title: Decizia Comisiei din 8 iulie 2002 privind administrarea anumitor restricții la importurile anumitor produse siderurgice din Federația Rusă [notificată cu numărul C(2002) 2480]Text cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32002D0602

Jurnalul Oficial L 195 , 24/07/2002 p. 0038 - 0053 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 LV.ES capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 MT.ES capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 PL.ES capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 SK.ES capitol 11 volum 42 p. 172  - 187 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 42 p. 172  - 187

		Decizia Comisieidin 8 iulie 2002privind administrarea anumitor restricții la importurile anumitor produse siderurgice din Federația Rusă[notificată cu numărul C(2002) 2480](Text cu relevanță pentru SEE)(2002/602/CECO)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului, în special articolul 95 primul alineat,după consultarea Comitetului Consultativ și cu avizul conform al Consiliului, hotărând în unanimitate,întrucât:(1) Între 1995 și 2001, comerțul cu anumite produse reglementat de Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului a făcut obiectul unor acorduri între părți [1].(2) Comunitatea a încheiat un nou acord siderurgic CECO cu Federația Rusă privind comerțul cu anumite produse siderurgice reglementat de Tratatul de instituire a Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului, care ține seama de evoluția relațiilor dintre părți [2].(3) Prezentul acord stabilește limitele cantitative privind punerea în liberă circulație pe piața comunitară a anumitor produse siderurgice, în perioada 2002-2004 și asigură cadrul eliminării restricțiilor cantitative sub rezerva respectării anumitor condiții, în special a stabilirii unor măsuri disciplinare privind concurența, ajutoarele de stat și protecția mediului în ceea ce privește produsele siderurgice reglementate de acord.(4) Este necesară asigurarea mijloacelor de administrare a prezentului acord în cadrul Comunității, prin luarea în considerare a experienței dobândite ca urmare a acordurilor anterioare.(5) Este necesar să se garanteze că originea produselor în cauză este controlată și că în acest scop sunt instituite metode adecvate de cooperare administrativă.(6) Aplicarea efectivă a acordului necesită introducerea unei licențe de import comunitar obligatorie pentru punerea în liberă circulație pe piața comunitară a produselor în cauză, precum și a unui sistem de eliberare a acestor licențe.(7) Produsele introduse într-o zonă liberă sau importate în conformitate cu regimurile antrepozitelor vamale, ale importului temporar sau ale perfecționării active (regim suspensiv) nu sunt supuse limitelor stabilite pentru produsele în cauză.(8) Este necesar, pentru a evita depășirea acestor limite cantitative, să se stabilească o procedură de administrare, în temeiul căreia autoritățile competente ale statelor membre nu eliberează licențe de import înainte de obținerea confirmării prealabile din partea Comisiei în sensul că există cantități disponibile adecvate în limita restricției cantitative.(9) Acordul prevede un sistem de cooperare între Federația Rusă și Comunitate, în scopul prevenirii eludării acordului prin transbordare, redirijare sau alte mijloace; întrucât există o procedură de consultare potrivit căreia se poate ajunge un acord cu țara în cauză privind o ajustare echivalentă a limitelor cantitative corespunzătoare, în cazul în care rezultă că acordul este eludat; întrucât Federația Rusă a fost, de asemenea, de acord să adopte măsurile necesare pentru garantarea efectuării rapide a ajustărilor; întrucât în absența unui acord cu țara furnizoare în termenul prevăzut, Comunitatea poate opera o ajustare echivalentă, în cazul în care eludarea poate fi dovedită cu claritate.(10) Începând cu 1 ianuarie 2002, importurile produselor din domeniul de aplicare al prezentei decizii se fac pe baza unei licențe, în conformitate cu Decizia 2002/385/CECO [3], astfel cum a fost modificată, și acordul CECO privind produsele siderurgice prevede calcularea cantităților respective în funcție de limitele stabilite pentru anul 2002 în cadrul prezentei decizii,DECIDE:Articolul 1Domeniul de aplicare(1) Prezenta decizie se aplică importurilor produselor siderurgice enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă.(2) În sensul alineatului (1), produsele siderurgice se clasifică în grupele de produse stabilite de anexa I.(3) Clasificarea produselor enumerate în anexa I se bazează pe Nomenclatura Combinată (NC). Modalitățile de aplicare a prezentului alineat sunt stabilite în partea I din anexa II.(4) Originea produselor menționate la alineatul (1) se stabilește în conformitate cu normele comunitare în vigoare.(5) Procedurile de verificare a originii produselor menționate la alineatul (1) sunt stabilite de anexele II și III și de legislația comunitară relevantă în vigoare.Articolul 2Limite cantitative(1) Importul în Comunitate al produselor siderurgice enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă, este supus limitelor cantitative anuale prevăzute de anexa IV. Punerea în liberă circulație în Comunitate a produselor enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă, se face în baza prezentării unei autorizații de import eliberate de autoritățile statelor membre, în conformitate cu dispozițiile articolului 4.Importurile autorizate sunt calculate în funcție de limitele cantitative stabilite pentru anul în cursul căruia produsele sunt expediate din țara exportatoare.(2) Pentru a se garanta că acele cantități pentru care se eliberează autorizații de import nu depășesc niciodată limitele cantitative totale pentru fiecare grup de produse, autoritățile competente eliberează autorizații de import doar după confirmarea de către Comisie a faptului că există cantități disponibile, în limitele cantitative stabilite pentru grupul de produse siderurgice respective, pentru țara furnizoare pentru care importatorul sau importatorii au prezentat cereri autorităților.(3) Începând cu 1 ianuarie 2002, importurile de produse pentru care este necesară o licență în conformitate cu Decizia 2001/932/CECO a Comisiei, astfel cum a fost modificată, sunt calculate în funcție de limitele respective pentru anul 2002 stabilite în anexa IV.(4) În sensul prezentei decizii și de la data aplicării acesteia, se consideră că produsele au fost expediate la data la care au fost încărcate în mijloacele de transport pentru export.Articolul 3Măsuri suspensive(1) Limitele cantitative menționate în anexa IV nu se aplică produselor introduse într-o zonă liberă sau în antrepozit liber sau importate în conformitate cu regimul de funcționare a antrepozitelor vamale, cu regimul importurilor temporare sau cu regimul perfecționării active (regim suspensiv).(2) Se aplică articolul 2 alineatul (2) în cazul în care produsele menționate la alineatul (1) sunt puse ulterior în liberă circulație, fie într-o stare nemodificată, fie după o prelucrare sau transformare, și produsele puse astfel în liberă circulație vor fi calculate în funcție de limita cantitativă respectivă stabilită în anexa IV.Articolul 4Norme speciale de administrare a limitelor cantitative comunitare(1) În sensul aplicării articolului 2 alineatul (2), autoritățile competente ale statelor membre, înainte de eliberarea autorizațiilor de import, notifică Comisiei cantitățile pentru care s-au solicitat autorizații de import, în temeiul licențelor de export originale primite. La rândul său, Comisia notifică confirmarea disponibilității pentru import a cantităților solicitate, în ordinea cronologică în care au fost primite notificările statelor membre (în conformitate cu principiul "primul sosit, primul servit").(2) Pentru a fi valabile, cererile incluse în notificările adresate Comisiei trebuie să precizeze cu claritate, în fiecare caz, țara exportatoare, grupul de produse respectiv, cantitățile care urmează să fie importate, numărul licenței de export, anul contingentării și statul membru unde produsele urmează să fie introduse în liberă circulație.(3) Notificările menționate la alineatele (1) și (2) sunt comunicate prin mijloace electronice, în cadrul rețelei integrate constituite în acest scop, cu excepția cazurilor în care, din motive tehnice imperative, este necesară utilizarea temporară a altor mijloace de comunicare.(4) În măsura posibilului, Comisia confirmă autorităților cantitatea completă indicată în cererile notificate pentru fiecare grup de produse. De asemenea, în cazurile în care cererile notificate depășesc limitele cantitative, Comisia contactează imediat autoritățile rusești pentru clarificări și obținerea rapidă a unei soluții.(5) Imediat ce au fost informate cu privire la existența unor cantități neutilizate pe perioada de valabilitate a autorizației de import, autoritățile competente notifică imediat Comisia cu privire la aceasta. Aceste cantități neutilizate sunt transferate și reportate în mod automat asupra cantităților restante din totalul limitelor calitative comunitare pentru fiecare grupă de produse.(6) Autorizațiile de import sau documentele echivalente sunt eliberate în conformitate cu anexa II.(7) Autoritățile competente ale statelor membre informează Comisia cu privire la toate anulările de autorizații de import sau de documente echivalente deja eliberate, în cazurile în care autoritățile ruse competente retrag sau anulează licențele de export corespunzătoare. Cu toate acestea, în cazul în care Comisia sau autoritățile competente ale unui stat membru sunt informate de către autoritățile ruse competente în legătură cu retragerea sau anularea unei licențe de export după importul produselor respective în Comunitate, cantitățile respective sunt calculate în funcție de limita cantitativă pentru anul în care a avut loc expedierea produselor.(8) Comisia poate adopta orice măsură necesară pentru punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului articol.Articolul 5Statistici(1) Pentru produsele din oțel enumerate în anexa I, statele membre notifică Comisiei lunar, în luna următoare fiecărui sfârșit de lună, cantitățile totale introduse în liberă circulație în luna respectivă, cu indicarea codului din Nomenclatura Combinată și a unităților statistice utilizate și, dacă este cazul, a unităților suplimentare utilizate pentru codul respectiv. Importurile sunt repartizate în conformitate cu procedurile statistice în vigoare.