title: Decizia Consiliului din 24 septembrie 2012 de numire a unui membru în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice

text:
               25.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/4

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 24 septembrie 2012
   de numire a unui membru în cadrul Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice
   2012/C 288/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice (1), în special articolul 79,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 79 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 dispune numirea de către Consiliu în calitate de membri ai Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice (denumit în continuare „Consiliul de administrație”) a câte unui reprezentant din fiecare stat membru.

               (2)

               Prin decizia din 7 iunie 2007 (2), Consiliul a numit 27 de membri ai Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice.

               (3)

               Guvernul maghiar a informat Consiliul cu privire la intenția sa de a-l înlocui pe reprezentantul Ungariei în cadrul Consiliului de administrație și a înaintat o nominalizare pentru un nou reprezentant, care ar trebui să fie numit pentru perioada rămasă până la 31 mai 2013,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Dna Krisztina CSENGŐDY, cetățean maghiar, născută la 9 ianuarie 1961, se numește în calitate de membru al Consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Produse Chimice, în locul dlui Zoltán ADAMIS, pentru perioada cuprinsă între 25 septembrie 2012 și 31 mai 2013.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 24 septembrie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. ALETRARIS

      (1)  JO L 396, 30.12.2006, p. 1.

      (2)  JO C 134, 16.6.2007, p. 6.


title: Decizia 2012/372/PESC a Consiliului din 10 iulie 2012 de modificare și de prelungire a Deciziei 2010/330/PESC privind misiunea integrată a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX-IRAK

text:
               11.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 179/22

         DECIZIA 2012/372/PESC A CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   de modificare și de prelungire a Deciziei 2010/330/PESC privind misiunea integrată a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX-IRAK
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 7 martie 2005, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2005/190/PESC privind misiunea integrată a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX (1).

               (2)

               La 14 iunie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/330/PESC (2), prin care s-a prelungit misiunea până la 30 iunie 2012.

               (3)

               În urma recomandărilor formulate în revizuirea strategică, misiunea ar trebui să fie prelungită pentru o perioadă suplimentară de 18 luni.

               (4)

               EUJUST LEX-IRAK se va derula în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și ar putea împiedica realizarea obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din tratat.

               (5)

               Prin urmare, Decizia 2010/330/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2010/330/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
               „(4)   Activitățile de formare se desfășoară în Irak și în regiune, precum și în Uniune. EUJUST LEX-IRAK are birouri la Bruxelles, la Bagdad, inclusiv o antenă la Basra, și la Erbil (regiunea Kurdistan).”

               2.

               La articolul 2, alineatul (5) se elimină.

               3.

               La articolul 6, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
               „(5)   Toți membrii personalului își îndeplinesc sarcinile și acționează în interesul misiunii. Toți membrii personalului respectă principiile și standardele minime de securitate instituite prin Decizia 2011/292/UE a Consiliului din 31 martie 2011 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (3).

               4.

               Articolul 10 se modifică după cum urmează:

                           (a)

                           alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(1)   Comandantul operației civile oferă șefului misiunii îndrumări privind planificarea măsurilor de securitate și asigură punerea în aplicare corespunzătoare și eficace a acestora pentru EUJUST LEX-IRAK, în conformitate cu articolele 4 și 8.”;

                           (b)

                           alineatul (4) se elimină;

                           (c)

                           alineatul (8) se înlocuiește cu următorul text:
                           „(8)   Membrii personalului EUJUST LEX-IRAK, formatorii și experții urmează cursuri de formare obligatorii privind securitatea și, după caz, se supun unui control medical înainte de orice detașare sau plecare în Irak.”

               5.

               La articolul 11 se adaugă următorul alineat:
               „(2a)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente misiunii în perioada 1 iulie 2012-30 iunie 2013 este de 27 150 000 EUR.”

               6.

               La articolul 16, paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text:
               „Se aplică de la 1 iulie 2010 până la 31 decembrie 2013.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Se aplică de la 1 iulie 2012.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  JO L 62, 9.3.2005, p. 37.

      (2)  JO L 149, 15.6.2010, p. 12.

      (3)  JO L 141, 27.5.2011, p. 17.”


title: Decizia 2014/213/PESC a Consiliului din 14 aprilie 2014 de modificare a Deciziei 2010/638/PESC privind măsuri restrictive împotriva Republicii Guineea

text:
                  15.4.2014

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 111/83

         DECIZIA 2014/213/PESC A CONSILIULUI
         din 14 aprilie 2014
         de modificare a Deciziei 2010/638/PESC privind măsuri restrictive împotriva Republicii Guineea
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
         întrucât:

                     (1)

                     La 25 octombrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/638/PESC privind măsuri restrictive împotriva Republicii Guineea (1).

                     (2)

                     Având în vedere evoluția situației din Republica Guineea, ar trebui ridicat embargoul asupra armelor și embargoul asupra echipamentelor care ar putea fi folosite pentru represiunea internă.

                     (3)

                     Decizia 2010/638/PESC ar trebui modificată în consecință,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

            Articolul 1
            Articolele 1 și 2 din Decizia 2010/638/PESC se elimină.

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

            Adoptată la Luxemburg, 14 aprilie 2014.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               C. ASHTON

            (1)  JO L 280, 26.10.2010, p. 10.


title: Decizia 2011/635/PESC a Consiliului din 26 septembrie 2011 de modificare a Deciziei 2010/231/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Somaliei

text:
               27.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 249/12

         DECIZIA 2011/635/PESC A CONSILIULUI
   din 26 septembrie 2011
   de modificare a Deciziei 2010/231/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Somaliei
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 10 decembrie 2002, Consiliul a adoptat Poziția comună 2002/960/PESC privind măsurile restrictive împotriva Somaliei (1) ca urmare a Rezoluțiilor Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (RCSONU) 733 (1992), 1356 (2001) și 1425 (2002).

               (2)

               La 16 februarie 2009, Consiliul a adoptat Poziția comună 2009/138/PESC privind măsuri restrictive împotriva Somaliei și de abrogare a Poziției comune 2002/960/PESC (2), care a pus în aplicare RCSONU 1844 (2008). La 1 martie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/126/PESC de modificare a Poziției comune 2009/138/PESC (3) și de punere în aplicare a RCSONU 1907 (2009).

               (3)

               La 26 aprilie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/231/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Somaliei și de abrogare a Poziției comune 2009/138/PESC (4), în urma adoptării RCSONU 1916 (2010) și a adoptării listei persoanelor și entităților cărora li se aplică măsuri restrictive de către Comitetul de sancțiuni instituit în temeiul RCSONU 751 (1992) privind Somalia (denumit în continuare „Comitetul de sancțiuni”).

               (4)

               La 28 iulie 2011, Comitetul de sancțiuni a actualizat lista persoanelor și entităților cărora li se aplică măsuri restrictive.

               (5)

               La 29 iulie 2011, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat RCSONU 2002 (2011), care a extins criteriile de identificare pentru a îi include pe liderii politici sau militari care recrutează sau angajează copii în conflictele armate din Somalia, încălcând astfel dreptul internațional aplicabil, precum și pe persoanele sau entitățile responsabile de încălcarea dreptului internațional aplicabil în Somalia, implicând vizarea civililor, inclusiv a copiilor și a femeilor, în situații de conflict armat, inclusiv crime și mutilări, violență sexuală și bazată pe gen, atacuri împotriva școlilor și spitalelor, precum și răpiri și strămutare forțată.

