title: 2010/398/Euratom: Decizia Comisiei din 15 iulie 2010 privind încheierea unui memorandum de înțelegere între Comisia Europeană și Agenția Internațională pentru Energie Atomică referitor la EURDEP ( EUropean Radiological Data Exchange Platform – Platforma europeană de schimb de date radiologice)

text:
               16.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 182/15

         DECIZIA COMISIEI
   din 15 iulie 2010
   privind încheierea unui memorandum de înțelegere între Comisia Europeană și Agenția Internațională pentru Energie Atomică referitor la EURDEP (EUropean Radiological Data Exchange Platform – Platforma europeană de schimb de date radiologice)
   (2010/398/Euratom)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 199,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 35 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, statele membre sunt obligate să realizeze instalații destinate monitorizării continue a radioactivității mediului pe teritoriul național, iar Comisia are drept de acces la aceste instalații.

               (2)

               Comisia Europeană a elaborat, în acest context, un format de date comun numit EURDEP (EUropean Radiological Data Exchange Platform – Platforma europeană de schimb de date radiologice), precum și o rețea Internet corespunzătoare, în vederea facilitării unui schimb de date continuu și coerent, furnizate de rețelele naționale automate de monitorizare a nivelului dozelor și de programele de monitorizare a radioactivității mediului. Acestea sunt utilizate de mai mulți ani în Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și se consideră că au atins la ora actuală un grad suficient de maturitate pentru a putea fi utilizate pe scară mai largă.

               (3)

               Comisia Europeană și Agenția Internațională pentru Energie Atomică (AIEA) și-au exprimat hotărârea reciprocă de a consolida în mod semnificativ calitatea și intensitatea cooperării dintre cele două instituții printr-o declarație comună semnată în 2008.

               (4)

               Protecția împotriva radiațiilor, inclusiv punerea la dispoziție a datelor de monitorizare a radioactivității în timp real la nivel mondial, a fost identificată drept unul dintre domeniile prioritare specifice de cooperare.

               (5)

               Utilizarea tehnologiei testate, dezvoltate de Comisia Europeană pentru EURDEP, este o manieră excelentă de a facilita schimbul de date automat și reprezintă o contribuție importantă la dezvoltarea globală a monitorizării radioactivității mediului.

               (6)

               Punerea tehnologiei EURDEP la dispoziția AIEA este în interesul Comunității Europene a Energiei Atomice, deoarece, datorită contribuției AIEA, participanții la rețeaua europeană vor avea acces la datele de monitorizare a radioactivității mediului din întreaga lume.

               (7)

               În acest context, prezentul memorandum de înțelegere a fost elaborat în cadrul relațiilor dintre Euratom și AIEA, pentru acoperirea aspectelor tehnice ale cooperării dintre AIEA și Euratom în ceea ce privește EURDEP.

               (8)

               Din prezentul memorandum nu decurge niciun fel de implicație financiară sau obligație juridică,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă memorandumul de înțelegere dintre Comisia Europeană și Agenția Internațională pentru Energie Atomică referitor la EURDEP (EUropean Radiological Data Exchange Platform – Platforma europeană de schimb de date radiologice), anexat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Comisarul pentru energie Günther Oettinger semnează memorandumul de înțelegere dintre Comisia Europeană și Agenția Internațională pentru Energie Atomică referitor la EURDEP (EUropean Radiological Data Exchange Platform – Platforma europeană de schimb de date radiologice) în numele Comisiei.

      Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2010.

            Pentru Comisie

         Günther OETTINGER

            Membru al Comisiei

      ANEXĂ

         Memorandum de înțelegere între Comisia Europeană și Agenția Internațională pentru Energie Atomică referitor la EURDEP (European Radiological Data Exchange Platform – Platforma europeană de schimb de date radiologice)
         Comisia Europeană, denumită în continuare „Comisia”, și Agenția Internațională pentru Energie Atomică, denumită în continuare „AIEA” (denumite în continuare „părțile”),

            CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

         Articolul 1
         Obiectul prezentului memorandum de înțelegere
         (1)   În conformitate cu prezentul memorandum de înțelegere, Comisia și AIEA convin asupra cooperării în domeniul schimbului de date radiologice în timp real la nivel mondial, în scop de verificare și pentru alte situații de urgență.
         (2)   Părțile convin de asemenea să acționeze în strânsă colaborare și să se consulte în chestiuni de interes reciproc ori de câte ori este necesar, în cadrul respectivelor lor mandate.
         Articolul 2
         Dispoziții instituționale
         (1)   Comisia și AIEA vor crea canale corespunzătoare de comunicare pentru facilitarea cooperării dintre ele.
         (2)   Comisia și AIEA vor desemna fiecare în parte un organism de legătură responsabil cu coordonarea activităților prevăzute la articolul 3 din prezentul memorandum de înțelegere.
         (3)   AIEA va deveni membră a Grupului de lucru ECURIE-EURDEP și va participa la planificarea acțiunilor ulterioare ale EURDEP și la aprobarea oricăror actualizări sau modificări ale software-ului asociat EURDEP, inclusiv a eventualelor modificări aduse formatului datelor.
         (4)   AIEA va participa și va asista Comisia la organizarea viitoarelor ateliere de lucru EURDEP.
         Articolul 3
         Domenii specifice de cooperare
         Părțile convin, sub rezerva propriilor norme și reglementări financiare, politici și proceduri și sub rezerva disponibilității resurselor financiare, să coopereze în domenii specifice precum cele de mai jos (cooperarea se poate extinde și la alte domenii):

                     (a)

                     fără a aduce atingere drepturilor de proprietate intelectuală pertinente pe care le deține, Comisia va pune la dispoziția AIEA software-ul dezvoltat pentru colectarea și prezentarea în timp real a nivelurilor de radiații pe teritoriul Europei (Platforma europeană de schimb de date radiologice – EURDEP, http://eurdep.jrc.it), precum și toate actualizările sau modificările aduse acestuia;

                     (b)

                     Comisia și AIEA vor depune eforturi pentru a garanta că toți furnizorii naționali de date au acces liber și egal la toate datele radiologice;

                     (c)

                     AIEA va promova schimbul de date radiologice de monitorizare în timp real cu toate statele membre AIEA care nu au încheiat încă un acord cu Comisia și va coordona sprijinirea acestor schimburi în vederea instituirii unui sistem mondial comun Comisie-AIEA, sub un alt nume și bazat pe tehnologia EURDEP;

                     (d)

                     Comisia și AIEA vor implementa și gestiona site-uri oglindă (mirror sites) ale site-ului EURDEP; AIEA va promova site-urile oglindă regionale de date, punând software-ul și tehnologia la dispoziția exclusivă a organismelor care vor reproduce datele pe un site oglindă (mirroring);

                     (e)

                     Comisia și AIEA își vor coordona acțiunile pentru a garanta absența oricăror inconsecvențe care ar putea compromite schimbul la nivel mondial de date radiologice de monitorizare.

