title: Decizia (UE) 2015/667 a Comisiei din 4 februarie 2015 privind ajutorul de stat SA.14551 (2013/C) pus în aplicare de Franța ca urmare a modificării condițiilor privind ajutorul acordat navlositorilor pe o perioadă determinată în cadrul sistemului de impozitare pe tonaj [notificată cu numărul C(2015) 434] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               29.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 110/15

         DECIZIA (UE) 2015/667 A COMISIEI
   din 4 februarie 2015
   privind ajutorul de stat SA.14551 (2013/C) pus în aplicare de Franța ca urmare a modificării condițiilor privind ajutorul acordat navlositorilor pe o perioadă determinată în cadrul sistemului de impozitare pe tonaj

         [notificată cu numărul C(2015) 434]

   (Numai textul în limba franceză este autentic)
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
   după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în temeiul articolelor menționate (1) și având în vedere observațiile acestora,
   întrucât:
   1.   PROCEDURA

               (1)

               Prin scrisoarea din 6 noiembrie 2013, Comisia a comunicat Franței decizia de a iniția procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) cu privire la ajutorul acordat navlositorilor pe o perioadă determinată în cadrul sistemului de impozitare pe tonaj. Decizia Comisiei de inițiere a procedurii (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”) a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (2). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutoarele în cauză.

               (2)

               Autoritățile franceze și-au prezentat observațiile și răspunsurile la întrebările din decizia de inițiere a procedurii, în scrisorile din 28 aprilie 2014, 14 mai 2014 și 28 noiembrie 2014. La 20 octombrie 2014 a avut loc o reuniune cu autoritățile franceze la Bruxelles.

               (3)

               Părțile terțe [sindicatul Armateurs de France și Asociația Armatorilor din Comunitatea Europeană (European Community Shipowners' Associations – ECSA)] au prezentat observații în timpul perioadei prevăzute în acest sens în decizia de inițiere a procedurii. Prin scrisoarea din 20 martie 2014, Comisia a transmis observațiile autorităților franceze. Franța a luat notă de observațiile părților terțe prin scrisoarea din 28 aprilie 2014.

         2.   FAPTELE

               (4)

               Sistemul francez de impozitare pe tonaj, astfel cum a fost autorizat de Comisie în 2003 în temeiul orientărilor comunitare privind ajutorul de stat pentru transportul maritim din 1997 (denumite în continuare „orientările din 1997”) (3), nu impunea nicio condiție generală în ceea ce privește pavilionul navelor care fac parte din flota exploatată de către armatorii beneficiari ai acestui sistem.

               (5)

               În schimb, eligibilitatea pentru sistemul menționat a activităților efectuate pe navele navlosite pe o perioadă determinată (4) a făcut obiectul unei limitări specifice privind proporția tonajului net al flotei reprezentată de navele care nu arborează pavilionul unui stat membru al UE. Conform considerentului 35 din Decizia C(2003) 1476 final a Comisiei din 13 mai 2003 de autorizare a sistemului francez de impozitare pe tonaj (5), activitățile efectuate pe navele navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unui stat membru al Uniunii Europene nu sunt eligibile decât în proporție de 75 % din tonajul net al flotei exploatate de societate. La considerentul 36 din decizie se preciza, în plus, că limitarea în cauză nu se aplică navelor care arborează pavilionul unui stat membru din moment ce gestiunea strategică și comercială a acestora se realiza în mod obligatoriu de pe teritoriul unui stat membru.

               (6)

               În urma adoptării orientărilor comunitare din 2004 privind ajutorul de stat pentru transportul maritim (denumite în continuare „orientările din 2004”) (6), Franța a introdus, prin legea rectificativă a finanțelor pentru 2005 (Legea nr. 2005-1720 din 30 decembrie 2005), o normă generală privind pavilionul arborat și a eliminat norma specifică aplicabilă navelor navlosite pe o perioadă determinată.

               (7)

               Economia generală a măsurii este descrisă astfel în dispoziția administrativă 4-H-3-08, publicată în Bulletin officiel des impôts nr. 41 din 11 aprilie 2008:
               „Articolul 47 din Legea rectificativă a finanțelor pentru 2005 (Legea nr. 2005-1720 din 30 decembrie 2005) a adus sistemul opțional de impozitare pe tonaj, prevăzut la articolul 209-0 B din Codul general al impozitelor, în conformitate cu noile orientări comunitare privind ajutorul de stat pentru transportul maritim, publicate la 17 ianuarie 2004 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
               Pentru a beneficia în continuare de sistemul în cauză, societățile de transport maritim care au optat pentru acesta trebuie să se angajeze să mențină sau să sporească proporția flotei lor aflată sub pavilionul unui stat membru al Uniunii Europene pe perioada aplicării sistemului. […]”

               (8)

               În ceea ce privește eligibilitatea navelor navlosite pe o perioadă determinată, dispoziția administrativă 4-H-3-08 precizează:
               „[…] se elimină condiția de la articolul 209-0 B alineatul I ultimul paragraf [din Codul general al impozitelor], care exclude de la utilizarea acestui sistem navele navlosite pe o perioadă determinată și care arborează pavilionul unui stat care nu este membru al Uniunii Europene, în cazul în care acestea reprezintă mai mult de 75 % din tonajul net al flotei exploatate.” (7)

               „Astfel, navele comerciale navlosite pe o perioadă determinată și care arborează pavilionul unui stat care nu este membru al Uniunii Europene sunt eligibile pentru sistemul de impozitare pe tonaj chiar dacă acestea depășesc 75 % din tonajul net al flotei exploatate de societate.
               Altfel spus, navele eligibile navlosite pe o perioadă determinată și care arborează pavilionul unui stat care nu este membru al Uniunii Europene beneficiază de sistemul de impozitare pe tonaj fără restricții, sub rezerva respectării angajamentului menționat anterior […]”
                (8)

         3.   MOTIVE CARE AU CONDUS LA INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

               (9)

               În decizia de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la compatibilitatea cu piața internă a modificării sistemului de impozitare pe tonaj introduse în 2005.

               (10)

               Comisia a considerat că eliminarea limitării privind eligibilitatea activităților efectuate pe navele navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unui stat membru al UE reprezintă o măsură care introduce un ajutor nou, întrucât aceasta nu este conformă cu Decizia C(2003) 1476 final de autorizare a sistemului francez de impozitare pe tonaj și întrucât Franța nu a notificat această măsură Comisiei.

               (11)

               Comisia a estimat că menținerea unei limitări cu privire la eligibilitatea activităților efectuate pe navele navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unui stat membru este justificată prin realizarea obiectivelor prevăzute în orientările din 1997 și din 2004.

         4.   OBSERVAȚII ȘI ANGAJAMENTE ALE FRANȚEI

               (12)

               Mai întâi, autoritățile franceze au confirmat că articolul 209-0 B din Codul general al impozitelor (CGI), prin formularea sa rezultată din articolul 19 din legea rectificativă a finanțelor pentru 2002 (Legea nr. 2002-1576 din 30 decembrie 2002), condiționează aplicarea sistemului de impozitare pe tonaj de respectarea unui prag de eligibilitate maxim de 75 % din tonajul net al flotei exploatate de către societate în ceea ce privește navele navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unuia dintre statele membre ale Uniunii Europene (9). Această proporție a fost validată de Comisie în considerentul 35 din Decizia C(2003) 1476 final (10).

               (13)

               Datele detaliate colectate de Direcția franceză a legislației fiscale confirmă respectarea proporției navelor navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul UE din tonajul total exploatat de către societate pentru fiecare întreprindere în parte, în fiecare an de la data la care s-a optat pentru acest sistem. Întreprinderile menționate în tabelele sintetice trimise Comisiei reprezintă nu numai toate societățile care au aderat la Armateurs de France și care au optat pentru sistemul de impozitare pe tonaj (11), ci și navele societăților de armatori care prestează servicii publice de transport (12). Proporția de 15 % rămasă aparține unor societăți care nu au optat pentru sistemul de impozitare pe tonaj și care nu au aderat la o asociație a armatorilor (în principal, SNCM și CMN). Datele furnizate arată că, de la introducerea impozitării pe tonaj în 2003 și până în 2014, niciun beneficiar nu a depășit pragul în cauză. Nivelul cel mai ridicat, înregistrat recent, este de 41 %, o valoare mult mai mică decât pragul stabilit în 2003.

               (14)

               În niciuna dintre societățile în cauză proporția nu a depășit pragul de 75 % în cursul unui an în care a fost în vigoare opțiunea pentru sistemul de impozitare pe tonaj.

               (15)

               De asemenea, toți beneficiarii actuali exploatează sub pavilionul unui stat membru al Uniunii sau al unui stat care este parte la Acordul privind SEE (denumit în continuare „pavilion european”) o proporție din tonajul net al flotei lor cel puțin egală cu 25 %. Având în vedere faptul că beneficiarii sistemului au obligația să-și mențină sau să-și sporească proporția flotei aflată sub pavilion european, niciodată nu va fi posibil ca o proporție mai mare de 75 % din tonajul net al flotei acestora să fie alcătuită din nave navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilion european. Prin urmare, aceștia vor respecta în continuare condițiile Deciziei C(2003) 1476 final.