               (6)

               De asemenea, RCSONU 2002 (2011) a clarificat derogarea care permite punerea la dispoziție de fonduri sau alte active financiare sau resurse economice necesare pentru asigurarea furnizării la timp a asistenței umanitare necesare de urgență în Somalia de către ONU, de către agențiile sau programele specializate ale acesteia, de către organizațiile umanitare cu statut de observator în cadrul Adunării generale a ONU care furnizează asistență umanitară și de către partenerii acestora în materie de punere în aplicare.

               (7)

               Decizia 2010/231/PESC a Consiliului ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2010/231/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 2
               Se impun măsurile restrictive prevăzute la articolul 3, la articolul 5 alineatul (1) și la articolul 6 alineatele (1) și (2), împotriva următoarelor persoane și entități care au fost identificate de Comitetul de sancțiuni ca:

                           —

                           fiind implicate în sau sprijinind acte care amenință pacea, securitatea sau stabilitatea în Somalia, inclusiv acte care amenință Acordul de la Djibouti din 18 august 2008 sau procesul politic ori amenință IFT sau AMISOM prin forță;

                           —

                           încălcând embargoul privind armamentul și măsurile conexe acestuia menționate la articolul 1;

                           —

                           împiedicând furnizarea de asistență umanitară în Somalia, accesul la asistență umanitară sau distribuirea acesteia în Somalia;

                           —

                           reprezentând lideri politici sau militari care recrutează sau angajează copii în conflicte armate în Somalia, încălcând astfel dreptul internațional aplicabil;

                           —

                           fiind responsabile de încălcări ale dreptului internațional aplicabil în Somalia, implicând vizarea civililor, inclusiv a copiilor și a femeilor, în situații de conflict armat, inclusiv în crime și mutilări, violență sexuală și bazată pe gen, atacuri împotriva școlilor și spitalelor, precum și răpiri și strămutare forțată.

                     Lista persoanelor și a entităților relevante este inclusă în anexă.”

               2.

               Articolul 6 alineatul (6) se înlocuiește cu următorul text:
               „(6)   Alineatele (1) și (2) nu se aplică pentru punerea la dispoziție de fonduri sau alte active financiare sau resurse economice necesare pentru asigurarea furnizării la timp a asistenței umanitare necesare de urgență în Somalia de către ONU, de către agențiile sau programele specializate ale acesteia, de către organizațiile umanitare cu statut de observator în cadrul Adunării generale a ONU care furnizează asistență umanitară și de către partenerii acestora în materie de punere în aplicare, inclusiv de către ONG-urile finanțate bilateral și multilateral care participă la Apelul consolidat pentru Somalia al ONU.”.

         Articolul 2
   Anexa la Decizia 2010/231/PESC se înlocuiește cu textul prevăzut în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 26 septembrie 2011.

            Pentru Consiliu,

            Președintele

         M. KOROLEC

      (1)  JO L 334, 11.12.2002, p. 1.

      (2)  JO L 46, 17.2.2009, p. 73.

      (3)  JO L 51, 2.3.2010, p. 18.

      (4)  JO L 105, 27.4.2010, p. 17.

      ANEXĂ

            „ANEXĂ

               LISTA PERSOANELOR șI ENTITĂțILOR MENțIONATE LA ARTICOLUL 2

            I.   Persoane

                        1.

                        Yasin Ali Baynah [alias (a) Ali, Yasin Baynah, [(b) Ali, Yassin Mohamed, (c) Baynah, Yasin, (d) Baynah, Yassin, (e) Baynax, Yasiin Cali, (f) Beenah, Yasin, (g) Beenah, Yassin, (h) Beenax, Yasin, (i) Beenax, Yassin, (j) Benah, Yasin, (k) Benah, Yassin, (l) Benax, Yassin, (m) Beynah, Yasin, (n) Binah, Yassin, (o) Cali, Yasiin Baynax]
                        Data nașterii: 24 decembrie 1965. Cetățenia: Somalia. Altă cetățenie: Suedia. Localizare: Rinkeby, Stockholm, Suedia; Mogadiscio, Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Yasin Ali Baynah a incitat la atacuri împotriva guvernului federal de tranziție (GFT) și a Misiunii Uniunii Africane în Somalia (AMISOM). De asemenea, acesta a mobilizat sprijin și a strâns fonduri în numele Alianței pentru reeliberarea Somaliei și al Hisbul Islam, ambele fiind angajate activ în acte care amenință pacea și securitatea în Somalia, inclusiv respingerea Acordului de la Djibouti și atacuri împotriva GFT și forțelor AMISOM în Mogadiscio.

                        2.

                        Hassan Dahir Aweys [alias (a) Ali, Sheikh Hassan Dahir Aweys, (b) Awes, Hassan Dahir, (c) Awes, Shaykh Hassan Dahir, (d) Aweyes, Hassen Dahir, (e) Aweys, Ahmed Dahir, (f) Aweys, Sheikh, (g) Aweys, Sheikh Hassan Dahir, (h) Dahir, Aweys Hassan, (i) Ibrahim, Mohammed Hassan, (j) OAIS, Hassan Tahir, (k) Uways, Hassan Tahir, (l) „Hassan, Sheikh”]
                        Data nașterii: 1935. Cetățean al: Somalia. Cetățenia: Somalia. Localizare: Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Hassan Dahir Aweys a acționat și continuă să acționeze ca lider politic și ideologic important într-o diversitate de grupări armate de opoziție responsabile de încălcări repetate ale embargoului general și complet privind armamentul și/sau de acte care amenință Acordul de pace de la Djibouti, guvernul federal de tranziție (GFT) și forțele Misiunii Uniunii Africane în Somalia (AMISOM). Între iunie 2006 și septembrie 2007, AWEYS a activat în calitate de președinte al comitetului central al Uniunii Instanțelor Islamice; în iulie 2008 s-a declarat președinte al Alianței pentru reeliberarea aripii Somalia-Asmara; iar în mai 2009 a fost numit președinte al Hisbul Islam, o alianță a grupărilor opuse GFT. În fiecare dintre aceste ipostaze, declarațiile și acțiunile lui AWEYS au demonstrat o intenție neechivocă și neabătută de a înlătura GFT și de a expulza AMISOM prin forță din Somalia.

                        3.

                        Hassan Abdullah Hersi Al-Turki [alias (a) Al-Turki, Hassan, (b) Turki, Hassan, (c) Turki, Hassan Abdillahi Hersi, (d) Turki, Sheikh Hassan, (e) Xirsi, Xasan Cabdilaahi, (f) Xirsi, Xasan Cabdulle]
                        Data nașterii: circa 1944. Locul nașterii: Regiunea Ogaden, Etiopia. Cetățenia: Somalia. Localizare: Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Hassan Abdullah Hersi Al-Turki este un conducător important al unei grupări armate de miliție începând de la mijlocul anilor ’90 și s-a angajat în numeroase încălcări ale embargoului privind armamentul. În 2006, al-Turki a contribuit cu forțe la ocuparea orașului Mogadiscio de către Uniunea Instanțelor Islamice și s-a afirmat ca lider militar al grupului, aliniat cu al-Shabaab. Din 2006, al-Turki apus la dispoziție teritoriul aflat sub controlul său pentru pregătirea diverselor grupări armate de opoziție, inclusiv al-Shabaab. În septembrie 2007, al-Turki a apărut într-un clip de știri la televiziunea al-Jazeera, care arăta miliția antrenându-se sub comanda sa.

                        4.