(2) În scopul monitorizării tendințelor pieței produselor din domeniul de aplicare ale prezentei decizii, statele membre comunică Comisiei, până la data de 31 martie a fiecărui an, datele statistice privind importurile din anul precedent.Articolul 6Eludarea(1) În cazul în care, ca urmare a investigațiilor efectuate în conformitate cu procedurile stabilite în anexa III, Comisia constată că informațiile pe care le deține constituie o dovadă a faptului că produsele enumerate în anexa I, originare din Federația Rusă, au fost transbordate, redirijate sau altfel importate în Comunitate prin eludarea limitelor cantitative și că este necesară efectuarea de ajustări, solicită inițierea de consultări, astfel încât să se poată ajunge la o înțelegere cu privire la ajustarea echivalentă a limitelor cantitative corespunzătoare.(2) În așteptarea rezultatului consultărilor menționate la alineatul (1), Comisia poate invita Federația Rusă să ia măsurile conservatorii necesare pentru a se garanta că se pot face ajustările limitelor cantitative convenite în urma acestor consultări pentru anul în cursul căruia a fost prezentată solicitarea de consultări sau pentru anul următor, în cazul în care limitele cantitative pentru anul curent sunt epuizate și dacă există dovezi certe de eludare.(3) În cazul în care Comunitatea și Federația Rusă nu ajung la o soluție satisfăcătoare și în cazul în care Comisia constată că există dovezi certe de eludare, deduce din limitele cantitative o cantitate echivalentă de produse originare din Federația Rusă.Articolul 7Dispoziții finaleComisia Europeană adoptă modificări ale anexelor care pot fi necesare pentru a lua în considerare încheierea, modificarea sau expirarea acordurilor cu Federația Rusă, ajustările limitelor cantitative efectuate în conformitate cu dispozițiile relevante ale acordului siderurgic CECO încheiat cu Federația Rusă sau modificările aduse normelor comunitare privind statistica, regimul vamal sau regimul comun privind importurile.Articolul 8Prezenta decizie nu constituie în nici un caz o derogare de la dispozițiile acordului siderurgic bilateral CECO privind comerțul cu anumite produse siderurgice, pe care Comunitatea l-a încheiat cu Federația Rusă și care prevalează în toate situațiile de conflict.Articolul 9Prezenta decizie intră în vigoare și se aplică în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Prezenta decizie este obligatorie în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2002.Pentru ComisiePascal LamyMembru al Comisiei[1] JO L 5, 8.1.1996, p. 24, JO L 45, 15.2.1997, p. 40, JO L 300, 4.11.1997, p. 51.[2] JO L 195, 24.7.2002, p. 38.[3] JO L 345, 29.12.2001, p. 71.--------------------------------------------------ANEXA IFEDERAȚIA RUSĂPRODUSE LAMINATE SARulouri SA1.72081000720825007208260072082700720836007208379072083890720839907211141072111920721911007219121072191290721913107219139072191410721914907225202072253000Rulouri laminate la cald pentru relaminare SA1a.720837107208381072083910Tablă groasă SA2.7208401072085110720851307208515072085191720851997208521072085291720852997208531072111300Alte produse laminate SA3.72084090720853907208541072085490720890107209150072091610720916907209171072091790720918107209189172091899720925007209261072092690720927107209279072092810720928907209901072101110721012117210121972102010721030107210411072104910721050107210611072106910721070317210703972109031721090337210903872111490721119907211235172112920721190117212101072121091721220117212301172124010721240917212503172125051721260117212609172192110721921907219221072192290721923007219240072193100721932107219329072193310721933907219341072193490721935107219359072254080Produse aliate SA4.72262020722691107226919072269920PRODUSE LUNGI SBBare SB1.720719317207207172163111721631197216319172163199721632117216321972163291721632997216331072163390Sârmă SB2.7213100072132000721391107213912072139141721391497213917072139190721399107213999072210010722100907227100072272000722790107227905072279095Alte produse lungi SB3.720719117207191472071916720720517207205572072057721420007214300072149110721491907214991072149931721499397214995072149961721499697214998072149990721590107216100072162100721622007216401072164090721650107216509172165099721699107218992072221111722211197222112172221129722211917222119972221910722219907222301072224010722240307224903172249039722810107228103072282011722820197228203072283020722830417228304972283061722830697228307072283089722860107228701072287031722880107228809073011000--------------------------------------------------ANEXA IIPARTEA ICLASIFICAREAArticolul 1Clasificarea produselor siderurgice reglementate de prezenta decizie se întemeiază pe Nomenclatura Combinată (NC).Articolul 2La inițiativa Comisiei sau a unui stat membru, secția nomenclaturi tarifare și statistice a Comitetului Codului Vamal, instituit prin Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 [1] al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin articolul 252 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 [2] al Consiliului, examinează de urgență, în conformitate cu dispozițiile regulamentelor menționate anterior, toate chestiunile care privesc clasificarea produselor reglementate de prezenta decizie, în cadrul Nomenclaturii Combinate, în scopul clasificării lor în grupele de produse adecvate.Articolul 3Comisia informează Federația Rusă cu privire la modificările din Nomenclatura Combinată (NC) care afectează produsele reglementate de prezenta decizie, după adoptarea acestor modificări de către autoritățile competente comunitare.Articolul 4Comisia informează autoritățile ruse competente cu privire la deciziile adoptate în conformitate cu procedurile comunitare în vigoare referitoare la clasificarea produselor reglementate de prezenta decizie, în termen de o lună de la adoptare. Comunicarea va cuprinde următoarele:(a) descrierea produselor în cauză;(b) grupul de produse respectiv și codul din Nomenclatura Combinată (NC);(c) motivele care justifică decizia respectivă.Articolul 5(1) În cazul în care o decizie de clasificare adoptată în conformitate cu procedurile comunitare determină o modificare a practicii de clasificare sau o schimbare a unui produs dintr-un grup de produse reglementat de prezenta decizie, autoritățile competente ale statelor membre acordă un termen de 30 de zile, de la data comunicării către Comisie, pentru punerea în aplicare a deciziei.(2) Clasificarea anterioară continua să se aplice produselor expediate înainte de data aplicării deciziei, sub rezerva ca produsele în cauză să fie prezentate la import în termen de 60 de zile de la data respectivă.Articolul 6În cazul în care o decizie de clasificare adoptată în conformitate cu procedurile comunitare în vigoare, menționate la articolul 5 din prezenta anexă, include un grup de produse supus unei limite cantitative, Comisia inițiază imediat consultări, dacă este necesar, în conformitate cu articolul 9 din prezenta decizie, în scopul ajungerii la un acord cu privire la ajustările necesare ale limitelor cantitative corespunzătoare prevăzute în anexa IV.Articolul 7(1) Fără a aduce atingere dispozițiilor în vigoare din acest domeniu, în cazul în care clasificarea indicată în documentația necesară pentru importul produselor reglementate de prezenta decizie diferă de clasificarea stabilită de autoritățile competente ale statului membru în care sunt importate, mărfurile în cauză sunt supuse provizoriu regimului de import aplicabil în conformitate cu prezenta decizie, pe baza clasificării stabilite de autoritățile menționate anterior.(2) Autoritățile competente ale statelor membre informează Comisia cu privire la situațiile menționate la alineatul (1) și precizează, în special, următoarele:- cantitățile produselor în cauză;- grupul de produse indicat în documentația de import și grupul reținut de autoritățile competente;- numărul licenței de export și grupul indicat.(3) Autoritățile competente ale statelor membre nu eliberează o nouă autorizație de import pentru produsele siderurgice supuse, după reclasificare, unei limite cantitative stabilite de anexa IV decât după obținerea confirmării din partea Comisiei a disponibilității cantităților care urmează a fi importate, în conformitate cu procedura stabilită la articolul 4 din decizie.(4) Comisia informează țările exportatoare respective cu privire la cazurile menționate de prezentul articol.Articolul 8În cazurile menționate la articolul 7, precum și în cazurile similare menționate de autoritățile ruse competente, în cazul în care este necesar, Comisia inițiază consultări cu Rusia, în vederea ajungerii la un acord privind clasificarea definitivă a produselor care au generat divergențe.Articolul 9De comun acord cu autoritățile competente ale statului importator sau ale statelor importatoare și ale Rusiei, Comisia poate stabili, în cazurile menționate la articolul 8, clasificarea definitivă a produselor care au generat divergențe.Articolul 10În cazul în care divergențele menționate la articolul 7 nu pot fi rezolvate în conformitate cu articolul 9, Comisia adoptă, în conformitate cu dispozițiile articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 2658/87 al Consiliului, o măsură de stabilire a clasificării produselor în Nomenclatura Combinată.PARTEA A II-ASISTEMUL DE DUBLU CONTROL(pentru administrarea limitelor cantitative)Articolul 11(1) Autoritățile ruse competente eliberează o licență de export pentru toate expedierile de produse siderurgice supuse limitelor cantitative stabilite de anexa IV până la concurența limitelor menționate.(2) Importatorul prezintă originalul licenței de export în vederea eliberării autorizației de import menționate la articolul 14.Articolul 12(1) Licența de export pentru limitele cantitative este conformă cu modelul din apendicele I la prezenta anexă și trebuie să certifice, în special, imputarea cantității de produse în cauză asupra limitei cantitative stabilită pentru grupul de produse respectiv.(2) Licența de export acoperă doar unul dintre grupurile de produse enumerate în anexa I.Articolul 13Exporturile sunt imputate asupra limitelor cantitative fixate pentru anul în cursul căruia produsele reglementate de licența de export au fost expediate, în sensul articolului 2 alineatul (5) din decizie.Articolul 14(1) În măsura în care Comisia, în conformitate cu articolul 4 din decizie, a confirmat disponibilitatea cantității solicitate în limita cantitativă în cauză, autoritățile competente ale statelor membre eliberează o autorizație de import, în termen de cel mult cinci zile lucrătoare de la prezentarea, de către importator, a originalului licenței de export corespunzătoare. Această prezentare se face până la data de 31 martie a anului următor expedierii mărfurilor reglementate de licență. Autoritățile competente ale oricărui stat membru eliberează autorizații de import, oricare ar fi statul membru de destinație indicat pe licența de export, în măsura în care Comisia, în conformitate cu articolul 4 din decizie, a confirmat disponibilitatea cantității solicitate în cadrul limitei cantitative în cauză.