title: Decizia Consiliului din 25 iulie 1977 de instituire a unui comitet zootehnic permanent

text:
               03/Volumul 02

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               232

         31977D0505

               L 206/11

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 25 iulie 1977
   de instituire a unui comitet zootehnic permanent
   (77/505/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
   având în vedere proiectul de decizie înaintat de Comisie,
   întrucât, în cazurile în care Consiliul îi conferă Comisiei competențe în domeniul zootehnic, este recomandabil să se instituie un comitet de experți ai statelor membre, pentru a garanta o cooperare strânsă între statele membre și Comisie și pentru ca aceasta din urmă să aibă posibilitatea de a consulta experți;
   întrucât, în afară de aceasta, este de dorit ca această cooperare să se extindă la toate domeniile care fac obiectul reglementărilor comunitare în materie; întrucât, în acest scop, comitetul menționat trebuie să fie abilitat să examineze orice problemă referitoare la aceste domenii,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se instituie un comitet zootehnic permanent, în continuare numit „comitetul”, alcătuit din reprezentanți ai statelor membre și prezidat de un reprezentant al Comisiei.
   Articolul 2
   Comitetul exercită funcțiile care îi sunt încredințate prin dispozițiile adoptate de Consiliu în domeniul zootehnic, în situațiile și condițiile prevăzute în aceste dispoziții.
   În afară de aceasta, comitetul poate să examineze orice altă problemă care ține de domeniul în cauză și pe care președintele o prezintă la inițiativa sa sau la cererea unui stat membru.
   Articolul 3
   Comitetul își stabilește regulamentul de procedură.

      Adoptată la Bruxelles, 25 iulie 1977.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. SIMONET


title: Decizia Consiliului din 15 iulie 2003 de modificare a articolului 23 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0527

Official Journal L 188 , 26/07/2003 P. 0001 - 0002 Ediţie specială în limba cehă Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba estonă Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba letonă Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba malteză Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba polonă Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 01 Volume 04 P. 428  - 429

		20030715Decizia Consiliuluidin 15 iulie 2003de modificare a articolului 23 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție(2003/527/CE, Euratom)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 245 alineatul (2),având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 160 alineatul (2),având în vedere cererea Curții de Justiție din 12 februarie 2003,având în vedere avizul Comisiei din 17 iunie 2003,având în vedere avizul Parlamentului European din 3 iunie 2003,întrucât:(1) Articolul 20 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunităților Europene, astfel cum a fost modificat prin Decizia 2002/653/CE [1] a Consiliului, permite statelor terțe să participe la procedurile de pronunțare a unei hotărâri preliminare în fața Curții de Justiție atunci când un acord privind un domeniu determinat, încheiat de Consiliu cu unul sau mai multe state terțe, prevede posibilitatea participării atunci când o instanță a unui stat membru adresează Curții de Justiție, pentru pronunțarea unei hotărâri preliminare, o chestiune care intră sub incidența domeniului de aplicare al acordului.(2) Articolul 7 din Tratatul de la Nisa de modificare a Tratatului privind Uniunea Europeană, a Tratatelor de instituire a Comunităților Europene și a anumitor acte conexe [2], semnat la Nisa la 26 februarie 2001, abrogă Protocolul privind Statutul Curții de Justiție a Comunităților Europene și îl înlocuiește cu Protocolul privind Statutul Curții de Justiție anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul de instituire a Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice.(3) Articolul 23 din Statutul Curții de Justiție reproduce dispozițiile articolului 20 din Statutul Curții de Justiție a Comunităților Europene, dar nu a putut ține seama de modificarea adusă de Decizia 2002/653/CE și, în consecință, este necesar să se modifice articolul 23 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție,DECIDE:Articolul 1La articolul 23 din Protocolul privind Statutul Curții de Justiție, se adaugă următorul paragraf:"În cazul în care un acord privind un domeniu determinat, încheiat de Consiliu cu unul sau mai multe state terțe, prevede că acestea din urmă pot prezenta memorii sau observații scrise în cazul în care o instanță a unui stat membru adresează Curții o chestiune preliminară ce intră sub incidența domeniului de aplicare al acordului, hotărârea instanței naționale referitoare la o astfel de chestiune se notifică, de asemenea, statelor terțe interesate, care pot depune la Curte, în termen de două luni de la data notificării, memorii sau observații scrise."Articolul 2Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleG. Tremonti[1] JO L 218, 13.8.2002, p. 1.[2] JO C 80, 10.3.2001, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2014/434/UE: Decizia Băncii Centrale Europene din 31 ianuarie 2014 privind cooperarea strânsă cu autoritățile naționale competente din statele membre participante a căror monedă nu este euro (BCE/2014/5)