                        Ahmed Abdi aw-Mohamed [alias (a) Abu Zubeyr, Muktar Abdirahman, (b) Abuzubair, Muktar Abdulrahim, (c) Aw Mohammed, Ahmed Abdi, (d) Aw-Mohamud, Ahmed Abdi, (e) „Godane”, (f) „Godani”, (g) „Mukhtar, Shaykh”, (h) „Zubeyr, Abu”]
                        Data nașterii: 10 iulie 1977. Locul nașterii: Hargeysa, Somalia. Cetățenia: Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Ahmed Abdi Aw-Mohamed este un conducător important al al-Shabaab și a fost numit în mod public emir al organizației în decembrie 2007. Acesta își exercită responsabilitatea de comandă pentru operațiunile al-Shabaab de pe teritoriul Somaliei. Aw-Mohamed a denunțat procesul de pace de la Djibouti ca pe o conspirație străină, iar într-o înregistrare audio către mass-media din Somalia din mai 2009, a recunoscut că forțele sale au fost angajate într-o luptă recentă din Mogadiscio.

                        5.

                        Fuad Mohamed Khalaf [alias (a) Fuad Mohamed Khalif, (b) Fuad Mohamed Qalaf, (c) Fuad Mohammed Kalaf, (d) Fuad Mohamed Kalaf, (e) Fuad Mohammed Khalif, (f) Fuad Khalaf, (g) Fuad Shongale, (h) Fuad Shongole, (i) Fuad Shangole, (j) Fuad Songale, (k) Fouad Shongale, (l) Fuad Muhammad Khalaf Shongole]
                        Cetățenia: Somalia. Localizare: Mogadiscio, Somalia. Altă localizare: Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Khalaf a facilitat sprijinul financiar al al-Shabaab; în mai 2008, a organizat două evenimente de strângere de fonduri pentru al-Shabaab la moscheele din Kismaayo, Somalia. În aprilie 2008, Khalaf și alte câteva persoane au orientat atacuri cu dispozitive explozive amplasate în mașini-capcană către baze etiopiene și elemente ale guvernului somalez de tranziție din Mogadiscio, Somalia. În mai 2008, Khalaf și un grup de luptători au atacat și capturat o secție de poliție din Mogadiscio, ucigând și rănind mai mulți soldați.

                        6.

                        Bashir Mohamed Mahamoud [alias (a) Bashir Mohamed Mahmoud, (b) Bashir Mahmud Mohammed, (c) Bashir Mohamed Mohamud, (d) Bashir Mohamed Mohamoud, (e) Bashir Yare, (f) Bashir Qorgab, (g) Gure Gap, (h) „Abu Muscab”, (i) „Qorgab”]
                        Data nașterii: circa 1979-1982. Altă dată a nașterii: 1982. Cetățenia: Somalia. Localizare: Mogadiscio, Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Bashir Mohamed Mahamoud este un comandant militar al al-Shabaab. Mahamoud a fost, de asemenea, unul dintre cei aproximativ zece membri ai consiliului de conducere al al-Shabaab începând din ultima parte a anului 2008. Mahamoud și un asociat au fost responsabili de atacul cu mortiere din 10 iunie 2009 împotriva guvernului somalez federal de tranziție din Mogadishu.

                        7.

                        Mohamed Sa’id [alias a)”Atom”, (b) Mohamed Sa’id Atom, (c) Mohamed Siad Atom]
                        Data nașterii: circa 1966. Locul nașterii: Galgala, Somalia. Localizare: Galgala, Somalia. Altă localizare: Badhan, Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Mohamed Sa’id „Atom” s-a angajat în acte care amenință pacea, securitatea sau stabilitatea din Somalia. Atom a furnizat, vândut sau transferat către Somalia, direct sau indirect, arme sau material conex sau consiliere, formare sau asistență, inclusiv asistență financiară și de finanțare, în legătură cu activități militare care încalcă embargoul privind armamentul. Atom a fost identificat drept unul dintre principalii furnizori de arme și de muniție pentru operațiile al-Shabaab din regiunea Puntland. Acesta este descris drept liderul unei miliții care a apărut în 2006 în estul regiunii Sanaag din nordul Somaliei. Miliția include un număr de 250 de luptători și a fost implicată în cazuri de răpire, piraterie și terorism, precum și în importarea propriilor arme, încălcând embargoul privind armamentul. Atom s-a impus ca principala prezență militară din zonă, cu baza principală lângă Galgala și cu o bază secundară lângă Badhan. Conform anumitor informații, Atom colaborează cu al-Shabaab și poate primi instrucțiuni de la liderul al-Shabaab, Fu’aad Mohamed Khalaf.
                        În plus, se presupune că Atom este implicat în traficul cu arme înspre Somalia. Informații din mai multe surse indică faptul că forțele acestuia primesc arme și echipament din Yemen și Eritreea. Conform unui raport din decembrie 2008, un martor ocular a descris șase asemenea transporturi într-o perioadă de patru săptămâni la începutul anului 2008, fiecare fiind suficient pentru a umple două camionete cu arme mici, muniții și lansatoare de grenade. Conform unui om de afaceri din Bossaso familiar cu comerțul cu arme, transporturile lui Atom nu intră pe piața armelor, ceea ce sugerează că acestea sunt fie reținute pentru a fi folosite de forțele lui Atom, fie transferate unor destinatari din sudul Somaliei, unde operează al-Shabaab.
                        Forțele lui Atom au fost implicate în răpirea unui asistent umanitar german, în răpirea a doi somalezi lângă Bossaso și în bombardarea unor migranți etiopieni la Bossaso la 5 februarie 2008, atac care a ucis 20 de persoane și a rănit peste 100 altele. Este posibil ca miliția lui Atom să fi jucat un rol secundar în răpirea unui cuplu german capturat de pirați în iunie 2008.

                        8.

                        Fares Mohammed Mana’a [alias: (a) Faris Mana’a, (b) Fares Mohammed Manaa]
                        Data nașterii: 8 februarie 1965. Locul nașterii: Sadah, Yemen. Pașaport nr.: 00514146; locul eliberării: Sanaa, Yemen. Carte de identitate nr.: 1417576; locul eliberării: Al-Amana, Yemen; data eliberării: 7 ianuarie 1996. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
                        Fares Mohammed Mana’a a furnizat, vândut sau transferat, direct sau indirect, către Somalia arme sau material conex, încălcând embargoul privind armamentul. Mana’a este un traficant de arme cunoscut. În octombrie 2009, guvernul din Yemen a emis o listă neagră a traficaților de arme, Mana’a fiind „în fruntea” acesteia, ca parte din efortul de a stopa fluxul de arme către țară, armele depășind, conform presupunerilor, numărul persoanelor. „Faris Manaa este un traficat de arme important, iar acest fapt este bine cunoscut”, conform raportului din iunie 2009 al unui jurnalist din SUA care este comentator cu privire la situația din Yemen, autor al unui raport de țară de două ori pe an și a contribuit la Jane’s Intelligence Group. Într-un articol din decembrie 2007 din Yemen Times, se face referire la Faris Manaa ca „Șeicul Fares Mohammed Mana’a, traficant de arme”. Într-un articol din ianuarie 2008 din Yemen Times, se face referire la acesta ca „Șeicul Fares Mohammed Mana’a, comerciant”.
                        Începând de la jumătatea anului 2008, Yemen continuă să joace rolul de nod comercial/punct central pentru transporturile ilegale de arme către Cornul Africii, în special pentru transporturile de arme pe mare către Somalia. Există rapoarte neconfirmate conform cărora Faris Mana’a a participat la transporturile către Somalia cu numeroase ocazii. În 2004, Mana a fost implicat în contracte cu arme din Estul Europei pentru arme despre care se presupune că au fost vândute luptătorilor somalezi. În ciuda embargoului ONU privind armele din Somalia începând din 1992, Mana’a s-a arătat interesat de traficarea armelor în Somalia cel puțin din 2003. Mana’a a făcut o ofertă de cumpărare a mii de arme în 2003 din Estul Europei și a indicat că plănuia să vândă o parte din acestea în Somalia.