(2) Autorizațiile de import sunt valabile patru luni de la data eliberării. La cererea motivată corespunzător a unui importator, autoritățile competente ale statului membru pot prelungi cu două luni această perioadă de valabilitate. Prelungirile sunt notificate Comisiei. În circumstanțe excepționale, importatorul poate solicita o a doua prelungire. Astfel de cereri excepționale pot fi acordate doar printr-o decizie adoptată în conformitate cu procedura stabilită la articolul 7 din decizie.(3) Autorizațiile de import se întocmesc în forma stabilită în apendicele II la prezenta anexă și sunt valabile pe întreg teritoriul vamal comunitar.(4) Declarația sau cererea importatorului pentru obținerea autorizației de import trebuie să cuprindă următoarele elemente:(a) numele și adresa completă a exportatorului;(b) numele și adresa completă a importatorului;(c) descrierea exactă a produselor și a codului (lor) din Nomenclatura Combinată (NC);(d) țara de origine a produsului;(e) țara de expediere;(f) grupul de produse respectiv și cantitatea exprimată în unitatea adecvată, astfel cum este prevăzut în anexa IV a deciziei privind produsele în cauză;(g) greutatea netă corespunzătoare poziției din NC;(h) valoarea CIF a produselor la frontiera comunitară corespunzătoare poziției din NC (în conformitate cu căsuța 13 din licența de export);(i) în cazul în care produsele respective sunt de calitatea a doua sau de o calitate care nu corespunde standardului;(j) dacă este cazul, data plății și a livrării, precum și copii ale conosamentului și ale contractului de cumpărare;(k) data și numărul licenței de export;(l) orice cod intern utilizat în scopuri administrative;(m) data și semnătura importatorului.(5) Importatorii nu sunt obligați să importe într-un singur transport cantitatea totală menționată în autorizația de import.Articolul 15Valabilitatea autorizațiilor de import eliberate de statele membre depinde de valabilitatea licențelor de export eliberate de autoritățile ruse competente și de cantitățile indicate în licențele de export, în temeiul cărora au fost emise autorizațiile de import.Articolul 16Autorizațiile de import sau documentele echivalente sunt eliberate de autoritățile competente ale statelor membre, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) și fără discriminare față de importatorii din Comunitate, oricare ar fi sediul acestora în Comunitate, fără a aduce atingere respectării altor condiții prevăzute de normele în vigoare.Articolul 17(1) În cazul în care Comisia constată că limita cantitativă stabilită pentru grupul de produse respectiv depășește cantitatea totală reglementată de licențele de export eliberate de Rusia pentru un anumit grup de produse în cursul unui an, autoritățile competente emitente ale statelor membre sunt informate imediat cu privire la aceasta pentru a suspenda eliberarea altor autorizații de import. În acest caz, Comisia inițiază imediat consultări.(2) Autoritățile competente ale unui stat membru refuză eliberarea unei autorizații de import pentru produsele originare din Rusia, care nu sunt reglementate de licențele de export eliberate în conformitate cu dispozițiile prezentei anexe.PARTEA A III-ADISPOZIȚII COMUNEArticolul 18(1) Licența de export menționată la articolul 11 din prezenta anexă și certificatul de origine (al cărui model este anexat) pot avea copii suplimentare, indicate în mod corespunzător. Acestea sunt redactate în limba engleză.(2) În cazul în care documentele menționate anterior sunt completate de mână, completarea trebuie să se facă cu cerneală și cu litere majuscule.(3) Licențele de export sau documentele echivalente și certificatele de origine au dimensiunile 210 x 297 mm. Hârtia este hârtie de scris albă, dimensionată, fără pastă mecanică și cu o greutate mai mare de 25 g/m2. Fiecare față va avea un fond ghioșat, care să facă vizibile falsificările cu mijloace mecanice sau chimice.(4) În conformitate cu dispozițiile prezentei decizii, autoritățile competente ale Comunității acceptă pentru import doar originalul.(5) Fiecare licență de export sau documentul echivalent și certificatul de origine trebuie să aibă un număr de serie standard, tipărit sau nu, pentru a-l individualiza.(6) Acest număr constă din următoarele elemente:- două litere de identificare a țării exportatoare, după cum urmează:RU = Federația Rusă- două litere de identificare a statului membru de destinație, după cum urmează:B = BelgiaDK = DanemarcaDE = GermaniaEL = GreciaES = SpaniaFR = FranțaIE = IrlandaIT = ItaliaLU = LuxemburgNL = Țările de JosAT = AustriaPT = PortugaliaFI = FinlandaSE = SuediaGB = Regatul Unit- un număr cu o singură cifră, de identificare a anului contingentării corespunzător ultimei cifre a anului respectiv, de exemplu "2" pentru 2002;- un număr cu două cifre, de identificare a biroului din țara exportatoare care a eliberat documentul;- un număr din cinci cifre, având o numerotare continuă de la 00001 la 99999, alocat statului membru de destinație.Articolul 19Licența de export și certificatul de origine pot fi eliberate după expedierea produselor respective. În astfel de cazuri, vor purta mențiunea "eliberate a posteriori".Articolul 20În caz de furt, pierdere sau distrugere a unei licențe de export sau a unui certificat de origine, exportatorul poate solicita un duplicat autorității competente care a eliberat documentul. Duplicatul trebuie întocmit pe baza documentelor de export pe care le deține. Duplicatele eliberate trebuie să poarte mențiunea "duplicat".Duplicatul are data licenței sau a certificatului original.PARTEA A IV-ALICENȚA DE IMPORT COMUNITAR – FORMULARUL COMUNArticolul 21(1) Formularele utilizate de către autoritățile competente ale statelor membre (a se vedea lista atașată la prezenta anexă) pentru eliberarea autorizațiilor de import menționate la articolul 14 trebuie să fie conforme cu modelul de licență de import stabilit în apendicele II la prezenta anexă.(2) Formularele de licențe de import și extrasele acestora sunt întocmite în două exemplare, o copie denumită "exemplarul titularului", purtând numărul 1, care este eliberată solicitantului, și cealaltă copie denumită "exemplarul autorității emitente", purtând numărul 2, care este păstrată de autoritatea care a eliberat licența. În scop administrativ, autoritățile competente pot adăuga copii suplimentare la formularul 2.(3) Formularele se tipăresc pe hârtie de scris albă, fără pastă mecanică și cântărind între 55 și 65 g/m2. Dimensiunile sunt de 210 x 297 mm; spațiul dintre rânduri este de 4,24 mm (o șesime de țol); configurația formularelor trebuie să fie respectată cu strictețe. În plus, ambele fețe ale exemplarului nr. 1, care este licența propriu-zisă, au un fond ghioșat roșu, care să facă vizibile falsificările prin mijloace mecanice sau chimice.(4) Statele membre imprimă formularele. De asemenea, formularele trebuie să fie tipărite în tipografii autorizate de statul membru unde sunt stabilite. În acest caz, pe fiecare formular se menționează aceasta autorizație. Fiecare formular poartă numele și adresa tipografiei sau un semn care să permită identificarea acesteia.(5) Atunci când sunt eliberate, licențele sau extrasele de import primesc un număr de emitere stabilit de autoritățile competente ale statului membru. Numărul licenței de import se notifică Comisiei prin mijloace electronice, în cadrul rețelei integrate constituite în conformitate cu articolul 4.(6) Licențele și extrasele se completează în limba oficială sau într-una din limbile oficiale ale statului membru care le eliberează.(7) Autoritățile competente indică în căsuța 10 grupul de produse siderurgice corespunzător.(8) Însemnele organismelor emitente și ale autorităților de imputare se aplică cu o ștampilă. Cu toate acestea, ștampila organismului emitent poate fi înlocuită cu un timbru sec combinat cu litere și cifre în relief, obținute prin perforare sau tipărire pe licență. Autoritățile emitente utilizează o metodă sigură de înregistrare a cantității atribuite pentru a face imposibilă introducerea de cifre sau de mențiuni (de exemplu 1000 EUR).(9) Versoul exemplarului nr. 1 și exemplarului nr. 2 are o căsuță în care sunt înscrise cantitățile fie de către autoritățile vamale, după completarea formalităților de import, fie de către autoritățile administrative competente, în cazul în care se emite un extras.În cazul în care spațiul rezervat imputării cantității pe licență sau pe extras este insuficient, autoritățile competente pot atașa una sau mai multe pagini cu căsuțe corespunzătoare celor de pe versoul exemplarului nr. 1 și exemplarului nr. 2 ale licenței sau ale extrasului. Autoritățile aplică ștampila astfel încât o jumătate să fie pe licență sau pe extras și cealaltă jumătate pe fila suplimentară. În cazul în care există mai multe file suplimentare, se aplică o ștampilă suplimentară, în același mod, pe fiecare pagină și pe pagina precedentă.(10) Licențele de import și extrasele eliberate, precum și mențiunile și vizele aplicate de către autoritățile unui stat membru produc în celelalte state membre aceleași efecte juridice ca și documentele emise și mențiunile și vizele aplicate de către autoritățile statelor membre respective.(11) Autoritățile competente ale statelor membre în cauză pot solicita, în cazul în care este indispensabil, traducerea conținutului licențelor sau a extraselor în limba oficială sau într-una din limbile oficiale ale statului membru respectiv.LICENȚĂ DE EXPORT1.Exportator (denumirea, adresa completă, țara)ORIGINALNr.2.3.Anul4.Grupul de produse5.Destinatar (denumirea, adresa completă, țara)LICENȚĂ DE EXPORT(produse CECO)6.Țara de origine7.Țara de destinație8.Locul și data expedierii – mijlocul de transport9.Mențiuni suplimentareCantitatea (1)10.Descrierea mărfurilor – producătorul11.Codul NC12.13.ValoareaFOB (2)(1) Se indică greutatea netă (kg) și de asemenea cantitatea în unitatea recomandată, alta decât greutatea netă.14.Certificarea de către autoritatea competentăSubsemnatul certific faptul că mărfurile descrise mai sus sunt imputate asupra limitei cantitative stabilite pentru anul indicat în căsuța nr. 3 pentru grupul de produse indicat în căsuța nr. 4 potrivit dispozițiilor de reglementare a comerțului cu produse CECO cu Comunitatea Europeană.(2) În moneda contractului de vânzare.15.Autoritatea competentă (denumirea, adresa completă, țara)Întocmită la …, la data de …(Semnătura)(Ștampila)+++++ TIFF +++++LICENȚĂ DE EXPORT1.Exportator (denumirea, adresa completă, țara)COPIENr.2.3.Anul4.Grupul de produse5.Destinatar (denumirea, adresa completă, țara)LICENȚĂ DE EXPORT(produse CECO)6.