               Articolul 4
         Dispoziții financiare
         Nicio dispoziție a prezentului memorandum de înțelegere nu creează obligații financiare pentru vreuna dintre părți. În situațiile în care măsurile adoptate pentru implementarea prezentului memorandum de înțelegere pot crea obligații financiare sau juridice, părțile trebuie să încheie un acord separat, sub rezerva normelor și reglementărilor financiare ale ambelor părți, înainte de adoptarea respectivelor măsuri.
         Articolul 5
         Personal
         Toți membrii personalului angajați de către părți se supun în continuare normelor și reglementărilor instituțiilor lor respective, în privința tuturor chestiunilor legate de încadrarea în muncă, asigurările medicale și de viață, precum și de drepturile și beneficiile angajatului. Nicio dispoziție a prezentului memorandum de înțelegere nu este considerată ca reprezentând sau creând vreo relație de angajat/angajator între AIEA și Comisie.
         Articolul 6
         Difuzarea informației
         Comisia și AIEA vor sprijini difuzarea cât mai pe larg a informațiilor neclasificate furnizate sau partajate în cadrul prezentului memorandum de înțelegere, sub rezerva necesității de a proteja informațiile confidențiale. Comisia și AIEA vor garanta confidențialitatea informațiilor clasificate de cealaltă parte drept confidențiale sau cu difuzare restrânsă.
         Articolul 7
         Proprietate intelectuală
         Comisia și AIEA vor coopera pentru a garanta că proprietatea intelectuală și drepturile aferente – inclusiv toate drepturile de autor și brevetele corespunzătoare tuturor materialelor sau invențiilor produse de părți, de angajații și subcontractanții lor și rezultate în urma cooperării dintre Comisie și AIEA în cadrul implementării prezentului memorandum de înțelegere, sau alte drepturi de proprietate intelectuală – pot fi utilizate pentru a favoriza îndeplinirea misiunii statutare a AIEA de promovare a schimbului de informații între statele membre.
         Articolul 8
         Utilizarea denumirii, a emblemei sau a ștampilei oficiale
         (1)   AIEA nu va utiliza denumirea, emblema sau ștampila oficială a Comisiei în alte scopuri decât cele autorizate în mod expres, în scris, de către Comisie.
         (2)   Comisia nu va utiliza denumirea, emblema sau ștampila oficială a AIEA în alte scopuri decât cele autorizate în mod expres, în scris, de către AIEA.
         Articolul 9
         Privilegii și imunități
         Niciuna dintre dispozițiile care fac parte din prezentul memorandum de înțelegere sau fac referire la acesta nu poate fi considerată ca reprezentând o renunțare, expresă sau implicită, la imunitățile, privilegiile, scutirile și facilitățile de care beneficiază Comisia sau AIEA în conformitate cu dreptul internațional, acordurile sau convențiile internaționale, inclusiv Acordul privind privilegiile și imunitățile AIEA, sau dreptul național și legislația din statele lor membre respective.
         Articolul 10
         Litigii
         Orice litigiu între părți, rezultat din interpretarea sau din implementarea prezentului memorandum de înțelegere sau referitor la acesta, va fi soluționat pe cale amiabilă între părți.
         Articolul 11
         Începutul și sfârșitul cooperării și statutul
         (1)   Cooperarea în temeiul prezentului memorandum de înțelegere va începe la data semnării de către ambele părți și va avea o durată de trei ani calendaristici, care va fi reînnoită, cu excepția cazului în care una dintre părți comunică un aviz contrar. În cazul în care părțile semnează la date diferite, cooperarea începe la data ultimei semnături.
         (2)   Dispozițiile prezentului memorandum de înțelegere pot fi modificate prin acord scris între părți.
         (3)   Cooperarea în temeiul prezentului memorandumul de înțelegere poate fi denunțată de oricare dintre părți, prin preaviz de șaizeci de zile transmis în scris celeilalte părți. În caz de denunțare, părțile iau măsuri imediate de încheiere a tuturor activităților comune, în mod corect și fără întârziere.
         (4)   Nicio dispoziție a prezentului memorandum de înțelegere nu creează obligații juridice pentru vreuna dintre părți.


title: 2011/582/UE: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2011 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie aferent exercițiului financiar 2009

text:
               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/167

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie aferent exercițiului financiar 2009
   (2011/582/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie pentru exercițiul financiar 2009,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Observatorului (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (3), în special articolul 15,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0120/2011),

               1.

               acordă directorului Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Observatorului aferent exercițiului financiar 2009;

               2.

               își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, directorului Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 338, 14.12.2010, p. 162.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 376, 27.12.2006, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 250/169

         REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2011
   conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie aferent exercițiului financiar 2009
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie pentru exercițiul financiar 2009,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie pentru exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Observatorului (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (3), în special articolul 15,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A7-0120/2011),

               A.

               întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obținut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale pentru exercițiul financiar 2009 și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente;

               B.

               întrucât, la 5 mai 2010, Parlamentul a acordat descărcarea de gestiune directorului Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie pentru execuția bugetului Observatorului aferent exercițiului financiar 2008 (5) și întrucât, în rezoluția sa care însoțea decizia de descărcare de gestiune, Parlamentul, printre altele:

                           —

                           a insistat asupra faptului că este important ca Observatorul să își stabilească în programarea sa obiective SMART și indicatori RACER pentru a putea evalua rezultatele activităților sale;

                           —

                           a luat act de faptul că Observatorul a înregistrat în 2008 venituri din dobânzi în valoare de 107 591,31 EUR;

                           —

                           a felicitat Observatorul pentru strânsa sa colaborare cu Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă, cu sediul tot la Lisabona, vizând folosirea în comun a spațiilor din clădiri, a infrastructurii și a serviciilor, și a luat act de faptul că mutarea în propriul sediu a fost prevăzută pentru cel de-al treilea trimestru din 2009;

               C.

               întrucât bugetul Observatorului a fost de 14 720 000 EUR pentru exercițiul 2009, cu 2,25 % mai mic decât bugetul aferent exercițiului financiar 2008,

               1.

               constată cu satisfacție că, pentru exercițiul financiar 2009, Curtea de Conturi a reușit să obțină asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale ale Observatorului sub toate aspectele semnificative, precum și cu privire la legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, în ansamblul lor;

      Performanță

               2.

               salută inițiativa Observatorului de a crea o rețea computerizată pentru colectarea și schimbul de informații, denumită „Rețeaua europeană de informare privind drogurile și toxicomania”; observă că această rețea conectează rețelele naționale de informare privind drogurile, centrele de specialitate din statele membre și sistemele de informare ale organizațiilor internaționale care colaborează cu Observatorul;

               3.

               remarcă faptul că Observatorul a desemnat un membru suplimentar al personalului cu normă întreagă pentru a se ocupa de îmbunătățirea sistemului de planificare și monitorizare și pentru a elabora indicatori adecvați;

               4.

               invită Observatorul să ia în considerare introducerea unei diagrame Gantt în programarea fiecărei activități operaționale pentru a indica în mod concis timpul dedicat unui proiect de către fiecare membru al personalului și pentru a favoriza o abordare orientată spre obținerea de rezultate;

               5.

               felicită Observatorul pentru că a prezentat, într-un tabel anexat la Raportul anual al Curții de Conturi pentru 2009, o comparație între operațiunile desfășurate în 2009 și în 2008, astfel încât să permită autorității care acordă descărcarea de gestiune să evalueze cu mai multă eficacitate performanțele Observatorului de la un exercițiu la altul; remarcă faptul că Observatorul a elaborat un număr mai mare de documente tematice și informări privind politicile de profil;

               6.

               subliniază faptul că descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Observatorului ar trebui să se bazeze în mai mare măsură pe performanțele acestuia din cursul exercițiului;

      Reportarea creditelor

               7.

               invită Observatorul să elaboreze instrucțiuni și proceduri adecvate pentru analizarea creditelor care ar putea fi reportate, astfel încât cuantumul reportărilor să fie redus la minimul necesar pentru a acoperi sumele datorate încă pentru angajamentele din cursul exercițiului; consideră, de asemenea, că este important ca Observatorul să își îmbunătățească programarea și monitorizarea activităților în vederea reducerii reportărilor; observă că, potrivit constatării Curții de Conturi, Observatorul a reportat 339 000 EUR din creditele pe 2009 pentru titlul II – Cheltuieli administrative (26 %), din care 250 000 EUR corespundeau unor angajamente care nu au fost urmate de nicio plată, destinate în special unor activități aferente exercițiului 2010;

      Gestiunea numerarului

               8.

               salută faptul că Observatorul a continuat să își îmbunătățească previziunile anuale privind necesarul de numerar; observă că aceste previziuni sunt actualizate în mod constant și prezentate ca document justificativ serviciilor competente ale Comisiei pentru a justifica solicitarea trimestrială a Observatorului privind plata următoarei tranșe a subvenției sale anuale alocate de Uniune;

               9.

               solicită precizări cu privire la normele aplicabile pentru veniturile alocate interne, având în vedere problemele ridicate în urma restituirii către Observator a unei părți a surplusului acumulat la Centrul de Traduceri; ia act de răspunsul Observatorului potrivit căruia mai multe agenții se confruntă cu această dificultate; sugerează ca acest tip de problemă transversală să fie tratată în viitor pe baza unei abordări comune;

      Resurse umane

               10.

               invită Observatorul să asigure în continuare punerea în aplicare consecventă a procedurii aprobate de evaluare a personalului furnizând informații și orientări adecvate notatorilor și angajaților;

      Audit intern

               11.

               salută inițiativa Observatorului de a furniza autorității care acordă descărcarea de gestiune raportul anual de audit intern asupra Observatorului în concordanță cu recomandarea Serviciului de Audit Intern (IAS); consideră că acest lucru este un semn de transparență și un exemplu de bune practici care ar trebui urmat de toate celelalte agenții;

               12.

               constată că IAS a realizat în 2009 un audit asupra gestiunii subvențiilor pentru a oferi directorului Observatorului asigurări rezonabile cu privire la caracterul adecvat și la eficacitatea sistemului de control intern aplicabil gestiunii subvențiilor în cadrul Observatorului; remarcă în această privință că IAS a descoperit deficiențe în ceea ce privește respectarea de către Observator a orientărilor actuale ale Comisiei privind acordurile de subvenționare, punerea în aplicare a acordului de subvenționare al Observatorului și raportarea cu privire la subvenții; salută totuși rezultatele pozitive ale Observatorului și eforturile sale constante de stabilire și menținere a unei gestiuni de calitate a procedurilor de subvenționare, vizând asigurarea unei calități ridicate a acțiunilor finanțate și a execuției administrative și financiare a subvențiilor;

               13.

               invită Observatorul să informeze autoritatea care acordă descărcarea de gestiune cu privire la progresele realizate în legătură cu gestiunea riscurilor, în special cu analiza sa anuală a riscurilor;

               14.

               ia act de faptul că 9 dintre cele 19 recomandări ale IAS în vigoare de la 31 decembrie 2009 sunt considerate „foarte importante” și se referă în special la: adaptarea acordului de subvenționare al Observatorului, controlul calității pentru noul sediu, măsurile preventive împotriva inundațiilor, planul de continuitate a activităților și investițiile în echipamente; îndeamnă, prin urmare, Observatorul să pună în aplicare fără întârziere cele 9 recomandări „foarte importante” și să informeze autoritatea care acordă descărcarea de gestiune cu privire la progresele înregistrate;

               15.

               face trimitere, pentru alte observații cu caracter orizontal care însoțesc decizia privind descărcarea de gestiune, la Rezoluția sa din 10 mai 2011 (6) referitoare la performanțele, gestiunea financiară și controlul agențiilor.