                        9.

                        Hassan Mahat Omar [alias: (a) Hassaan Hussein Adam, (b) Hassane Mahad Omar, (c) Xassaan Xuseen Adan, (d) Asan Mahad Cumar, (e) Abu Salman, (f) Abu Salmaan, (g) Sheikh Hassaan Hussein].
                        Data nașterii: 10 aprilie 1979. Locul nașterii: Garissa, Kenya. Cetățenia: posibil etiopian. Pașaport nr.: A 1180173 Kenya, expiră la 20 august 2017. Carte de identitate nr. 23446085. Localizare: Nairobi, Kenya. Data identificării de către ONU: 28 iulie 2011.
                        Hassan Mahat Omar se angajează în acte care amenință pacea, securitatea sau stabilitatea din Somalia. Acesta este Imam și unul dintre conducătorii Masjid-ul-Axmar, un centru informal afiliat la Al-Shabaab din Nairobi. Acesta este de asemenea implicat în recrutarea de noi membri și în solicitarea de fonduri pentru Al-Shabaab, inclusiv online, pe site-ul web afiliat al Al-Shabaab, alqimmah.net.
                        În plus, pe un site de chat al Al-Shabaab, acesta a emis mai multe fatwa prin care îndeamnă la atac împotriva GFT.

                        10.

                        Omar Hammami [alias: (a) Abu Maansuur Al-Amriki, (b) Abu Mansour Al-Amriki, (c) Abu Mansuur Al-Amriki, (d) Umar Hammami, (e) Abu Mansur Al-Amriki].
                        Data nașterii: 6 mai 1984. Locul nașterii: Alabama, Statele Unite ale Americii Cetățenia: Statele Unite ale Americii Se crede de asemenea că deține cetățenia siriană.
                        Pașaport nr.: 403062567 (US). Nr. de asigurare socială: 423-31-3021 (US). Localizare: Somalia. Alte informații: căsătorit cu o somaleză. Locuia în Egipt în 2005 și s-a mutat în Somalia în 2009. Data identificării de către ONU: 28 iulie 2011.
                        Hassan Mahat Omar se angajează în acte care amenință pacea, securitatea sau stabilitatea din Somalia. Acesta este un membru important al Al-Shabaab. Acesta este implicat în recrutarea, finanțarea și plata luptătorilor străini în Somalia. Acesta este descris drept un expert în materie de explozivi și de conflicte armate în general. Începând din octombrie 2007, acesta a apărut în reportaje la televiziune și în filmele de propagandă ale Al-Shabaab. Acesta a fost arătat într-un film antrenând luptători Al-Shabaab. De asemenea, a fost arătat în filme și pe site-uri web făcând apel pentru ca mai mulți luptători să se alăture Al-Shabaab.

                  II.   Entități

            Al-Shabaab [alias: (a) Al-Shabab, (b) Shabaab, (c) The Youth (Tineretul), (d) Mujahidin Al-Shabaab Movement (Mișcarea Mujahidin Al-Shabaab), (e) Mujahideen Youth Movement (Mișcarea de tineret Mujahideen), (f) Mujahidin Youth Movement (Mișcarea de tineret Mujahidin), (g) MYM, (h) Harakat Shabab Al-Mujahidin, (i) Hizbul Shabaab, (j) Hisb’ul Shabaab, (k) Al-Shabaab Al-Islamiya, l) Youth Wing (Aripa tânără), m) Al-Shabaab Al-Islaam, n) Al-Shabaab Al-Jihaad, o) The Unity Of Islamic Youth (Unitatea tineretului islamic), p) Harakat Al-Shabaab Al-Mujaahidiin, q) Harakatul Shabaab Al Mujaahidiin, r) Mujaahidiin Youth Movement (Mișcarea de tineret Mujaahidiin)]
            Localizare: Somalia. Data identificării de către ONU: 12 aprilie 2010.
            Al-Shabaab s-a implicat în acte care amenință, direct sau indirect, pacea, securitatea sau stabilitatea în Somalia, inclusiv, dar fără a se limita la: acte care amenință Acordul de la Djibouti din 18 august 2008 sau procesul politic și acte care amenință instituțiile federale de tranziție (IFT), Misiunea Uniunii Africane în Somalia (AMISOM) sau alte operații internaționale de menținere a păcii privind Somalia.
            Al-Shabaab a împiedicat de asemenea furnizarea de asistență umanitară în Somalia sau accesul la asistență umanitară sau distribuirea acesteia în Somalia.
            În conformitate cu declarația privind Somalia făcută la 29 iulie 2009 în fața Consiliului de Securitate de către președintele Comitetului Consiliului de Securitate înființat în temeiul Rezoluției 751 (1992), atât Al-Shabaab cât și Hisb'ul Islam și-au asumat răspunderea în mod public și repetat pentru atacurile din partea unor forțe împotriva guvernului federal de tranziție (GFT) și a AMISOM. Al-Shabaab și-a asumat de asemenea răspunderea pentru uciderea unor funcționari ai GFT, iar la 19 iulie 2009 a atacat și a oprit activitatea birourilor locale ale UNOPS, UNDSS și PNUD în regiunile Bay și Bakool, încălcând punctul (c) din Rezoluția 1844 (2008). De asemenea, Al-Shabaab a împiedicat în mod repetat accesul la asistență umanitară sau distribuirea acesteia în Somalia.
            Raportul Secretarului General al Consiliului de Securitate al Națiunilor Unite privind situația din Somalia, din data de 20 iulie 2009, cuprindea următoarele puncte implicând activitățile al-Shabaab în Somalia:
            Grupurile de insurgenți, precum al-Shabaab, sunt suspectate că extorchează bani de la întreprinderi private și recrutează tineri pentru a-i coopta în lupta împotriva guvernului din Mogadiscio, inclusiv copii-soldați. Al-Shabaab a confirmat prezența luptătorilor străini în rândurile sale și a afirmat în mod deschis că colaborează cu Al-Qaida la Mogadiscio pentru înlăturarea guvernului Somaliei. Luptătorii străini, mulți dintre aceștia provenind, se presupune, din Pakistan și Afganistan, par să fie bine pregătiți și cu experiență de luptă. Aceștia au fost observați purtând capișoane și conducând operațiuni ofensive împotriva forțelor guvernamentale în Mogadiscio și în regiunile învecinate.
            Al-Shabaab și-a intensificat strategia de coerciție și intimidare a populației somaleze, după cum se reflectă în asasinările avantajoase selecționate cu atenție și în arestările liderilor clanurilor, dintre care mai mulți au fost asasinați. La 19 iunie 2009, Omar Hashi Aden, ministrul securității naționale, a fost ucis într-un atac sinucigaș cu bombă de mari proporții din Beletwyne. În atac au fost ucise peste 30 de alte persoane, atacul fiind condamnat în mod ferm de către comunitatea internațională și de către o largă parte transversală a societății somaleze.
            Potrivit raportului din decembrie 2008 al grupului de supraveghere pentru Somalia al Consiliului de Securitate al ONU (2008/769), al-Shabaab este responsabil pentru o serie de atacuri care au avut loc în Somalia în decursul ultimilor ani, inclusiv:

                        —

                        conform rapoartelor, uciderea și decapitarea unui șofer somalez care lucra pentru Programul alimentar mondial în septembrie 2008.