Țara de origine7.Țara de destinație8.Locul și data expedierii – mijlocul de transport9.Mențiuni suplimentareCantitatea (1)10.Descrierea mărfurilor – producătorul11.Codul NC12.13.ValoareaFOB (2)(1) Se indică greutatea netă (kg) și de asemenea cantitatea în unitatea recomandată, alta decât greutatea netă.14.Certificarea de către autoritatea competentăSubsemnatul certific faptul că mărfurile descrise mai sus sunt imputate asupra limitei cantitative stabilite pentru anul indicat în căsuța nr. 3 pentru grupul de produse indicat în căsuța nr. 4 potrivit dispozițiilor de reglementare a comerțului cu produse CECO cu Comunitatea Europeană.(2) În moneda contractului de vânzare.15.Autoritatea competentă (denumirea, adresa completă, țara)Întocmită la …, la data de …(Semnătura)(Ștampila)+++++ TIFF +++++CERTIFICAT DE ORIGINE1.Exportator (denumirea, adresa completă, țara)ORIGINALNr.2.3.Anul4.Grupul de produse5.Destinatar (denumirea, adresa completă, țara)CERTIFICAT DE ORIGINE(produse CECO)6.Țara de origine7.Țara de destinație8.Locul și data expedierii – mijloc de transport9.Mențiuni suplimentareCantitatea (1)10.Descrierea mărfurilor – producătorul11.Codul NC12.13.ValoareaFOB (2)(1) Se indică greutatea netă (kg) și de asemenea cantitatea în unitatea recomandată alta decât greutatea netă.14.Certificarea de către autoritatea competentăSubsemnatul certific faptul că mărfurile descrise mai sus sunt originare din țara indicată în căsuța nr. 6, în conformitate cu dispozițiile în vigoare în Comunitatea Europeană.(2) În moneda contractului de vânzare.15.Autoritatea competentă (denumirea, adresa completă, țara)Întocmit la …, la data de…(Semnătura)(Ștampila)+++++ TIFF +++++CERTIFICAT DE ORIGINE1.Exportator (denumirea, adresa completă, țara)COPIENr.2.3.Anul4.Grupul de produse5.Destinatar (denumirea, adresa completă, țara)CERTIFICAT DE ORIGINE(produse CECO)6.Țara de origine7.Țara de destinație8.Locul și data expedierii – mijloc de transport9.Mențiuni suplimentareCantitatea (1)10.Descrierea mărfurilor – producătorul11.Codul NC12.13.ValoareaFOB (2)(1) Se indică greutatea netă (kg) și de asemenea cantitatea în unitatea recomandată alta decât greutatea netă.14.Certificarea de către autoritatea competentăSubsemnatul certific faptul că mărfurile descrise mai sus sunt originare din țara indicată în căsuța nr. 6, în conformitate cu dispozițiile în vigoare în Comunitatea Europeană.(2) În moneda contractului de vânzare.15.Autoritatea competentă (denumirea, adresa completă, țara)Întocmit la …, la data de …(Semnătura)(Ștampila)+++++ TIFF +++++LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTESLISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERLISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATENΔΙΕΥΘΥΝΣΕΙΣ ΤΩΝ ΑΡΧΩΝ ΕΚΔΟΣΗΣ ΑΔΕΙΩΝ ΤΩΝ ΚΡΑΤΩΝ ΜΕΛΩΝLIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIESLISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTESELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITÀ NAZIONALILIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIESLISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTESLUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTAFÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETERBELGIQUE/BELGIËMinistère des affaires économiquesAdministration des relations économiquesServices Licences Rue Général Leman 60B-1040 BruxellesFax (32-2) 230 83 22Ministerie van Economische ZakenBestuur van de Economische BetrekkingenDienst Vergunningen Generaal Lemanstraat 60B-1040 BrusselFax (32-2) 230 83 22DANMARKErhvervsfremme StyrelsenØkonomi- og Erhvervsministeriet Vejlsøvej 29DK-8600 SilkeborgFax: (45) 35 46 64 01DEUTSCHLANDBundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, (BAFA)Frankfurter Straße 29-35D-65760 Eschborn 1Fax (49-6196) 942 26ΕΛΛΑΔΑΥπουργείο Εθνικής ΟικονομίαςΓενική Γραμματεία Διεθνών ΣχέσεωνΔιεύθυνση Διεθνών Οικονομικών Ροών Κορνάρου 1GR-105 63 ΑθήναΦαξ: (30 10) 328 60 94ESPAÑAMinisterio de EconomíaSecretaría General de Comercio Exterior Paseo de la Castellana 162E-28046 MadridFax: +34-1-563 18 23/349 38 31FRANCESetice8, rue de la Tour-des-DamesF-75436 Paris Cedex 09Fax (33) 155 07 46 69IRELANDDepartment of Enterprise, Trade and EmploymentImport/Export Licensing, Block CEarlsfort CentreHatch Street Dublin2IrelandFax (353-1) 631 28 26ITALIAMinistero delle Attività produttiveDirezione generale per la Politica commerciale e per la gestione del regime degli scambi Viale America, 341I-00144 RomaFax (39-06) 59 93 22 35/59 93 26 36LUXEMBOURGMinistère des affaires étrangèresOffice des licencesBP 113L-2011 LuxembourgFax (352) 46 61 38NEDERLANDBelastingdienst/Douane centrale dienst voor in- en uitvoerPostbus 30003, Engelse Kamp 29700 RD GroningenNederlandFax (31) 505 26 06 98m.i.v. 18.1.2002Fax (31) 505 23 23 41ÖSTERREICHBundesministerium für Wirtschaft und ArbeitAussenwirtschaftsadministration Landstrasser Hauptstraße 55-57A-1030 WienFax + 43-1-711 00/8386PORTUGALMinistério da EconomiaDirecção-Geral das Relações Económicas Internacionais Alfândega de Lisboa, Largo do Terreiro do TrigoP-1100 LisboaFax: (351-21) 881 42 61SUOMITullihallitusPL 512FIN-00101 HelsinkiFaksi (358-9) 614 28 52SVERIGEKommerskollegiumBox 6803S-113 86 StockholmFax: (46-8) 30 67 59UNITED KINGDOMDepartment of Trade and IndustryImport Licensing Branch Queensway House, West Precinct BillinghamClevelandTS23 2NFUnited KingdomFax (44) 1642 533 557[1] JO L 256, 7.9.1987, p. 1.[2] JO L 302, 19.10.1992, p. 1.--------------------------------------------------ANEXA IIICOOPERAREA ADMINISTRATIVĂArticolul 1Comisia comunică autorităților statelor membre numele și adresele autorităților rusești competente să elibereze certificate de origine și licențe de export, precum și specimene de ștampile utilizate de autoritățile respective.Articolul 2În ceea ce privește produsele siderurgice supuse sistemului de dublu control, statele membre notifică Comisiei, în primele zece zile ale fiecărei luni, cantitățile totale exprimate în unități adecvate, precum și pe țări de origine și grupe de produse pentru care autoritățile de import au eliberat autorizații de import pe durata lunii precedente.Articolul 3(1) Controlul ulterior al certificatelor de origine sau a licențelor de export se efectuează prin sondaj sau ori de câte ori autoritățile competente comunitare au motive temeinice pentru a se îndoi de autenticitatea certificatului de origine sau a licenței de export sau de exactitatea informațiilor privind originea reală a produselor respective.În astfel de cazuri, autoritățile competente ale Comunității trimit certificatul de origine sau licența de export sau o copie a acestora autorității rusești competente, indicând, dacă este necesar, motivele de formă sau de fond care justifică o anchetă. În cazul în care s-a emis o factură, autoritățile atașează o factură sau o copie a acesteia la certificatul de origine, la licența de export sau la copiile acestora. De asemenea, autoritățile competente furnizează toate informațiile obținute care indică faptul că mențiunile certificatului sau ale licenței sunt inexacte.(2) Dispozițiile alineatului (1) se aplică, de asemenea, controalelor ulterioare ale declarațiilor de origine.(3) Rezultatele controalelor ulterioare efectuate în conformitate cu alineatul (1) se comunică autorităților competente ale Comunității în termen de trei luni. Informațiile comunicate indică dacă certificatul, licența sau declarația contestată se aplică mărfurilor exportate efectiv și dacă mărfurile pot fi exportate în Comunitate, în conformitate cu prezenta decizie. De asemenea, autoritățile competente comunitare pot solicita copii ale tuturor documentelor necesare stabilirii depline a faptelor, și în special a originii mărfurilor [1].(4) În cazul în care controalele dezvăluie abuzuri sau nereguli majore în utilizarea certificatelor de origine, statul membru respectiv informează Comisia cu privire la acest lucru. La rândul său, Comisia comunică aceste informații celorlalte state membre. Comunitatea poate decide dacă importurile produselor respective în Comunitate trebuie să fie însoțite de certificatul de origine rusesc menționat la articolul 18 alineatul (1) din anexa II.(5) Recurgerea la procedura controlului prin sondaj menționată de prezentul articol nu este un obstacol pentru punerea în liberă circulație a produselor respective.Articolul 4(1) În cazul în care procedura de control menționată la articolul 2 sau informațiile obținute de către autoritățile competente ale Comunității indică încălcarea dispozițiilor prezentei decizii, aceste autorități solicită Rusiei să efectueze anchete adecvate sau să dispună efectuarea unor anchete privind operațiunile care încalcă sau par a încălca dispozițiile prezentei decizii. Rezultatele acestor anchete se comunică autorităților competente comunitare împreună cu toate informațiile pertinente care permit stabilirea originii reale a mărfurilor.(2) În conformitate cu măsurile adoptate în temeiul prezentei anexe, autoritățile competente ale Comunității pot face schimb de informații cu autoritățile guvernamentale ruse competente, considerate a fi utile pentru prevenirea încălcării dispozițiilor prezentei decizii.(3) În cazul în care se stabilește că dispozițiile prezentei decizii au fost încălcate, Comisia, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 7 din decizie, poate adopta, cu acordul Rusiei, măsurile necesare prevenirii săvârșirii unor noi încălcări.Articolul 5Comisia coordonează activitățile întreprinse de către autoritățile competente ale statelor membre, în temeiul dispozițiilor prezentei anexe. Autoritățile competente ale statelor membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la măsurile adoptate și la rezultatele obținute.[1] În scopul controlului ulterior al certificatelor de origine, a copiilor certificatelor, precum și a tuturor documentelor de export referitoare la acestea, autoritățile guvernamentale competente din fiecare țară exportatoare le păstrează cel puțin doi ani.--------------------------------------------------ANEXA IVLIMITE CANTITATIVEFEDERAȚIA RUSĂNotă: SA și SB sunt categorii de produseSA1 la SA4 și SB1 la SB3 sunt grupe de produse(tone) |Produse | 2002 | 2003 | 2004 |SA.Produse plateSA1. Rulouri | 259000 | 256250 | 262660 |SA1.a. Rulouri laminate la cald pentru relaminare | 485000 | 497130 | 509550 |SA2. Tablă groasă | 60000 | 61500 | 63040 |SA3. Alte produse plate | 80000 | 82000 | 84050 |SA4. Produse aliate | 90000 | 92250 | 94560 |SB.Produse lungiSB1. Bare | 15000 | 15380 | 15760 |SB2. Sârmă | 60000 | 61500 | 63040 |SB3. Alte produse lungi | 165000 | 169130 | 173350 |--------------------------------------------------


