție comunitară printr-o acțiune sau inacțiune care face obiectul primei acțiuni, Tribunalul este competent să se pronunțe și asupra acțiunii în repararea acestor prejudicii.(3) Luând în considerare experiența acumulată și, în special, de evoluția jurisprudenței, Consiliul va reanaliza după doi ani de funcționare a Tribunalului propunerea Curții de Justiție de a atribui tribunalului competența de a soluționa acțiunile formulate împotriva Comisiei în temeiul articolului 33 al doilea paragraf și al articolului 35 din Tratatul CECO de către întreprinderile și asociațiile de întreprinderi menționate la articolul 48 din același tratat și care privesc actele legate de aplicarea articolului 74 din acest tratat, precum și acțiunile formulate împotriva unei instituții comunitare de către persoane fizice sau juridice în temeiul articolului 173 al doilea paragraf și al articolului 175 al treilea paragraf din Tratatul CEE și care privesc măsurile de apărare comercială în sensul articolului 113 din tratat în caz de dumping sau de subvenții.Articolul 4Sub rezerva dispozițiilor următoare, articolele 34, 36, 39, 44 și 92 din Tratatul CECO, articolele 172, 174, 176, 184-187 și 192 din Tratatul CEE și articolele 147, 149, 156-159 și 164 din Tratatul CEEA se aplică Tribunalului.Articolul 5În Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului, după articolul 43 se introduc următoarele dispoziții:"TITLUL IV:TRIBUNALUL DE PRIMĂ INSTANȚĂ AL COMUNITĂȚILOR EUROPENEStatutul membrilor și organizarea TribunaluluiArticolul 44Articolele 2, 3, 4, 6-9, articolul 13 primul paragraf, articolul 17, articolul 18 al doilea paragraf și articolul 19 din prezentul statut se aplică Tribunalului și membrilor săi. Jurământul menționat la articolul 2 se depune în fața Curții, iar deciziile menționate la articolele 3, 4 și 7 sunt adoptate după consultarea Tribunalului.Grefierul și personalulArticolul 45Tribunalul numește grefierul, căruia îi stabilește statutul. Articolele 9 și 14 din prezentul statut se aplică mutatis mutandis grefierului Tribunalului.Președintele Curții și președintele Tribunalului stabilesc de comun acord modalitățile potrivit cărora funcționarii și alți agenți ai Curții deservesc Tribunalul pentru a asigura funcționarea acestuia. Anumiți funcționari sau alți agenți sunt subordonați grefierului Tribunalului sub autoritatea președintelui Tribunalului.Procedura în fața TribunaluluiArticolul 46Procedura în fața Tribunalului este reglementată de titlul III din prezentul statut, cu excepția articolelor 41 și 42.Procedura în fața Tribunalului este precizată și completată, în măsura necesară, de regulamentul de procedură adoptat conform articolului 32d alineatul (4) din tratat.Prin derogare de la articolul 21 al patrulea paragraf, avocatul general își poate prezenta în scris concluziile motivate.Articolul 47În cazul în care o cerere sau un alt act de procedură adresat Tribunalului este depus din greșeală la grefierul Curții, el este transmis de îndată de către acesta grefierului Tribunalului; de asemenea, în cazul în care o cerere sau un alt act de procedură adresat Curții este depus din greșeală la grefierul Tribunalului, el este transmis de îndată de către acesta grefierului Curții.În cazul în care Tribunalul constată că nu este competent să soluționeze o acțiune care este de competența Curții, o retrimite Curții; de asemenea, în cazul în care Curtea constată că nu este competentă să soluționeze o acțiune care este de competența Tribunalului, o retrimite acestuia din urmă, care în acest caz nu își poate declina competența.În cazul în care Curtea și Tribunalul sunt sesizate în cauze având același obiect, care ridică aceleași chestiuni de interpretare sau pun în cauză validitatea aceluiași act, Tribunalul, după ascultarea părților, poate suspenda procedura până la pronunțarea hotărârii Curții. În cazul unor cereri care urmăresc anularea aceluiași act, Tribunalul se poate desesiza pentru a permite Curții să se pronunțe asupra acestor cereri. În cazurile menționate în prezentul paragraf, Curtea poate de asemenea să decidă suspendarea procedurii cu care este sesizată; în acest caz continuă procedura în fața Tribunalului.Articolul 48Deciziile Tribunalului care pun capăt procesului, rezolvând parțial fondul litigiului, sau care pun capăt unui incident de procedură referitor la o excepție de necompetență sau de inadmisibilitate sunt notificate de grefierul Tribunalului tuturor părților, precum și tuturor statelor membre și instituțiilor Comunității, chiar dacă nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului.Recursul în fața CurțiiArticolul 49În termen de două luni de la comunicarea deciziei atacate poate fi formulat în fața Curții un recurs împotriva deciziilor Tribunalului care pun capăt procesului, precum și împotriva deciziilor care rezolvă parțial fondul litigiului sau care pun capăt unui incident de procedură referitor la o excepție de necompetență sau de inadmisibilitate.Acest recurs poate fi formulat de orice parte care a căzut în pretenții în parte sau în tot. Cu toate acestea, părțile interveniente, altele decât statele membre și instituțiile comunitare, nu pot formula acest recurs decât dacă decizia Tribunalului le afectează în mod direct.Cu excepția litigiilor care opun Comunitatea agenților săi, acest recurs poate fi formulat de statele membre sau instituțiile Comunității care nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului. În acest caz, statele membre și instituțiile Comunității se situează pe o poziție identică cu cea a statelor membre și a instituțiilor care au intervenit în primă instanță.Articolul 50În termen de două săptămâni de la comunicarea deciziei de respingere, orice persoană a cărei cerere a fost respinsă poate formula în fața Curții un recurs împotriva deciziilor Tribunalului care resping o cerere de intervenție.Părțile participante la procedură pot formula un recurs în fața Curții împotriva deciziilor Tribunalului luate în temeiul articolului 39 al doilea și al treilea paragraf sau al articolului 92 al treilea paragraf din tratat, în termen de două luni de la comunicarea acestor decizii.Asupra recursurilor prevăzute în primul și al doilea paragraf din prezentul articol se decide conform procedurii prevăzute la articolul 33 din prezentul statut.Articolul 51Recursul în fața Curții este limitat la chestiuni de drept. Recursul se poate întemeia pe motive privind necompetența Tribunalului, nereguli de procedură în fața Tribunalului care aduc atingere intereselor părții reclamante, precum și încălcarea dreptului comunitar de către Tribunal.Un recurs nu poate avea ca obiect exclusiv sarcina și valoarea cheltuielilor de judecată.Procedura în fața CurțiiArticolul 52În cazul recursului împotriva unei decizii a Tribunalului, procedura în fața Curții comportă o fază scrisă și una orală. În condițiile stabilite de regulamentul de procedură, Curtea, după ascultarea avocatului general și a părților, se poate pronunța fără procedură orală.Efectul suspensivArticolul 53Fără a aduce atingere articolului 39 al doilea și al treilea paragraf din tratat, recursul nu are efect suspensiv.Prin derogare de la articolul 44 din tratat, deciziile Tribunalului care anulează o decizie generală nu își produc efectele decât de la expirarea termenului menționat la articolul 49 primul paragraf din prezentul statut sau, dacă în acest termen a fost introdus un recurs, de la respingerea acestuia, fără a aduce atingere posibilității unei părți de a sesiza Curtea, în temeiul articolului 39 al doilea și al treilea paragraf din tratat, cu o cerere care are ca obiect suspendarea efectelor deciziei anulate sau dispunerea oricărei alte măsuri provizorii.Decizia Curții cu privire la recursArticolul 54În cazul în care recursul este întemeiat, Curtea anulează decizia Tribunalului. Curtea poate astfel fie să se pronunțe definitiv asupra litigiului, dacă acesta poate fi judecat, fie să retrimită cauza în fața Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe.În cazul retrimiterii, Tribunalul este obligat să respecte chestiunile de drept soluționate prin decizia Curții.În cazul în care un recurs formulat de un stat membru sau o instituție a Comunității care nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului este întemeiat, Curtea poate, dacă consideră necesar, să precizeze care dintre efectele deciziei anulate trebuie considerate ca definitive cu privire la părțile litigiului."Articolul 6Fostele articole 44 și 45 din protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului devin articolul 55 și, respectiv, 56.Articolul 7În Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Economice Europene se introduc, după articolul 43, dispozițiile următoare:"TITLUL IVTRIBUNALUL DE PRIMĂ INSTANȚĂ AL COMUNITĂȚILOR EUROPENEArticolul 44Articolele 2-8 și 13-16 din prezentul statut se aplică Tribunalului și membrilor săi. Jurământul menționat la articolul 2 se depune în fața Curții, iar deciziile menționate la articolele 3, 4 și 6 sunt adoptate după consultarea Tribunalului.Articolul 45Tribunalul numește grefierul, căruia îi stabilește statutul. Articolele 9, 10 și 13 din prezentul statut se aplică mutatis mutandis grefierului Tribunalului.Președintele Curții și președintele Tribunalului stabilesc de comun acord modalitățile potrivit cărora funcționarii și alți agenți ai Curții deservesc Tribunalul pentru a asigura funcționarea acestuia. Anumiți funcționari sau alți agenți sunt subordonați grefierului Tribunalului sub autoritatea președintelui Tribunalului.Articolul 46Procedura în fața Tribunalului este reglementată de titlul III din prezentul statut, cu excepția articolului 20.Procedura în fața Tribunalului este precizată și completată, în măsura necesară, de regulamentul de procedură adoptat conform articolului 168a alineatul (4) din tratat.Prin derogare de la articolul 18 al patrulea paragraf din prezentul statut, avocatul general își poate prezenta în scris concluziile motivate.Articolul 47În cazul în care o cerere sau un alt act de procedură adresat Tribunalului este depus din greșeală la grefierul Curții, el este transmis de îndată de către acesta grefierului Tribunalului; de asemenea, în cazul în care o cerere sau un alt act de procedură adresat Curții este depus din greșeală la grefierul Tribunalului, el este transmis de îndată de către acesta grefierului Curții.În cazul în care Tribunalul constată că nu este competent să soluționeze o acțiune care este de competența Curții, o retrimite Curții; de asemenea, în cazul în care Curtea constată că nu este competentă să soluționeze o acțiune care este de competența Tribunalului, o retrimite acestuia din urmă, care în acest caz nu își poate declina competența.În cazul în care Curtea și Tribunalul sunt sesizate în cauze având același obiect, care ridică aceleași chestiuni de interpretare sau pun în cauză validitatea aceluiași act, Tribunalul, după ascultarea părților, poate suspenda procedura până la pronunțarea hotărârii Curții. În cazul unor cereri care urmăresc anularea aceluiași act, Tribunalul se poate desesiza, permițând Curții să se pronunțe asupra acestor cereri. În cazurile menționate în prezentul paragraf, Curtea poate de asemenea să decidă suspendarea procedurii cu care este sesizată; în acest caz continuă procedura în fața Tribunalului.Articolul 48Deciziile Tribunalului care pun capăt procesului, rezolvând parțial fondul litigiului, sau care pun capăt unui incident de procedură referitor la o excepție de necompetență sau de inadmisibilitate sunt notificate de grefierul Tribunalului tuturor părților, precum și tuturor statelor membre și instituțiilor Comunității, chiar dacă nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului.Articolul 49În termen de două luni de la comunicarea deciziei atacate poate fi formulat în fața Curții un recurs împotriva deciziilor Tribunalului care pun capăt procesului, precum și împotriva deciziilor care rezolvă parțial fondul litigiului sau care pun capăt unui incident de procedură referitor la o excepție de necompetență sau de inadmisibilitate.Acest recurs poate fi formulat de orice parte care a căzut în pretenții în tot sau în parte. Cu toate acestea, părțile interveniente, altele decât statele membre și instituțiile comunitare, nu pot formula acest recurs decât dacă decizia Tribunalului le afectează în mod direct.Cu excepția litigiilor care opun Comunitatea agenților săi, acest recurs poate fi formulat de statele membre sau instituțiile Comunității care nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului. În acest caz, statele membre și instituțiile Comunității se situează pe o poziție identică cu cea a statelor membre și a instituțiilor care au intervenit în primă instanță.Articolul 50În termen de două săptămâni de la comunicarea deciziei de respingere, orice persoană a cărei cerere a fost respinsă poate formula în fața Curții un recurs împotriva deciziilor Tribunalului care resping o cerere de intervenție.Părțile participante la procedură pot formula un recurs în fața Curții împotriva deciziilor Tribunalului luate în temeiul articolului 185 sau 186 sau al articolului 192 al patrulea paragraf din tratat, în termen de două luni de la comunicarea acestor decizii.Asupra recursurilor prevăzute în primul și al doilea paragraf din prezentul articol se decide conform procedurii prevăzute la articolul 36 din prezentul statut.Articolul 51Recursul în fața Curții este limitat la chestiuni de drept. Recursul se poate întemeia pe motive privind necompetența Tribunalului, nereguli de procedură în fața Tribunalului care aduc atingere intereselor părții reclamante, precum și încălcarea dreptului comunitar de către Tribunal.Un recurs nu poate avea ca obiect exclusiv sarcina și valoarea cheltuielilor de judecată.Articolul 52În cazul recursului împotriva unei decizii a Tribunalului, procedura în fața Curții comportă o fază scrisă și una orală. În condițiile stabilite de regulamentul de procedură, Curtea, după ascultarea avocatului general și a părților, se poate pronunța fără procedură orală.Articolul 53Fără a aduce atingere articolelor 185 și 186 din tratat, recursul nu are efect suspensiv.Prin derogare de la articolul 187 din tratat, deciziile Tribunalului care anulează un regulament nu își produc efectele decât de la expirarea termenului menționat la articolul 49 primul paragraf din prezentul statut sau, dacă în acest termen a fost introdus un recurs, de la respingerea acestuia, fără a aduce atingere posibilității unei părți de a sesiza Curtea în temeiul articolelor 185 și 186 din tratat cu o cerere care are ca obiect suspendarea efectelor regulamentului anulat sau dispunerea oricărei alte măsuri provizorii.Articolul 54În cazul în care recursul este întemeiat, Curtea anulează decizia Tribunalului. Curtea poate astfel fie să se pronunțe definitiv asupra litigiului, dacă acesta poate fi judecat, fie să retrimită cauza în fața Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe.În cazul retrimiterii, Tribunalul este obligat să respecte chestiunile de drept soluționate prin decizia Curții.