      (1)  JO C 338, 14.12.2010, p. 162.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 376, 27.12.2006, p. 1.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (5)  JO L 252, 25.9.2010, p. 160.

      (6)  Texte adoptate, P7_TA(2011)0163 (a se vedea pagina 269 din prezentul Jurnal Oficial).


title: 2012/626/UE: Decizia Consiliului din 4 octombrie 2012 de numire a șase membri români și a cinci supleanți români în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               9.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 274/29

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 4 octombrie 2012
   de numire a șase membri români și a cinci supleanți români în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2012/626/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului român,
   întrucât:

               (1)

               La 22 decembrie 2009 și la 18 ianuarie 2010, Consiliul a adoptat Deciziile 2009/1014/UE (1) și 2010/29/UE (2) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2010 și 25 ianuarie 2015.

               (2)

               Șase locuri de membri în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor domnului Decebal ARNĂUTU, doamnei Veronica DIACONU, doamnei Edita Emőke LOKODI, domnului Constantin OSTAFICIUC, domnului Vasile SAVA și domnului Gheorghe Bunea STANCU. Cinci locuri de supleanți în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor domnului Árpád Szabolcs CSEHI, domnului Gheorghe FLUTUR, doamnei Mariana MIRCEA, domnului Mircia MUNTEAN și doamnei Ioana TRIFOI,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numesc în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2015:

               (a)

               în calitate de membri:

                           —

                           domnul Cristian Mihai ADOMNIȚEI, President of Iași County Council

                           —

                           domnul Dragoș Adrian BENEA, President of Bacău County Council

                           —

                           domnul Ovidiu BRĂILOIU, Mayor of Eforie town, Constanța County

                           —

                           domnul Csaba BORBOLY, President of Harghita County Council

                           —

                           doamna Mariana GÂJU, Mayor of the Cumpăna commune, Constanța County

                           —

                           domnul Emilian OPREA, Mayor of Chitila town, Ilfov County

                     și

               (b)

               în calitate de supleanți:

                           —

                           domnul Andrei Ioan CHILIMAN, Mayor of District 1 – Bucharest

                           —

                           doamna Veronica DIACONU, Local Councillor, Gorgota commune Local Council, Prahova County

                           —

                           domnul Petru Nicolae IOȚCU, President of Arad County Council

                           —

                           domnul Marian PETRACHE, President of Ilfov County Council

                           —

                           domnul Silviu PONORAN, Mayor of Zlatna town, Alba County.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 4 octombrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. CHARALAMBOUS

      (1)  JO L 348, 29.12.2009, p. 22.

      (2)  JO L 12, 19.1.2010, p. 11.


title: Decizia Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene reuniți în cadrul Consiliului din 4 decembrie 2006 privind semnarea și aplicarea provizorie a Acordului euromediteranean privind serviciile aeriene între Comunitatea Europeană și statele membre, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parteText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

42006D0959

Jurnalul Oficial L 386 , 29/12/2006 p. 0055 - 0056 Jurnalul Oficial L 200 , 01/08/2007 p. 0603 - 0604

		Decizia Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene reuniți în cadrul Consiliuluidin 4 decembrie 2006privind semnarea și aplicarea provizorie a Acordului euromediteranean privind serviciile aeriene între Comunitatea Europeană și statele membre, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte(Text cu relevanță pentru SEE)(2006/959/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE ȘI REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE REUNIȚI ÎN CADRUL CONSILIULUI,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 80 alineatul (2) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (4),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu Regatul Maroc în vederea stabilirii unui acord euromediteranean privind serviciile aeriene.(2) Comisia a negociat în numele Comunității și al statelor membre un acord euromediteranean privind serviciile aeriene cu Regatul Maroc (denumit în continuare "acordul"), în conformitate cu decizia Consiliului care autorizează Comisia să deschidă negocierile.(3) Acordul a fost parafat la 14 decembrie 2005 la Marrakech.(4) Sub rezerva eventualei sale încheieri la o dată ulterioară, acordul negociat de Comisie ar trebui să fie semnat și aplicat în mod provizoriu de Comunitate și statele membre.(5) Este necesar să se stabilească normele de procedură privind participarea Comunității și a statelor membre la comitetul mixt instituit în temeiul articolului 22 din acord, precum și la procedurile de arbitraj prevăzute la articolul 23 din acord, precum și la aplicarea anumitor dispoziții ale acordului, în special a celor privind adoptarea de măsuri de salvgardare, acordarea și revocarea drepturilor de trafic și anumite aspecte de securitate și de siguranță,DECID:Articolul 1Semnare și aplicare provizorie(1) Semnarea Acordului euromediteranean privind serviciile aeriene între Comunitatea Europeană și statele membre, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte, denumit în continuare "acordul", este aprobată în numele Comunității, sub rezerva încheierii acordului menționat.(2) Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze acordul în numele Comunității, sub rezerva încheierii acestuia.(3) Până la intrarea sa în vigoare, acordul se aplică în conformitate cu articolul 30 alineatul (1) din acord.(4) Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Comitetul mixt(1) Comunitatea și statele membre sunt reprezentate, în cadrul comitetului mixt instituit în temeiul articolului 22 din acord, de reprezentanți ai Comisiei și ai statelor membre.(2) Poziția Comunității și a statelor membre în cadrul comitetului mixt este adoptată de Comisie în ceea ce privește modificarea anexelor acordului, cu excepția anexei I (Servicii autorizate și rute specificate) și a anexei IV (Dispoziții tranzitorii), precum și a aspectelor care intră sub incidența articolului 7 sau a articolului 8 din acord, după consultarea unui comitet special al reprezentanților statelor membre numit de Consiliu.(3) În ceea ce privește celelalte decizii ale comitetului mixt cu privire la aspecte care intră sub incidența competenței comunitare, poziția Comunității și a statelor membre este adoptată de Consiliu, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei.(4) În ceea ce privește celelalte decizii ale comitetului mixt cu privire la aspecte care se află în competența statelor membre, poziția care urmează să fie prezentată este adoptată de Consiliu, hotărând în unanimitate, la propunerea Comisiei sau a statelor membre.(5) Poziția Comunității și a statelor membre în cadrul comitetului mixt este prezentată de Comisie, cu excepția domeniilor care se află în competența exclusivă a statelor membre, unde aceasta este prezentată de președintele Consiliului sau, în cazul în care Consiliul decide astfel, de Comisie.Articolul 3Arbitraj(1) Comisia reprezintă Comunitatea și statele membre în procedurile de arbitraj prevăzute la articolul 23 din acord.(2) Decizia de a limita, suspenda sau revoca exercitarea drepturilor și a privilegiilor în conformitate cu articolul 23 alineatul (6) din acord este adoptată de Consiliu, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei.(3) În cazul aspectelor care intră sub incidența competenței comunitare, Comisia, asistată de un comitet special de reprezentanți ai statelor membre numit de Consiliu, decide cu privire la orice altă măsură corespunzătoare care urmează a fi luată în temeiul articolului 23 din acord.Articolul 4Măsuri de salvgardare(1) Decizia de a lua măsuri de salvgardare, în conformitate cu articolul 24 din acord, este adoptată de Comisie, asistată de un comitet special de reprezentanți ai statelor membre numit de Consiliu, din proprie inițiativă sau la cererea unui stat membru.(2) Atunci când un stat membru solicită Comisiei să ia măsuri de salvgardare, acesta furnizează Comisiei, în sprijinul cererii sale, informațiile care o justifică. Comisia decide cu privire la această cerere în termen de o lună sau, în cazurile urgente, în termen de 10 zile lucrătoare și informează Consiliul și statele membre despre decizia sa. Orice stat membru poate prezenta Consiliului decizia Comisiei în termen de 10 zile lucrătoare de la data comunicării acestei decizii. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată în termen de o lună de la data la care a fost sesizat, poate adopta o decizie diferită.Articolul 5Informarea Comisiei(1) Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la orice decizie de a refuza, revoca, suspenda sau limita autorizațiile unui transportator aerian din Maroc, pe care au adoptat-o în temeiul articolelor 3 și 4 din acord.(2) Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la orice cerere sau orice notificare făcută sau primită în temeiul articolului 14 din acord.(3) Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la orice cerere sau orice notificare făcută sau primită în temeiul articolului 15 din acord.Adoptată la Bruxelles, 4 decembrie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleM. Pekkarinen--------------------------------------------------


title: Decizia (PESC) 2015/1965 a Comitetului politic și de securitate din 27 octombrie 2015 privind acceptarea contribuției Elveției pentru Misiunea Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (EUAM Ucraina/4/2015)

text:
               31.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 287/67