title: 2014/857/UE: Decizia Consiliului din 1 decembrie 2014 privind notificarea de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a dorinței de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen incluse în acte ale Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală și de modificare a Deciziilor 2000/365/CE și 2004/926/CE

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 345/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 1 decembrie 2014
   privind notificarea de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a dorinței de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen incluse în acte ale Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală și de modificare a Deciziilor 2000/365/CE și 2004/926/CE

      (2014/857/UE)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Protocolul nr. 36 privind dispozițiile tranzitorii (denumit în continuare „Protocolul nr. 36”) anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 10 alineatul (5),
   având în vedere Protocolul nr. 19 privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene (denumit în continuare „Protocolul Schengen”) anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 4,
   având în vedere notificarea, în temeiul articolului 10 alineatul (4) din Protocolul nr. 36, efectuată de către Guvernul Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (denumită în continuare „Regatul Unit”), prin scrisoarea sa din 24 iulie 2013 adresată președintelui Consiliului,
   având în vedere notificarea, în temeiul articolului 10 alineatul (5) din Protocolul nr. 36, efectuată de către Guvernul Regatului Unit, prin scrisoarea sa adresată președintelui Consiliului și președintelui Comisiei și care produce efecte de la 1 decembrie 2014, a dorinței de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen incluse în acte ale Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală,
   întrucât

               (1)

               Articolul 10 alineatul (4) din Protocolul nr. 36 permite Regatului Unit, cu cel puțin șase luni înainte de expirarea perioadei de tranziție de cinci ani după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, să notifice Consiliului faptul că nu acceptă, referitor la actele Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, competențele Comisiei și ale Curții de Justiție prevăzute la articolul 10 alineatul (1) din Protocolul nr. 36.

               (2)

               Prin scrisoarea din 24 iulie 2013 adresată președintelui Consiliului, Regatul Unit a făcut uz de posibilitatea menționată prin notificarea către Consiliu că nu acceptă competențele sus-menționate ale Comisiei și ale Curții de Justiție, cu consecința că actele relevante în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală ar înceta să se aplice Regatului Unit de la data de 1 decembrie 2014.

               (3)

               Articolul 10 alineatul (5) din Protocolul nr. 36 permite Regatului Unit să notifice Consiliului dorința de a participa la actele sus-menționate, inclusiv la acele acte care fac parte din acquis-ul Schengen, caz în care s-ar aplica dispozițiile relevante din Protocolul Schengen.

               (4)

               Prin scrisoarea adresată președintelui Consiliului și președintelui Comisiei care produce efecte de la 1 decembrie 2014, Regatul Unit a făcut uz de această posibilitate prin notificarea către Consiliu a dorinței de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen incluse în acte ale Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală la care participă deja în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului (1), cu Decizia 2004/926/CE a Consiliului (2) și cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul Schengen.

               (5)

               Prin urmare, este necesar să se identifice actele și dispozițiile în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală care fac parte din acquis-ul Schengen și la care Regatul Unit va continua să participe în urma notificării sus-menționate a dorinței de a face acest lucru și, prin urmare, să se modifice Decizia 2000/365/CE și Decizia 2004/926/CE.

               (6)

               Decizia 2000/365/CE și Decizia 2004/926/CE astfel modificate vor continua astfel să se aplice, mai ales în privința acelor dispoziții din acquis-ul Schengen la care Regatul Unit a fost autorizată să participe și care nu sunt acte și dispoziții în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală astfel cum se prevede la articolul 10 alineatul (1) din Protocolul nr. 36.

               (7)

               De asemenea, Regatul Unit va continua să participe la acele acte și dispoziții ale acquis-ului Schengen la care a fost autorizată să participe, care, deși sunt acte și dispoziții în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală adoptate înainte de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, au fost modificate printr-un act aplicabil Regatului Unit adoptat după intrarea respectivă în vigoare și care intră, prin urmare, sub incidența articolului 10 alineatul (2) din Protocolul nr. 36. Acesta este cazul Deciziei Comitetului executiv din 16 septembrie 1998 (3) privind mecanismul de evaluare Schengen, modificată prin Regulamentul (UE) nr. 1053/2013 al Consiliului (4), și al articolelor 48-53 din Convenția din 1990 de punere în aplicare a Acordului de la Schengen din 14 iunie 1985, precum și Convenția privind asistența judiciară în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene (5) și protocolul la aceasta, (6) care au fost modificate prin Directiva 2014/41/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7). Acesta este și cazul acordului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (8), modificat prin protocolul privind aderarea Principatului Liechtenstein la acordul menționat (9) (denumit în continuare „Acordul din 2008 privind asocierea Elveției la acquis-ul Schengen”).

               (8)

               Astfel cum se reamintește în Decizia 2000/365/CE, Regatul Unit are o poziție specială cu privire la aspectele reglementate de titlul V din partea III a Tratatului privind Funcționarea Uniunii Europene (TFUE), după cum se recunoaște în Protocolul Schengen, precum și în Protocolul nr. 20 privind aplicarea anumitor aspecte ale articolului 26 din TFUE în cazul Regatului Unit și al Irlandei (denumit în continuare „Protocolul nr. 20”) și în Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție (denumit în continuare „Protocolul nr. 21”), anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană și TFUE. Datorită acestei poziții speciale, Protocolul Schengen prevede posibilitatea ca Regatul Unit să participe la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen.

               (9)

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (5) din Protocolul nr. 36, participarea Regatului Unit la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen incluse în acte ale Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală, astfel cum se prevede în prezenta decizie, restabilește participarea cât mai largă a Regatului Unit la acquis-ul Schengen al Uniunii referitor la spațiul de libertate, securitate și justiție, fără ca aceasta să afecteze în mod semnificativ funcționarea practică a diverselor părți ale acestora, respectând, totodată, coerența lor.