În cazul în care un recurs formulat de un stat membru sau o instituție a Comunității care nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului este întemeiat, Curtea poate, dacă consideră necesar, să precizeze care dintre efectele deciziei anulate trebuie considerate ca definitive cu privire la părțile litigiului."Articolul 8Fostele articole 44, 45 și 46 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Economice Europene devin articolele 55, 56 și, respectiv, 57.Articolul 9În Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Europene a Energiei Atomice se introduc, după articolul 44, dispozițiile următoare:"TITLUL IVTRIBUNALUL DE PRIMĂ INSTANȚĂ AL COMUNITĂȚILOR EUROPENEArticolul 45Articolele 2-8 și 13-16 din prezentul statut se aplică Tribunalului și membrilor săi. Jurământul menționat la articolul 2 se depune în fața Curții, iar deciziile menționate la articolele 3, 4 și 6 sunt adoptate după consultarea Tribunalului.Articolul 46Tribunalul numește grefierul, căruia îi stabilește statutul. Articolele 9, 10 și 13 din prezentul statut se aplică mutatis mutandis grefierului Tribunalului.Președintele Curții și președintele Tribunalului stabilesc de comun acord modalitățile potrivit cărora funcționarii și alți agenți ai Curții deservesc Tribunalul pentru a asigura funcționarea acestuia. Anumiți funcționari sau alți agenți sunt subordonați grefierului Tribunalului sub autoritatea președintelui Tribunalului.Articolul 47Procedura în fața Tribunalului este reglementată de titlul III din prezentul statut, cu excepția articolelor 20 și 21.Procedura în fața Tribunalului este precizată și completată, în măsura necesară, de regulamentul de procedură adoptat conform articolului 140a alineatul (4) din tratat.Prin derogare de la articolul 18 al patrulea paragraf din prezentul statut, avocatul general își poate prezenta în scris concluziile motivate.Articolul 48În cazul în care o cerere sau un alt act de procedură adresat Tribunalului este depus din greșeală la grefierul Curții, el este transmis de îndată de către acesta grefierului Tribunalului; de asemenea, în cazul în care o cerere sau un alt act de procedură adresat Curții este depus din greșeală la grefierul Tribunalului, el este transmis de îndată de către acesta grefierului Curții.În cazul în care Tribunalul constată că nu este competent să soluționeze o acțiune care este de competența Curții, o retrimite Curții; de asemenea, în cazul în care Curtea constată că nu este competentă să soluționeze o acțiune care este de competența Tribunalului, o retrimite acestuia din urmă, care astfel nu își poate declina competența.În cazul în care Curtea și Tribunalul sunt sesizate în cauze având același obiect, care ridică aceleași chestiuni de interpretare sau pun în cauză validitatea aceluiași act, Tribunalul, după ascultarea părților, poate suspenda procedura până la pronunțarea hotărârii Curții. În cazul unor cereri care urmăresc anularea aceluiași act, Tribunalul se poate desesiza, permițând Curții să se pronunțe asupra acestor cereri. În cazurile menționate în prezentul paragraf, Curtea poate de asemenea să decidă suspendarea procedurii cu care este sesizată; în acest caz continuă procedura în fața Tribunalului.Articolul 49Deciziile Tribunalului care pun capăt procesului, rezolvând parțial fondul litigiului sau care pun capăt unui incident de procedură referitor la o excepție de necompetență sau inadmisibilitate, sunt notificate de grefierul Tribunalului tuturor părților, precum și tuturor statelor membre și instituțiilor Comunității, chiar dacă nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului.Articolul 50În termen de două luni de la comunicarea deciziei atacate, poate fi formulat în fața Curții un recurs împotriva deciziilor Tribunalului care pun capăt procesului, precum și împotriva deciziilor care rezolvă parțial litigiul pe fond sau care pun capăt unui incident de procedură referitor la o excepție de necompetență sau de inadmisibilitate.Acest recurs poate fi formulat de orice parte care a căzut în pretenții în parte sau în tot. Cu toate acestea, părțile interveniente, altele decât statele membre și instituțiile comunitare, nu pot formula acest recurs decât dacă decizia Tribunalului le afectează în mod direct.Cu excepția litigiilor care opun Comunitatea agenților săi, acest recurs poate fi formulat de statele membre sau instituțiile Comunității care nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului. În acest caz, statele membre și instituțiile Comunității se situează pe o poziție identică cu cea a statelor membre și a instituțiilor care au intervenit în primă instanță.Articolul 51În termen de două săptămâni de la comunicarea deciziei de respingere, orice persoană a cărei cerere a fost respinsă poate formula în fața Curții un recurs împotriva deciziilor Tribunalului care resping o cerere de intervenție.Părțile participante la procedură pot formula un recurs în fața Curții împotriva deciziilor Tribunalului luate în temeiul articolului 157 sau 158 sau al articolului 164 al treilea paragraf din tratat, în termen de două luni de la comunicarea acestor decizii.Asupra recursurilor prevăzute în primul și al doilea paragraf din prezentul articol se decide conform procedurii prevăzute la articolul 37 din prezentul statut.Articolul 52Recursul în fața Curții este limitat la chestiuni de drept. Recursul se poate întemeia pe motive privind necompetența Tribunalului, nereguli de procedură în fața Tribunalului care aduc atingere intereselor părții reclamante, precum și încălcarea dreptului comunitar de către Tribunal.Un recurs nu poate avea ca obiect exclusiv sarcina și valoarea cheltuielilor de judecată.Articolul 53În cazul recursului împotriva unei decizii a Tribunalului, procedura în fața Curții comportă o fază scrisă și una orală. În condițiile stabilite de regulamentul de procedură, Curtea, după ascultarea avocatului general și a părților, se poate pronunța fără procedură orală.Articolul 54Fără a aduce atingere articolelor 157 și 158 din tratat, recursul nu are efect suspensiv.Prin derogare de la articolul 159 din tratat, deciziile Tribunalului care anulează un regulament nu își produc efectele decât de la expirarea termenului menționat în articolul 50 primul paragraf din prezentul statut sau, dacă în acest termen a fost introdus un recurs, de la respingerea acestuia, fără a aduce atingere posibilității unei părți de a sesiza Curtea în temeiul articolelor 157 și 158 din tratat cu o cerere care are ca obiect suspendarea efectelor regulamentului anulat sau dispunerea oricărei alte măsuri provizorii.Articolul 55În cazul în care recursul este întemeiat, Curtea anulează decizia Tribunalului. Curtea poate astfel fie să se pronunțe definitiv asupra litigiului, dacă acesta poate fi judecat, fie să retrimită cauza în fața Tribunalului pentru ca acesta să se pronunțe.În cazul retrimiterii, Tribunalul este obligat să respecte chestiunile de drept soluționate prin decizia Curții.În cazul în care un recurs formulat de un stat membru sau o instituție a Comunității care nu au intervenit în litigiu în fața Tribunalului este întemeiat, Curtea poate, dacă consideră necesar, să precizeze care dintre efectele deciziei anulate trebuie considerate ca definitive cu privire la părțile litigiului."Articolul 10Fostele articole 45, 46 și 47 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunității Europene a Energiei Atomice devin articolele 56, 57 și, respectiv, 58.Articolul 11Prima numire a președintelui Tribunalului se face pentru trei ani, în aceleași condiții ca numirea membrilor. Cu toate acestea, guvernele statelor membre pot hotărî de comun acord să se aplice procedura prevăzută la articolul 2 alineatul (2).Tribunalul își adoptă regulamentul de procedură îndată după constituirea sa.Până la intrarea în vigoare a regulamentului de procedură al Tribunalului, se aplică mutatis mutandis regulamentul de procedură al Curții.Articolul 12După depunerea jurământului de către toți membrii Tribunalului, președintele Consiliului numește, prin tragere la sorți, membrii Tribunalului ale căror atribuții încetează la expirarea primei perioade de trei ani, conform articolului 32d alineatul (3) din Tratatul CECO, articolului 168a alineatul (3) din Tratatul CEE și articolului 140a alineatul (3) din Tratatul CEEA.Articolul 13Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, cu excepția articolului 3, care intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene a deciziei președintelui Curții care constată că Tribunalul este legal constituit.Articolul 14Cauzele menționate la articolul 3, în care Curtea este sesizată la data intrării în vigoare a articolului menționat și în care raportul prealabil prevăzut la articolul 44 alineatul (1) din regulamentul de procedură a Curții nu a fost încă prezentat în fața Curții, sunt trimise Tribunalului.Adoptată la Bruxelles, 24 octombrie 1988.Pentru ConsiliuPreședinteleTh. Pangalos[1] JO C 187, 18.7.1998, p. 227.--------------------------------------------------