                        —

                        bombardarea unei piețe în Puntland care a ucis 20 de persoane și a rănit peste 100 la 6 februarie 2008.

                        —

                        o campanie de bombardări și de asasinări cu țintă precisă în Somaliland, menite să perturbe alegerile parlamentare din 2006.

                        —

                        asasinarea mai multor asistenți umanitari străini în 2003 și în 2004.

                  Potrivit relatărilor, al-Shabaab a atacat clădirile Organizației Națiunilor Unite din Somalia la 20 iulie 2009 și a emis un decret prin care a interzis trei agenții ale Organizației Națiunilor Unite din zonele controlate de al-Shabaab din Somalia. În plus, forțele guvernului federal de tranziție somalez au purtat lupte cu insurgenții al-Shabaab și Hizbul Islam în perioada 11-12 iulie 2009, acestea ducând la moartea a peste 60 de persoane. În timpul luptelor din 11 iulie 2009, al-Shabaab a lansat patru mortiere în interiorul Villa Somalia, ceea ce a dus la uciderea a trei soldați ai Misiunii Uniunii Africane în Somalia (AMISOM) și la rănirea altor opt.
            Potrivit unui articol publicat de British Broadcasting Corporation la 22 februarie 2009, al-Shabaab și-a asumat răspunderea pentru un atac sinucigaș cu bombă asupra unei baze militare a Uniunii Africane din Mogadiscio. Potrivit articolului, Uniunea Africană a confirmat faptul că au fost uciși 11 soldați din forțele de menținere a păcii, iar alți 15 au fost răniți.
            Potrivit unui articol publicat de Reuters la 14 iulie 2009, militanți al-Shabaab au obținut avantaje în 2009 în atacuri de tip gherilă împotriva forțelor somaleze și ale Uniunii Africane.
            Potrivit unui articol publicat de Voice of America la 10 iulie 2009, al-Shabaab a fost implicat într-un atac asupra forțelor guvernului somalez în mai 2009.
            Potrivit unui articol publicat pe site-ul Consiliului pentru relații externe din data de 27 februarie 2009, al-Shabaab a dus, începând din 2006, o mișcare de insurgență împotriva guvernului de tranziție somalez și împotriva susținătorilor etiopieni ai acestuia. Al-Shabaab a ucis unsprezece soldați burundezi în cel mai letal atac asupra forțelor de menținere a păcii ale UA de la desfășurarea acestora și declară că al-Shabaab s-a angajat în lupte violente care au ucis cel puțin cincisprezece persoane în Mogadiscio.”


title: 2008/904/CE: Decizia Consiliului din 27 noiembrie 2008 de numire a unui membru olandez și a doi supleanți olandezi în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               5.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 327/18

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 27 noiembrie 2008
   de numire a unui membru olandez și a doi supleanți olandezi în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2008/904/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 263,
   având în vedere propunerea Guvernului olandez,
   întrucât:

               (1)

               La 24 ianuarie 2006, Consiliul a adoptat Decizia 2006/116/CE de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2006-25 ianuarie 2010 (1).

               (2)

               Un post de membru în cadrul Comitetului Regiunilor a devenit vacant ca urmare a demisiei domnului Nico SCHOOF. Un post de supleant a devenit vacant ca urmare a demisiei domnului Lodewijk ASSCHER. Un alt post de supleant a devenit vacant ca urmare a numirii, prin prezenta decizie, a domnului Bas VERKERK în calitate de membru în cadrul Comitetului Regiunilor,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se numesc în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2010:

               (a)

               în calitate de membru:

                           —

                           domnul Bas VERKERK, Burgemeester van Delft (schimbare de mandat)

                     și

               (b)

               în calitate de supleanți:

                           —

                           domnul Job COHEN, Burgemeester van Amsterdam;

                           —

                           domnul Hans KOK, Burgemeester van Hof van Twente.

         Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 27 noiembrie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. CHATEL

      (1)  JO L 56, 25.2.2006, p. 75.


title: Decizia (PESC) 2016/713 a Consiliului din 12 mai 2016 de modificare a Acțiunii comune 2008/851/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei

text:
               13.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 125/12

         DECIZIA (PESC) 2016/713 A CONSILIULUI
   din 12 mai 2016
   de modificare a Acțiunii comune 2008/851/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 10 noiembrie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/851/PESC (1) de instituire a operației militare Atalanta a Uniunii Europene.

               (2)

               La 21 noiembrie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/827/PESC (2) prin care a modificat Acțiunea comună 2008/851/PESC și a prelungit operația Atalanta până la 12 decembrie 2016.

               (3)

               Uniunea a instituit programul CRIMARIO pentru a spori gradul de cunoaștere a situației maritime în Oceanul Indian. Atalanta ar trebui să contribuie la punerea în aplicare a programului CRIMARIO, în limita mijloacelor și a capabilităților sale.

               (4)

               Atalanta ar trebui să fie autorizată să facă schimb de informații cu parteneri relevanți, altele decât date cu caracter personal, referitoare la activități maritime ilegale sau neautorizate, culese în cursul unor operații de rutină de combatere a pirateriei.

               (5)

               Prin Rezoluția 2244 (2015) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, a fost prelungit mandatul Grupului pentru monitorizarea Somaliei și a Eritreei (SEMG), în special în ceea ce privește embargoul asupra armelor impus Somaliei și importul și exportul de cărbune în Somalia, și a salutat eforturile depuse de Forțele maritime combinate (CMF) în demersurile lor de a perturba exportul și importul de cărbune în Somalia, exprimându-și, totodată, îngrijorarea cu privire la faptul că comerțul cu cărbune reprezintă o sursă de finanțare pentru Al-Shabaab.

               (6)

               Prin urmare, Acțiunea comună 2008/851/PESC ar trebui modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Acțiunea comună 2008/851/PESC a Consiliului se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2, litera (l) se înlocuiește cu următorul text:

                           „(l)

                           asistă, prin sprijin logistic, prin furnizarea de competențe tehnice sau de formare pe mare, la cerere și în limitele mijloacelor și capabilităților existente, EUCAP NESTOR, EUTM Somalia, reprezentantul special al UE pentru Cornul Africii, misiunea UE în Somalia, cu respectarea mandatelor acestora și a ariei de desfășurare a operației Atalanta, și contribuie la punerea în aplicare a programelor relevante ale UE, în special a programului regional pentru securitatea maritimă (MASE), în cadrul celui de Al zecelea FED, și a programului CRIMARIO;”.

               2.

               La articolul 15, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
               „(3)   ÎR este autorizat că comunice, prin intermediul statului său major, Forțelor Maritime Combinate de Coaliție (FMC) conduse de Statele Unite ale Americii, precum și unor state terțe care nu participă la FCM și unor organizații internaționale prezente în teatrul de operații al operației militare UE informații și documente clasificate ale UE (la nivelul RESTREINT UE) întocmite pentru operația militară UE, pe bază de reciprocitate, în cazul în care transmiterea acestora în teatrul de operații este necesară din motive operaționale, în conformitate cu regulamentul de securitate al Consiliului și după ce au făcut obiectul unor acorduri între ÎR și autoritățile competente ale părților terțe menționate.”