text:
               5.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 198/7

         DECIZIA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 31 ianuarie 2014
   privind cooperarea strânsă cu autoritățile naționale competente din statele membre participante a căror monedă nu este euro

      (BCE/2014/5)

      (2014/434/UE)

   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 7,
   întrucât:

               (1)

               Statele membre a căror monedă nu este euro ar putea dori să participe la Mecanismul unic de supraveghere (MUS). În acest sens, acestea pot solicita Băncii Centrale Europene (BCE) să inițieze o cooperare strânsă în legătură cu atribuțiile prevăzute la articolele 4 și 5 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, cu privire la toate instituțiile de credit care au sediul în acest stat membru.

               (2)

               Cooperarea strânsă va fi stabilită printr-o decizie a BCE, cu condiția îndeplinirii condițiilor prevăzute la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.

               (3)

               Este necesar să se specifice aspectele procedurale referitoare la: (a) solicitările statelor membre a căror monedă nu este euro (denumite în continuare „state membre din afara zonei euro”) de a iniția o cooperare strânsă; (b) evaluarea acestor solicitări de către BCE; și (c) decizia BCE de stabilire a unei cooperări strânse cu statul membru respectiv.

               (4)

               De asemenea, Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 stabilește cazurile în care BCE poate suspenda sau înceta o cooperare strânsă. Este necesară precizarea aspectelor procedurale referitoare la potențiala suspendare și încetare a unei cooperări strânse,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   TITLUL 1

      PROCEDURA DE STABILIRE A UNEI COOPERĂRI STRÂNSE

   Articolul 1
   Definiții
   În sensul prezentei decizii:

               1.

               „entitate supravegheată mai puțin semnificativă” înseamnă o entitate supravegheată: (a) cu sediul într-un stat membru din afara zonei euro care este un stat membru participant în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013; și (b) care nu are statutul de entitate supravegheată semnificativă în temeiul unei decizii a BCE bazate pe articolul 6 alineatul (4) sau articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               2.

               „autoritate națională competentă” înseamnă orice autoritate națională competentă, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               3.

               „autoritate națională desemnată” înseamnă o autoritate națională desemnată, astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               4.

               „stat membru neparticipant” înseamnă orice stat membru care nu este un stat membru participant astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               5.

               „stat membru solicitant” înseamnă un stat membru neparticipant care a notificat BCE în conformitate cu articolul 2 din prezenta decizie cu privire la solicitarea sa de a iniția o cooperare strânsă în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               6.

               „entitate supravegheată semnificativă” înseamnă o entitate supravegheată: (a) cu sediul într-un stat membru din afara zonei euro care este un stat participant; și (b) care are statutul de entitate supravegheată semnificativă în temeiul unei decizii a BCE bazate pe articolul 6 alineatul (4) sau articolul 6 alineatul (5) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               7.

               „entitate supravegheată” înseamnă o instituție de credit, societate financiară holding sau societate financiară holding mixtă, astfel cum este definită în Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și care are sediul în statul membru solicitant, precum și o sucursală înființată într-un stat membru solicitant de o instituție de credit cu sediul într-un stat membru neparticipant.