         DECIZIA (PESC) 2015/1965 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 27 octombrie 2015
   privind acceptarea contribuției Elveției pentru Misiunea Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (EUAM Ucraina/4/2015)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Decizia 2014/486/PESC a Consiliului din 22 iulie 2014 privind Misiunea Uniunii Europene de consiliere pentru reforma sectorului securității civile în Ucraina (EUAM Ucraina) (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Decizia 2014/486/PESC, Consiliul autorizează Comitetul politic și de securitate (COPS) să adopte deciziile relevante privind acceptarea contribuțiilor propuse de către state terțe la EUAM Ucraina.

               (2)

               Comandantul operațiilor civile a recomandat COPS să accepte contribuția propusă din partea Elveției la EUAM Ucraina și să considere contribuția ca fiind semnificativă.

               (3)

               Elveția ar trebui să fie scutită de contribuții financiare la bugetul operațional al EUAM Ucraina,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Contribuțiile statelor terțe
   (1)   Contribuția Elveției la EUAM Ucraina este acceptată și este considerată semnificativă.
   (2)   Elveția este scutită de contribuții financiare la bugetul operațional al EUAM Ucraina.
   Articolul 2
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 27 octombrie 2015.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 217, 23.7.2014, p. 42.


title: Decizia Comisiei din 21 aprilie 2016 de notificare a unei țări terțe cu privire la posibilitatea de a fi identificată ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat

text:
               23.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/4

         DECIZIA COMISIEI
   din 21 aprilie 2016
   de notificare a unei țări terțe cu privire la posibilitatea de a fi identificată ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat
   (2016/C 144/05)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 al Consiliului de instituire a unui sistem comunitar pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2847/93, (CE) nr. 1936/2001 și (CE) nr. 601/2004 și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 1093/94 și (CE) nr. 1447/1999 (1), în special articolul 32,
   întrucât:
   1.   INTRODUCERE

               (1)

               Regulamentul (CE) nr. 1005/2008 („Regulamentul INN”) instituie un sistem al Uniunii pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN).

               (2)

               Capitolul VI din Regulamentul INN prevede procedura pentru identificarea țărilor terțe necooperante, demersurile cu privire la astfel de țări, stabilirea unei liste a acestor țări, eliminarea de pe această listă, publicarea listei și eventualele măsuri de urgență.

               (3)

               În conformitate cu articolul 32 din Regulamentul INN, Comisia trebuie să trimită o notificare țărilor terțe cu privire la posibilitatea de a fi identificate ca țări terțe necooperante. Această notificare este de natură preliminară. Notificarea trebuie să se bazeze pe criteriile prevăzute la articolul 31 din Regulamentul INN. De asemenea, Comisia trebuie să întreprindă toate demersurile prevăzute la articolul 32 din regulamentul menționat în ceea ce privește țările terțe notificate. În special, Comisia trebuie să includă în notificare informații privind faptele și motivele esențiale care stau la baza respectivei identificări și să ofere țărilor în cauză posibilitatea de a răspunde și de a furniza elemente de probă care să infirme identificarea sau, după caz, un plan de acțiune destinat să amelioreze situația și măsurile adoptate pentru a o remedia. Comisia trebuie să acorde țărilor terțe notificate o perioadă de timp corespunzătoare pentru a răspunde la notificare și un termen rezonabil pentru a remedia situația.

               (4)

               În conformitate cu articolul 31 din Regulamentul INN, Comisia trebuie să identifice țările terțe pe care le consideră necooperante în ceea ce privește combaterea pescuitului INN. O țară terță trebuie să fie identificată ca necooperantă în cazul în care nu se achită de sarcinile care îi revin în temeiul dreptului internațional în calitatea sa de stat de pavilion, portuar, de coastă sau de piață și care presupun luarea de măsuri de prevenire, descurajare și eliminare a pescuitului INN.

               (5)

               Identificarea țărilor terțe necooperante trebuie să se bazeze pe revizuirea tuturor informațiilor prevăzute la articolul 31 alineatul (2) din Regulamentul INN.

               (6)

               În conformitate cu articolul 33 din Regulamentul INN, Consiliul trebuie să stabilească o listă a țărilor terțe necooperante. Măsurile prevăzute, printre altele, la articolul 38 din Regulamentul INN se aplică țărilor respective.

               (7)

               În temeiul articolului 20 alineatul (1) din Regulamentul INN, acceptarea certificatelor de captură validate prezentate de țări terțe de pavilion face obiectul unei notificări adresate Comisiei cu privire la mecanismele pentru punerea în aplicare, controlul și asigurarea respectării legilor, a reglementărilor și a măsurilor de conservare și gestionare pe care trebuie să le respecte navele de pescuit ale respectivelor țări terțe.

               (8)

               În conformitate cu articolul 20 alineatul (4) din Regulamentul INN, Comisia trebuie să coopereze pe plan administrativ cu țări terțe în domeniile legate de punerea în aplicare a regulamentului menționat anterior.

         2.   PROCEDURA CU PRIVIRE LA REPUBLICA KIRIBATI

               (9)

               Republica Kiribati (denumită în continuare „Kiribati”) nu a prezentat Comisiei notificarea sa în calitate de stat de pavilion în conformitate cu articolul 20 din Regulamentul INN.

               (10)

               În perioada 2010-2016, Comisia a desfășurat o cooperare administrativă cu autoritățile din Kiribati. Această cooperare a vizat aspecte legate de implementare, control și asigurarea respectării legilor, a reglementărilor și a măsurilor de conservare și gestionare de către Kiribati. Ea a implicat totodată un schimb de observații scrise și orale, precum și o vizită la fața locului. Comisia a obținut și a verificat toate informațiile considerate necesare privind măsurile luate de Kiribati pentru implementarea, controlul și asigurarea respectării legilor, a reglementărilor și a măsurilor de conservare și gestionare care trebuie îndeplinite de către navele de pescuit, precum și măsurile luate de această țară în vederea îndeplinirii obligațiilor în lupta împotriva pescuitului INN.

               (11)

               Republica Kiribati este membră a Comisiei pentru pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central (WCPFC) și a Comisiei interamericane pentru tonul tropical (CITT). Kiribati a ratificat Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării (UNCLOS) din 1982 și Acordul Organizației Națiunilor Unite din 1995 pentru aplicarea prevederilor Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982 în legătură cu conservarea și gestionarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari migratori (UNFSA). Această țară este parte la Convenția Agenției de Pescuit a Forumului Pacificului de Sud (Convenția FFA) (2) și la Acordul de la Nauru (PNA) privind cooperarea în materie de gestionare a activităților de pescuit de interes comun (3).

               (12)

               Pentru a evalua dacă Republica Kiribati respectă obligațiile internaționale care îi revin în calitate de stat de pavilion, portuar, de coastă sau de piață, obligații prevăzute în acordurile internaționale menționate în considerentul 11 și stabilite de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) relevante, menționate la considerentul respectiv, Comisia a solicitat, a cules și a analizat toate informațiile pe care le-a considerat necesare în sensul unui astfel de exercițiu.

         3.   POSIBILITATEA CA REPUBLICA KIRIBATI SĂ FIE IDENTIFICATĂ CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ

               (13)

               În conformitate cu articolul 31 alineatul (3) din Regulamentul INN, Comisia a analizat obligațiile Republicii Kiribati în calitatea acesteia de stat de pavilion, portuar, de coastă sau de piață. În scopul respectivei revizuiri, Comisia a ținut seama de criteriile enumerate la articolul 31 alineatele (4)-(7) din Regulamentul INN.