               3.

               La articolul 15 se adaugă următorul alineat:
               „(4)   Atalanta este autorizată să facă schimb de informații cu SEMG și CMF, altele decât date cu caracter personal, referitoare la activități ilegale sau neautorizate, culese în cursul operațiilor de combatere a pirateriei.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 mai 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Acțiunea comună 2008/851/PESC a Consiliului din 10 noiembrie 2008 privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (JO L 301, 12.11.2008, p. 33).

      (2)  Decizia 2014/827/PESC a Consiliului din 21 noiembrie 2014 de modificare a Acțiunii comune 2008/851/PESC privind operația militară a Uniunii Europene în vederea unei contribuții la descurajarea, prevenirea și reprimarea actelor de piraterie și de jaf armat din largul coastelor Somaliei (JO L 335, 22.11.2014, p. 19).


title: Decizia (UE) 2015/886 a Comisiei din 8 iunie 2015 de modificare a Deciziei 2014/312/UE de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior [notificată cu numărul C(2015) 3782] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               10.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 144/12

         DECIZIA (UE) 2015/886 A COMISIEI
   din 8 iunie 2015
   de modificare a Deciziei 2014/312/UE de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior

         [notificată cu numărul C(2015) 3782]

   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 66/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind eticheta UE ecologică (1), în special articolul 8 alineatul (2),
   după consultarea Comitetului pentru etichetare ecologică al Uniunii Europene,
   întrucât:

               (1)

               Decizia 2014/312/UE a Comisiei (2) prevede o perioadă de tranziție pentru producătorii ale căror produse au primit eticheta ecologică a UE pentru vopsele și lacuri de interior și exterior, astfel încât aceștia să dispună de suficient timp pentru adaptarea produselor la criteriile și cerințele revizuite. Statele membre au informat însă Comisia că, în perioada de 12 luni alocată, nu vor fi în măsură să verifice produsele cu etichetă ecologică, din cauza numărului mare de produse și a cerințelor suplimentare. Pentru a asigura o tranziție lină, este necesară o perioadă suplimentară.

               (2)

               Experții tehnici au notificat Comisia și unele state membre că actuala formulare a punctului 14 de la articolul 2 nu este clară. Definiția furnizată permite o interpretare greșită a referinței la „sisteme polare”. Termenul de „sistem polar”, care se referă la sistemul analitic, și nu la sistemul de acoperire, trebuie clarificat. În plus, s-a recomandat să se precizeze în definiție și un alt parametru tehnic, și anume presiunea vaporilor. Din motive de coerență și claritate, orice modificare în redactarea punctului 14 de la articolul 2 trebuie să se reflecte și în redactarea punctului 13 de la articolul 2, care se referă la COV.

               (3)

               Pe baza discuțiilor din cadrul reuniunii Comitetului pentru etichetare ecologică al Uniunii Europene și al reuniunii Forumului organismelor competente, care au avut loc în noiembrie 2014, este necesar să se clarifice faptul că criteriul 3(a) și referința asociată din tabelul 2 se aplică pentru grundurile semitransparente, dar nu se aplică pentru grundurile de aderență sau orice alte acoperiri transparente.

               (4)

               Din motive de coerență, în Decizia 2014/312/UE, la criteriul 3 (Eficiența în utilizare), în tabelul 2, la a cincea coloană [Acoperiri decorative cu o consistență mare pentru interior și exterior (l)], pe prima linie [care corespunde criteriului 3(a) privind puterea de acoperire], unitatea de măsură (1 m2/L) trebuie înlocuită cu „1 m2/kg”.

               (5)

               Criteriul 5(a)(i) din Decizia 2014/312/UE prevede o listă a grupurilor de substanțe, despre care se indică în mod explicit că sunt supuse evaluării și verificării în ceea ce privește îndeplinirea criteriului 5(a). S-a dovedit însă că această listă de substanțe nu este completă și că mai trebuie adăugat un grup de substanțe, și anume „8. Substanțe prezente în lianți și în dispersii de polimeri 8a. Lianți și agenți de reticulare 8b. Produse de reacție și reziduuri”. În plus, din motive de claritate, lista grupurilor de substanțe trebuie mutată pentru a fi inclusă în textul privind evaluarea și verificarea îndeplinirii criteriului, întrucât această listă este utilizată pentru evaluare și verificare.

               (6)

               În apendicele la Decizia 2014/312/UE, punctul 7 litera (a) stabilește limitele de concentrație pentru prezența formaldehidei în produsul final, dar limitele de concentrație din tabel sunt plasate greșit. Tabelul respectiv trebuie să indice în mod clar că limita de concentrație pentru toate produsele este 0,0010 %, cu excepția cazului în care se aplică derogări.

               (7)

               Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 66/2010.

               (8)

               Prin urmare, Decizia 2014/312/UE trebuie modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2014/312/UE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 2, punctul 13 se înlocuiește cu următorul text:

                           „13.

                           «compuși organici volatili» (COV) înseamnă orice compus organic cu punct inițial de fierbere, măsurat la o presiune standard de 101,3 kPa, mai mic sau egal cu 250 °C, astfel cum este definit în Directiva 2004/42/CE, care, într-o coloană capilară, se dizolvă și se separă până la n-tetradecan (C14H30) inclusiv;”

                     .

               2.

               La articolul 2, punctul 14 se înlocuiește cu următorul text:

                           „14.

                           «compuși organici semivolatili» (COSV) înseamnă orice compus organic cu punct de fierbere, măsurat la o presiune standard de 101,3 kPa, mai mare de 250 °C, dar mai mic de 370 °C, care, într-o coloană capilară, se dizolvă și se separă în limitele domeniului de retenție cuprins între n-tetradecan (C14H30) și n-docosan (C22H46) inclusiv;”

                     .

               3.

               La articolul 7, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Licențele pentru eticheta ecologică a UE acordate în conformitate cu criteriile stabilite în Decizia 2009/543/CE sau în Decizia 2009/544/CE pot fi utilizate timp de 21 de luni după data adoptării prezentei decizii.”

               4.

               Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezenta decizie.

         Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iunie 2015.

            Pentru Comisie

         Karmenu VELLA

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 27, 30.1.2010, p. 1.

      (2)  Decizia 2014/312/UE a Comisiei din 28 mai 2014 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru vopselele și lacurile de interior și exterior (JO L 164, 3.6.2014, p. 45).

      ANEXĂ
      Anexa la Decizia 2014/312/UE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  La criteriul 3 (Eficiența în utilizare), în tabelul 2, denumirea criteriului 3(a) se înlocuiește cu următorul text: „3(a) Puterea de acoperire (numai pentru vopsele albe sau de culoare deschisă, inclusiv pentru vopselele de bază albe utilizate în sistemele de nuanțare) – ISO 6504/1. Nu se aplică pentru lacuri, vopsea lazur, grunduri transparente de aderență sau orice alte acoperiri transparente.”

                  2.

                  La criteriul 3 (Eficiența în utilizare), în tabelul 2, în a opta și a noua coloană, referitoare la„Grund (g)” și, respectiv, „Substrat și grund (h)”, textul „6 m2/L (fără opacitate)” se înlocuiește cu următorul text: „6 m2/L (fără opacitate sau proprietăți specifice)”.

                  3.