               (16)

               Cu toate acestea, în corespondența cu Comisia, autoritățile franceze au recunoscut că legislația franceză în vigoare nu prevede obligații juridice care să garanteze că societățile beneficiare care navlosesc nave pe o perioadă determinată își vor aduce contribuția în continuare în mod suficient la îndeplinirea obiectivelor prevăzute de orientările din 2004. Mai precis, pentru societățile nou intrate în sistem, nu există obligații specifice în ceea ce privește pavilionul și nici în ceea ce privește activitățile maritime minime proprii.

               (17)

               Pentru a remedia această situație, autoritățile franceze s-au angajat ca, începând cu anul fiscal 2015 (13), opțiunea pentru sistemul de impozitare pe tonaj să fie disponibilă numai cu condiția ca societatea să exploateze sub pavilion european cel puțin 25 % din tonajul net al flotei sale și să se angajeze să mențină sau să sporească această proporție în cursul perioadei de zece ani în care este valabilă opțiunea. În cazul unui grup fiscal integrat, acest angajament este evaluat în funcție de tonajul net total al societăților constituente.

         5.   OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR TERȚE INTERESATE

   5.1.   Observațiile formulate de Armateurs de France

               (18)

               Armateurs de France (AdF) este sindicatul profesional care reprezintă societățile de transport și de servicii maritime.

               (19)

               AdF amintește că sistemul francez inițial, notificat de către Franța, a fost aprobat de Comisie în 2003 pe baza orientărilor din 1997.

               (20)

               Sistemul francez din 2003 prevedea că activitățile efectuate pe navele navlosite pe o perioadă determinată și sub pavilionul unei țări terțe nu sunt eligibile decât în proporție de 75 % din tonajul net al flotei. Cu alte cuvinte, proporția navelor navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul UE nu trebuia să depășească 75 % din tonajul total exploatat de către societate.

               (21)

               În 2004, după notificarea sistemului de către Franța, orientările din 1997 au fost înlocuite și precizate. Orientările din 2004 reamintesc, în principal, obiectivele acestora, în special „încurajarea înscrierii pavilioanelor în registrele statelor membre sau transferul lor către acestea” sau „păstrarea și îmbunătățirea know-how-ului maritim, precum și […] protejarea și promovarea ocupării forței de muncă pentru marinarii europeni”.

               (22)

               În scopul de a se conforma noilor orientări, Franța a decis să înlocuiască pragul de 75 % cu un nou criteriu. Noul criteriu, care constă în „menținerea sau […] ridicarea nivelului flotei aflate sub pavilionul unui stat membru” oferea într-adevăr mai multe garanții pentru menținerea și promovarea ocupării forței de muncă din UE decât restricția aplicabilă navelor navlosite pe o perioadă determinată și care arborează un pavilion din afara UE.

               (23)

               Având în vedere că reglementările franceze nu fac altceva decât să reia textul orientărilor din 2004, nu se putea bănui, prin urmare, existența vreunei incompatibilități. În consecință, se evocă principiul securității juridice și al încrederii legitime.

               (24)

               Având în vedere investigația oficială aflată în curs de desfășurare, membrii sindicatului Armateurs de France au verificat dacă pragul de 75 % a fost respectat de la început și pe tot parcursul perioadei scurse, cu începere din 2003.

               (25)

               În urma verificării s-a dovedit că, în toți anii și pentru toate societățile, proporția navelor navlosite pe o perioadă determinată și care arborează pavilionul unei țări terțe, raportată la tonajul total exploatat, nu depășește pragul inițial de 75 % stabilit în 2003, în pofida modificării legislației franceze. Obligația de a menține sau a spori flota sub pavilionul UE a condus, în practică, la același rezultat ca și criteriul anterior și, prin urmare, poate fi considerată suficient de eficientă în sine.

               (26)

               Criteriile franceze, sub forma lor actuală, în special criteriul care se referă la „menținerea sau […] creșterea nivelului flotei aflate sub pavilionul unui stat membru”, se înscriu pe deplin în obiectivele fixate de orientările din 2004.

         5.2.   Observațiile Asociației Armatorilor din Comunitatea Europeană (Association des armateurs de la Communauté européenne – ECSA)

               (27)

               Mai întâi, ECSA subliniază că navlosirea pe o perioadă determinată reprezintă unul dintre principalele mecanisme de care dispun societățile maritime. Aceasta permite să se încredințeze navlositorului gestiunea comercială și operațională a navei pentru o perioadă de timp stabilită, în timp ce dreptul de proprietate și alte aspecte legate de gestionarea navei rămân de competența proprietarului. Societățile maritime dispun, prin urmare, de un anumit grad de flexibilitate pentru a răspunde optim nevoilor clienților lor și, astfel, pentru a-și asigura poziția la nivel mondial. Grație flexibilității asigurate de navlosirea pe o perioadă determinată, societățile maritime europene și-au câștigat cote de piață destul de repede.

               (28)

               Ceea ce este cel mai important în sectorul maritim este ocuparea forței de muncă pe uscat, legată în mod direct de gestiunea comercială și operațională a navelor și, în mod indirect, de menținerea și de puterea de atragere a societăților maritime. În ultimele decenii, armatorii europeni au avut, fără îndoială, posibilitatea de a demonstra că au capacități excelente operaționale și de gestiune. Prin urmare, s-au dezvoltat și s-au menținut locuri de muncă și competențe de înalt nivel în societățile europene grație navlosirii navelor, indiferent de pavilionul sub care se află acestea.

               (29)

               În opinia ECSA, modificările aduse de Franța în 2005 sistemului său de impozitare pe tonaj au fost în conformitate cu obiectivele stabilite de orientările din 2004. Dacă se insistă pe reintroducerea oficială a restricției impuse navelor navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unui stat membru al Uniunii, societățile maritime europene ar fi private de flexibilitatea necesară pentru a răspunde în mod adecvat și optim cererilor clienților lor și pentru a-și consolida poziția pe piață la nivel mondial.

               (30)

               Cu toate acestea, în cazul în care Comisia insistă asupra faptului ca societățile maritime trebuie să dețină și să exploateze o anumită proporție de nave comerciale pentru ca acestea să poată face obiectul impozitului pe tonaj, ECSA consideră că societățile maritime europene ar trebui să fie autorizate de Comisie să exploateze până la 10 DWT (capacitate brută de transport) (14) pe navă navlosită pentru fiecare DWT pe navă deținută sau pe nava navlosită nudă, în baza sistemelor de impozitare pe tonaj. Aplicarea proporției menționate anterior nu trebuie să facă obiectul unor criterii precum registrul comunitar.

               (31)

               În concluzie, orientările comunitare ar trebui să rămână un cadru flexibil. Acestea ar trebui să permită statelor membre să adopte măsuri adecvate pentru flota lor, în funcție de nevoile proprii, cu condiția să se asigure contribuția la obiectivele orientărilor. În opinia ECSA, societățile maritime europene care exploatează nave pe baza navlosirii pe o perioadă determinată ating, de asemenea, obiectivele în cauză, indiferent dacă navele respective arborează sau nu pavilionul unui stat membru.

         6.   COMENTARIILE FRANȚEI CU PRIVIRE LA OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR INTERESATE

               (32)

               Franța a luat notă de observațiile părților terțe în favoarea sa.

         7.   EVALUAREA MĂSURILOR

   7.1.   Existența unui ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE

               (33)

               În Decizia C(2003) 1476 final, sistemul francez de impozitare pe tonaj a fost recunoscut ca sistem de ajutor.

               (34)

               Motivele pentru care Comisia a concluzionat că sistemul de impozitare pe tonaj reprezintă un sistem de ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE rămân valabile. În special, sistemul de impozitare pe tonaj este un sistem opțional care constituie o excepție de la normele aplicabile calculării impozitului societăților, conferind anumitor societăți – societățile de transport maritim – avantajul economic legat de o bază de impozitare redusă, care conduce, în general, la calcularea unui impozit mai mic pe veniturile lor. Societățile de transport maritim își desfășoară activitățile pe piețe care fac obiectul unei concurențe intense la nivel internațional, astfel încât avantajele legate de impozitarea pe tonaj sunt susceptibile să provoace denaturări ale concurenței și să afecteze schimburile comerciale între statele părți la Acordul privind SEE.

               (35)

               Eliminarea restricției privind eligibilitatea activităților efectuate pe nave navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unui stat membru este o măsură care instituie un ajutor nou și care a fost introdusă fără notificarea prealabilă a Comisiei, contrar dispozițiilor articolului 108 alineatul (3) din TFUE. Aceasta constituie un ajutor nou deoarece nu este în conformitate cu Decizia C(2003) 1476 final de autorizare a sistemului francez de impozitare pe tonaj și deoarece Franța nu a notificat măsura Comisiei. Contrar afirmațiilor AdF (15), eliminarea restricției nu poate fi considerată o măsură adecvată de modificare a sistemului francez de impozitare pe tonaj în vederea punerii în conformitate cu orientările din 2004 (16), întrucât această măsură nu este compatibilă cu obiectivele orientărilor din 2004, astfel cum se explică la punctul 7.2 din prezenta decizie. Prin urmare, eliminarea restricției privind eligibilitatea activităților efectuate pe navele navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unui stat membru nu se poate încadra într-un ajutor existent în sensul punctului 13 din orientările din 2004 (17).