         Articolul 2
   Solicitarea de a iniția o cooperare strânsă
   (1)   Un stat membru neparticipant care dorește să participe la MUS solicită BCE să inițieze o cooperare strânsă utilizând modelul prevăzut în anexa I.
   (2)   Această solicitare se face cu cel puțin cinci luni înainte de data de la care statul membru neparticipant intenționează să participe la MUS.
   Articolul 3
   Conținutul solicitării de a iniția o cooperare strânsă
   (1)   Solicitarea de a iniția o cooperare strânsă include toate elementele următoare:

               (a)

               un angajament al statului membru solicitant de a asigura că autoritatea națională competentă a acestuia și autoritatea națională desemnată a acestuia vor respecta orice instrucțiuni, orientări sau solicitări ale BCE de la data stabilirii cooperării strânse;

               (b)

               un angajament al statului membru solicitant de a furniza, cu privire la entitățile supravegheate care au sediul în respectivul stat membru, toate informațiile pe care BCE le-ar putea solicita în vederea efectuării unei evaluări cuprinzătoare a acelor entități supravegheate. Statul membru solicitant se asigură că informațiile necesare pentru evaluarea caracterului semnificativ și pentru efectuarea unei evaluări cuprinzătoare în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 a instituțiilor de credit cu sediul în acel stat membru pot fi furnizate BCE imediat ce solicitarea de a iniția o cooperare strânsă este notificată BCE;

               (c)

               un angajament potrivit căruia toate datele confidențiale solicitate de BCE pentru finalizarea activităților sale pregătitoare vor fi furnizate BCE.

         (2)   Solicitarea de a iniția o cooperare strânsă este însoțită de toate elementele următoare:

               (a)

               un angajament al statului membru solicitant că va adopta legislația națională relevantă pentru a asigura că actele juridice adoptate de BCE în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 au caracter obligatoriu și produc efecte juridice în statul membru solicitant și că autoritatea națională competentă a acestuia și autoritatea națională desemnată a acestuia sunt obligate să adopte orice măsură solicitată de BCE în legătură cu entitățile supravegheate, în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

               (b)

               o copie a proiectului legislativ național relevant, împreună cu traducerea în limba engleză a acestuia, precum și o solicitare de emitere a unui aviz al BCE cu privire la acel proiect legislativ;

               (c)

               un angajament de a notifica BCE imediat după data la care legislația națională relevantă a intrat în vigoare și un angajament de a furniza o confirmare în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 utilizând modelul prevăzut în anexa II la prezenta decizie. Confirmarea include o opinie juridică satisfăcătoare pentru BCE care confirmă că actele juridice adoptate de BCE în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 vor avea caracter obligatoriu și vor produce efecte juridice în statul membru solicitant și că legislația națională relevantă obligă autoritatea națională competentă și autoritatea națională desemnată să urmeze instrucțiunile, orientările, solicitările și măsurile specifice ale BCE în legătură cu entitățile supravegheate semnificative, precum și instrucțiunile, orientările, solicitările și măsurile generale ale BCE în legătură cu entitățile supravegheate mai puțin semnificative, în termenul stabilit de BCE, dacă este specificat.