               (10)

               Astfel cum se reamintește în Decizia 2000/365/CE, acquis-ul Schengen a fost conceput și funcționează ca un ansamblu coerent care trebuie pe deplin acceptat și aplicat de toate statele care susțin principiul eliminării verificării persoanelor la frontierele comune ale acestora.

               (11)

               Ar trebui să se confere Consiliului competența de executare pentru adoptarea deciziilor în temeiul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 6 alineatul (1) din Decizia 2000/365/CE, prin care acquis-ul Schengen se va aplica Insulelor Canalului și Insulei Man și prin care acquis-ul relevant privind Sistemul de informații Schengen va fi pus în aplicare pentru Regatul Unit. Aceasta are în vedere rolul specific încredințat Consiliului prin Protocolul Schengen în ceea ce privește acordul, în unanimitate, cu privire la noi participanți la acquis-ul Schengen, precum și nivelul ridicat de încredere reciprocă între statele membre necesar la examinarea îndeplinirii precondițiilor pentru punerea în aplicare a dispozițiilor privind Sistemul de informații Schengen și la adoptarea deciziei ulterioare prin care dispozițiile respective vor fi puse în aplicare pentru Regatul Unit, Consiliul ar trebui să hotărască cu unanimitatea membrilor săi menționați la articolul 1 din Protocolul Schengen și a reprezentantului Guvernului Regatului Unit.

               (12)

               În conformitate cu articolul 2 din Acordul încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind instituirea de drepturi și obligații în raporturile dintre Irlanda și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de o parte, și Republica Islanda și Regatul Norvegiei, pe de altă parte, în sectoarele acquis-ului Schengen aplicabile acestor state, (10) comitetul mixt înființat în temeiul articolului 3 din Acordul încheiat între Consiliului Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă cu implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (11) a fost consultat, în conformitate cu articolul 4, cu privire la pregătirea prezentei decizii.

               (13)

               În conformitate cu articolului 5 din Acordul din 2008 privind asocierea Elveției la acquis-ul Schengen comitetul mixt înființat în temeiul articolului 3 din acordul menționat a fost informat cu privire la pregătirea prezentei decizii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Începând cu 1 decembrie 2014, Regatul Unit continuă să participe la dispozițiile din acquis-ul Schengen prevăzute în prezenta decizie, inclusiv în conformitate cu Decizia 2000/365/CE și cu Decizia 2004/926/CE, astfel cum sunt modificate prin prezenta decizie.
   Prezentul articol nu aduce atingere actelor și dispozițiilor din acquis-ul Schengen adoptate după 1 decembrie 2009 care au caracter obligatoriu pentru Regatul Unit în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul Schengen și cu articolul 8 alineatul (2) din Decizia 2000/365/CE.
   Articolul 2
   Decizia 2000/365/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 1 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           litera (a) se modifică după cum urmează:

                                       (i)

                                       punctul (i):

                                                   —

                                                   trimiterea la articolul 27 se înlocuiește cu „articolul 27 alineatul (1)”;

                                                   —

                                                   cuvintele „cu excepția articolului 47 alineatul (2) litera (c)” se înlocuiesc cu cuvintele „cu excepția articolului 47 alineatul (2) litera (c) și alineatul (4)”;

                                       (ii)

                                       punctele (ii) și (iii) se înlocuiesc cu următorul text:

                                                   „(ii)

                                                   următoarele dispoziții privind Sistemul de informații Schengen:

                                                               —

                                                               Decizia 2007/533/JAI a Consiliului din 12 iunie 2007 privind înființarea, funcționarea și utilizarea Sistemului de informații Schengen de a doua generație (SIS II) (12);

                                                               —

                                                               Decizia 2007/171/CE a Comisiei din 16 martie 2007 de stabilire a cerințelor rețelei Sistemului de Informații Schengen din a doua generație — SIS II (al treilea pilon) (13);

                                             ;

                           (b)

                           litera (b), punctele (i)-(v) se elimină, iar punctele (vi), (vii) și (viii) se înlocuiesc cu următorul text:

                                       „(i)

                                       acordul semnat la 19 decembrie 1996 privind aderarea Regatului Danemarcei: articolul 6;

                                       (ii)

                                       acordul semnat la 19 decembrie 1996 privind aderarea Republicii Finlanda: articolul 5;

                                       (iii)

                                       acordul semnat la 19 decembrie 1996 privind aderarea Regatului Suediei: articolul 5;”

                                 ;

                           (c)

                           litera (c) punctele (i) și (ii) se înlocuiesc cu următorul text:
                           „SCH/Com-ex (94) 28 rev (certificat prevăzut la articolul 75 pentru transportul drogurilor și/sau al substanțelor psihotrope);
                           SCH/Com-ex (98) 26 def (de înființare a Comitetului permanent pentru punerea în aplicare a Convenției Schengen), sub rezerva unei dispoziții interne prin care se specifică modalitățile de participare a experților din Regatul Unit la misiunile desfășurate sub auspiciile grupului de lucru relevant al Consiliului.”;

                           (d)

                           litera (d) se elimină.

               2.

               Articolele 2, 3 și 4 se elimină.

               3.

               La articolul 5 se modifică după cum urmează

                           (a)

                           la alineatul (1) a doua teză, cuvintele „O decizie cu privire la această solicitare se adoptă de Consiliu …” se înlocuiesc cu: „O decizie de punere în aplicare cu privire la această solicitare se adoptă de către Consiliu …”;

                           (b)

                           alineatul (2) se modifică după cum urmează:

                                       (i)

                                       litera (a):

                                                   —

                                                   trimiterea la articolul 27 se înlocuiește cu „articolul 27 alineatul (1)”;

                                                   —

                                                   cuvintele „cu excepția articolului 47 alineatul (2) litera (c)” se înlocuiesc cu cuvintele „cu excepția articolului 47 alineatul (2) litera (c) și alineatul (4)”;

                                       (ii)

                                       la litera (b), punctele (i)-(v) se elimină, iar punctele (vi), (vii) și (viii) se înlocuiesc cu următorul text:

                                                   „(i)

                                                   acordul semnat la 19 decembrie 1996 privind aderarea Regatului Danemarcei: articolul 6;

                                                   (ii)

                                                   acordul semnat la 19 decembrie 1996 privind aderarea Republicii Finlanda: articolul 5;

                                                   (iii)

                                                   acordul semnat la 19 decembrie 1996 privind aderarea Regatului Suediei: articolul 5;”

                                             ;

                                       (iii)

                                       la litera (c), lista de acte se înlocuiește cu următorul text:
                                       „SCH/Com-ex (94) 28 rev (certificat prevăzut la articolul 75 pentru transportul drogurilor și/sau al substanțelor psihotrope).”;

                                       (iv)

                                       litera (d) se elimină.

               4.

               Articolul 6 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu următorul text:
                           „(1)   Dispozițiile menționate la articolul 1 litera (a) punctul (ii), precum și celelalte dispoziții relevante privind Sistemul de informații Schengen adoptate după 1 decembrie 2009, dar neintrate încă în vigoare, intră în vigoare printr-o decizie de punere în aplicare adoptată de Consiliu între Regatul Unit și statele membre și alte state în cazul cărora aceste dispoziții au intrat deja în vigoare de îndată ce condițiile preliminare pentru punerea în aplicare a respectivelor dispoziții au fost îndeplinite.”;

                           (b)

                           alineatele (3), (4) și (5) se renumerotează (2), (3) și, respectiv, (4);

                           (c)

                           la alineatul (4) renumerotat (3), cuvintele „Orice decizie în conformitate cu alineatul (1), (2) și (3)” se înlocuiesc cu „Orice decizie de punere în aplicare în temeiul alineatelor (1) și (2)”.

               5.

               La articolul 7, alineatul (1) se elimină și alineatul (2) devine alineat unic.

         Articolul 3
   Decizia 2004/926/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1, se adaugă următorul paragraf:
               „Începând cu 1 decembrie 2014, Regatul Unit continuă să aplice dispozițiile menționate la articolul 1 litera (a) punctul (i) și literele (b) și (c) și la articolul 5 alineatul (2) din Decizia 2000/365/CE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2014/857/UE a Consiliului (14), precum și dispozițiile actelor enumerate în anexele I și II la prezenta decizie, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2014/857/UE.

               2.

               În anexa I:

                           (a)

                           punctul 4 se elimină;

                           (b)

                           se introduc următoarele puncte:

                                       „8.

                                       Decizia-cadru 2008/977/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind protecția datelor cu caracter personal prelucrate în cadrul cooperării polițienești și judiciare în materie penală (JO L 350, 30.12.2008, p. 60).

                                       9.

                                       Decizia 2008/149/JAI a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 50).

                                       10.

                                       Decizia 2011/349/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în special în ceea ce privește cooperarea judiciară în materie penală și cooperarea polițienească (JO L 160, 18.6.2011, p. 1).”

         Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 decembrie 2014.

      Adoptată la Bruxelles, 1 decembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. GOZI

      (1)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

      (2)  Decizia 2004/926/CE a Consiliului din 22 decembrie 2004 privind punerea în aplicare a unor părți din acquis-ul Schengen de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (JO L 395, 31.12.2004, p. 70).