         7.2.   Compatibilitatea cu piața internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) din TFUE

               (36)

               Condițiile aplicării articolului 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE în domeniul transportului maritim au fost clarificate în orientările din 2004. Prin urmare, compatibilitatea măsurii care face obiectul prezentei decizii trebuie să fie evaluată în temeiul orientărilor din 2004.

               (37)

               Orientările din 2004, precum și orientările din 1997, nu prevăd o restricție explicită cu privire la includerea navelor navlosite pe o perioadă determinată în sistemele de impozitare pe tonaj. Cu toate acestea, în deciziile anterioare (18) Comisia a considerat că navlositorii pe o perioadă determinată care beneficiază de sistemul de impozitare pe tonaj trebuie să contribuie fie la îndeplinirea obiectivului referitor la înscrierea pavilioanelor în registrele statelor membre, fie a obiectivului privind păstrarea know-how-ului maritim prin asigurarea gestiunii nautice pentru o anumită proporție a flotei. Într-adevăr, nicio societate nu trebuie să beneficieze de sistemul de impozitare pe tonaj fără să contribuie la realizarea obiectivelor-cheie ale orientărilor din 2004.

               (38)

               Ținând seama de datele statistice furnizate de autoritățile franceze, Comisia constată că, în pofida faptului că restricțiile aplicabile navelor navlosite pe o perioadă determinată au fost eliminate în 2005, beneficiarii sistemului francez de impozitare pe tonaj au contribuit în mod suficient la îndeplinirea obiectivelor menționate anterior, întrucât proporția navelor navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul UE nu depășește 41 % din tonajul total exploatat de societățile beneficiare. S-a ajuns la acest rezultat fie printr-un nivel ridicat al navelor aflate sub pavilion european, fie prin gestiunea nautică a unei proporții din flotă (sau chiar prin îmbinarea celor doi factori).

               (39)

               În plus, Comisia observă că, potrivit autorităților franceze, toți beneficiarii actuali exploatează sub pavilion european cel puțin 25 % din tonajul net al flotei lor. Comisia notează, de asemenea, că buna performanță a sectorului maritim francez în ceea ce privește utilizarea pavilioanelor europene este confirmată, de asemenea, prin studii externe, de exemplu studiul publicat de Oxford Economics în 2014, „The economic value of the EU shipping industry”. Conform studiului menționat, proporția tonajului aflat sub pavilion francez se situează la peste 25 % din tonajul exploatat (19). Având în vedere faptul că beneficiarii sistemului au obligația să-și mențină sau să sporească nivelul flotei aflate sub pavilion european, este imposibil ca o proporție mai mare de 75 % din tonajul net al flotei lor să fie alcătuită din nave navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează un pavilion european.

               (40)

               Cu toate acestea, Comisia trebuie să constate că legislația franceză în vigoare nu prevede obligații juridice care să garanteze că societățile beneficiare care navlosesc nave pe o perioadă determinată vor contribui în continuare în mod suficient la îndeplinirea obiectivelor orientărilor din 2004. În special, pentru societățile nou intrate în sistem, nu există obligații specifice în ceea ce privește pavilionul, nici în ceea ce privește gestiunea maritimă.

               (41)

               Prin urmare, Comisia concluzionează că legislația franceză în vigoare nu conține garanțiile necesare și nu poate fi considerată compatibilă cu orientările din 2004.

               (42)

               În acest context, Comisia ia notă de angajamentul Franței de a remedia situația prin introducerea obligației pentru o întreprindere de a exploata o proporție minimă de nave sub pavilion european, drept condiție pentru ca aceasta să poată opta pentru sistemul de impozitare forfetară. Această proporție este stabilită la 25 % din tonajul net al flotei începând din anul fiscal 2015 și trebuie să fie respectată pe tot parcursul perioadei de zece ani în care se aplică opțiunea pentru impozitarea pe tonaj.

               (43)

               Această condiție este la fel de strictă precum condiția din Decizia inițială C(2003) 1476 final de autorizare a sistemului francez de impozitare pe tonaj. Având în vedere obiectivele orientărilor din 2004, în special necesitatea ca beneficiarii să contribuie fie la îndeplinirea obiectivului referitor la înscrierea pavilioanelor în registrele statelor membre, fie a obiectivului de păstrare a know-how-ului maritim prin asigurarea gestiunii maritime pentru o anumită proporție din flota acestora, Comisia consideră că angajamentul luat de Franța este adecvat. Într-adevăr, prin acest angajament, noile societăți care optează pentru sistemul de impozitare pe tonaj vor contribui, de asemenea, la realizarea obiectivului referitor la înscrierea pavilioanelor în registrele statelor membre.

         7.3.   Concluzie

               (44)

               Comisia constată că, în 2005, Franța a pus în aplicare în mod ilegal modificarea legislației franceze privind impozitarea pe tonaj în ceea ce privește navele navlosite pe o perioadă determinată, încălcând astfel dispozițiile articolului 108 alineatul (3) din TFUE.

               (45)

               Modificarea în cauză nu este compatibilă cu TFUE prin faptul că nu garantează că noii aderenți la sistemul de impozitare pe tonaj contribuie suficient la îndeplinirea obiectivelor stabilite în orientările din 2004, întrucât aceștia nu au nicio obligație legală cu privire la pavilionul flotei, nici cu privire la activitățile maritime minime proprii.

               (46)

               Astfel cum s-a stabilit de comun acord cu autoritățile franceze, normele oficiale existente trebuie să fie adaptate pentru a se garanta că, în viitor, numai societățile al căror tonaj net se află, în proporție de 25 %, sub pavilion european, pot avea acces la sistemul de impozitare pe tonaj. Astfel, beneficiarii sistemului de impozitare pe tonaj vor contribui la îndeplinirea obiectivelor orientărilor din 2004, chiar dacă flota acestora este în totalitate navlosită pe o perioadă determinată.

               (47)

               Având în vedere faptul că toți beneficiarii actuali respectă deja pragul susmenționat și au obligația de a-și menține sau de a spori proporția flotei lor aflată sub pavilion european, nu este necesar să se solicite rambursarea ajutorului.

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Modificarea sistemului de impozitare pe tonaj efectuată în mod ilegal de către autoritățile franceze în 2005, cu încălcarea dispozițiilor articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, este incompatibilă cu piața internă în ceea ce privește dispozițiile aplicabile navelor navlosite pe o perioadă nedeterminată.
   Articolul 2
   Franța modifică legislația aplicabilă sistemului de impozitare pe tonaj începând cu anul fiscal 2015 în conformitate cu angajamentul pe care și l-a luat, conform căruia, în momentul aderării la sistemul de impozitare pe tonaj, beneficiarii acestui sistem vor trebui să aibă cel puțin 25 % din flota lor sub pavilionul unui stat membru al Uniunii sau al unui stat care este parte la Acordul privind SEE, precum și să mențină sau să majoreze această proporție în viitor.
   Articolul 3
   Franța informează Comisia după adoptarea modificărilor legislative menționate la articolul 2.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se adresează Republicii Franceze.

      Adoptată la Bruxelles, 4 februarie 2015.

            Pentru Comisie

         Margrethe VESTAGER

            Membru al Comisiei

      (1)  JO C 380, 28.12.2013, p. 29.

      (2)  A se vedea nota de subsol nr. 1.

      (3)  JO C 205, 5.7.1997, p. 5.

      (4)  Navlosirea pe o perioadă determinată („time charter” în limba engleză) reprezintă contractul prin care armatorul pune la dispoziția navlositorului o navă armată, dotată și cu echipaj complet pentru o anumită perioadă stabilită în contractul de navlosire, în schimbul unui navlu. Navlositorul asigură gestiunea comercială, în timp ce armatorul își păstrează drepturile privind gestiunea nautică.

      (5)  Decizia Comisiei din 13 mai 2003 privind ajutorul de stat N 737/02 cu privire la sistemul francez de impozitare forfetară pe tonaj pentru companiile de transport maritim (JO C 38, 12.2.2004, p. 5).

      (6)  JO C 13, 17.1.2004, p. 3. A se vedea punctul 3.1, al șaptelea paragraf.

      (7)  Nr. 1, al patrulea paragraf din dispoziția administrativă 4-H-3-08.

      (8)  Nr. 22, al doilea și al treilea paragraf din dispoziția administrativă 4-H-3-08. „Angajamentul menționat anterior” reprezintă angajamentul societăților de transport maritim de a menține sau a crește proporția flotei lor aflată sub pavilionul unui stat membru al Uniunii Europene pe perioada aplicării sistemului.

      (9)  La articolul 209-0 B alineatul I al treilea paragraf din CGI se menționează că „navele navlosite pe o perioadă determinată care nu arborează pavilionul unuia dintre statele membre ale Uniunii Europene nu pot beneficia de acest sistem dacă depășesc 75 % din tonajul net al flotei exploatate de către societate”.

      (10)  A se vedea considerentul (35) din Decizia C(2003) 1476 final:„Astfel, activitățile efectuate pe nave navlosite pe o perioadă determinată și care nu arborează pavilionul unuia dintre statele membre ale Uniunii Europene pot beneficia de sistemul de impozitare forfetar bazat pe tonaj numai în cazul în care constituie cel mult 75 % din tonajul net al flotei exploatate de către societate.”