         (3)   Statul membru solicitant furnizează BCE toată documentația relevantă pe care BCE o consideră corespunzătoare în scopul evaluării solicitării sale. De asemenea, statul membru solicitant se asigură că i se furnizează BCE toate informațiile pe care aceasta le consideră relevante în scopul evaluării caracterului semnificativ al instituțiilor de credit și al efectuării evaluării cuprinzătoare cerute de Regulamentul (UE) nr. 1024/2013.
   Articolul 4
   Evaluarea de către BCE a solicitării de a iniția o cooperare strânsă
   (1)   BCE confirmă în scris primirea unei solicitări a unui stat membru de inițiere a unei cooperări strânse.
   (2)   BCE poate solicita toate informațiile suplimentare pe care le consideră relevante în scopul evaluării solicitării statului membru, inclusiv informații pentru evaluarea caracterului semnificativ al instituțiilor de credit și pentru efectuarea evaluării cuprinzătoare.
   Atunci când statul membru solicitant a efectuat deja o evaluare cuprinzătoare a instituțiilor de credit cu sediul în jurisdicția sa, acesta furnizează informații detaliate cu privire la rezultate. BCE poate decide că nu este necesară o evaluare suplimentară, cu condiția ca: (a) metodologia și calitatea evaluării efectuate de autoritățile naționale să corespundă standardelor BCE; și (b) BCE să aprecieze că evaluarea efectuată de autoritățile naționale este încă actuală și că nicio schimbare semnificativă a situației instituțiilor de credit cu sediul în statul membru solicitant nu ar necesita o evaluare suplimentară.
   (3)   La analiza legislației naționale relevante, evaluarea BCE ține seama, de asemenea, de punerea practică în aplicare a acestei legislații.
   (4)   Cel mai târziu la 3 luni de la primirea de către BCE a confirmării prevăzute la articolul 3 alineatul (2) litera (c) sau, dacă este cazul, a informațiilor suplimentare solicitate de către BCE în temeiul alineatului (2), BCE informează statul membru solicitant cu privire la evaluarea preliminară a acesteia. Statul membru solicitant are posibilitatea de a-și transmite opinia în termen de 20 de zile de la primirea evaluării preliminare. Această corespondență între BCE și statul membru solicitant este confidențială.
   Articolul 5
   Decizia de stabilire a unei cooperări strânse
   (1)   Atunci când BCE concluzionează, pe baza informațiilor furnizate de statul membru solicitant, că acesta din urmă îndeplinește criteriile stabilite la articolul 7 alineatul (2) literele (a)-(c) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 pentru inițierea unei cooperări strânse și după încheierea evaluării cuprinzătoare și furnizarea confirmării în conformitate cu anexa II la prezenta decizie, BCE adoptă, în temeiul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, o decizie de stabilire a cooperării strânse adresată statului membru.
   (2)   Decizia prevăzută la alineatul (1) indică modalitățile de transferare a atribuțiilor de supraveghere către BCE și data începerii cooperării strânse, care este condiționată, dacă este cazul, de progresele realizate de statul membru solicitant în punerea în aplicare a măsurilor care se impun în legătură cu rezultatele evaluării cuprinzătoare.
   (3)   Atunci când, în baza informațiilor furnizate de statul membru solicitant, BCE concluzionează că acesta din urmă nu îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 sau atunci când BCE nu primește informațiile necesare pentru a efectua evaluarea în termen de un an de la notificarea solicitării de către statul membru, aceasta poate adopta o decizie adresată statului membru solicitant de respingere a solicitării de stabilire a unei cooperări strânse.
   (4)   Deciziile prevăzute la alineatele (1) și (3) menționează motivele pe care se întemeiază.
   (5)   În conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, orice decizie de stabilire a unei cooperări strânse se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și se aplică la 14 zile după publicare.
   TITLUL 2