         3.1.   Recurența activităților de pescuit INN și a fluxurilor comerciale INN [articolul 31 alineatul (4) din Regulamentul INN]

               (14)

               Pe baza informațiilor obținute de Comisie în timpul vizitei la fața locului și a informațiilor puse la dispoziția publicului, există indicii clare conform cărora Kiribati nu este în măsură să furnizeze informații referitoare la caracteristicile speciilor de pești mari migratori capturate de flota sa de pescuit sau la produsele pescărești debarcate sau transbordate în porturile sale, nici să ofere detalii cu privire la fluxurile comerciale aferente acestor produse. De altfel, controalele efectuate de Kiribati în porturi constau aparent numai într-o serie de controale documentare (prin care se verifică situația licențelor, înregistrările din sistemul de monitorizare prin satelit a navelor de pescuit, rapoartele observatorilor, înscrierea în registrul navelor cu reputație bună al FFA). Totodată, se pare că există un control documentar încrucișat al cantităților care figurează în manifestul navei în raport cu cele din recipisa transportatorului, efectuat înainte de eliberarea documentului de ieșire și a declarației de transbordare. Cu toate acestea, nu există alte instrucțiuni pentru controlul fizic al operațiunilor de debarcare sau de transbordare.

               (15)

               Kiribati a recunoscut că nu are un sistem de trasabilitate pentru produsele pescărești capturate de nave care arborează pavilionul său sau pentru nave ale țărilor terțe care pescuiesc sau efectuează operațiuni de transbordare în apele și porturile sale. Odată ce peștele este debarcat sau transbordat în porturile din Kiribati, nu există niciun mecanism pentru urmărirea produselor în următoarele etape ale lanțului de aprovizionare. În plus, trasabilitatea produselor nu ar fi posibilă din cauza slabelor controale ale debarcărilor și transbordărilor efectuate de autoritățile competente în porturile din Kiribati, după cum se arată în considerentul 14. Kiribati nu ar fi, prin urmare, în măsură să garanteze transparența piețelor sale pentru a permite trasabilitatea peștelui sau a produselor din pește, după cum se prevede la punctul 71 din Planul internațional de acțiune al FAO pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (IPOA INN), care recomandă statelor să ia măsuri pentru a îmbunătăți transparența propriilor piețe.

               (16)

               Ținând cont de lipsa de trasabilitate constatată și de absența informațiilor care ar trebui puse la dispoziția autorităților din Kiribati cu privire la peștele debarcat sau transbordat în porturile sale, este puțin probabil ca această țară să garanteze că produsele pescărești comercializate pe teritoriul său nu provin din activități de pescuit INN. În această privință, s-ar părea că Kiribati nu respectă obligația statului portuar de a lua măsuri pentru a promova eficacitatea măsurilor internaționale de conservare și gestionare, inclusiv inspecția în porturi a documentelor, a uneltelor de pescuit sau a capturilor și interzicerea debarcărilor și transbordărilor în cazul în care s-a stabilit că respectivele capturi au fost efectuate într-un mod care subminează eficacitatea măsurilor internaționale de conservare și gestionare, așa cum se prevede la articolul 23 din UNFSA. De asemenea, rezultă că Kiribati nu a ținut seama de recomandările de la punctul 24 din IPOA INN, care îndeamnă statele de pavilion să ia măsuri ample și eficace pentru monitorizarea, controlul și supravegherea pescuitului, prin punctul de debarcare și până la destinația finală.

               (17)

               Având în vedere situația descrisă în prezenta secțiune și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și a declarațiilor transmise de Kiribati, în conformitate cu articolul 31 alineatul (3) și alineatul (4) literele (a) și (b) din Regulamentul INN, s-a putut stabili că Kiribati nu și-a îndeplinit sarcinile care îi revin în temeiul dreptului internațional, în calitate de stat de pavilion și de stat de piață, pentru prevenirea accesului pe piața sa al produselor pescărești provenite din activități de pescuit INN.

         3.2.   Nerespectarea obligațiilor legate de cooperare și de asigurarea respectării normelor [articolul 31 alineatul (5) din Regulamentul INN]

               (18)

               Importanța mecanismelor eficiente de cooperare trebuie subliniată având în vedere importanța navelor care arborează un pavilion străin în apele aflate sub jurisdicția Republicii Kiribati. Potrivit informațiilor furnizate de autoritățile din Kiribati în cursul vizitei Comisiei din noiembrie 2015, există în total 13 acorduri bilaterale cu asociații de pescuit. În acest sens, flota autorizată să opereze în apele Republicii Kiribati este compusă din 178 de nave cu plasă-pungă și 195 de nave cu paragate, dintre care doar 13 nave cu plasă-pungă se află sub pavilionul Republicii Kiribati.

               (19)

               În apele Kiribati sunt autorizate să opereze navele de pescuit aflate sub pavilionul a 13 țări diferite, însă autoritățile competente au recunoscut că nu au fost stabilite canale de cooperare cu statele de pavilion respective pentru a se garanta că Kiribati își respectă obligația de a coopera cu statele de pavilion descrisă în considerentul 21.

               (20)

               Până în prezent, Republica Kiribati a fost mai degrabă reticentă în privința cooperării cu Comisia în vederea îmbunătățirii transparenței schemei de alocare a zilelor de pescuit pentru nave (VDS) pentru gestionarea pescuitului cu plase-pungă în Pacificul de Vest și Central. Comisia a trimis o serie de scrisori atât statelor de coastă, cât și statelor de pavilion vizate, solicitând ca acestea din urmă să aibă acces la informațiile privind efortul de pescuit utilizat de navele lor de pescuit în cadrul VDS. În acest scop, Republicii Kiribati i-au fost adresate trei scrisori, la 18 noiembrie 2014, 19 decembrie 2014 și 27 aprilie 2015. Niciuna dintre cele trei solicitări nu a primit răspuns înainte de vizita Comisiei în Kiribati. Deși autoritățile din Kiribati au afirmat în timpul vizitei din noiembrie 2015 că sunt dispuse să facă schimb de informații privind VDS, ele nu au furnizat până în prezent niciun element concret cu privire la modalitățile de asigurare a accesului de către autoritățile statelor de pavilion în cauză.

               (21)

               Situația din Kiribati descrisă în considerentul 20 împiedică această țară să își îndeplinească obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 63 și 64 din UNCLOS, potrivit cărora statele de coastă și de pavilion trebuie să coopereze cu privire la speciile de pești anadromi și pești mari migratori. Articolele 7 și 20 din UNFSA dezvoltă în continuare obligația de a coopera pentru stabilirea de măsuri de conservare și gestionare compatibile și pentru asigurarea conformității cu astfel de măsuri și a executării acestora. În plus, articolul 7 alineatele (1) și (3) din Codul de conduită al FAO (4) recomandă ca statele implicate în exploatarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor transfrontaliere să încheie acorduri bilaterale pentru a garanta eficacitatea cooperării în vederea asigurării conservării și gestionării eficace a resurselor. Acest lucru este specificat și la punctele 28 și 51 din IPOA INN care stabilesc practicile detaliate pentru cooperarea directă între state, inclusiv schimbul de date sau informații de care dispun statele de coastă.

               (22)

               Cadrul juridic, stabilit în Legea privind pescuitul din 2010, modificată prin Legea (de modificare) privind pescuitul din 2015 (5), este incomplet, în special în ceea ce privește sistemul de sancțiuni. În mod concret, cadrul juridic în vigoare nu include o definiție a INN în conformitate cu IPOA INN. Legea nu prevede explicit sancțiuni în cazul încălcării normelor ORGP, al transbordării pe mare și al pescuitului dintr-un stoc care face obiectul unui moratoriu sau pentru care pescuitul este interzis.

               (23)

               Noțiunea de „încălcări grave” stabilită la articolul 19 alineatul (2) din UNFSA și adoptată de către WCPFC în măsura CMM 2006-8 (6) privind procedurile de îmbarcare și inspecție întărește caracterul descurajator al unui sistem de sancțiuni prin adaptarea nivelului sancțiunilor la gravitatea activității ilegale, obiectivul fiind acela de a priva autorul infracțiunii de beneficiile economice obținute. Cu toate acestea, actualul cadru legislativ nu include noțiunea de „încălcări grave”, nici alte criterii pentru modularea sancțiunilor între un nivel minim și un nivel maxim, al cărei scop ar fi abordarea beneficiilor economice obținute din activități ilegale.

               (24)

               În plus, se pare că legea privind pescuitul nu cuprinde prevederi legate de recidivă. Tratarea infracțiunilor repetate este, la rândul său, esențială pentru ca sistemul de sancțiuni să aibă efecte de descurajare. Faptul că infracțiunile repetate nu sunt pedepsite în mod explicit prin măsuri mai severe subminează proporționalitatea și caracterul de descurajare al sistemului de sancțiuni din Kiribati. Beneficiile activităților ilegale repetate nu pot fi astfel neutralizate prin sancțiuni mai aspre și, ca atare, potențialii infractori nu sunt descurajați de a-și continua activitățile de pescuit INN.