      (11)  Societățile care au aderat la Armateurs de France reprezintă 80 % din tonajul exploatat de către armatorii francezi.

      (12)  Aceștia din urmă reprezintă 5 % din tonajul total al armatorilor francezi.

      (13)  Sistemul francez de impozitare pe tonaj, prevăzut la articolul 209-0 B din Codul general al impozitelor, a fost modificat prin articolul 75 din a doua lege rectificativă a finanțelor pentru 2014 (Legea nr. 2014-1655 din 29 decembrie 2014). Noua condiție se va aplica societăților care vor utiliza opțiunea în cadrul unui exercițiu financiar care se încheie începând din 27 noiembrie 2014.

      (14)  Capacitatea brută de transport.

      (15)  A se vedea considerentele (21) – (23) din prezenta decizie.

      (16)  A se vedea punctul 13 din orientările din 2004.

      (17)  Contrar criteriului care constă în „menținerea sau […] creșterea nivelului flotei aflate sub pavilionul unui stat membru”, introdus în vederea punerii în conformitate cu orientările din 2004.

      (18)  A se vedea, de exemplu, Decizia inițială C(2003) 1476 final și Decizia 2009/626/CE a Comisiei din 25 februarie 2009 privind sistemul de ajutor C 2/08 (fostul N 572/07) privind modificarea sistemului irlandez de impozitare pe tonaj (JO L 228, 1.9.2009, p. 20). A se vedea, de asemenea, punctele 24-26 din decizia de inițiere a procedurii.

      (19)  A se vedea, de exemplu, graficele 2.3d și 2.4b din studiu (http://www.oxfordeconomics.com/my-oxford/projects/272456).


title: 2008/531/CE: Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară aferent exercițiului financiar 2005

text:
               15.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/163

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 24 aprilie 2007
   privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară aferent exerciţiului financiar 2005
   (2008/531/CE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară pentru exerciţiul financiar 2005 (1),
   având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile autorităţii (2),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (3), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor şi a cerinţelor generale ale legislaţiei alimentare, de instituire a Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară şi de stabilire a procedurilor în domeniul siguranţei produselor alimentare (4), în special articolul 44,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (5), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară (A6-0112/2007),

               1.

               acordă directorului executiv al Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului autorităţii aferent exerciţiului financiar 2005;

               2.

               îşi prezintă observaţiile în cadrul rezoluţiei de mai jos;

               3.

               încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluţia, ca parte integrantă a acesteia, directorului executiv al Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară, Consiliului, Comisiei şi Curţii de Conturi şi de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Preşedintele

         Hans-Gert PÖTTERING

            Secretarul General

         Harald RØMER

      (1)  JO C 266, 31.10.2006, p. 22.

      (2)  JO C 312, 19.12.2006, p. 42.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

      (4)  JO L 31, 1.2.2002, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 575/2006 al Comisiei (JO L 100, 8.4.2006, p. 3).

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/164

         REZOLUŢIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 24 aprilie 2007
   conţinând observaţiile care fac parte integrantă din decizia privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară aferent exerciţiului financiar 2005
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară pentru exerciţiul financiar 2005 (1),
   având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile autorităţii (2),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene (3), în special articolul 185,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European şi al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor şi a cerinţelor generale ale legislaţiei alimentare, de instituire a Autorităţii Europene pentru Siguranţa Alimentară şi de stabilire a procedurilor în domeniul siguranţei produselor alimentare (4), în special articolul 44,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (5), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară (A6-0112/2007),

               A.

               întrucât Curtea de Conturi a declarat că a obţinut asigurări rezonabile cu privire la fiabilitatea conturilor anuale pentru exerciţiul financiar care s-a încheiat la 31 decembrie 2005 şi cu privire la legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor subiacente, cu rezerve,

               B.

               întrucât la 27 aprilie 2006 Parlamentul a acordat directorului descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului autorităţii aferent exerciţiului financiar 2004 (6), iar în rezoluţia care însoţea decizia Parlamentului de descărcare de gestiune, inter alia:

                           —

                           constata cu dezamăgire că, din nou, Curtea de Conturi a descoperit anomalii în aplicarea normelor privind recrutarea personalului şi solicita autorităţii să aplice mai transparent normele privind procedurile de selecţie;

                           —

                           îşi exprima îngrijorarea cu privire la neregulile constatate de Curtea de Conturi în procedurile de atribuire a contractelor;

         Aspecte generale privind majoritatea agenţiilor UE care necesită descărcarea individuală de gestiune

               1.

               consideră că numărul din ce în ce mai ridicat de agenţii comunitare şi activităţile unora dintre ele nu par să se integreze într-un cadru politic global, că misiunile unor agenţii nu reflectă întotdeauna nevoile reale ale Uniunii, şi nici aşteptările cetăţenilor, şi constată că, în general, agenţiile nu au întotdeauna o imagine bună, şi nici o bună reputaţie;

               2.

               invită, prin urmare, Comisia să definească un cadru politic global privind instituirea de noi agenţii comunitare şi să prezinte un studiu asupra raportului costuri-beneficii înainte de a institui o nouă agenţie, asigurându-se că se evită suprapunerea activităţilor între agenţii sau cu misiunile altor organizaţii europene;

               3.

               solicită Curţii de Conturi să îşi dea avizul cu privire la studiul asupra raportului costuri-beneficii înainte ca Parlamentul să adopte o decizie;

               4.

               invită Comisia să prezinte, la fiecare cinci ani, un studiu privind valoarea adăugată a fiecărei agenţii existente; invită toate instituţiile relevante ca, în cazul unei evaluări negative a valorii adăugate a unei agenţii, să ia măsurile care se impun, reformulând mandatul agenţiei respective sau închizând-o;

               5.

               având în vedere numărul din ce în ce mai ridicat de agenţii de reglementare, regretă că negocierile privind proiectul de acord instituţional pentru încadrarea acestor agenţii nu s-au încheiat încă şi invită serviciile competente ale Comisiei să ia, împreună cu Curtea de Conturi, toate măsurile pentru ca acest acord să se realizeze rapid;

               6.

               constată că responsabilitatea bugetară a Comisiei presupune legături mai strânse între agenţii şi Comisie; solicită Comisiei şi Consiliului să ia toate măsurile pentru a acorda Comisiei, până la 31 decembrie 2007, o minoritate de blocaj în cadrul organismelor de control ale agenţiilor de reglementare şi să prevadă această minoritate de blocaj chiar de la început în cazul instituirii de noi agenţii;

               7.

               invită Curtea de Conturi să creeze un nou capitol în raportul său anual, consacrat tuturor agenţiilor cărora urmează să li se acorde descărcarea de gestiune în cadrul conturilor Comisiei, pentru a oferi o imagine mai clară a modului în care agenţiile utilizează fondurile UE;

               8.

               reaminteşte principiul conform căruia toate agenţiile comunitare, subvenţionate sau nu, primesc descărcarea de gestiune din partea Parlamentului, chiar şi în cazul în care, în temeiul actului lor constitutiv, intervine o autoritate de descărcare;

               9.

               invită Curtea de Conturi să realizeze audituri de performanţă pentru toate agenţiile şi să prezinte rapoarte în acest sens comisiilor relevante din Parlament, inclusiv Comisiei pentru control bugetar;

               10.

               constată că numărul de agenţii este în continuă creştere şi că, în conformitate cu responsabilitatea politică a Comisiei privind funcţionarea agenţiilor, care depăşeşte simpla asistenţă logistică, este tot mai necesar ca direcţiile generale din cadrul Comisiei care sunt responsabile cu instituirea şi supravegherea agenţiilor să dispună de o abordare comună în ceea ce priveşte agenţiile; consideră că o structură similară cu cea creată de agenţii pentru coordonare între DG implicate ar putea constitui o soluţie pragmatică pentru această abordare comună, la nivelul Comisiei, a tuturor aspectelor legate de agenţii;

               11.

               invită Comisia să amelioreze sprijinul administrativ şi tehnic acordat agenţiilor, ţinând seama de complexitatea crescândă a reglementărilor administrative ale Comunităţii şi de problemele tehnice;

               12.

               constată lipsa unui organism disciplinar în toate agenţiile comunitare şi invită Comisia să ia măsurile necesare pentru instituirea rapidă a unui astfel de mecanism;

               13.

               salută îmbunătăţirile considerabile constatate în coordonarea dintre agenţiile UE, care le permite să soluţioneze probleme recurente şi eficientizează cooperarea cu Comisia şi cu Parlamentul;

               14.

               consideră că instituirea de către mai multe agenţii a unui serviciu comun de asistenţă, care să asigure conformitatea sistemelor informatice de gestiune financiară cu sistemele Comisiei, este o măsură care trebuie dezvoltată şi extinsă;

               15.

               solicită agenţiilor să îmbunătăţească cooperarea dintre ele şi evaluarea comparativă cu actorii din domeniu; îndeamnă Comisia să adopte mijloacele pe care le va considera necesare pentru a ajuta agenţiile să-şi îmbunătăţească imaginea şi să mărească vizibilitatea activităţilor lor;