      (3)  Decizia Comitetului executiv din 16 septembrie 1998 de instituire a Comitetului permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a Acordului Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def.] (JO L 239, 22.9.2000, p. 138).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1053/2013 al Consiliului din 7 octombrie 2013 de instituire a unui mecanism de evaluare și monitorizare în vederea verificării aplicării acquis-ului Schengen și de abrogare a Deciziei Comitetului executiv din 16 septembrie 1998 de instituire a Comitetului permanent pentru evaluarea și punerea în aplicare a Acordului Schengen (JO L 295, 6.11.2013, p. 27).

      (5)  Convenția stabilită de Consiliu în conformitate cu articolul 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană, privind asistența judiciară în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene (JO C 197, 12.7.2000, p. 3).

      (6)  Protocolul stabilit de Consiliu în conformitate cu articolul 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană la Convenția de asistență judiciară în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene (JO C 326, 21.11.2001, p. 2).

      (7)  Directiva 2014/41/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind ordinul european de anchetă în materie penală (JO L 130, 1.5.2014, p. 1).

      (8)  JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

      (9)  Protocolul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 160, 18.6.2011, p. 3).

      (10)  JO L 15, 20.1.2000, p. 2.

      (11)  JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

      (12)  JO L 205, 7.8.2007, p. 63.

      (13)  JO L 79, 20.3.2007, p. 29.”

      (14)  Decizia 2014/857/UE a Consiliului din 1 decembrie 2014 privind notificarea de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a dorinței de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen incluse în acte ale Uniunii în domeniul cooperării polițienești și al cooperării judiciare în materie penală și de modificare a Deciziilor 2000/365/CE și 2004/926/CE (JO L 345, 1.12.2014, p. 1).”


title: Decizia 2009/42/PESC a Consiliului din 19 ianuarie 2009 privind susținerea activităților UE în vederea promovării în rândul țărilor terțe a procesului de elaborare a unui tratat privind comerțul cu arme, în cadrul Strategiei europene de securitate

text:
               22.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 17/39

      DECIZIA 2009/42/PESC A CONSILIULUI

   din 19 ianuarie 2009
   privind susținerea activităților UE în vederea promovării în rândul țărilor terțe a procesului de elaborare a unui tratat privind comerțul cu arme, în cadrul Strategiei europene de securitate
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 13 alineatul (3) și articolul 23 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia europeană de securitate care face apel la o ordine internațională bazată pe o abordare multilaterală eficace. Strategia europeană de securitate recunoaște Carta Națiunilor Unite drept cadrul fundamental al relațiilor internaționale. Consolidarea Organizației Națiunilor Unite, punerea la dispoziția acesteia a mijloacelor necesare îndeplinirii responsabilităților sale și realizării unor acțiuni eficace reprezintă o prioritate a Uniunii Europene.

               (2)

               La 6 decembrie 2006, Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite a adoptat rezoluția 61/89 intitulată „Către un tratat privind comerțul cu arme: stabilirea unor standarde internaționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale”.

               (3)

               În concluziile sale din 11 decembrie 2006, Consiliul a salutat începerea formală a procesului în vederea elaborării unui tratat internațional privind comerțul cu arme cu forță juridică obligatorie și a luat act cu satisfacție de faptul că marea majoritate a statelor membre ale ONU au susținut rezoluția sus-menționată, inclusiv toate statele membre ale UE. Consiliul a reafirmat faptul că UE și statele sale membre vor juca un rol activ în acest proces și a subliniat importanța cooperării în acest proces cu alte state și organizații regionale.

               (4)

               Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite a instituit un grup de experți guvernamentali (GEG), format din 28 de membri, pentru a continua lucrările de examinare a unui posibil tratat privind comerțul cu arme. GEG a avut câteva reuniuni pe parcursul anului 2008 și și-a prezentat concluziile în cadrul săptămânii ministeriale a celei de a 63-a Adunări Generale. Grupul de experți a concluzionat că este necesară o examinare suplimentară și că ar trebui depuse eforturi treptate, într-o manieră deschisă și transparentă, în cadrul Organizației Națiunilor Unite. GEG a încurajat statele care pot face aceasta să ofere asistență, la cerere, statelor care au nevoie.

               (5)

               În concluziile sale din 10 decembrie 2007, Consiliul a subliniat importanța GEG numit de ONU, pe care l-a încurajat să avanseze procesul. Consiliul și-a exprimat convingerea fermă că un instrument cuprinzător, cu forță juridică obligatorie, conform cu responsabilitățile existente ale statelor în temeiul legislației internaționale relevante și care stabilește standarde internaționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale va reprezenta o contribuție majoră la procesul de abordare a proliferării nedorite și iresponsabile a armelor convenționale.

               (6)

               În octombrie 2008 Primul comitet al Adunării Generale a ONU a adoptat rezoluția intitulată „Către un tratat privind comerțul cu arme: stabilirea unor standarde internaționale comune pentru importul, exportul și transferul de arme convenționale”. Toate statele membre UE au susținut textul.

               (7)

               Institutul Națiunilor Unite pentru cercetare în domeniul dezarmării (UNIDIR) a susținut acest proces prin realizarea unui studiu format din două părți, care constă în două analize aprofundate ale opiniilor statelor membre ale ONU cu privire la fezabilitatea, domeniul de aplicare și parametrii de redactare ai unui tratat privind comerțul cu arme. Analizele UNIDIR au contribuit la avansarea dezbaterilor referitoare la un tratat privind comerțul cu arme prin identificarea unor domenii de consens și divergență, precum și a unor domenii neluate în calcul până atunci. Analizele au servit drept bază utilă pentru GEG. Din aceste motive, punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a activităților ar trebui încredințată UNIDIR în temeiul prezentei decizii.

               (8)

               Pe baza concluziilor Consiliului sus-menționate, UE ar trebui să susțină acest proces, pentru a consolida lucrările realizate până în prezent, prin inițierea dezbaterilor privind includerea unor state care nu sunt membre ale GEG, precum și a altor actori precum societatea civilă și industria, pentru a aprofunda înțelegerea chestiunii și pentru a contribui la extinderea recomandărilor formulate de GEG,

         DECIDE:
   Articolul 1
   (1)   În scopul promovării în rândul țărilor terțe a procesului de elaborare a unui tratat privind comerțul cu arme, Uniunea Europeană susține activitățile în vederea promovării următoarelor obiective:

               (a)

               sporirea gradului de conștientizare a actorilor naționali și regionali, a statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite, a societății civile și a industriei, cu privire la dezbaterile internaționale actuale referitoare la un tratat privind comerțul cu arme;

               (b)

               consolidarea scopului grupului de experți guvernamentali (GEG) privind un tratat privind comerțul cu arme, numit de Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite, precum și consolidarea rolului Organizației Națiunilor Unite ca singurul for care poate furniza un instrument cu adevărat universal;

               (c)

               contribuția la o mai largă implicare a tuturor statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite și a organizațiilor regionale în procesul referitor la tratatul privind comerțul cu arme;

               (d)

               încurajarea schimbului de opinii între statele care fac parte din GEG și cele care nu fac parte din acesta;

               (e)

               promovarea dezbaterilor în rândul statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite, în special al celor care nu fac parte din GEG;

               (f)

               promovarea unui schimb de opinii în rândul statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite, al organizațiilor regionale, al societății civile și al industriei;

               (g)

               identificarea unor posibile elemente, a domeniului de aplicare și a implicațiilor unui tratat privind comerțul cu arme; și

               (h)

               desfășurarea în comun a acestor dezbateri și un schimb de opinii cu întreaga comunitate internațională.

         (2)   Pentru realizarea obiectivelor de mai sus, Uniunea Europeană se angajează să întreprindă următorul proiect:

               —

               organizarea unui eveniment de lansare, a șase seminare regionale, a unui seminar de concluzii, inclusiv diseminarea rezultatelor și a unui eveniment secundar în marja Comitetului nr. 1 (cea de a 64-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite).

         O descriere detaliată este prevăzută în anexă.
   Articolul 2
   (1)   Președinția, asistată de Secretarul General al Consiliului/Înaltul Reprezentant (SG/ÎR) pentru PESC, este responsabilă pentru punerea în aplicare a prezentei decizii. Comisia este pe deplin asociată.
   (2)   Punerea în aplicare din punct de vedere tehnic a proiectului menționat la articolul 1 alineatul (2) este realizată de Institutul Națiunilor Unite pentru cercetare în domeniul dezarmării (UNIDIR). Acesta îndeplinește sarcina menționată sub controlul SG/ÎR, care asistă Președinția. În acest scop, SG/ÎR încheie acordurile necesare cu UNIDIR.
   (3)   Președinția, SG/ÎR și Comisia se informează periodic în privința proiectului, potrivit competențelor care le revin.
   Articolul 3
   (1)   Valoarea de referință financiară pentru punerea în aplicare a activităților menționate la articolul 1 alineatul (2) este de 836 260 EUR și urmează să fie finanțată din bugetul general al Uniunii Europene.
   (2)   Cheltuielile finanțate din suma prevăzută la alineatul (1) sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele comunitare aplicabile bugetului general al Uniunii Europene.
   (3)   Comisia supraveghează gestionarea corectă a cheltuielilor menționate la alineatul (2), care se prezintă sub forma unei subvenții. În acest scop, Comisia încheie un acord de finanțare cu UNIDIR. Acordul de finanțare prevede că UNIDIR trebuie să asigure vizibilitatea contribuției UE, corespunzător dimensiunii sale.
   (4)   Comisia depune eforturi în vederea încheierii acordului de finanțare menționat la alineatul (3) în cel mai scurt timp posibil după ce prezenta decizie începe să producă efecte. Comisia informează Consiliul cu privire la orice dificultăți în cadrul respectivului proces și cu privire la data încheierii acordului de finanțare.
   Articolul 4
   Președinția, asistată de SG/ÎR pentru PESC, raportează Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei decizii pe baza rapoartelor periodice rezultate în urma desfășurării fiecărui seminar regional și a seminarului final pregătit de Institutul Națiunilor Unite pentru cercetare în domeniul dezarmării (UNIDIR). Comisia este asociată pe deplin și furnizează informații privind aspectele financiare ale punerii în aplicare a proiectului menționat la articolul 1 alineatul (2).
   Articolul 5
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.
   Prezenta decizie expiră după 15 luni de la data încheierii acordului de finanțare menționat la articolul 3 alineatul (3) sau după 6 luni de la data adoptării sale în cazul în care în perioada respectivă nu a fost încheiat un acord de finanțare.
   Articolul 6
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 19 ianuarie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GANDALOVIČ