               (25)

               În concluzie, sistemul de sancțiuni în forma sa actuală, analizată în considerentele 22-24, nu este suficient de cuprinzător și de sever pentru a-și îndeplini funcția de descurajare. În această privință, se pare că tratarea încălcărilor grave nu este de natură să asigure conformitatea, să descurajeze încălcările, oriunde au loc, și să priveze contravenienții de beneficiile rezultate din activitățile lor ilegale, în conformitate cu articolul 19 alineatul (2) din UNFSA și cu articolul 25 alineatul (7) din Convenția WCPFC.

               (26)

               Având în vedere situația explicată în prezenta secțiune și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și a tuturor declarațiilor transmise de Kiribati, s-a putut stabili că, în conformitate cu articolul 31 alineatele (3) și (5) din Regulamentul INN, Kiribati nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dreptului internațional în ceea ce privește eforturile de cooperare și de asigurare a respectării legii.

         3.3.   Nerespectarea obligațiilor de punere în aplicare a normelor internaționale [articolul 31 alineatul (6) din Regulamentul INN]

               (27)

               Comisia a analizat toate informațiile considerate relevante cu privire la statutul Republicii Kiribati ca parte contractantă la UNCLOS, UNFSA, WCPFC și CITT.

               (28)

               În conformitate cu informațiile furnizate de Kiribati în timpul vizitei din noiembrie 2015, capturile de ton din zona economică exclusivă (ZEE) a Republicii Kiribati s-au ridicat în 2014 la aproximativ 600 000 de tone metrice (tm).

               (29)

               Conform cifrelor prezentate în considerentul 28, Kiribati gestionează resurse globale importante de ton și, ca atare, are responsabilitatea, în calitate de stat de coastă, să asigure gestionarea responsabilă, pe termen lung și durabilă a acestei resurse. Articolele 61-64 din UNCLOS și articolele 7 și 8 din UNFSA reglementează utilizarea resurselor biologice de către statul de coastă, care ar trebui să promoveze obiectivul utilizării optime a resurselor biologice în zona sa economică exclusivă și să asigure respectarea de către resortisanții altor state care desfășoară activități de pescuit în zona sa economică exclusivă a măsurilor de conservare și de gestionare, precum și să coopereze cu statele și organizațiile regionale relevante implicate în respectivele activități de pescuit.

               (30)

               În acest sens, cadrul juridic al Republicii Kiribati nu pare să asigure gestionarea eficientă și eficace a navelor care operează în apele aflate sub jurisdicția sa, intrând aparent în contradicție cu obligațiile și recomandările detaliate în considerentul 29. În plus, cadrul juridic nu prezintă în mod clar și transparent măsurile de conservare și gestionare pentru toate tipurile de ape aflate sub jurisdicția statului Kiribati. Planul de gestionare a capturilor de ton actualizat în 2014 conține o prezentare detaliată a pescuitului de ton din această țară, dar nu propune acțiuni de gestionare concrete, cu valori de referință și obiective clare.

               (31)

               Principiile generale care trebuie urmate de către statele de coastă pentru gestionarea stocurilor de pești anadromi și a stocurilor de pești mari migratori sunt stabilite la articolul 5 din UNFSA. În acest sens, Legea Republicii Kiribati privind pescuitul stabilește ca obiective promovarea gestionării durabile a pescuitului și protecția stocurilor de pește și a mediului marin. Cu toate acestea, se pare că alte principii stabilite în UNFSA, cum ar fi principiul precauției, al producției maxime durabile și al evitării capacității de pescuit excedentare și a pescuitului excesiv, nu sunt incluse în cadrul juridic.

               (32)

               Apele aflate sub jurisdicția statului Kiribati sunt menționate ca mare teritorială, ape arhipelagice și ZEE. În temeiul articolului 3 din Convenția WCPFC, sfera de competență a WCPFC cuprinde, în principiu, toate apele din Oceanul Pacific, inclusiv apele aflate sub jurisdicția statului Kiribati. Cu toate acestea, după cât se pare, Kiribati exclude apele sale teritoriale și arhipelagice de la aplicarea VDS, sistem care limitează efortul de pescuit al flotei de nave cu plasă-pungă prin alocarea unui număr de zile de pescuit. Prin urmare, principalul instrument juridic pentru conservarea resurselor piscicole din apele statului Kiribati nu se aplică unei părți considerabile a apelor aflate sub jurisdicția sa.

               (33)

               Deficiențele legate de claritatea și transparența normelor aplicabile de conservare și gestionare descrise în considerentele 30-32, printre care controlul efortului de pescuit în temeiul schemei VDS, pe lângă accesul acordat unui număr de 360 de nave străine de pescuit menționate în considerentul 18, subminează punerea în aplicare eficace a măsurilor de conservare și gestionare și compromit respectarea obligațiilor prevăzute la articolul 61 alineatele (2)-(5), la articolul 62 alineatul (1) și la articolul 64 din UNCLOS privind utilizarea optimă a resurselor prin intermediul unor măsuri adecvate de conservare și gestionare.

               (34)

               Pe de altă parte, potrivit informațiilor publice disponibile pe internet, Kiribati ține un registru internațional pentru înregistrarea navelor (7), situat în afara statului Kiribati. Având în vedere nivelul scăzut de control din partea autorităților competente în ceea ce privește procesul de înregistrare și absența unor cerințe în acest sens, cum ar fi cele stabilite la punctul 14 din Orientările FAO privind performanța statului de pavilion, Kiribati ar fi într-o poziție dificilă în încercarea de a se asigura că navele care arborează pavilionul Republicii Kiribati au o legătură reală cu această țară. Lipsa unei astfel de legături reale între acest stat și navele care sunt înscrise în registrul său încalcă condițiile privind naționalitatea navelor stabilite la articolul 91 din UNCLOS.

               (35)

               Având în vedere situația descrisă în prezenta secțiune și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și a tuturor declarațiilor transmise de Kiribati, s-a putut stabili în conformitate cu articolul 31 alineatele (3) și (6) din Regulamentul INN, că există indicii clare potrivit cărora această țară nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dreptului internațional în ceea ce privește normele, reglementările și măsurile de conservare și de gestionare internaționale.

         3.4.   Constrângeri specifice țărilor în curs de dezvoltare

               (36)

               În conformitate cu indicele de dezvoltare umană al Organizației Națiunilor Unite (IDU al ONU) (8), Kiribati a fost considerată în 2015 drept o țară cu un grad mediu de dezvoltare umană (fiind clasată pe locul 137 din 188 de țări).

               (37)

               Deși pot exista, în general, constrângeri de capacitate specifice cu privire la control și monitorizare, constrângerile specifice din Kiribati derivate din nivelul său de dezvoltare nu pot justifica absența unor dispoziții specifice în cadrul juridic național care să se refere la instrumentele internaționale de luptă, descurajare și eliminare a activităților de pescuit INN. În plus, se pare că deficiențele sistemului de monitorizare, control și supraveghere decurg din dezechilibrul dintre capacitățile reduse ale statului Kiribati de a controla activitățile de pescuit din zona sa economică exclusivă, pe de-o parte, și amploarea flotei străine care are acces la apele sale, pe de altă parte.

               (38)

               Având în vedere situația descrisă în prezenta secțiune și pe baza tuturor elementelor concrete colectate de Comisie, precum și a declarațiilor transmise de Kiribati, s-a putut stabili, în conformitate cu articolul 31 alineatul (7) din Regulamentul INN, că stadiul în care se află Kiribati în ceea ce privește guvernanța în domeniul pescuitului poate fi afectat de nivelul său de dezvoltare. Cu toate acestea, ținând cont de natura deficiențelor constatate în Kiribati și de acțiunile întreprinse pentru a remedia situația, nivelul de dezvoltare al acestei țări nu poate pe deplin scuza sau justifica performanța sa globală ca stat de pavilion, de coastă sau portuar și insuficiența acțiunilor sale de prevenire, descurajare și eliminare a pescuitului INN.

         4.   CONCLUZIE PRIVIND POSIBILITATEA IDENTIFICĂRII CA ȚARĂ TERȚĂ NECOOPERANTĂ

               (39)

               Având în vedere concluziile la care s-a ajuns în legătură cu faptul că statul Kiribati nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dreptului internațional în calitate de stat de pavilion, portuar, de coastă sau de piață și nu a luat măsuri pentru prevenirea, descurajarea și eliminarea pescuitului INN, în conformitate cu articolul 32 din Regulamentul INN, acestei țări ar trebui să i se notifice posibilitatea de a fi identificată de către Comisie ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului INN.

               (40)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (1) din Regulamentul INN, Comisia ar trebui să transmită Republicii Kiribati o notificare cu privire la posibilitatea de a fi identificată ca țară terță necooperantă. De asemenea, Comisia ar trebui să întreprindă toate demersurile prevăzute la articolul 32 din Regulamentul INN în ceea ce privește Kiribati. În interesul unei bune administrări, ar trebui să se stabilească un termen în care această țară să poată răspunde în scris la notificare și să rectifice situația.