               16.

               solicită Comisiei să elaboreze o propunere de armonizare a formatului rapoartelor anuale ale agenţiilor şi să dezvolte indicatori de performanţă care să permită o comparaţie între nivelurile lor de eficienţă;

               17.

               invită agenţiile să prezinte, la începutul fiecărui an, indicatori de performanţă pe baza cărora să poată fi evaluate;

               18.

               invită toate agenţiile să utilizeze din ce în ce mai mult obiectivele SMART, ceea ce ar trebui să conducă la o planificare şi o realizare mai realiste a obiectivelor specifice;

               19.

               este de acord cu opinia Curţii de Conturi conform căreia Comisia este, de asemenea, responsabilă pentru gestiunea (financiară) a agenţiilor; îndeamnă, prin urmare, Comisia să supravegheze şi, dacă este cazul, să direcţioneze şi să ajute la gestiunea diferitelor agenţii, în special în ceea ce priveşte aplicarea corespunzătoare a procedurilor de licitaţie, transparenţa procedurilor de recrutare, buna gestiune financiară (subutilizare şi suprabugetare) şi, cel mai important, buna aplicare a normelor privind cadrul de control intern;

               20.

               consideră că programele de activitate ale agenţiilor ar trebui să prezinte contribuţiile acestora în termeni operaţionali şi măsurabili şi că ar trebui să se acorde atenţia cuvenită standardelor de control intern ale Comisiei;

         Aspecte specifice

               21.

               constată că exerciţiul financiar 2005 a fost marcat de o execuţie semnificativ redusă a bugetului, cu o rată de utilizare a creditelor de angajament şi de plată de 80 %; consideră că autoritatea ar trebui să facă eforturi considerabile pentru a îmbunătăţi utilizarea creditelor care îi sunt încredinţate pentru atingerea obiectivelor sale;

               22.

               deplânge în mod deosebit faptul că amendamentele aduse schemei de personal nu au fost respectate şi că autoritatea a restabilit gradele prevăzute iniţial în proiectul de buget pentru 19 posturi, fără a informa Parlamentul;

               23.

               observă că nu a fost introdusă gestionarea pe activităţi, în ciuda faptului că este prevăzută în regulamentul financiar al autorităţii, în concordanţă cu cea aplicată bugetului general, astfel încât să se amelioreze monitorizarea performanţelor;

               24.

               regretă faptul că autoritatea nu a făcut o analiză a riscurilor şi nici nu a adoptat oficial sistemele şi procedurile de control intern pe care le aplică şi invită autoritatea să facă acest lucru cât mai curând posibil;

               25.

               constată, în ceea ce priveşte recrutarea, că autoritatea a respins candidaţi pe baza unor criterii altele decât cele prevăzute în anunţurile pentru posturile vacante şi, în plus, nu a respectat dispoziţiile de reglementare privind gradele membrilor comisiilor de selecţie comparativ cu gradele posturilor care urmau a fi ocupate; insistă să fie respectate strict criteriile relevante şi să se verifice eficient dacă documentele depuse de candidaţi în sprijinul candidaturilor lor oferă dovezi reale;

               26.

               constată că AESA a întâmpinat dificultăţi la recrutarea de specialişti cu înaltă calificare la Parma;

               27.

               regretă faptul că, la auditarea adjudecării şi încheierii contractelor, s-a descoperit un număr semnificativ de anomalii; invită autoritatea să îşi îmbunătăţească urgent sistemul de control intern;

               28.

               constată că încă nu sunt disponibile clădirile în care autoritatea urmează să îşi desfăşoare activitatea şi că, prin urmare, aceasta este obligată să închirieze şi să amenajeze spaţii temporare (costuri în 2005: aproximativ 3 500 000 EUR); invită autoritatea ca, împreună cu Comisia, să clarifice această situaţie cu autorităţile naţionale, în special în ceea ce priveşte o eventuală compensaţie financiară.

      (1)  JO C 266, 31.10.2006, p. 22.

      (2)  JO C 312, 19.12.2006, p. 42.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).

      (4)  JO L 31, 1.2.2002, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 575/2006 al Comisiei (JO L 100, 8.4.2006, p. 3).

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (6)  JO L 340, 6.12.2006, p. 134.


title: 2012/428/UE: Decizia Consiliului din 23 iulie 2012 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Ucraina de modificare a Acordului între Comunitatea Europeană și Ucraina privind facilitarea eliberării vizelor

text:
               26.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 199/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 23 iulie 2012
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană și Ucraina de modificare a Acordului între Comunitatea Europeană și Ucraina privind facilitarea eliberării vizelor
   (2012/428/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) litera (a), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul între Comunitatea Europeană și Ucraina privind facilitarea eliberării vizelor (1) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2008.

               (2)

               La 11 aprilie 2011, Consiliul a autorizat Comisia să inițieze negocierile cu Ucraina privind modificări la Acordul respectiv între Comunitatea Europeană și Ucraina privind facilitarea eliberării vizelor. Negocierile au fost încheiate cu succes prin parafarea Acordului între Uniunea Europeană și Ucraina de modificare a Acordului între Comunitatea Europeană și Ucraina privind facilitarea eliberării vizelor (denumit în continuare „acordul”) în februarie 2012.

               (3)

               Acordul ar trebui semnat, sub rezerva încheierii sale.

               (4)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Regatul Unit nu participă, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (2); prin urmare, Regatul Unit nu participă la adoptarea acesteia, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (5)

               Prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea acesteia, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (6)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Semnarea Acordului între Uniunea Europeană și Ucraina de modificare a Acordului între Comunitatea Europeană și Ucraina privind facilitarea eliberării vizelor se autorizează în numele Uniunii, sub rezerva încheierii acordului menționat (4).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 332, 18.12.2007, p. 68.

      (2)  JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

      (3)  JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

      (4)  Textul acordului va fi publicat împreună cu decizia privind încheierea acestuia.


title: Decizia Comisiei din 28 februarie 2006 de constituire a unui grup de experți naționali la nivel înalt în materie de reglementare

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0210

Official Journal L 076 , 15/03/2006 P. 0003 - 0005 Official Journal L 118 , 08/05/2007 P. 0439 - 0441