      ANEXĂ
      1.   Obiectiv
      Obiectivul global al prezentei decizii a Consiliului este promovarea participării tuturor părților interesate la dezbaterile privind un tratat privind comerțul cu arme (ATT), integrarea contribuțiilor naționale și regionale în procesul internațional în curs, precum și identificarea domeniului de aplicare și a implicațiilor unui posibil tratat privind comerțul cu arme.
      2.   Proiect
      2.1.   Scopul proiectului
      Proiectul:

                  (a)

                  va spori gradul de conștientizare a actorilor naționali și regionali, a statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite, a societății civile și a industriei, cu privire la dezbaterile internaționale actuale privind un ATT;

                  (b)

                  va consolida scopul grupului de experți guvernamentali (GEG) privind un tratat privind comerțul cu arme, instituit de Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite, și va consolida rolul Organizației Națiunilor Unite ca singurul for care poate furniza un instrument cu adevărat universal;

                  (c)

                  va contribui la o mai largă implicare a tuturor statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite și organizațiilor regionale în procesul privind ATT;

                  (d)

                  va încuraja schimbul de opinii între statele care fac parte din GEG și cele care nu fac parte din acesta;

                  (e)

                  va promova dezbaterile în rândul statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite, în special al celor care nu fac parte din GEG;

                  (f)

                  va promova un schimb de opinii în rândul statelor membre ale Organizației Națiunilor Unite, al organizațiilor regionale, al societății civile și al industriei;

                  (g)

                  va identifica posibile elemente, domeniul de aplicare și implicațiile unui ATT; și

                  (h)

                  va desfășura în comun aceste dezbateri și un schimb de opinii cu întreaga comunitate internațională.

            2.2.   Rezultatele proiectului
      Proiectul:

                  (a)

                  va spori gradul de conștientizare, cunoașterea și înțelegerea procesului privind ATT;

                  (b)

                  va implica noi actori în cadrul dezbaterilor;

                  (c)

                  va pune în comun preocupări și idei naționale și regionale cu dezbaterile internaționale; și

                  (d)

                  va furniza idei și propuneri pentru a fi înglobate în conținutul ATT, în special cu privire la domeniul de aplicare și implicațiile unui ATT.

            2.3.   Descrierea proiectului
      Proiectul prevede organizarea unui eveniment de lansare, a șase seminare regionale, a unui seminar final de prezentare a rezultatelor globale și a unui eveniment secundar în marja Comitetului nr. 1 (cea de a 64-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite). Seminarul final va fi structurat după cum urmează: o zi seminar regional cu țările OSCE și o zi seminar final.
      2.3.1.   Eveniment de lansare:
      Un eveniment de lansare va avea loc pe durata unei zile pentru a prezenta scopurile proiectului și pentru a atrage participarea societății civile, a cercetătorilor și a ONG-urilor în vederea asigurării susținerii proiectului.
      2.3.2.   Seminare regionale:

                  1.

                  Seminarele regionale vor avea loc pe durata a două zile într-un loc care urmează a fi stabilit în regiunile vizate. Seminarele vor fi structurate în patru părți care să permită desfășurarea următoarelor prezentări și dezbateri:

                              (a)

                              o perspectivă globală asupra ATT, cadru, actori etc.;

                              (b)

                              o prezentare specifică a procesului internațional în curs;

                              (c)

                              dezbateri privind domeniul de aplicare și implicațiile unui posibil ATT; precum și

                              (d)

                              colectarea de informații pentru acțiuni, recomandări și propuneri ulterioare care să fie înglobate în procesul privind ATT.

                  2.

                  Participanții la aceste seminare regionale includ:

                              (a)

                              reprezentanți ai țărilor din regiune;

                              (b)

                              reprezentanți ai organizațiilor regionale, inclusiv ONG-uri;

                              (c)

                              reprezentanți ai industriei locale/regionale;

                              (d)

                              reprezentanți ai UNIDIR și ai Biroului ONU pentru probleme de dezarmare (UNODA) (Divizia pentru arme convenționale și divizia regională, inclusiv centre regionale, după caz);

                              (e)

                              experți tehnici din statele membre ale UE, inclusiv reprezentanți ai industriei;

                              (f)

                              reprezentanți ai organizațiilor partenere care pot include, printre altele, Institutul Internațional pentru Cercetări în Domeniul Păcii de la Stockholm (Suedia) sau Fundația pentru Cercetare Strategică (Franța).

                  3.

                  În funcție de mărimea regiunilor, se preconizează că la fiecare seminar vor participa între 30 și 40 de persoane.

                  4.

                  În urma fiecărui seminar, va fi întocmit un raport de sinteză a dezbaterilor și recomandărilor. Acest raport de sinteză va fi pus la dispoziție on-line și pe dispozitive electronice de stocare.

                  5.

                  Seminarele regionale vor avea loc în următoarele grupuri:

                              (a)

                              un seminar pentru Africa Centrală, de Nord și de Vest;

                              (b)

                              un seminar pentru Africa de Est și de Sud;

                              (c)

                              un seminar pentru America Latină și regiunea Caraibilor;

                              (d)

                              un seminar pentru Asia și regiunea Pacificului;

                              (e)

                              un seminar pentru țările OSCE;

                              (f)

                              un seminar pentru Orientul Mijlociu.

                  6.

                  Locurile potențiale propuse pentru desfășurarea seminarelor sunt:

                              (a)

                              Dakar și Nairobi sau Addis Abeba (pentru fiecare din cele două seminare din Africa);

                              (b)

                              Ciudad de México sau Rio de Janeiro (pentru America Latină și regiunea Caraibilor);

                              (c)

                              Phnom Penh sau New Delhi (pentru Asia și regiunea Pacificului);

                              (d)

                              Amman sau Cairo (pentru Orientul Mijlociu);

                              (e)

                              Bruxelles sau Viena (pentru țările membre ale OSCE).

                  7.

                  Hotărârea cu privire la locurile definitive de desfășurare va fi luată pentru a valorifica la maximum resursele și asistența disponibilă la nivel local. Președinția, asistată de ÎR/SG, va fi responsabilă de alegerea definitivă a locurilor, în urma recomandărilor din partea UNIDIR.

            2.3.3.   Seminar de concluzii:
      Un seminar de concluzii va fi organizat după desfășurarea tuturor celor șase seminare regionale pentru a prezenta comunității internaționale dezbaterile, recomandările și ideile referitoare la procesul privind ATT. Seminarul final va fi structurat după cum urmează: o zi seminar regional cu țările OSCE și o zi seminar final.
      2.3.4.   Eveniment secundar în marja Comitetului nr. 1 (cea de a 64-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite)
      Un eveniment secundar va fi organizat în marja Comitetului nr. 1 (cea de a 64-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite) pentru a prezenta părților interesate reunite la New York rezultatele proiectului la zi.
      2.3.5.   Rezultate – publicare
      În urma fiecărui seminar, va fi întocmit un scurt raport de sinteză a dezbaterilor, precum și a recomandărilor și a ideilor avansate pentru un ATT. Rapoartele rezultate în urma seminarelor vor fi puse la dispoziție on-line și pe dispozitive electronice de stocare a datelor spre distribuire.
      Un raport final însumând rapoartele de sinteză rezultate în urma celor șase reuniuni regionale va fi întocmit și prezentat spre dezbatere în cadrul seminarului de concluzii și va fi pus la dispoziție on-line și pe dispozitive electronice de stocare a datelor spre distribuire.
      3.   Durată
      Perioada estimată de punere în aplicare a prezentului proiect este de 15 luni.
      4.   Beneficiari
      Beneficiarii acestui proiect sunt:

                  (a)

                  toate statele membre ale ONU, cu accentul în mod deosebit pe cele care nu fac parte din GEG;

                  (b)

                  societatea civilă și industrie;

                  (c)

                  organizații regionale relevante.

            5.   Entitatea responsabilă de punerea în aplicare
      Președinția, asistată de SG/ÎR, răspunde de punerea în aplicare și supravegherea acestui proiect. Președinția va încredința punerea în aplicare din punct de vedere tehnic Institutului Națiunilor Unite pentru cercetare în domeniul dezarmării (UNIDIR).
      În procesul de punere în aplicare a proiectului, UNIDIR cooperează cu UNODA, cu Institutul Internațional pentru Cercetări în Domeniul Păcii de la Stockholm (Suedia) sau cu Fundația pentru Cercetare Strategică (Franța). UNIDIR lucrează în colaborare, după caz, cu instituții precum organizații regionale, ONG-uri și industrie.
      UNIDIR va asigura vizibilitatea contribuției UE, corespunzător dimensiunii sale.
      6.   Valoarea de referință financiară destinată să acopere costul proiectului
      Costul total al proiectului este de 836 260 EUR.