title: Decizia Comisiei din 29 noiembrie 2004 privind încheierea unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Chile referitor la modificările aduse apendicelui I la Acordul privind comerțul cu băuturi spirtoase și băuturi aromatizate anexat la Acordul de asociere dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, ca urmare a extinderii

text:
Anunţ juridic important

|

32004D0881

Jurnalul Oficial L 373 , 21/12/2004 p. 0044 - 0044

		20041129Decizia Comisieidin 29 noiembrie 2004privind încheierea unui Acord sub forma unui schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Chile referitor la modificările aduse apendicelui I la Acordul privind comerțul cu băuturi spirtoase și băuturi aromatizate anexat la Acordul de asociere dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, ca urmare a extinderii(2004/881/CE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Decizia 2002/979/CE a Consiliului din 18 noiembrie 2002 privind semnarea și aplicarea provizorie a anumitor dispoziții ale unui Acord de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte [1], în special articolul 5 alineatul (2),întrucât:(1) Ca urmare a extinderii, este necesar să se modifice apendicele I secțiunea A din Acordul privind comerțul cu băuturi spirtoase și cu băuturi aromatizate din Acordul de asociere dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, în vederea protejării termenilor noi privind băuturile spirtoase ale noilor state membre începând cu 1 mai 2004.(2) Prin urmare, Comunitatea și Republica Chile au negociat, în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din acordul menționat anterior, un acord sub forma unui schimb de scrisori pentru a modifica apendicele I secțiunea A. În consecință, este necesar ca acest schimb de scrisori să fie aprobat.(3) Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului de aplicare pentru băuturi spirtoase,DECIDE:Articolul 1Acordul sub forma unui schimb de scrisori dintre Comunitatea Europeană și Republica Chile de modificare a apendicelui I secțiunea A la Acordul privind comerțul cu băuturi spirtoase și cu băuturi aromatizate din Acordul de asociere dintre Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, este aprobat în numele Comunității.Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Comisarul pentru agricultură este împuternicit să semneze schimbul de scrisori prin care Comunitatea își asumă obligații.Adoptată la Bruxelles, 29 noiembrie 2004.Pentru ComisieMariann Fischer BoelMembru al Comisiei[1] JO L 352, 30.12.2002, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2012/242/UE: Decizia Consiliului din 2 mai 2012 de numire a unui supleant spaniol în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 120/15

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 2 mai 2012
   de numire a unui supleant spaniol în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2012/242/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului spaniol,
   întrucât:

               (1)

               La 22 decembrie 2009 și la 18 ianuarie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2009/1014/UE (1) și Decizia 2010/29/UE (2) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2010-25 ianuarie 2015.

               (2)

               Un loc de supleant a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Timoteo MARTÍNEZ AGUADO,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numește în calitate de supleant în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2015:

               —

               doamna María del Mar ESPAÑA MARTÍ, Viceconsejera de la Consejería de Presidencia y Administraciones Públicas de la Junta de Comunidades de Castilla-La Mancha.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 2 mai 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. VESTAGER

      (1)  JO L 348, 29.12.2009, p. 22.

      (2)  JO L 12, 19.1.2010, p. 11.


title: Decizia Consiliului din 28 februarie 2002 privind încheierea Acordului de cooperare și uniune vamală între Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino și a protocolului la acordul menționat anterior ca urmare a extinderii intrate în vigoare la 1 ianuarie 1995

text:
Anunţ juridic important

|

32002D0245

Official Journal L 084 , 28/03/2002 P. 0041 - 0042 Ediţie specială în limba cehă Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba estonă Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba letonă Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba malteză Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba polonă Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 02 Volume 12 P. 222  - 223