      SUSPENDAREA SAU ÎNCETAREA UNEI COOPERĂRI STRÂNSE

   Articolul 6
   Suspendarea sau încetarea
   (1)   Atunci când BCE decide să suspende o cooperare strânsă în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) sau cu articolul 7 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, aceasta își expune motivele, clarifică efectele acestei decizii de suspendare și indică data de la care suspendarea produce efecte, precum și perioada pentru care suspendarea este aplicabilă. Această perioadă nu depășește șase luni. BCE poate prelungi perioada în circumstanțe excepționale, dar numai o singură dată.
   (2)   Atunci când motivele pentru suspendarea în temeiul articolului 7 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 nu sunt îndepărtate sau atunci când BCE decide să înceteze o cooperare strânsă, BCE încetează cooperarea strânsă prin adoptarea unei noi decizii în acest sens.
   (3)   Atunci când BCE decide să înceteze o cooperare strânsă în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) sau cu articolul 7 alineatul (7) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, aceasta își expune motivele și clarifică efectele acestei decizii de încetare, indicând și data de la care încetarea produce efecte.
   (4)   De asemenea, orice decizie a BCE privind suspendarea sau încetarea unei cooperări strânse poate reglementa modalitățile de plată a taxelor datorate de către entitățile supravegheate cu sediul în statul membru în cauză.
   (5)   Atunci când statul membru cu care a fost stabilită o cooperare strânsă în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 solicită BCE încetarea cooperării strânse sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul 7 alineatele (6) și (8) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, BCE adoptă o decizie prin care clarifică efectele unei asemenea decizii de încetare și în care indică și data de la care încetarea produce efecte.
   (6)   Orice decizii ale BCE adoptate în legătură cu entitățile supravegheate din statul membru cu care a fost stabilită o cooperare strânsă și care erau în vigoare înainte de încetarea acelei cooperări strânse rămân în vigoare în ciuda încetării cooperării strânse.
   (7)   Deciziile de suspendare sau încetare a unei cooperări strânse se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 7
   Intrare în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la 27 februarie 2014.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 31 ianuarie 2014.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

      ANEXA I
      MODEL DE SOLICITARE DE INIȚIERE A UNEI COOPERĂRI STRÂNSE ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 7 DIN REGULAMENTUL (UE) NR. 1024/2013
      Expeditor
      [Statul membru solicitant]

         Notificare către BCE a unei solicitări de inițiere a unei cooperări strânse în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013

                  1.

                  [Statul membru solicitant] solicită prin prezenta inițierea unei cooperări strânse cu Banca Centrală Europeană (BCE) în conformitate cu articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și cu dispozițiile Deciziei BCE/2014/5 din 31 ianuarie 2014 privind cooperarea strânsă cu autoritățile naționale competente din statele membre participante a căror monedă nu este euro.

                  2.

                  [Statul membru solicitant] se angajează:

                              (a)

                              să asigure că autoritatea națională competentă a acestuia și autoritatea națională desemnată a acestuia vor respecta orice instrucțiuni, orientări, măsuri sau solicitări emise de Banca Centrală Europeană cu privire la entitățile supravegheate (astfel cum sunt definite în Decizia BCE/2014/5);
                              În special, legislația națională relevantă va asigura, de asemenea, că autoritatea națională competentă și autoritatea națională desemnată vor fi obligate să urmeze instrucțiunile, orientările, solicitările și măsurile specifice ale BCE în legătură cu entitățile supravegheate semnificative și instrucțiunile, orientările, solicitările și măsurile generale ale BCE în legătură cu entitățile supravegheate mai puțin semnificative. În această privință, statul membru solicitant se angajează:

                                          —

                                          să adopte legislația națională relevantă pentru a asigura că actele juridice adoptate de BCE în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 au caracter obligatoriu și produc efecte juridice în [statul membru în cauză] și că autoritatea națională competentă a acestuia și autoritatea națională desemnată a acestuia vor fi obligate să adopte orice măsură solicitată de BCE în legătură cu entitățile supravegheate, în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013;

                                          —

                                          să notifice BCE cu privire la data la care legislația națională relevantă a intrat în vigoare.

                              (b)

                              să furnizeze în orice moment, după ce solicitarea de inițiere a unei cooperări strânse este notificată către BCE și înainte de stabilirea unei cooperări strânse și la solicitarea BCE, precum și în orice moment ulterior, toate informațiile privind entitățile supravegheate cu sediul în acest stat membru pe care Banca Centrală Europeană le poate cere în scopul efectuării unei evaluări cuprinzătoare a acestor entități supravegheate, inclusiv informații confidențiale.