		20060228Decizia Comisieidin 28 februarie 2006de constituire a unui grup de experți naționali la nivel înalt în materie de reglementare(2006/210/CE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,întrucât:(1) La 16 martie 2005, Comisia a adoptat comunicarea intitulată "Îmbunătățirea reglementării în materie de creștere economică și ocupare a forței de muncă în Uniunea Europeană" [1], în care își anunța intenția de a înființa, în cursul anului 2005, un grup de experți naționali la nivel înalt în materie de reglementare, pentru a facilita elaborarea de măsuri destinate îmbunătățirii reglementării, atât la nivel național, cât și la nivel comunitar.(2) Grupul consiliază Comisia cu privire la aspecte generale legate de îmbunătățirea reglementării; el nu se pronunță cu privire la inițiative sau proiecte referitoare la elaborarea de propuneri legislative specifice.(3) Grupul este format din experți naționali la nivel înalt, numiți de Comisie pe baza propunerilor din partea statelor membre și este deschis observatorilor din țările aderente.(4) Prin urmare, ar trebui să se constituie grupul de experți naționali la nivel înalt în materie de reglementare și să se stabilească mandatul și structurile acestuia,DECIDE:Articolul 1Comisia constituie, prin aceasta, un grup de experți, denumit "grupul de experți naționali la nivel înalt în materie de reglementare", denumit în continuare "grupul".Articolul 2MisiuneaComisia poate consulta grupul cu privire la toate aspectele referitoare la politica de îmbunătățire a reglementării și la elaborarea măsurilor aferente, atât la nivel național, cât și la nivel comunitar.Misiunea grupului este de a:- furniza o interfață eficientă între Comisie și principalele autorități publice naționale pentru a asista Comisia la îmbunătățirea cadrului de reglementare în domeniul întreprinderilor, industriei, consumatorilor, partenerilor sociali și al cetățenilor în general;- contribui la difuzarea celor mai bune practici elaborate atât la nivel comunitar, cât și la nivel național, cu privire la îmbunătățirea reglementării în cadrul Uniunii Europene;- consolida cooperarea dintre Comisie și statele membre, în vederea punerii în aplicare a îmbunătățirii reglementării la nivel național; în special, de a examina în comun modul în care statele membre transpun și pun în aplicare legislația comunitară (adică introducerea de cerințe sau proceduri suplimentare pe parcursul transpunerii acesteia);- contribui la elaborarea unui ansamblu coerent de indicatori comuni, pentru a monitoriza progresul, în ceea ce privește calitatea cadrului de reglementare, atât la nivelul Uniunii Europene, cât și la nivelul statelor membre, și de a pune, astfel, bazele unei evaluări comparative, în contextul programelor naționale de tip Lisabona;- consilia Comisia cu privire la aspecte legate de îmbunătățirea reglementării, în special: simplificarea; estimarea impactului economic, social și asupra mediului, inclusiv a costurilor administrative; practicile de consultare; precum și diversele tipuri posibile de reglementare.Articolul 3Componența - Numirea(1) Comisia însărcinează secretarul general să numească membrii grupului, pe baza listei de candidați propuși de statele membre.(2) Grupul cuprinde câte unul sau, în câteva cazuri excepționale [2], câte doi membri din fiecare stat membru. Secretarul general al Comisiei poate numi membri supleanți la propunerea statului membru și să îi înlocuiască automat pe membrii absenți sau indisponibili.(3) Se aplică dispozițiile următoare:- membrii sunt funcționari de rang înalt, cu experiență în domeniul în cauză, și reprezentanți ai unei autorități publice;- membrii sunt numiți pentru un an, iar mandatul acestora poate fi reînnoit. Ei rămân în funcție până când sunt înlocuiți sau până la expirarea mandatului;- membrii care nu mai pot contribui efectiv la deliberările grupului, care demisionează sau care nu respectă condițiile prevăzute la prima sau la a doua liniuță din prezentul alineat sau la articolul 287 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, pot fi înlocuiți pe perioada rămasă din mandat;- numele membrilor numiți sunt publicate pe site-ul Comisiei.Articolul 4Funcționarea(1) Grupul este prezidat de Comisie.(2) De comun acord cu Comisia, se pot constitui subgrupuri pentru examinarea unor aspecte specifice, în baza unui mandat stabilit de grup; acestea se desființează de îndată ce își îndeplinesc mandatul.(3) Președintele poate invita experți care posedă cunoștințe de specialitate privind un subiect introdus pe ordinea de zi, precum și observatori, inclusiv reprezentanți din țările aderente [3], pentru a lua parte la reuniunile grupului sau subgrupurilor, atunci când acest lucru este util și/sau necesar.(4) Informațiile obținute în urma participării la deliberările grupului sau subgrupurilor nu pot fi divulgate în cazul în care Comisia solicită ca acestea să rămână confidențiale.(5) Grupul și subgrupurile sale se reunesc, de regulă, la una din locațiile unde Comisia și serviciile sale au sedii, respectând procedurile și calendarul stabilite de aceasta. Secretariatul este asigurat de Comisie.(6) Grupul își stabilește regulamentul de procedură pe baza regulamentului de procedură standard, adoptat de Comisie [4].(7) Comisia asigură secretariatul grupului și oricare subgrupuri înființate în temeiul articolului 4 alineatul (2) din prezenta decizie.(8) Comisia poate publica pe internet, în limba sau limbile de lucru ale grupului, orice rezumat, concluzie, concluzie parțială sau document de lucru al grupului. Documentele de lucru se publică în diferitele versiuni lingvistice disponibile.Articolul 5Cheltuielile reuniunilorComisia rambursează cheltuielile de călătorie și, după caz, de ședere ale membrilor, experților și observatorilor care privesc activitățile grupului, în conformitate cu regulile interne ale Comisiei, privind remunerarea experților externi. Comisia rambursează cheltuielile unui membru al grupului de experți naționali la nivel înalt în materie de reglementare pentru fiecare stat membru. Membrii nu sunt remunerați pentru funcțiile exercitate.Cheltuielile reuniunilor sunt rambursate în limitele bugetului anual alocat grupului de către serviciile responsabile ale Comisiei.Articolul 6Intrare în vigoarePrezenta decizie intră în vigoare la data adoptării de către Comisie. Se aplică până la 31 decembrie 2009.Adoptată la Bruxelles, 28 februarie 2006.Pentru ComisiePreședinteleJosé Manuel Barroso[1] COM(2005) 97 final, 16.3.2005.[2] Comisia poate numi doi membri pentru fiecare stat membru, în cazul în care, în acel stat membru, competențele la nivelul administrației sunt partajate.[3] Experți din statele aderente care au semnat Tratatul de aderare, în conformitate cu comunicarea "Spre o Uniune extinsă – Documentul de strategie și raportul Comisiei Europene privind progresul fiecărei țări candidate în vederea aderării" din 9 octombrie 2002 [COM(2002) 700 final] și cu articolul 7 din Decizia C(2005) 874 a Comisiei din 24 martie 2005, cu scopul de a facilita integrarea progresivă a țărilor aderente în structurile comunitare.[4] A se vedea anexa III la documentul SEC(2005) 1004, adoptat de Comisie la 27 iulie 2005.--------------------------------------------------


title: Decizia 2013/144/PESC a Consiliului din 21 martie 2013 de modificare a Deciziei 2011/172/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt

text:
               22.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 82/54

         DECIZIA 2013/144/PESC A CONSILIULUI
   din 21 martie 2013
   de modificare a Deciziei 2011/172/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 21 martie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/172/PESC (1).

               (2)

               Pe baza unei reexaminări a Deciziei 2011/172/PESC, măsurile restrictive ar trebui reînnoite până la 22 martie 2014.

               (3)

               Decizia 2011/172/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   La articolul 5 din Decizia 2011/172/PESC, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:

      „Se aplică până la 22 martie 2014.”

   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 21 martie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. HOGAN

      (1)  JO L 76, 22.3.2011, p. 63.


title: 2008/271/CE: Decizia Consiliului din 25 februarie 2008 privind încheierea unui al doilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
               28.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 86/27

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 25 februarie 2008
   privind încheierea unui al doilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană
   (2008/271/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 57 alineatul (2), articolul 71, articolul 80 alineatul (2), articolul 133 alineatul (1), articolul 133 alineatul (5) și articolul 181, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere Actul de aderare din 2005, în special articolul 6 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Al doilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare încheiat între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, a fost semnat în numele Comunității Europene și al statelor sale membre la 21 februarie 2007.

               (2)

               Al doilea protocol adițional ar trebui să fie aprobat,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Comunității Europene și al statelor sale membre al doilea protocol adițional la Acordul de parteneriat economic, de coordonare politică și de cooperare între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Statele Unite Mexicane, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană.
   Textul celui de-al doilea protocol adițional se atașează la prezenta decizie (1).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului va îndeplini notificarea prevăzută la articolul 5 din cel de-al doilea protocol adițional.

      Adoptată la Bruxelles, 25 februarie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. VIZJAK

      (1)  JO L 141, 2.6.2007, p. 69.


title: 2014/639/UE: Decizia Consiliului European din 30 august 2014 de numire a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate

text:
               2.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 262/6

         DECIZIA CONSILIULUI EUROPEAN
   din 30 august 2014
   de numire a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate

      (2014/639/UE)

   CONSILIUL EUROPEAN,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 18 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               Prin Decizia 2009/950/UE a Consiliului European, adoptată cu acordul președintelui Comisiei (1), din 4 decembrie 2009, a fost numit Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate cu un mandat până la 31 octombrie 2014.

               (2)

               În conformitate cu articolul 17 alineatul (7) paragraful al treilea din Tratatul privind Uniunea Europeană, președintele, Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și ceilalți membri ai Comisiei sunt supuși, în calitate de organ colegial, unui vot de aprobare al Parlamentului European.

               (3)

               Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate ar trebui să fie numit pentru perioada cuprinsă între sfârșitul mandatului actual al Comisiei și 31 octombrie 2019.

               (4)

               Președintele ales a fost de acord cu numirea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Dna Federica MOGHERINI este numită Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate pentru perioada cuprinsă între sfârșitul mandatului actual al Comisiei și 31 octombrie 2019.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se notifică dnei Federica MOGHERINI de către președintele Consiliului European.
   Prezenta decizie produce efecte din ziua notificării.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 30 august 2014.

            Pentru Consiliul European

            Președintele

         H. VAN ROMPUY

      (1)  JO L 328, 15.12.2009, p. 69.


title: Decizia (UE) 2015/1947 a Consiliului din 1 octombrie 2015 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului de modificare a Acordului de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului

text:
               30.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 284/1

         DECIZIA (UE) 2015/1947 A CONSILIULUI
   din 1 octombrie 2015
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului de modificare a Acordului de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Organizația Mondială a Comerțului („OMC”) a lansat runda de negocieri comerciale de la Doha, cunoscută sub numele de agenda de dezvoltare de la Doha, în noiembrie 2001. Negocierile privind facilitarea comerțului au fost lansate în iulie 2004, în temeiul unui angajament de a clarifica și îmbunătăți mai multe articole din Acordul General pentru Tarife și Comerț din 1994 („GATT 1994”): articolul V (Libertatea tranzitului), articolul VIII (Taxe și formalități referitoare la import și export) și articolul X (Publicarea și aplicarea reglementărilor privind comerțul) în vederea accelerării circulației, acordării liberului de vamă și vămuirii mărfurilor, inclusiv în cazul mărfurilor în tranzit. În plus, mandatul a făcut referire la dispoziții privind cooperarea eficientă între autoritățile vamale sau orice alte autorități competente privind facilitarea comerțului și respectarea reglementărilor vamale.

               (2)

               Negocierile au fost purtate de către Comisie în consultare cu comitetul special instituit în temeiul articolului 207 alineatul (3) din tratat.

               (3)

               Cea de a 9-a Conferință ministerială a OMC, care a avut loc la Bali în 3-6 decembrie 2013, a adoptat Decizia ministerială privind facilitarea comerțului, care a finalizat negocierile referitoare la acordul privind facilitarea comerțului, sub rezerva revizuirii juridice a textului. De asemenea, Decizia ministerială a instituit Comitetul de pregătire privind facilitarea comerțului și a însărcinat Consiliul General al OMC să adopte un protocol prin care se inserează acordul ca anexa 1A la Acordul de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) și să deschidă protocolul spre acceptare de către fiecare membru al OMC în conformitate cu procedurile sale interne.