		20020228Decizia Consiliuluidin 28 februarie 2002privind încheierea Acordului de cooperare și uniune vamală între Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino și a protocolului la acordul menționat anterior ca urmare a extinderii intrate în vigoare la 1 ianuarie 1995(2002/245/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 133 și 308, coroborate cu articolul 300 alineatul (2) a doua teză și alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei [1],având în vedere avizul Parlamentului European [2],întrucât:(1) Acordul de cooperare și uniune vamală între Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino, denumit în continuare "acord", a fost semnat la Bruxelles la 16 decembrie 1991 și a fost ratificat de cele douăsprezece state membre semnatare la data respectivă.(2) În așteptarea intrării în vigoare a acordului, s-a încheiat un acord interimar comercial și de uniune vamală între Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino [3].(3) Austria, Finlanda și Suedia au aderat la Uniunea Europeană și, în conformitate cu tratatul de aderare, trebuie să adere la acord.(4) Aderarea nu necesită adaptarea acordului decât în ceea ce privește stabilirea versiunilor lingvistice autentice în limbile finlandeză și suedeză.(5) În aceste circumstanțe, luând în considerare situația deosebită a Republicii San Marino și în scopul realizării obiectivelor comunitare din domeniul relațiilor economice externe, este necesar ca acordul să poată intra în vigoare în ceea ce privește Comunitatea și cele douăsprezece state membre.(6) Consiliul ar trebui să aprobe simultan, în numele Comunității, un protocol la acord, ca urmare a aderării Republicii Austria, a Republicii Finlanda și a Regatului Suediei la Uniunea Europeană, denumit în continuare "protocol".(7) Rezultă că, în ceea ce privește Austria, Finlanda și Suedia, acordul și protocolul și, în ceea ce privește celelalte douăsprezece state membre, protocolul intră în vigoare după notificarea îndeplinirii procedurilor relevante,DECIDE:Articolul 1Se aprobă, în numele Comunității, Acordul de cooperare și uniune vamală între Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino, semnat la Bruxelles la 16 decembrie 1991, inclusiv declarațiile care fac parte din acesta.Textul acordului și al declarațiilor se anexează la prezenta decizie.Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității, la notificarea menționată la articolul 30 din acord.Articolul 2Se aprobă, în numele Comunității, protocolul la Acordul de cooperare și uniune vamală între Comunitatea Economică Europeană și Republica San Marino, ca urmare a aderării Republicii Austria, a Republicii Finlanda și a Regatului Suediei la Uniunea Europeană.Textul protocolului se anexează la prezenta decizie.Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității, la notificarea prevăzută la articolul 3 din protocol.Adoptată la Bruxelles, 28 februarie 2002.Pentru ConsiliuPreședinteleA. Acebes Paniagua[1] JO C 302, 22.11.1991, p. 10 șiJO C 124, 21.4.1997, p. 1.[2] JO C 241, 21.9.1992, p. 169 șiJO C 328, 26.10.1998, p. 218.[3] JO L 359, 9.12.1992, p. 13.--------------------------------------------------


title: Decizia Comisiei din 25 iunie 1980 privind instituirea unui Comitet consultativ pentru controlul și reducerea poluării cauzate de hidrocarburile evacuate în mare

text:
Anunţ juridic important

|

31980D0686

Official Journal L 188 , 22/07/1980 P. 0011 - 0012 Finnish special edition: Chapter 15 Volume 2 P. 0227  Greek special edition: Chapter 15 Volume 1 P. 0248  Swedish special edition: Chapter 15 Volume 2 P. 0227  Spanish special edition: Chapter 15 Volume 2 P. 0171  Portuguese special edition Chapter 15 Volume 2 P. 0171  Ediţie specială în limba cehă Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba estonă Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba letonă Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba malteză Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba polonă Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 15 Volume 01 P. 140  - 141

		19800625Decizia Comisieidin 25 iunie 1980privind instituirea unui Comitet consultativ pentru controlul și reducerea poluării cauzate de hidrocarburile evacuate în mare(80/686/CEE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,întrucât, în cadrul reuniunilor de la Copenhaga, din 7 și 8 aprilie 1978, de la Bremen, din 6 și 7 iulie 1978, și de la Luxemburg, din 27 și 28 aprilie 1980, Consiliul European a apreciat că prevenirea și combaterea poluării marine, mai ales cu hidrocarburi, trebuie să reprezinte unul dintre obiectivele principale ale acțiunilor Comunității;întrucât programul de acțiune privind mediul al Comunităților Europene din 1973 [1], completat de cel din 1977 [2], a subliniat necesitatea ca în Europa Occidentală să se întreprindă acțiuni eficiente împotriva pericolelor inerente transportului de hidrocarburi, inclusiv a riscului de poluare costieră majoră ca rezultat al accidentelor din larg, și a specificat faptul că protejarea mărilor pentru a se asigura păstrarea echilibrului ecologic reprezintă o sarcină majoră;întrucât, la 26 iunie 1978, Consiliul adoptă o Rezoluție de instituire a unui program de acțiune al Comunităților Europene privind controlul și reducerea poluării cauzate de hidrocarburile evacuate în mare [3];întrucât Comisia are nevoie de asistența unor experți cu înaltă calificare din statele membre în problemele legate de poluarea cauzată de hidrocarburile evacuate în mare;întrucât Comunitatea are nevoie și de un forum în cadrul căruia experții să se poată întruni pentru a centraliza informațiile existente și experiența acumulată de statele membre, facilitând astfel coordonarea măsurilor luate sau planificate la nivel național, internațional sau comunitar,DECIDE:Articolul 1Comisia instituie un Comitet consultativ pentru controlul și reducerea poluării cauzate de hidrocarburile evacuate în mare, denumit în continuare "comitetul".Articolul 2Comitetul are drept atribuții:1. să ofere consultanță Comisiei, la cererea acesteia sau din proprie inițiativă, în legătură cu toate problemele privind punerea în aplicare a măsurilor Comunității pentru controlul și reducerea poluării cauzate de hidrocarburile evacuate în mare;2. să permită culegerea informațiilor existente și a experienței acumulate de statele membre cu privire la metodele de control și reducere a poluării cauzate de hidrocarburile evacuate în mare, facilitând astfel coordonarea măsurilor luate sau planificate la nivel național, internațional sau comunitar.Articolul 3(1) Comitetul este alcătuit din experți guvernamentali cu competențe în domeniile menționate la articolul 2, anume câte trei reprezentați din fiecare stat membru.(2) Membrii comitetului sunt numiți de Comisie pe baza propunerilor făcute de statele membre.(3) Reprezentanții serviciilor interesate ale Comisiei participă la întrunirile Comitetului.Articolul 4Fiecare membru al Comisiei numește un supleant. Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 9, supleantul participă la întrunirile Comitetului și lucrează în cadrul acestuia numai în cazul în care respectivul membru cu drepturi depline nu poate participa.Articolul 5Comisia publică lista membrilor în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, cu titlu informativ.Articolul 6Comitetul este prezidat de un reprezentant al Comisiei.Articolul 7Comitetul alege șase vicepreședinți dintre membrii săi.Comitetul instituie un birou alcătuit din președinte și vicepreședinți.Articolul 8Serviciile Comisiei asigură secretariatul Comitetului și al biroului.Articolul 9Președintele poate invita orice persoană care are competențe referitoare la un anumit subiect înscris pe ordinea de zi să participe la lucrările Comitetului.Experții participă numai la discutarea chestiunii pentru care au fost invitați să participe.Articolul 10Comitetul își adoptă propriul regulament de procedură.Articolul 11Fără a aduce atingere dispozițiilor articolul 214 din tratat, membrii Comitetului sunt obligați să nu dezvăluie nici o informație pe care au primit-o în cursul activităților comitetului sau ale biroului, în cazul în care Comisia îi informează că opinia solicitată sau problema ridicată se referă la un subiect confidențial.În astfel de cazuri, la aceste întruniri participă numai membrii comitetului și reprezentanții Comisiei.Articolul 12Prezenta decizie intră în vigoare la 25 iunie 1980.Adoptată la Bruxelles, 25 iunie 1980.Pentru ComisieLorenzo NataliVicepreședinte[1] JO C 112, 20.12.1973, p. 1.[2] JO C 139, 13.6.1977, p. 1.[3] JO C 162, 8.7.1978, p. 1.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 3 martie 1981 privind acordarea diurnelor și decontarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului Economic și Social, ale membrilor supleanți și ale experților