                        Informațiile care urmează a fi furnizate BCE includ următoarele:

                              (i)

                              o copie a proiectului legislativ național relevant;

                              (ii)

                              informații actualizate privind instituțiile cu sediul în statul membru solicitant, incluzând cel puțin o listă completă a următoarelor entități situate în statul membru:

                                          —

                                          instituții de credit;

                                          —

                                          societăți financiare holding sau societăți financiare holding mixte aflate în vârful grupurilor supravegheate; și

                                          —

                                          sucursale transfrontaliere ale instituțiilor de credit din alte țări,

                                    inclusiv valoarea activelor totale pentru fiecare entitate.
                              Pentru instituțiile de credit care sunt filiale, precum și în cazul sucursalelor, sunt identificate instituțiile-mamă directe și de cel mai înalt rang.
                              Pentru grupurile supravegheate cu sediul central în statul membru și supravegheate de acesta, sunt furnizate informații cu privire la componentele străine ale grupului.

                              (iii)

                              persoane de contact la autoritatea națională competentă și autoritatea națională desemnată cărora să le fie adresate solicitările BCE de informații suplimentare.

            Pentru statul membru
      [Semnătură]
      cc:

                  (i)

                  Comisia Europeană

                  (ii)

                  Autoritatea Bancară Europeană

                  (iii)

                  celelalte state membre

      ANEXA II
      MODEL DE DECLARAȚIE ÎN TEMEIUL ARTICOLULUI 7 ALINEATUL (2) LITERA (c) DIN REGULAMENTUL (UE) NR. 1024/2013
      Expeditor
      [Statul membru solicitant]
      Destinatar
      Banca Centrală Europeană (BCE)

         Declarație în temeiul articolului 7 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 referitoare la solicitarea de inițiere a unei cooperări strânse în temeiul articolului 7 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013

      Prin prezenta [statul membru în cauză] confirmă că a adoptat legislația națională relevantă pentru a asigura că actele juridice adoptate de BCE în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 au caracter obligatoriu și produc efecte juridice în [statul membru în cauză] și că autoritatea națională competentă a acestuia și autoritatea națională desemnată a acestuia vor fi obligate să adopte orice măsură solicitată de BCE în legătură cu entitățile supravegheate, în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013, și că această legislație națională relevantă a intrat în vigoare la [a se introduce data].
      În plus, opinia juridică anexată confirmă că legislația națională relevantă asigură, de asemenea, faptul că autoritatea națională competentă și autoritatea națională desemnată vor fi obligate să urmeze instrucțiunile, orientările, solicitările și măsurile specifice ale BCE în legătură cu entitățile supravegheate semnificative și instrucțiunile, orientările, solicitările și măsurile generale ale BCE în legătură cu entitățile supravegheate mai puțin semnificative.
      Pentru statul membru
      [Semnătură]

                  Apendice

                  :

                  Copie a legislației naționale relevante adoptate de statul membru solicitant pentru a asigura faptul că actele juridice adoptate de BCE în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1024/2013 au caracter obligatoriu și produc efecte juridice în [statul membru în cauză] și că autoritatea națională competentă a acestuia și autoritatea națională desemnată a acestuia vor fi obligate să adopte orice măsură solicitată de BCE în legătură cu entitățile supravegheate.


title: Decizia (UE) 2017/758 a Consiliului din 25 aprilie 2017 referitoare la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, cu ocazia celei de a opta reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți în privința propunerii de modificare a anexelor A, B și C

text:
               29.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 113/45

         DECIZIA (UE) 2017/758 A CONSILIULUI
   din 25 aprilie 2017
   referitoare la poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, cu ocazia celei de a opta reuniuni a Conferinței părților la Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți în privința propunerii de modificare a anexelor A, B și C
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 14 octombrie 2004, Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (denumită în continuare „convenția”) a fost aprobată, în numele Comunității Europene, prin Decizia 2006/507/CE a Consiliului (1).

               (2)

               Uniunea a transpus obligațiile prevăzute în convenție în dreptul Uniunii prin Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (2).

               (3)

               Uniunea acordă o importanță deosebită necesității de a extinde treptat anexele A, B și/sau C la convenție prin includerea de noi substanțe care îndeplinesc criteriile necesare pentru a fi considerate poluanți organici persistenți (POP), ținând seama de principiul precauției, în vederea îndeplinirii obiectivului convenției și a angajamentului de a reduce la minimum, până în 2020, efectele adverse ale substanțelor chimice, asumat de guverne la Summitul mondial privind dezvoltarea durabilă, care a avut loc la Johannesburg în 2002.