               (4)

               În cadrul reuniunii sale din 27 noiembrie 2014, Consiliul general al OMC a adoptat Protocolul de modificare a Acordului de la Marrakesh privind constituirea OMC („protocolul”) și l-a deschis spre acceptare de către membrii OMC.

               (5)

               Protocolul include Acordul privind facilitarea comerțului și angajamentele asumate de țările în curs de dezvoltare, care sunt incluse ca anexă la respectivul acord. Un număr semnificativ de țări în curs de dezvoltare au notificat deja angajamentele lor din categoria A, în conformitate cu articolul 15 alineatul (1) din Acordul privind facilitarea comerțului. Comitetul de facilitare a comerțului va primi notificările referitoare la angajamentele din categoria A ale țărilor cel mai puțin dezvoltate, în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Acordul privind facilitarea comerțului, precum și notificările referitoare la angajamentele din categoriile B și C ale țărilor în curs de dezvoltare și ale țărilor cel mai puțin dezvoltate, în temeiul articolului 16 alineatul (5) din Acordul privind facilitarea comerțului. Angajamentele vor deveni parte integrantă din Acordul privind facilitarea comerțului.

               (6)

               Protocolul ar trebui aprobat în numele Uniunii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii Europene, Protocolul de modificare a Acordului de la Marrakesh privind constituirea Organizației Mondiale a Comerțului.
   Textul protocolului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului desemnează persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să depună, în numele Uniunii, instrumentul de acceptare, astfel cum se specifică la punctul 4 din protocol (1).
   Articolul 3
   Prezentul protocol nu poate fi interpretat drept un protocol care conferă drepturi sau impune obligații care pot fi invocate direct în fața instanțelor judecătorești ale Uniunii sau ale statelor membre.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 1 octombrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         É. SCHNEIDER

      (1)  Data intrării în vigoare a protocolului va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: 2009/658/CE: Decizia Parlamentului European din 23 aprilie 2009 privind închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2007

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/148

      DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN

   din 23 aprilie 2009
   privind închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2007
   (2009/658/CE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2007 (1),

               —

               având în vedere raportul Curții de Conturi privind conturile anuale finale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2007, însoțit de răspunsurile centrului (2),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 10 februarie 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (3), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2965/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 de înființare a Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene (4), în special articolul 14,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (5), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 71 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A6-0178/2009),

               1.

               ia act de conturile anuale finale ale Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene, astfel cum sunt anexate la raportul Curții de Conturi;

               2.

               aprobă închiderea conturilor Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2007;

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Centrului de Traduceri pentru Organismele Uniunii Europene, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Preşedintele

         Hans-Gert PÖTTERING

            Secretarul General

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 278, 31.10.2008, p. 42.

      (2)  JO C 311, 5.12.2008, p. 116.

      (3)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (4)  JO L 314, 7.12.1994, p. 1.

      (5)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia Consiliului din 25 martie 2002 de încheiere a consultărilor cu Liberia în conformitate cu articolele 96 și 97 din Acordul de parteneriat ACP-CE

text:
Anunţ juridic important

|

32002D0274

Jurnalul Oficial L 096 , 13/04/2002 p. 0023 - 0026 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 LV.ES capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 MT.ES capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 PL.ES capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 SK.ES capitol 11 volum 41 p. 63  - 66 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 41 p. 63  - 66