text:
Anunţ juridic important

|

31981D0121

Official Journal L 067 , 12/03/1981 P. 0029 - 0029 Finnish special edition: Chapter 1 Volume 2 P. 0013  Spanish special edition: Chapter 01 Volume 6 P. 0061  Swedish special edition: Chapter 1 Volume 2 P. 0013  Portuguese special edition Chapter 01 Volume 6 P. 0061  Ediţie specială în limba cehă Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba estonă Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba letonă Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba malteză Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba polonă Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 01 Volume 01 P. 108  - 108

		19810303Decizia Consiliuluidin 3 martie 1981privind acordarea diurnelor și decontarea cheltuielilor de deplasare ale membrilor Comitetului Economic și Social, ale membrilor supleanți și ale experților(81/121/CEE)CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a unui Consiliu unic și a unei Comisii unice ale Comunităților Europene și, în special, articolul 6 al acestuia,întrucât ar trebui stabilite proceduri de acordare a diurnelor și decontare a cheltuielilor de călătorie ale membrilor Comitetului Economic și Social, precum și ale membrilor supleanți și experților în sensul regulamentului de procedură al Comitetului Economic și Social din 13 iunie 1974 [1], astfel cum a fost modificat la 22 iulie 1980 [2],DECIDE:Articolul 1Membrii Comitetului Economic și Social, membrii supleanți și experții au dreptul la o diurnă pentru zilele de reuniuni sau de deplasare și la decontarea cheltuielilor de deplasare în conformitate cu dispozițiile de mai jos.Articolul 2Diurna pe zi de reuniune este de:- 3300 de franci belgieni pentru membri;- 2475 de franci belgieni pentru membri supleanți și experți.Articolul 3(1) Durata luată în considerare pentru decontarea cheltuielilor de deplasare se stabilește pe baza unei sume forfetare pentru călătoriile dus-întors, conform calculației următoare:- trei sferturi de zi pentru o distanță de peste 100 kilometri și până la cel mult 200 kilometri;- o zi pentru o distanță de peste 200 kilometri și până la cel mult 500 kilometri;- o zi și jumătate pentru o distanță de peste 500 kilometri și până la cel mult 1000 kilometri;- două zile pentru o distanță de peste 1000 kilometri.(2) Cu toate acestea, indemnizația pentru durata deplasării continuă să se deconteze la valorile plătite conform normelor financiare ale Comitetului Economic și Social în vigoare la 1 martie 1981 până la data la care metoda de calcul descrisă la alineatul (1) permite obținerea aceluiași nivel de decontare.Articolul 4(1) Cheltuielile de deplasare se decontează în conformitate cu normele financiare ale Comitetului Economic și Social în vigoare la 1 martie 1981, înțelegându-se că membrii supleanți beneficiază de același tratament ca membrii și experții.(2) Cu toate acestea, deplasările pe calea aerului ale membrilor, membrilor supleanți și experților se decontează pe baza tarifelor de la clasa turist, cu excepția cazului președintelui, pe de o parte, și a vicepreședintelui aflat în misiune oficială, pe de alta, care au dreptul la decontare pentru clasa întâi.Articolul 5Prezenta decizie produce efecte de la 1 martie 1981.Adoptată la Bruxelles, 3 martie 1981.Pentru ConsiliuPreședinteleG. M. V. van Aardenne[1] JO L 228, 19.8.1974, p. 1.[2] JO L 366, 31.12.1980, p. 30.--------------------------------------------------


title: 2012/145/UE: Decizia Consiliului din 28 februarie 2012 privind încheierea Protocolului convenit între Uniunea Europeană și Republica Guineea-Bissau de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în sectorul pescuitului în vigoare între cele două părți

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 72/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 28 februarie 2012
   privind încheierea Protocolului convenit între Uniunea Europeană și Republica Guineea-Bissau de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în sectorul pescuitului în vigoare între cele două părți
   (2012/145/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               La 17 martie 2008 Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 241/2008 privind încheierea Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului între Comunitatea Europeană și Republica Guineea-Bissau (1).

               (2)

               Uniunea a negociat cu Republica Guineea-Bissau un nou protocol care oferă navelor din UE posibilități de pescuit în apele asupra cărora Guineea-Bissau deține suveranitatea sau jurisdicția în sectorul pescuitului („protocolul”).

               (3)

               La încheierea negocierilor, protocolul a fost parafat la 15 iunie 2011.

               (4)

               Protocolul a fost semnat în conformitate cu Decizia 2011/885/UE (2) a Consiliului și se aplică cu titlu provizoriu începând cu 16 iunie 2011.

               (5)

               Protocolul menționat ar trebui să fie încheiat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii, Protocolul convenit între Uniunea Europeană și Republica Guineea-Bissau de stabilire a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute de Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Comunitatea Europeană și Republica Guineea-Bissau în vigoare între cele două părți („protocolul”) (3).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 14 din protocol, prin care se exprimă consimțământul Uniunii de a își asuma obligații în temeiul protocolului (4).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 28 februarie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. WAMMEN

      (1)  JO L 75, 18.3.2008, p. 49.

      (2)  JO L 344, 28.12.2011, p. 1.

      (3)  Protocolul a fost publicat în JO L 344, 28.12.2011, p. 1, împreună cu decizia privind semnarea sa.

      (4)  Data intrării în vigoare a protocolului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene prin grija Secretariatului General al Consiliului.


title: 2009/249/CE: Decizia Consiliului din 16 martie 2009 privind numirea președintelui Comitetului consultativ european pentru guvernanță statistică

text:
               20.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 74/30

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 16 martie 2009
   privind numirea președintelui Comitetului consultativ european pentru guvernanță statistică
   (2009/249/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Decizia nr. 235/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 de instituire a Comitetului consultativ european pentru guvernanță statistică (1), în special articolul 3,
   având în vedere avizul Comisiei,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie domnul Johnny ÅKERHOLM este numit în calitate de președinte al Comitetului consultativ european pentru guvernanță statistică pentru o perioadă de trei ani.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte începând cu a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 16 martie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. VONDRA

      (1)  JO L 73, 15.3.2008, p. 17.


title: 2011/476/UE: Decizia Comisiei din 27 iulie 2011 privind cerințele de siguranță care trebuie îndeplinite de standardele europene pentru echipamente de antrenament staționare în temeiul Directivei 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               28.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 196/16

         DECIZIA COMISIEI
   din 27 iulie 2011
   privind cerințele de siguranță care trebuie îndeplinite de standardele europene pentru echipamente de antrenament staționare în temeiul Directivei 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2011/476/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 2001/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 decembrie 2001 privind siguranța generală a produselor (1), în special articolul 4 alineatul (1) litera (a),
   întrucât:

               (1)

               Directiva 2001/95/CE prevede ca standardele europene să fie stabilite de organismele europene de standardizare. Aceste standarde ar trebui să garanteze că produsele îndeplinesc cerința generală de siguranță prevăzută de directivă.