               (41)

               În afară de aceasta, ar trebui să se precizeze faptul că notificarea adresată Republicii Kiribati cu privire la posibilitatea de a fi identificată ca țară pe care Comisia o consideră necooperantă în sensul prezentei decizii nu exclude și nici nu conduce automat la vreo acțiune ulterioară întreprinsă de Comisie sau de Consiliu în vederea identificării și stabilirii unei liste a țărilor necooperante,

         DECIDE:
   Articol unic
   Republicii Kiribati i se notifică posibilitatea de a fi identificată de Comisie ca țară terță necooperantă în ceea ce privește combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat.

      Adoptată la Bruxelles, 21 aprilie 2016.

            Pentru Comisie

         Karmenu VELLA

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 286, 29.10.2008, p. 1.

      (2)  http://www.ffa.int/

      (3)  Acordul de la Nauru (http://www.ffa.int/node/93#attachments)

      (4)  Codul de conduită pentru un pescuit responsabil, Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură, 1995.

      (5)  Legea Republicii Kiribati (nr. 6 din 2010) privind conservarea, gestionarea și dezvoltarea pescuitului în Kiribati și controlul pescuitului efectuat de țări străine și al activităților conexe, modificată prin Legea Republicii Kiribati (nr. 1 din 2015) de modificare a Legii privind pescuitul din 2010.

      (6)  https://www.wcpfc.int/system/files/Conservation%20and%20Management%20Measure-2006-08%20%5BHSB%26I%20Procedures%5D.pdf

      (7)  Registrul navelor din Kiribati, http://www.kiribaship.com/EN/Default.aspx

      (8)  Informații preluate de pe site-ul http://hdr.undp.org/en/statistics


title: Decizia Comisiei din 3 iunie 2014 de instituire a unui grup de experți al Comisiei pentru controlul cancerului și de abrogare a Deciziei 96/469/CE

text:
               4.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 167/4

         DECIZIA COMISIEI
   din 3 iunie 2014
   de instituire a unui grup de experți al Comisiei pentru controlul cancerului și de abrogare a Deciziei 96/469/CE
   2014/C 167/05
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 168 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, statele membre sunt obligate să își coordoneze, în cooperare cu Comisia, politicile și programele în domeniile menționate la alineatul (1). Comisia poate adopta, în strâns contact cu statele membre, orice inițiativă utilă promovării acestei coordonări, în special inițiative menite să stabilească orientările și indicatorii, să organizeze schimbul celor mai bune practici și să pregătească elementele necesare pentru supravegherea și evaluarea periodică.

               (2)

               Cartea albă a Comisiei intitulată „Împreună pentru sănătate: O abordare strategică pentru UE 2008-2013” (1) adoptată de Comisie la 23 octombrie 2007, prin care se dezvoltă strategia UE în materie de sănătate, a identificat cancerul ca o prioritate de acțiune.

               (3)

               Consiliul a adoptat, la 2 decembrie 2003, o recomandare privind depistarea cancerului (2);

               (4)

               La 10 iunie 2008, Consiliul a adoptat Concluziile cu privire la „Reducerea implicațiilor cancerului” (3) și la 13 septembrie 2010 privind „Lupta împotriva cancerului” (4).

               (5)

               Comisia Europeană a adoptat, la 24 iunie 2009, o „Comunicare a Comisiei către Consiliu, către Parlamentul European, către Comitetul Economic și Social European și către Comitetul Regiunilor privind Lupta împotriva Cancerului: un parteneriat european” (5).

               (6)

               Comunicarea Președintelui către Comisie din 10 noiembrie 2010, intitulată „Cadru pentru grupurile de experți ale Comisiei: Reguli orizontale și registru public” (6) (denumit în continuare „cadrul grupurilor de experți ale Comisiei”) stabilește un set revizuit de reguli pentru toate grupurile de experți ale Comisiei.

               (7)

               Pregătirea și punerea în aplicare a activităților din domeniul cancerului necesită o strânsă cooperare cu organismele specializate din statele membre și cu părțile interesate. Acest fapt ar răspunde cererilor reprezentanților statelor membre și părților interesate în sensul unei ameliorări a coordonării având în vedere multiplicarea eforturilor depuse în domeniul cancerului. În plus, schimbul de cunoștințe și informații poate contribui la soluționarea câtorva dintre dificultățile cu care se confruntă statele membre în ceea ce privește controlul cancerului și va facilita cooperarea cu alți actori importanți, cum ar fi organizațiile pacienților.

               (8)

               Consultanța oferită de experți europeni de înalt nivel în domeniul cancerului ar trebui să fie pusă în permanență la dispoziția publicului prin intermediul unui grup de experți instituit de către Comisie. Grupul de experți privind controlul cancerului ar trebui să ofere Comisiei, la cererea acesteia, consiliere și expertiză în ceea ce privește formularea și punerea în aplicare a acțiunilor Uniunii în domeniul cancerului și să promoveze schimburile de experiență, de politici și de practici relevante între statele membre și diversele părți interesate.

               (9)

               Acest grup ar trebui să fie alcătuit din reprezentanți ai statelor membre, reprezentanți ai organizațiilor de pacienți din domeniul cancerului, reprezentanți ai asociațiilor europene care acționează în domeniul prevenirii cancerului, ai asociațiilor profesionale europene sau ai societăților științifice europene care activează în domeniul cancerului, un reprezentant al producătorilor de produse sau al furnizorilor de servicii în domeniul cancerului și un reprezentant al Agenției Internaționale pentru Cercetare în Domeniul Cancerului, pentru a permite o reprezentare largă a părților interesate și a experților în domeniul cancerului.

               (10)

               Grupul de experți privind controlul cancerului nu ar trebui să acționeze ca un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (7).

               (11)

               Datele cu caracter personal ar trebui prelucrate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (8).

               (12)

               Astfel, ar trebui abrogată Decizia 96/469/CE a Comisiei din 30 iulie 1996 (9) privind constituirea Comitetului consultativ pentru prevenirea cancerului.

         DECIDE:
   Articolul 1
   Înființarea grupului de experți
   Se instituie Grupul de experți privind controlul cancerului, denumit în continuare „grupul de experți”.
   Articolul 2
   Misiunea grupului de experți
   (1)   La cererea Comisiei sau a serviciilor Comisiei, grupul de experți îndeplinește următoarele sarcini în domeniul cancerului:

               (a)

               asistă Comisia în elaborarea de instrumente juridice și documente strategice, orientări și recomandări cu privire la controlul cancerului, precum și date de epidemiologie, depistarea precoce a cancerului și screeningul pentru cancer, informarea publicului privind prevenirea cancerului, procedura asigurării calității în tratamentul cancerului și mijloacele preventive care pot fi elaborate pe baza rezultatelor cercetării fundamentale, clinice și translaționale în domeniul cancerului desfășurate în cadrul programelor de cercetare ale UE și a altor inițiative de cercetare naționale sau internaționale, precum și pe teme transversale legate de cancer;

               (b)

               consiliază Comisia cu privire la punerea în aplicare a acțiunilor Uniunii și propune îmbunătățiri ale măsurilor luate;

               (c)

               consiliază Comisia cu privire la monitorizarea, evaluarea și diseminarea rezultatelor măsurilor luate la nivelul Uniunii și la nivel național;

               (d)

               consiliază Comisia cu privire la cooperarea internațională;

               (e)

               facilitează coordonarea și schimbul de informații între statele membre;

               (f)

               oferă Comisiei o imagine de ansamblu asupra politicilor Uniunii și a politicilor naționale;

               (g)

               colectează informații privind experiența, politicile și practicile relevante ale statelor membre și ale diverselor părți interesate.

         (2)   Pentru a efectua sarcinile menționate la alineatul (1), grupul de experți poate, la cererea serviciilor Comisiei, prezenta avize, recomandări și rapoarte.
   (3)   Sarcinile grupului de experți nu trebuie să se suprapună cu aspectele reglementate de Comitetul consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă (CCSS) instituit prin Decizia Consiliului 2003/C 218/01 (10) adresată de Comitetul științific pentru limitele expunerii profesionale la agenți chimici, constituit prin Decizia 2014/113/UE a Comisiei (11) sau în temeiul Directivei 2004/37/CE privind protecția lucrătorilor împotriva riscurilor legate de expunerea la agenți cancerigeni sau mutageni la locul de muncă (12), și nici cu aspectele care intră în atribuțiile Comitetul farmaceutic, instituite prin Decizia 75/320/CEE a Consiliului (13).
   Articolul 3
   Consultare
   Comisia poate consulta grupul de experți cu privire la orice aspect legat de cancer.
   Articolul 4
   Desemnarea membrilor
   (1)   Grupul de experți este compus din următorii membri:

               (a)

               autoritățile competente ale statelor membre;

               (b)

               trei reprezentanți ai organizațiilor de pacienți în domeniul cancerului;

               (c)

               doi reprezentanți ai asociațiilor europene care acționează în domeniul prevenirii cancerului;

               (d)

               trei reprezentanți ai asociațiilor profesionale europene sau ai societăților științifice active în domeniul cancerului;

               (e)

               un reprezentant al producătorilor de produse sau al furnizorilor de servicii în domeniul cancerului;

               (f)

               un reprezentant al Agenției Internaționale pentru Cercetare în Domeniul Cancerului..