               (4)

               În temeiul articolului 22 din convenție, Conferința părților (denumită în continuare „COP”) poate adopta decizii de modificare a anexelor A, B și/sau C la convenție. Aceste decizii intră în vigoare după un an de la data comunicării de către depozitar a unei modificări, dar nu și pentru părțile la convenție (denumite în continuare „părțile”) care nu doresc să aplice modificarea respectivă.

               (5)

               După primirea unei propuneri privind decabromdifenileterul comercial (c-decaBDE) din partea Norvegiei în 2013, Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți (CE POP), înființat în temeiul convenției, și-a încheiat lucrările referitoare la cdecaBDE. CE POP a constatat că c-decaBDE îndeplinește criteriile prevăzute de convenție pentru includere în anexa A. Se estimează că, la cea de a opta reuniune a sa, COP va lua o decizie în privința includerii c-decaBDE în anexa A la convenție.

               (6)

               Fabricarea, punerea pe piață sau utilizarea decabromdifenileterului ca substanță sau constituent al altor substanțe, în amestecuri și în articole, este restricționată în temeiul Regulamentului (UE) 2017/227 al Comisiei (3), care introduce rubrica 67 în anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (4) (REACH) (denumită în continuare „rubrica 67”). În temeiul rubricii 67, fabricarea, punerea pe piață sau utilizarea decabromdifenileterului este permisă numai pe o perioadă limitată de timp pentru aeronavele noi și pentru piesele de schimb pentru aeronave, autovehicule, vehicule agricole și forestiere și anumite echipamente tehnice.

               (7)

               După primirea unei propuneri privind parafinele clorurate cu catenă scurtă (PCCS) din partea Uniunii în 2006, CE POP a constatat că PCCS îndeplinesc criteriile prevăzute de convenție pentru includere în anexa A la convenție. Se estimează că, la cea de a opta reuniune a sa, COP va lua o decizie în privința includerii PCCS în anexa A la convenție.

               (8)

               Producția, punerea pe piață și utilizarea PCCS sunt interzise, cu anumite excepții, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 850/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2015/2030 al Comisiei (5). Respectivul regulament modificat specifică, de asemenea, valori-limită pentru prezența PCCS în alte amestecuri de parafine clorurate rezultate din procesul de fabricare. Întrucât PCCS se pot propaga în mediu pe distanțe lungi, eliminarea treptată la scară mondială a utilizării acestor substanțe ar fi mai avantajoasă pentru cetățenii Uniunii decât simpla lor interzicere în Uniune în temeiul Regulamentului (CE) nr. 850/2004.

               (9)

               După primirea unei propuneri privind hexaclorbutadiena (HCBD) din partea Uniunii în 2011, CE POP a constatat că HCBD îndeplinește criteriile prevăzute de convenție pentru includere în anexele A și C la convenție. La cea de a șaptea reuniune a sa, COP a decis includerea HCBD în anexa A la convenție. Cu toate acestea, COP a adoptat decizia SC-7/11, prin care a solicitat CE POP să aprofundeze evaluarea HCBD pe baza noilor informații disponibile, în vederea includerii sale în anexa C la convenție, și să adreseze COP o recomandare în privința includerii HCBD în anexa C, care urmează a fi examinată la cea de a opta reuniune.

               (10)

               Producția, punerea pe piață și utilizarea HCBD sunt interzise în Uniune în temeiul Regulamentului (CE) nr. 850/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 519/2012 al Comisiei (6), dar substanța poate fi produsă în mod neintenționat în unele activități industriale. Aceste activități intră sub incidența Directivei 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7) și impun aplicarea anumitor măsuri de gestionare a emisiilor. Întrucât HCBD se poate propaga în mediu pe distanțe lungi, măsurile la scară mondială de combatere a scurgerilor neintenționate de HCBD ar fi mai avantajoase pentru cetățenii Uniunii decât măsurile luate în Uniune prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 850/2004.