               (2)

               În temeiul Directivei 2001/95/CE, se consideră că un produs este sigur atunci când este în conformitate cu standardele naționale neobligatorii care transpun standarde europene ale căror trimiteri au fost publicate de Comisie în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

               (3)

               Articolul 4 din Directiva 2001/95/CE stabilește procedura de elaborare a standardelor europene. În cadrul procedurii respective, Comisia trebuie să determine cerințele de siguranță specifice care ar trebui îndeplinite de standardele europene și, ulterior, în baza cerințelor respective, să acorde mandate organismelor europene de standardizare în vederea elaborării acelor standarde.

               (4)

               Comisia trebuie să publice în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene trimiterile la standardele europene adoptate în acest mod.

               (5)

               În conformitate cu al doilea paragraf al articolului 4 alineatul (2) din Directiva 2001/95/CE, trimiterile la standardele europene, care au fost adoptate de către organismele europene de standardizare înainte de intrarea în vigoare a directivei respective, pot fi publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene chiar și în lipsa unui mandat din partea Comisiei, în cazul în care acele standarde asigură respectarea cerinței generale de siguranță, stabilită în directiva respectivă.

               (6)

               Prin Decizia sa 2006/514/CE (2), Comisia a publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene trimiterile la nouă standarde europene privind siguranța echipamentelor de antrenament staționare.

               (7)

               Cele nouă standarde europene privind siguranța echipamentelor staționare vizate de Decizia 2006/514/CE nu sunt susținute de un mandat al Comisiei adoptat în conformitate cu articolul 4 alineatul (1).

               (8)

               Trei dintre standardele respective, EN 957-4:1996, EN 957-5:1996 și EN 957-6:2001, au fost înlocuite cu versiuni noi, EN 957-4 + A1:2010, EN 957-5:2009 și EN 957-6:2010. Aceste noi versiuni au fost adoptate după intrarea în vigoare a Directivei 2001/95/CE, iar trimiterile la acestea nu pot fi publicate, în consecință, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene fără un mandat al Comisiei prin care sunt fixate cerințe de siguranță specifice.

               (9)

               Pentru a evalua conformitatea noilor versiuni și a oricăror versiuni ulterioare ale standardelor europene pentru echipamente de antrenament staționare cu cerința generală de siguranță prevăzută de Directiva 2001/95/CE, este necesară reinstituirea procedurii stabilite la articolul 4 din directiva respectivă.

               (10)

               Prin urmare, Comisia ar trebui să determine cerințe de siguranță specifice pentru echipamente de antrenament staționare în vederea acordării unui mandat organismelor europene de standardizare pentru a elabora standarde europene relevante în baza cerințelor respective.

               (11)

               Odată ce standardele relevante devin disponibile și după ce Comisia hotărăște să publice trimiterea la acestea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2001/95/CE, echipamentele de antrenament staționare care îndeplinesc standardele respective ar trebui să fie considerate ca fiind conforme cu cerința de siguranță generală prevăzută în Directiva 2001/95/CE în ceea ce privește cerințele de siguranță care fac obiectul standardelor.

               (12)

               Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 15 din Directiva 2001/95/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În sensul prezentei decizii „echipamente de antrenament staționare” se referă la produse acționate sau nu de un motor, folosite pentru antrenament, exerciții, diagnosticare sau recuperare, care implică mișcări repetitive și care rămân statice pe durata folosirii. Aceste echipamente fie sunt așezate pe sol, fie sunt fixate de tavan sau de un perete sau de altă structură fixă.
   Articolul 2
   Cerințele specifice de siguranță pentru produsele menționate la articolul 1 care trebuie îndeplinite de standardele europene în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2001/95/CE sunt prevăzute în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 27 iulie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  JO L 11, 15.1.2002, p. 4.

      (2)  JO L 200, 22.7.2006, p. 35.

      ANEXĂ

         CERINȚE DE SIGURANȚĂ SPECIFICE PENTRU ECHIPAMENTE DE ANTRENAMENT STAȚIONARE

         Partea I

         Produs și definiția produsului

      Echipamentele de antrenament staționare vizate de acest mandat se folosesc la antrenamente, exerciții, diagnosticare sau recuperare și implică mișcări repetitive. Echipamentele rămân statice pe durata folosirii. Acestea fie sunt așezate pe sol, fie sunt fixate de tavan, de un perete sau de altă structură fixă.
      Echipamentele respective sunt utilizate, în general, în săli de fitness, hoteluri, centre sportive și de sănătate, centre de recuperare sau la domiciliu. Zona în care sunt folosite echipamentele constituie o „zonă de antrenament” la care pot avea acces numai utilizatorii și personalul din domeniu (de exemplu antrenorii, personalul medical).
      Echipamentele acționate de un motor sunt incluse în sfera de aplicare a acestor cerințe pentru riscurile care nu sunt prevăzute de Directiva privind echipamentele tehnice (Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1)).
      Pentru anumite echipamente de antrenament specifice, sunt prevăzute cerințe de siguranță suplimentare care completează cerințele generale.
      Dacă utilizarea prevăzută a echipamentelor de antrenament staționare este reglementată, de asemenea, de Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (2), trebuie îndeplinite cerințele suplimentare aplicabile.
      Echipamentele de antrenament staționare vizate de acest mandat ar trebui să fie clasificate conform claselor specifice de precizie și de utilizare, în funcție de scopul lor:

         Clase de precizie

      Clasa A: precizie înaltă;
      Clasa B: precizie medie;
      Clasa C: precizie minimă.

         Clase de utilizare

      Clasa S (sală): utilizare comercială și/sau profesională;
      Clasa H (domiciliu): utilizare la domiciliu;
      Clasa I: utilizare profesională și/sau comercială, inclusiv utilizare de către persoane cu nevoi speciale (de exemplu cu handicap vizual, auditiv, fizic sau cu dificultăți de învățare).