                  La criteriul 3(a), al cincilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                  „Grundurile și substraturile semitransparente trebuie să aibă o putere de acoperire de cel puțin 6 m2, iar cele cu opacitate, de cel puțin 8 m2. Grundurile opace cu proprietăți specifice de blocare/etanșare sau penetrare/mărire a aderenței și grundurile cu proprietăți speciale de aderență trebuie să aibă o putere de acoperire de cel puțin 6 m2 pe litru de produs.”

                  4.

                  Criteriul 4 se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              la al patrulea paragraf, următoarea teză „Substanțele marker menționate în tabelul 4 se folosesc drept bază pentru delimitarea rezultatelor prin cromatografie în fază gazoasă pentru COSV” se înlocuiește cu „Testul se efectuează folosind sistemul analitic indicat în Manualul de utilizare a criteriilor.”;

                              (b)

                              tabelul 4 se elimină;

                              (c)

                              în secțiunea „Evaluare și verificare”, la al doilea paragraf, a doua teză se înlocuiește cu următorul text:
                              „La efectuarea testului se ține seama de modificările standardului ISO 11890-2 indicate în Manualul de utilizare a criteriilor.”

                  5.

                  Criteriul 5(a)(i) se înlocuiește cu următorul text:
                  „În ceea ce privește grupul de produse în cauză, au fost acordate derogări pentru anumite grupuri de substanțe care pot fi prezente în produsul final. Aceste derogări precizează clasificările de risc care fac obiectul derogării pentru fiecare grup de substanțe și condițiile de derogare aferente, precum și limitele de concentrație aplicabile. Derogările sunt indicate în apendice.”

                  6.

                  La criteriul 5(a)(ii), la al doilea paragraf, a doua liniuță se înlocuiește cu următorul text:

                              „—

                              ingredientele din compoziția vopselei sau a lacului, care se încadrează în grupele de substanțe enumerate mai jos:

                                          1.

                                          Produse de protecție adăugate în coloranți, lianți și produsul final

                                                      (a)

                                                      produse de protecție utilizate în interiorul recipientelor;

                                                      (b)

                                                      produse de protecție pentru dispozitive de nuanțare;

                                                      (c)

                                                      produse de protecție pentru peliculă uscată;

                                                      (d)

                                                      stabilizatori pentru produsele de protecție.

                                          2.

                                          Agenți de uscare și antiexfoliere

                                                      (a)

                                                      agenți de uscare;

                                                      (b)

                                                      agenți antiexfoliere.

                                          3.

                                          Inhibitori de coroziune

                                                      (a)

                                                      inhibitori de coroziune;

                                                      (b)

                                                      substanțe care previn apariția stratului de cocleală.

                                          4.

                                          Agenți tensioactivi

                                                      (a)

                                                      agenți tensioactivi de uz general;

                                                      (b)

                                                      alchilfenoletoxilați (AFEO);

                                                      (c)

                                                      agenți tensioactivi perfluorurați.

                                          5.

                                          Diverse substanțe funcționale cu aplicare generală

                                                      (a)

                                                      emulsie de rășini siliconice în vopsele albe, coloranți și baze de nuanțare;

                                                      (b)

                                                      metale și compuși ai metalelor;

                                                      (c)

                                                      materii prime minerale, inclusiv materiale de umplutură;

                                                      (d)

                                                      agenți de neutralizare;

                                                      (e)

                                                      înălbitori optici;

                                                      (f)

                                                      pigmenți.

                                          6.

                                          Diverse substanțe funcționale cu aplicări specializate

                                                      (a)

                                                      agenți de protecție împotriva razelor UV și agenți de stabilizare;

                                                      (b)

                                                      plastifianți.

                                          7.

                                          Substanțe reziduale care pot fi prezente în produsul final

                                                      (a)

                                                      formaldehidă;

                                                      (b)

                                                      solvenți;

                                                      (c)

                                                      monomeri care nu au reacționat;

                                                      (d)

                                                      compuși aromatici volatili și compuși halogenați.

                                          8.

                                          Substanțe prezente în lianți și în dispersii de polimeri

                                                      (a)

                                                      lianți și agenți de reticulare;

                                                      (b)

                                                      produse de reacție și reziduuri

                                    și sunt prezente în concentrații mai mari de 0,010 %.”

                  7.

                  În apendice, intrarea referitoare la formaldehide se înlocuiește cu următorul text:

                              „7.   Substanțe reziduale care pot fi prezente în produsul final

                                          (a)

                                          Formaldehidă

                                    Aplicabilitate:
                              toate produsele

                              În produsul final nu trebuie adăugată în mod intenționat formaldehidă liberă. Produsul final trebuie testat pentru a se determina conținutul de formaldehidă liberă. Cerințele privind prelevarea de mostre pentru testare trebuie să reflecte gama de produse.
                              Se aplică următoarea limită pentru suma totală:
                              Se aplică următoarele derogări de la cerința stabilită la primul paragraf:

                                          (i)

                                          dacă este necesar ca produsele de protecție care eliberează formaldehidă să fie utilizate ca produse de protecție în interiorul recipientelor pentru protejarea unui anumit tip de vopsea sau lac și dacă substanța care eliberează formaldehidă este utilizată în locul produselor de protecție pe bază de izotiazolinonă;

                                          (ii)

                                          dacă dispersiile de polimeri (lianți) eliberează formaldehidă, ca urmare a nivelurilor reziduale de formaldehidă, în locul produselor de protecție utilizate în interiorul recipientelor.

                                    În ambele cazuri (i) și (ii), suma totală nu trebuie să depășească următoarea valoare limită:

                              Verificare:
                              Conținutul de formaldehidă liberă se determină pentru baza de culoare albă sau pentru baza de nuanțare transparentă care, conform estimărilor, conține cea mai mare cantitate teoretică de formaldehidă. Trebuie să se determine, de asemenea, conținutul de nuanță colorată care, conform estimărilor, conține cea mai mare cantitate teoretică de formaldehidă.
                              Metoda de testare:

                                          Valoare limită de 0,0010 %:
                                          determinarea concentrației în interiorul recipientelor folosind metoda Merckoquant. Dacă rezultatul obținut cu această metodă nu este concludent, se utilizează cromatografia lichidă de înaltă performanță (HPLC) pentru a confirma concentrația în interiorul recipientelor.

                                          Valoare limită de 0,010 %:

                                                      1.

                                                      toate vopselele: determinarea concentrației de formaldehidă în interiorul recipientelor printr-o analiză care utilizează metoda VdL-RL 03 sau prin cromatografia lichidă de înaltă performanță (HPLC);

                                                      2.

                                                      vopselele și lacurile de interior: determinarea prin analiză, în conformitate cu ISO 16000-3. Emisiile nu trebuie să depășească 0,25 ppm la prima aplicare și trebuie să fie mai mici de 0,05 ppm după 24 de ore de la prima aplicare.”

                              0,0010 %

                              0,010 %


title: Decizia (UE) 2015/926 a Consiliului din 16 martie 2015 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere instituit prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, în ceea ce privește adoptarea unei recomandări referitoare la punerea în aplicare a planului de acțiune UE-Tunisia pentru perioada 2013-2017, care implementează parteneriatul privilegiat

text:
               17.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 150/19

         DECIZIA (UE) 2015/926 A CONSILIULUI
   din 16 martie 2015
   privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de asociere instituit prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, în ceea ce privește adoptarea unei recomandări referitoare la punerea în aplicare a planului de acțiune UE-Tunisia pentru perioada 2013-2017, care implementează parteneriatul privilegiat
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 217, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul”), a fost semnat la 17 iulie 1995 și a intrat în vigoare la 1 martie 1998.