               (11)

               Acidul perfluoroctan sulfonic (PFOS) și derivații săi figurează în anexa B la convenție pentru un număr de „scopuri acceptabile”. COP va fi invitată să analizeze dacă aceste scopuri acceptabile sunt în continuare necesare. Regulamentul (CE) nr. 850/2004 interzice producția, punerea pe piață și utilizarea PFOS, dar prevede derogări pentru anumite utilizări care sunt încă necesare în Uniune. În consecință, Uniunea ar trebui să sprijine eliminarea scopurilor acceptabile pentru PFOS și derivații săi care nu mai sunt necesare pentru părți, cu excepția acoperirilor fotorezistente și antireflectoare pentru semiconductori, a agenților de gravare pentru compuși semiconductori și filtre ceramice și a acoperirilor galvanice cu metale dure executate exclusiv în sisteme cu buclă închisă,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii la cea de a opta reuniune a Conferinței părților (COP) la Convenția de la Stockholm constă, în conformitate cu recomandările relevante ale Comitetului de examinare a poluanților organici persistenți, în sprijinirea:

               —

               includerii decabromdifenileterului (BDE-209) prezent în decabromdifenileterul comercial (c-decaBDE) în anexa A la convenție cu „derogări specifice” pentru producția și utilizarea decaBDE în piesele de schimb pentru industria automobilelor. Uniunea sprijină respectiva includere pe listă cu „derogări specifice” suplimentare pentru aeronave și piese de schimb pentru aeronave în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/227, precum și pentru piese de schimb pentru vehicule agricole și forestiere și pentru anumite echipamente tehnice, dacă nicio altă parte la convenție sau parte interesată direct implicată nu poate demonstra ca are nevoie de aceste derogări;

               —

               includerii parafinelor clorurate cu catenă scurtă (PCCS) în anexa A la convenție;

               —

               includerii hexaclorbutadienei (HCBD) în anexa C la convenție;

               —

               eliminării următoarelor scopuri acceptabile de la rubrica acidului perfluoroctan sulfonic (PFOS) și a derivaților săi din anexa B la convenție: prelucrarea imaginilor fotografice, fluidele hidraulice utilizate în aviație, anumite dispozitive medicale [cum ar fi producția filmelor de ETFE (copolimer de etilenă tetrafluoretilenă) și a materialelor ETFE radioopace, dispozitivele medicale pentru diagnostic in vitro și filtrele de culoare pentru senzorii CCD], spuma pentru stingerea incendiilor și momeala pentru insecte folosită la combaterea furnicilor tăietoare de frunze (Atta spp. și Acromyrmex spp.).

         (2)   Din perspectiva evoluțiilor din cadrul celei de a opta reuniuni a COP, se poate conveni asupra unei cizelări a acestei poziții în cursul coordonării la fața locului.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 25 aprilie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. BORG

      (1)  Decizia 2006/507/CE a Consiliului din 14 octombrie 2004 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Convenției de la Stockholm privind poluanții organici persistenți (JO L 209, 31.7.2006, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți și de modificare a Directivei 79/117/CEE (JO L 158, 30.4.2004, p. 7).

      (3)  Regulamentul (UE) 2017/227 al Comisiei din 9 februarie 2017 de modificare a anexei XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), în ceea ce privește eterul de bis(pentabromfenil) (JO L 35, 10.2.2017, p. 6).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1).

      (5)  Regulamentul (UE) 2015/2030 al Comisiei din 13 noiembrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind poluanții organici persistenți în ceea ce privește anexa I (JO L 298, 14.11.2015, p. 1).

      (6)  Regulamentul (UE) nr. 519/2012 al Comisiei din 19 iunie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind poluanții organici persistenți în ceea ce privește anexa I (JO L 159, 20.6.2012, p. 1).

      (7)  Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).