		20020325Decizia Consiliuluidin 25 martie 2002de încheiere a consultărilor cu Liberia în conformitate cu articolele 96 și 97 din Acordul de parteneriat ACP-CE(2002/274/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 300 alineatul (2) al doilea paragraf,având în vedere Acordul intern privind măsurile care trebuie luate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-CE [1], pus în aplicare cu titlu provizoriu prin Decizia reprezentanților guvernelor statelor membre din 18 septembrie 2000, în special articolul 3,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Guvernul Liberiei a acționat în anumite ocazii în moduri care duc la nerespectarea obligațiilor sale ce decurg din elementele esențiale ale articolului 9 din Acordul de parteneriat ACP-CE. De asemenea, el a acționat prin încălcarea cerințelor de bună guvernare, putând fi identificate cazuri grave de corupție.(2) La 9 noiembrie 2001, au avut loc consultări cu Liberia în conformitate cu articolele 96 și 97 din Acordul de parteneriat ACP-CE, în cadrul cărora autoritățile liberiene și-au explicat punctul de vedere și și-au luat angajamente specifice, în special în ceea ce privește situația drepturilor omului, principiile democratice, statul de drept și buna guvernare.(3) Au fost luate recent unele măsuri pozitive pentru îndeplinirea acestor angajamente. Cu toate acestea, trebuie luate alte măsuri mai substanțiale pentru respectarea tuturor angajamentelor și pentru îmbunătățirea situației în mod durabil,DECIDE:Articolul 1Se încheie consultările cu Liberia în conformitate cu articolele 96 și 97 din Acordul de parteneriat ACP-CE.Articolul 2Măsurile prevăzute în proiectul de scrisoare anexat sunt adoptate ca măsuri adecvate în sensul articolului 96 alineatul (2) litera (c) și al articolului 97 alineatul (3) din Acordul de parteneriat ACP-CE. Aceste măsuri expiră după doi ani de la data la care Consiliul adoptă prezenta Decizie.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.Adoptată la Bruxelles, 25 martie 2002.Pentru ConsiliuPreședinteleA. M. Birulés y Bertrán[1] JO L 317, 15.12.2000, p. 376.--------------------------------------------------20020325ANEXĂPROIECT DE SCRISOARE CĂTRE MINISTRUL AFACERILOR EXTERNEBruxelles, …ES Dl Monie CAPTANMinistrul Afacerilor ExterneLiberiaStimate domnule ministru,Uniunea Europeană acordă cea mai mare importanță dispozițiilor articolului 9 din Acordul de parteneriat ACP-CE. Ca elemente esențiale ale Acordului de parteneriat, respectarea drepturilor omului, instituțiile democratice și statul de drept și, ca element fundamental, buna guvernare reprezintă fundamentul relațiilor noastre.Astfel, Uniunea Europeană a fost îngrijorată de încălcările drepturilor omului care i-au fost raportate de la sfârșitul războiului civil și de aparenta impunitate a forțelor de securitate în relațiile lor cu civilii. Absența activităților politice ale opoziției din țară, în special în cursul desfășurării campaniei electorale pentru alegerile din 2003 și obstacolele în calea libertății de expresie raportate au provocat, de asemenea, o profundă îngrijorare. Uniunea Europeană a fost deosebit de preocupată, de asemenea, de lipsa de transparență în sistemul de gestionare a fondurilor publice și de riscurile de corupție gravă, în special în gestionarea resurselor naturale și exploatarea monopolurilor. De asemenea, asistența pe care Liberia a oferit-o pentru Front uni révolutionnaire (RUF) din Sierra Leone, acuzat de grave încălcări ale drepturilor omului în Sierra Leone, au determinat Uniunea Europeană să sprijine sancțiunile decise de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite în martie 2001.Consiliul Uniunii Europene a decis, prin urmare, la 23 iulie 2001, să deschidă consultări cu Guvernul Liberiei, în temeiul articolelor 96 și 97 din Acordul de parteneriat ACP-CE, în vederea evaluării în detaliu a situației și a remedierii acesteia.Reuniunea de deschidere a acestor consultări a avut loc la Bruxelles la 9 noiembrie 2001. Au fost examinate anumite aspecte esențiale; a fost prezentat punctul de vedere al Guvernului Liberiei și au fost adoptate o serie de angajamente, după cum urmează:- lansarea sistematică de anchete judiciare de fiecare dată când rapoarte grave și coroborate demonstrează că membri ai forțelor armate sunt implicați în acte de violență împotriva cetățenilor civili, inclusiv în zona de război din regiunea Lofa;- extinderea programului de formare în desfășurare privind drepturile omului la întregul personal de securitate;- revizuirea legislației relevante pentru a crea o comisie a drepturilor omului independentă și credibilă, care să cuprindă reprezentanți ai societății civile;- revizuirea legislației relevante pentru a crea o comisie națională de reconciliere independentă și credibilă, care să cuprindă reprezentanți ai societății civile;- continuarea încurajării revenirii liderilor importanți ai opoziției, în special prin retragerea acuzațiilor aduse acestora; garantarea protecției lor personale;- nehărțuirea membrilor ONG și a jurnaliștilor pentru luarea de poziții împotriva guvernului, care se va angaja în consecință în mod public;- simplificarea și accelerarea procedurilor de acordare a licențelor de radiodifuziune pe unde scurte; revizuirea legislației pentru modificarea acesteia și, de asemenea, revizuirea cazurilor Radio Veritas și Star Radio la cererea acestora;- revizuirea legislației relevante pentru a crea o comisie electorală independentă și credibilă, în strânsă consultare cu principalii parteneri politici;- revitalizarea organismului judiciar de revizuire, astfel încât acesta să poată consilia guvernul și emite către acesta recomandări independente;- îmbunătățirea plății salariilor și compensațiilor către funcționarii publici, în special în ceea ce privește funcționarea administrării justiției;- contabilizarea în mod transparent a tuturor veniturilor serviciilor publice și ale organelor parastatale, inclusiv a celor provenite din sectorul forestier;- continuarea liberalizării sectoarelor combustibilului și orezului pentru a asigura concurența și transparența;- respectarea cerințelor Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește implicarea Liberiei în conflictul din Sierra Leone, în special în privința întreruperii tuturor legăturilor cu RUF.De asemenea, s-a convenit organizarea unui dialog intensiv cu autoritățile liberiene pe diverse probleme ridicate la reuniunea de consultări în vederea încheierii consultărilor. Acest proces este în prezent încheiat. El s-a concentrat pe măsurile pe care guvernul însuși le-a propus spre aplicare pentru îndeplinirea angajamentelor.Autoritățile liberiene și-au manifestat dorința de a realiza progrese în diferitele probleme ridicate de Uniunea Europeană. În special, salutăm următoarele:- recent, mai mulți membri ai forțelor de securitate au fost anchetați pentru implicarea lor în cazuri de încălcare a drepturilor omului;- este în curs de pregătire un plan de extindere a formării în materie de drepturile omului la toate forțele de securitate;- sunt în curs de desfășurare revizuiri ale comisiilor existente pentru drepturile omului și reconciliere; în ceea ce privește reconcilierea, a fost anunțat un forum național pentru luna iulie 2002, la care vor fi invitați toți liderii opoziției;- președintele Taylor a invitat în mod public toți liderii opoziției să se întoarcă în Liberia, declarând că aceștia vor fi protejați;- sunt prevăzute întărirea și extinderea comisiilor electorale;- Radio Veritas urmează să redobândească licența pe unde scurte și este studiată reluarea funcționării Star Radio; instalații de radiodifuziune pe unde scurte vor fi puse la dispoziția politicienilor opoziției în timpul perioadei electorale;- trebuie revitalizat un organism de control judiciar ("Comitetul reformei judiciare");- sunt prevăzute măsuri de îmbunătățire a gestionării publice a veniturilor fiscale rezultate din sectorul forestier și de îmbunătățire a registrului maritim;- este în curs de desfășurare continuarea liberalizării sectorului orezului, întrucât poziția dominantă a principalului importator este în scădere;- a fost acceptat principiul auditurilor externe ale agențiilor parastatale și ale instituțiilor financiare guvernamentale.Sub aspect mai general, guvernul a precizat că va sprijini toate drepturile fundamentale ale tuturor cetățenilor și rezidenților din Liberia.Cu toate acestea, următoarele aspecte continuă să reprezinte o sursă de îngrijorare, în ciuda angajamentelor deja asumate:- situația în ceea ce privește drepturile omului trebuie încă îmbunătățită;- în vederea alegerilor din 2003, nu există încă suficiente garanții că toți candidații vor fi tratați în mod egal;- nu este stabilită transparența în gestionarea fondurilor publice, în special în ceea ce privește resursele rezultate din sectorul combustibililor, lemnului și orezului.De asemenea, Uniunea Europeană solicită autorităților liberiene să-și continue eforturile pentru respectarea cerințelor Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește relațiilor lor cu RUF din Sierra Leone.În lumina aspectelor menționate anterior, Comunitatea Europeană și statele sale membre au decis să încheie consultările angajate în conformitate cu articolele 96 și 97 din Acordul de parteneriat ACP-CE. Până la adoptarea de măsuri substanțiale în vederea îndeplinirii angajamentelor asumate pentru sprijinirea respectării drepturilor omului, a democrației, a statului de drept și a principiilor bunei guvernări, s-a decis menținerea procesului de dialog politic și adoptarea de măsuri de sprijin direct, precum și pregătirea alegerilor. În funcție de progresele realizate și în mod condiționat, Uniunea Europeană și-ar putea extinde progresiv cooperarea.În special, Uniunea Europeană invită Guvernul Liberiei să adopte următoarele măsuri în viitorul apropiat pe baza unui plan de lucru care urmează a fi convenit:- asigurarea independenței unui sistem judiciar eficient și efectiv;- realizarea unui audit extern independent al instituțiilor financiare guvernamentale și al agențiilor parastatale;- garantarea efectivă a securității personale și a libertății de mișcare a liderilor opoziției din Liberia;- instituirea unei comisii a drepturilor omului independente și eficiente;- punerea în aplicare a unui program de formare în materie de drepturile omului extins la toate forțele de securitate;- instituirea unei comisii de reconciliere independente și credibile, însărcinate cu organizarea și supervizarea unui forum de reconciliere (iulie 2002);- punerea în aplicare a deciziilor adoptate pentru extinderea accesului la radiodifuziunea pe unde scurte;- instituirea unei comisii electorale independente și credibile;- eliminarea monopolului la importurile de combustibil.Se așteaptă ca aceste măsuri să se înscrie într-o tendință generală de îmbunătățire a situației drepturilor omului, a democrației, a statului de drept și a bunei guvernări în Liberia, care ar implica:- îmbunătățirea situației drepturilor omului și o luptă eficientă împotriva impunității;- promovarea constantă a libertății presei și garantarea acesteia;- organizarea de alegeri libere și regulate în 2003, cu respectarea standardelor internaționale și cu participarea tuturor liderilor opoziției pe o bază egală cu candidatul partidului aflat în prezent la putere;- o transparență sporită în modul de acordare a concesiunilor și licențelor publice și asupra veniturile obținute din acestea.De asemenea, este de așteptat a se putea considera în curând că Liberia respectă cerințele Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite în ceea ce privește situația din Sierra Leone.În privința punerii în aplicare a ajutorului său, Comunitatea a decis să ia următoarele măsuri, în sensul articolului 96 alineatul (2) litera (c) și al articolului 97 alineatul (3):- urmărirea regulată va fi asigurată printr-un dialog politic strâns care implică președinția Uniunii Europene și Comisia Europeană și prin revizuiri politice semestriale;- va fi continuată punerea în aplicare a unor proiecte în desfășurare finanțate în conformitate cu articolul 72 din Acordul de parteneriat ACP-CE, care se ridică în prezent la 25 milioane EUR, și destinate să răspundă nevoilor persoanelor deplasate;- nu sunt afectate contribuțiile la proiectele regionale, operațiunile cu caracter umanitar, cooperarea comercială și preferințele comerciale;- poate fi furnizat sprijin pentru instituții destinat să permită punerea în aplicare a măsurilor menite să îndeplinească angajamentele asumate în cadrul consultărilor;- este în curs de pregătire programul orientativ național (PON) în cadrul celui de-al 8-lea FED; acesta va fi împărțit în două tranșe: prima va acoperi măsuri de consolidare a instituțiilor și de sprijinire directă a populațiilor, iar a doua va fi un ajutor mai structurat. Semnarea sa și punerea în aplicare a primei tranșe vor fi legate de progresul real înregistrat în restaurarea structurilor democratice eficiente și în îmbunătățirea gestionării finanțelor publice. Punerea în aplicare a celei de-a doua tranșe este condiționată de organizarea de alegeri libere și echitabile în 2003, de ameliorarea situației politice și de situația bunei guvernări;- va fi acordat sprijin pentru pregătirea alegerilor, sub rezerva respectării condițiilor normale pentru organizarea de alegeri libere și echitabile;- notificarea alocării în cadrul celui de-al 9-lea FED va fi efectuată după desfășurarea de alegeri libere și echitabile;- Comisia va continua să-și exercite funcția de responsabil național cu autorizarea finanțării în numele acestuia din urmă până la aplicarea celei de-a doua tranșe din PON în cadrul celui de-al 8-lea FED.Uniunea Europeană va continua să urmărească îndeaproape situația din Liberia. Propunem ca dialogul nostru politic intensiv să continue, pe baza articolului 8 din Acordul de parteneriat ACP-CE.Cu respect,Pentru Comisie…Pentru Consiliu…--------------------------------------------------


title: 2010/805/UE: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2010 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea FEG/2010/004 PL/Wielkopolskie Autovehicule, Polonia)

text:
               28.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 342/17

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 15 decembrie 2010
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea FEG/2010/004 PL/Wielkopolskie Autovehicule, Polonia)
   (2010/805/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor concediați ca urmare a schimbărilor majore din structura comerțului mondial generate de globalizare și pentru a-i ajuta să se reintegreze pe piața forței de muncă.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse începând cu 1 mai 2009, pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor disponibilizați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 milioane EUR.

               (4)

               La 5 februarie 2010, Polonia a prezentat o cerere de mobilizare a FEG cu privire la concedierile din două întreprinderi a căror activitate se încadrează în NACE revizuirea 2 diviziunea 29 („Fabricarea autovehiculelor, remorcilor și semiremorcilor”) în regiunea NUTS II Wielkopolskie (PL41) și a completat-o prin informații suplimentare transmise până la 6 iulie 2010. Această cerere îndeplinește condițiile pentru stabilirea contribuțiilor financiare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. În consecință, Comisia propune mobilizarea unei sume de 633 077 EUR.

               (5)

               Prin urmare, FEG ar trebui mobilizat pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Polonia,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru alocarea sumei de 633 077 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 15 decembrie 2010.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         O. CHASTEL

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.