         (2)   Autoritățile competente din statele AELS care sunt părți la Acordul privind Spațiul Economic European pot deveni, de asemenea, membre ale grupului, la cererea statelor AELS în cauză.
   (3)   Autoritățile competente din țările candidate la aderarea la Uniunea Europeană pot deveni, de asemenea, membre ale grupului, la cererea statelor în cauză.
   (4)   Membrii sunt numiți de către Directorul general al DG Sănătate și Consumatori.
   (5)   Membrii la care se face referire la literele (b), (c), (d) și (e) de la alineatul (1) sunt numiți de pe o listă de candidați eligibili stabilită în urma publicării unei invitații de manifestare a interesului. În invitația pentru manifestarea interesului se indică ce calificări și condiții sunt necesare pentru a deveni membru al grupului de experți.
   (6)   Membrii la care se face referire la alineatul (1) literele (a)-(f) și la alineatele (2) și (3) numesc reprezentanți și membri supleanți care să îi înlocuiască atunci când sunt absenți sau indisponibili. Membrii supleanți sunt numiți în conformitate cu aceleași condiții ca și reprezentanții. Ei îi înlocuiesc automat pe membrii absenți sau indisponibili.
   (7)   Directorul general al DG Sănătate și Consumatori poate refuza un reprezentant sau un membru supleant propus de o organizație dacă acesta nu corespunde profilului cerut în invitația de manifestare a interesului menționată la alineatul (5). În astfel de cazuri, organizația în cauză este invitată să numească un alt reprezentant sau un alt membru supleant.
   (8)   Mandatul membrilor grupului de experți este de trei ani și poate fi reînnoit în cadrul unei noi invitații de manifestare a interesului.
   (9)   Mandatul unui membru încetează înainte de expirarea termenului de trei ani în caz de demisie.
   (10)   Membrii la care se face referire la alineatul (1) literele (b)-(f) sau reprezentanții lor pot fi excluși sau înlocuiți pentru restul perioadei mandatului în oricare dintre următoarele cazuri:

               (a)

               incapacitate permanentă de a participa la reuniuni;

               (b)

               incapacitate de a contribui în mod eficace la deliberările grupului;

               (c)

               nerespectarea condițiilor prevăzute la articolul 339 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               (d)

               nerespectarea ulterioară a calificărilor și a condițiilor specificate în invitația de manifestare a interesului, astfel cum se menționează la alineatul (5).

         (11)   directorul general al DG Sănătate și Consumatori poate solicita unui membru la care se face referire la alineatul (1) literele (b)-(f) să numească un alt reprezentant sau un alt membru supleant în cazurile menționate la alineatul (10).
   (12)   membrii al căror mandat încetează înainte de expirarea termenului de trei ani, în conformitate cu alineatele (8) și (9), pot fi înlocuiți pentru restul perioadei mandatului lor.
   (13)   numele membrilor și ale reprezentanților lor sunt publicate în registrul grupurilor de experți și al altor entități similare al Comisiei (denumit în continuare „registrul”) (14). Denumirile autorităților statelor membre pot fi publicate în registru.
   (14)   datele cu caracter personal sunt colectate, prelucrate și publicate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
   Articolul 5
   Funcționare
   (1)   Grupul de experți este prezidat de directorul responsabil cu politica privind sănătatea publică în cadrul Direcției Generale Sănătate și Consumatori a Comisiei. Directorul poate delega președinția unui alt funcționar al Comisiei.
   (2)   Cu acordul Comisiei, grupul de experți poate institui subgrupuri pentru a analiza probleme specifice, pe baza unui mandat stabilit de grup. Aceste subgrupuri sunt desființate imediat după ce și-au îndeplinit mandatul.
   (3)   Comisia poate invita experți din afara grupului de experți, având competențe specifice în legătură cu un subiect de pe ordinea de zi, să participe la activitățile grupului. În plus, Comisia poate acorda statutul de observator unor persoane fizice, unor organizații, în sensul regulii 8 alineatul (3) din cadrul grupurilor de experți ale Comisiei, și unor țări candidate la aderarea la UE.
   (4)   Membrii grupurilor de experți și reprezentanții și supleanții acestora, precum și experții și observatorii invitați respectă obligațiile privind secretul profesional prevăzute în tratate și în normele de implementare a acestora, precum și normele Comisiei privind securitatea referitoare la protecția informațiilor clasificate ale UE, stabilite în anexa la Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei (15). Dacă aceste obligații nu sunt respectate, Comisia poate lua toate măsurile pe care le consideră necesare.
   (5)   Reuniunile grupului de experți și ale subgrupurilor au loc la sediul Comisiei, cu excepția cazului în care, în mod excepțional, sunt organizate reuniuni în alt loc din motive justificate în mod corespunzător. Comisia asigură serviciile de secretariat. Ordinea de zi și procesele-verbale ale reuniunilor grupului de experți sunt stabilite de către Comisie. La reuniunile grupului de experți și ale subgrupurilor sale pot participa și alți funcționari ai Comisiei interesați de lucrările grupului de experți.
   (6)   Grupul de experți adoptă propriul regulament de procedură pe baza regulamentului de procedură standard al Comisiei pentru grupurile de experți.
   (7)   Comisia pune la dispoziție toate documentele relevante (precum ordinea de zi, procese-verbale și contribuții ale participanților) privind activitățile grupului de experți fie în registru, fie printr-un link de la registru către un site dedicat în care pot fi găsite informațiile respective. Nu se publică documentele a căror divulgare ar submina protecția interesului public sau privat în sensul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (16).
   Articolul 6
   Cheltuieli aferente întrunirilor
   (1)   Participanții la activitățile grupului de experți nu sunt remunerați pentru serviciile prestate.
   (2)   Cheltuielile de călătorie și de ședere ale participanților la activitățile grupului de experți sunt rambursate de Comisie în conformitate cu dispozițiile în vigoare în cadrul Comisiei.
   (3)   Cheltuielile menționate la alineatul (2) sunt rambursate în limitele creditelor disponibile alocate în cadrul procedurii anuale de alocare a resurselor.
   Articolul 7
   Abrogare
   Decizia 96/469/CE se abrogă.
   Articolul 8
   Prezenta decizie se aplică de la data adoptării acesteia.

      Adoptată la Bruxelles, 3 iunie 2014.

            Pentru Comisie

         Tonio BORG

            Membru al Comisiei

      (1)  COM(2007) 630 final, 23.10.2007.

      (2)  JO L 327, 16.12.2003, p. 34.

      (3)  A 2876-a reuniune a Consiliului pentru Ocuparea Forței de Muncă, Politică Socială, Sănătate și Consumatori, 10.6.2008.

      (4)  A 3032-a reuniune a Consiliului Afaceri Generale, 13.9.2010.

      (5)  COM(2009) 291 final, 24.6.2009.

      (6)  C(2010) 7649 final, 10.11.2010.

      (7)  JO L 55, 28.2.2011, p. 13.

      (8)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

      (9)  JO L 192, 2.8.1996, p. 31 și JO L 204, 14.8.1996, p. 20.

      (10)  JO C 218, 13.9.2003, p. 1.

      (11)  JO L 62, 4.3.2014, p. 18.

      (12)  JO L 229, 29.6.2004, p. 23.

      (13)  JO L 147, 9.6.1975, p. 23.

      (14)  Membrii care nu doresc să-și divulge numele pot solicita derogarea de la această regulă. Cererea de a nu divulga numele unui membru al unui grup de experți se consideră justificată ori de câte ori publicarea ar putea periclita securitatea sau integritatea acestuia sau ar putea aduce atingere, în mod nejustificat, vieții private a acestuia.

      (15)  Decizia 2001/844/CE, CECO, Euratom a Comisiei din 29 noiembrie 2001 de modificare a regulamentului său de procedură (JO L 317, 3.12.2001, p. 1).

      (16)  Scopul acestor excepții este să se protejeze securitatea publică, afacerile militare, relațiile internaționale, politica financiară, monetară sau economică, viața privată și integritatea persoanelor, interesele comerciale, procedurile judiciare și consultanța juridică, anchetele/inspecțiile/auditurile și procesul decizional al instituției.