         Partea II

      A.   Cerințe de siguranță generale

      Produsele trebuie să respecte cerința de siguranță generală prevăzută de Directiva 2001/95/CE și să fie „sigure” în sensul articolului 2 litera (b) din directiva respectivă. În special, produsul trebuie să fie sigur în condiții de utilizare normale și previzibile (inclusiv depozitarea, transportul către spațiul de depozitare, instalarea, demontarea și întreținerea) pe toată durata de viață a produsului. Echipamentele ar trebui, de asemenea, să fie sigure pentru utilizatorii profesioniști (de exemplu antrenorii, profesorii).
      În condiții normale rezonabile și previzibile de utilizare a echipamentelor de antrenament staționare, riscul de accidentare sau de afectare a sănătății și a siguranței este redus la minimum. Toate părțile accesibile utilizatorului – sau părților terțe – în timpul utilizării normale sau prevăzute nu provoacă leziuni fizice și nici nu influențează în mod negativ sănătatea acestuia.
      Utilizatorii sunt informați cu privire la riscurile și pericolele pe care le implică utilizarea, precum și la modul de evitare a acestora.
      Deși echipamentele de antrenament nu sunt prevăzute pentru copii, aceste produse devin din ce în ce mai populare în ceea ce privește utilizarea lor la domiciliu și, prin urmare, pot fi ușor accesibile copiilor. Accidentele provocate de echipamentele din casă în care sunt implicați copiii pot provoca leziuni grave (în special la degetele de la mâini și picioare), precum și arsuri, lacerări și strangulări. În cazul în care aceste riscuri nu pot fi reduse la minimum prin design sau măsuri de protecție, părinții sau îngrijitorii sunt informați cu privire la riscul rezidual prezentat de produs.
      B.   Cerințe de siguranță specifice

      În aplicarea cerinței de siguranță generale prevăzute de Directiva 2001/95/CE, cerințele minime luate în considerare sunt următoarele:

                  (a)

                  stabilitatea echipamentului în poziție liberă;

                  (b)

                  marginile ascuțite și pietrele de șlefuit;

                  (c)

                  extremitățile tuburilor;

                  (d)

                  punctele de comprimare, de forfecare, de rotație și de mișcare alternativă din zona accesibilă;

                  (e)

                  greutatea;

                  (f)

                  mijloacele de acces la echipament și de degajare;

                  (g)

                  mecanismele de reglare și închidere;

                  (h)

                  corzile, curelele și lanțurile;

                  (i)

                  cablurile și scripeții;

                  (j)

                  ghidajele pentru curele și cabluri;

                  (k)

                  punctele de tracțiune;

                  (l)

                  punctele de prindere;

                  (m)

                  mânerele integrale;

                  (n)

                  mânerele aplicate;

                  (o)

                  mânerele rotative;

                  (p)

                  siguranța din punct de vedere electric;

                  (q)

                  îngrijirea și întreținerea;

                  (r)

                  instrucțiunile de asamblare;

                  (s)

                  instrucțiunile de utilizare generale;

                  (t)

                  cerințele biomecanice de bază;

                  (u)

                  marcarea;

                  (v)

                  avertismentele, în special cele cu privire la riscurile pentru copii;

                  (w)

                  sistemul de imobilizare prin întreruperea alimentării cu electricitate (destinat în special protejării copiilor).

            În aplicarea cerinței de siguranță generale prevăzute de Directiva 2001/95/CE, testele minime luate în considerare sunt următoarele:

                  (a)

                  controlul dimensional;

                  (b)

                  examinarea vizuală;

                  (c)

                  examinarea tactilă;

                  (d)

                  testul de performanță;

                  (e)

                  certificatul de fabricație;

                  (f)

                  testarea punctelor de tracțiune;

                  (g)

                  condițiile de testare;

                  (h)

                  testul de stabilitate;

                  (i)

                  determinarea sarcinii de rupere a corzilor, curelelor și lanțurilor;

                  (j)

                  testarea volanților;

                  (k)

                  determinarea forței de înlăturare a mânerelor aplicate;

                  (l)

                  testarea mijloacelor de acces/degajare;

                  (m)

                  testarea rezistenței la sarcină;

                  (n)

                  testarea funcției de control al frecvenței cardiace;

                  (o)

                  testarea preciziei indicatorilor electrici;

                  (p)

                  evaluarea instrucțiunilor și a avertismentelor;

                  (q)

                  raportul referitor la teste.

         (1)  JO L 157, 9.6.2006, p. 24.

         (2)  JO L 169, 12.7.1993, p. 1.


title: 2008/336/CE: Decizia Consiliului din 14 aprilie 2008 de numire și înlocuire a unor membri ai consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale

text:
               29.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 115/32

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 14 aprilie 2008
   de numire și înlocuire a unor membri ai consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale
   (2008/336/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 337/75 al Consiliului din 10 februarie 1975 privind înființarea Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale, în special articolul 4 (1),
   având în vedere numirile propuse de guvernele din SPANIA și ȚĂRILE DE JOS,
   întrucât:

               (1)

               Prin decizia sa din 18 septembrie 2006 (2), Consiliul a numit membrii consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru perioada 18 septembrie 2006-17 septembrie 2009.

               (2)

               Două locuri au devenit vacante în cadrul consiliului de conducere al centrului, din categoria reprezentanților guvernelor, prin demisia doamnei Pilar GÓMEZ și demisia domnului Marcel NOLLEN.

               (3)

               Cei doi membri ai consiliului de conducere al centrului sus-menționat ar trebui numiți pentru restul mandatului, care se încheie la 17 septembrie 2009,

         DECIDE:
   Articol unic
   Se numesc următoarele persoane ca membri ai consiliului de conducere al Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale pentru durata restantă a mandatului, care se încheie la 17 septembrie 2009:

      REPREZENTANȚII GUVERNELOR

               SPANIA: doamna María José GARIJO EQUIZA

               ȚĂRILE DE JOS: domnul Peter van IJSSELMUIDEN

      Adoptată la Luxemburg, 14 aprilie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. JARC

      (1)  JO L 39, 13.2.1975, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2051/2004 (JO L 355, 1.12.2004, p. 1).

      (2)  JO C 240, 5.10.2006, p. 1.


title: Decizia (UE) 2016/2136 a Consiliului din 21 noiembrie 2016 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Islanda privind protecția indicațiilor geografice ale produselor agricole și alimentare

text:
               7.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 332/1

         DECIZIA (UE) 2016/2136 A CONSILIULUI
   din 21 noiembrie 2016
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Islanda privind protecția indicațiilor geografice ale produselor agricole și alimentare
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 18 iunie 2007, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu Islanda în vederea semnării unui acord privind protecția indicațiilor geografice ale produselor agricole și alimentare (denumit în continuare „acordul”). Negocierile s-au încheiat cu succes prin parafarea acordului.

               (2)

               Părțile convin să promoveze reciproc dezvoltarea armonioasă a indicațiilor geografice definite la articolul 22 alineatul (1) din Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (Acordul TRIPS) (1) și să încurajeze comerțul cu produse agricole și alimentare cu indicații geografice originare de pe teritoriile părților.

               (3)

               Prin urmare, acordul ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea în numele Uniunii a Acordului dintre Uniunea Europeană și Islanda privind protecția indicațiilor geografice ale produselor agricole și alimentare, sub rezerva încheierii respectivului acord (2).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 21 noiembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. PLAVČAN

      (1)  Anexa 1C la Acordul de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului, semnat la Marrakesh, Maroc, la 15 aprilie 1994.

      (2)  Textul acordului va fi publicat în Jurnalul Oficial împreună cu decizia privind încheierea acestuia.