               (2)

               Părțile intenționează să aprobe noul plan de acțiune UE-Tunisia pentru perioada 2013-2017, convenit în cadrul politicii europene de vecinătate, care implementează parteneriatul privilegiat (denumit în continuare „planul de acțiune”). Acest plan de acțiune reflectă parteneriatul special dintre părți și ar trebui să contribuie la punerea în aplicare a acordului prin elaborarea și adoptarea unor măsuri concrete în vederea atingerii obiectivelor stabilite de acesta.

               (3)

               Poziția Uniunii în cadrul Consiliului de asociere ar trebui să se bazeze pe proiectul de recomandare atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată de către Uniunii în cadrul Consiliului de asociere instituit prin Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, în ceea ce privește punerea în aplicare a planului de acțiune, se bazează pe proiectul de recomandare a Consiliului de asociere, anexat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 16 martie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  JO L 97, 30.3.1998, p. 2.

      PROIECT
      RECOMANDAREA NR. 2015/… A CONSILIULUI DE ASOCIERE UE-TUNISIA
      din …
      referitoare la punerea în aplicare a planului de acțiune UE-Tunisia pentru perioada 2013-2017, convenit în cadrul politicii europene de vecinătate, care implementează parteneriatul privilegiat
      CONSILIUL DE ASOCIERE UE-TUNISIA,
      având în vedere Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, în special articolul 80,
      întrucât:

                  (1)

                  Articolul 80 din Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte (1) (denumit în continuare „acordul”) împuternicește Consiliul de asociere să formuleze recomandările pe care le consideră potrivite pentru îndeplinirea obiectivelor acordului.

                  (2)

                  În conformitate cu articolul 90 din acord, părțile adoptă orice măsură generală sau specială necesară pentru îndeplinirea obligațiilor care le revin în temeiul acordului și se asigură de îndeplinirea obiectivelor stabilite în acord.

                  (3)

                  Părțile au aprobat textul planului de acțiune UETunisia pentru perioada 2013-2017, convenit în cadrul politicii europene de vecinătate, care implementează parteneriatul privilegiat (denumit în continuare „planul de acțiune”).

                  (4)

                  Planul de acțiune ar trebui să contribuie la punerea în aplicare a acordului prin elaborarea și adoptarea, cu acordul comun al părților, a unor măsuri concrete care vor oferi orientări practice în acest sens.

                  (5)

                  Planul de acțiune are ca obiectiv, pe de o parte, de a prezenta măsuri concrete în vederea îndeplinirii, de către părți, a obligațiilor care le revin în temeiul acordului și, pe de altă parte, de a oferi un cadru mai larg pentru consolidarea relațiilor dintre Uniunea Europeană și Tunisia, astfel încât să se ajungă la un grad ridicat de integrare economică și să se aprofundeze cooperarea politică, în conformitate cu obiectivele generale ale acordului,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Articol unic
      Consiliul de asociere recomandă părților să pună în aplicare planul de acțiune (2), în măsura în care această punere în aplicare vizează atingerea obiectivelor acordului.

         Adoptată la …, …

               Pentru Consiliul de asociere

               Președintele

         (1)  JO L 97, 30.3.1998, p. 2.

         (2)  A se vedea documentul st 15164/14 ADD1, p. 5 în http://register.consilium.europa.eu.


title: 2013/336/UE: Decizia Consiliului din 25 iunie 2013 privind majorarea numărului de avocați generali ai Curții de Justiție a Uniunii Europene

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 179/92

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 25 iunie 2013
   privind majorarea numărului de avocați generali ai Curții de Justiție a Uniunii Europene
   (2013/336/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 252 primul paragraf,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),
   având în vedere solicitarea președintelui Curții de Justiție din 16 ianuarie 2013,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 252 primul paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene prevede posibilitatea ca, la cererea Curții de Justiție, Consiliul, hotărând în unanimitate, să poată mări numărul de avocați generali.

               (2)

               La 16 ianuarie 2013, Curtea de Justiție a solicitat majorarea cu trei a numărului de avocați generali ai Curții de Justiție. Această solicitare este motivată de preocuparea de a permite Curții să continue să emită avize pentru toate cauzele care necesită aceasta, fără ca acest lucru să prelungească termenul global de instrumentare a cauzelor vizate.

               (3)

               În conformitate cu Declarația nr. 38 cu privire la articolul 252 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene referitor la numărul de avocați generali ai Curții de Justiție, anexată la Actul final al Conferinței interguvernamentale care a adoptat Tratatul de la Lisabona, în cazul în care Curtea de Justiție solicită ca numărul de avocați generali să se majoreze cu trei persoane (unsprezece, în loc de opt), Consiliul, hotărând în unanimitate, își va da acordul cu privire la această majorare.

               (4)

               Pentru a răspunde mai bine preocupărilor exprimate în considerentul (2) și a asigura integrarea optimă a avocaților generali suplimentari, Curtea de Justiție a propus să se stabilească începutul mandatului unui avocat general la 1 iulie 2013, care este data planificată pentru aderarea Croației, cu condiția ca toate instrumentele de ratificare să fi fost depuse înainte de acea dată, și să se stabilească începutul mandatelor celorlalți doi avocați generali la 7 octombrie 2015, odată cu reînnoirea parțială a componenței curții,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Numărul avocaților generali ai Curții de Justiție a Uniunii Europene se majorează după cum urmează:

               —

               la nouă, începând cu 1 iulie 2013;

               —

               la unsprezece, începând cu 7 octombrie 2015.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. GILMORE


title: 2009/816/CE,Euratom: Decizia Consiliului și a Comisiei din 19 octombrie 2009 privind încheierea protocolului la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 291/24

      DECIZIA CONSILIULUI ȘI A COMISIEI

   din 19 octombrie 2009
   privind încheierea protocolului la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană
   (2009/816/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 44 alineatul (2), articolul 47 alineatul (2) ultima teză, articolul 55, articolul 57 alineatul (2), articolul 71, articolul 80 alineatul (2), articolele 93, 94, 133 și 181a, coroborate cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf teza a doua și alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 al doilea paragraf,
   având în vedere Actul de aderare a Bulgariei și a României, în special articolul 6 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   având în vedere aprobarea Consiliului, acordată în conformitate cu articolul 101 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană, a fost semnat în numele Comunității Europene și al statelor sale membre la data de 9 decembrie 2008 în conformitate cu Decizia 2009/173/CE a Consiliului (2).

               (2)

               Până la intrarea sa în vigoare, protocolul a fost aplicat, cu titlu provizoriu, de la 1 ianuarie 2007.

               (3)

               Protocolul ar trebui încheiat,

         DECID:
   Articolul 1
   Protocolul la Acordul de parteneriat și cooperare între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Azerbaidjan, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Bulgaria și a României la Uniunea Europeană, este aprobat prin prezenta decizie în numele Comunității Europene, al Comunității Europene a Energiei Atomice și al statelor membre.
   Textul protocolului se anexează la prezenta decizie (3).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității Europene și al statelor sale membre, la notificarea prevăzută la articolul 3 din protocol. Președintele Comisiei procedează simultan la această notificare în numele Comunității Europene a Energiei Atomice.

      Adoptată la Luxemburg, 19 octombrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. ERLANDSSON

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  Avizul Parlamentului European din 10 iulie 2007 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  JO L 62, 6.3.2009, p. 7.

      (3)  JO L 62, 6.3.2009, p. 9.