               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 12/8

         Decizia Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate
   din 23 martie 2011
   de instituire a normelor aplicabile experților naționali detașați pe lângă Serviciul European de Acțiune Externă
   2012/C 12/04
   ÎNALTUL REPREZENTANT,
   având în vedere Decizia 2010/427/UE a Consiliului din 26 iulie 2010 privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă, în special articolul 6 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               Potrivit articolului 6 alineatul (3) din decizia Consiliului privind organizarea și funcționarea Serviciului European de Acțiune Externă (1) („SEAE”) („decizia Consiliului”), SEAE poate, în cazuri speciale, recurge la serviciile unui număr limitat de experți naționali detașați specializați.

               (2)

               De asemenea, în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din decizia Consiliului, Înaltul Reprezentant adoptă norme, echivalente celor stabilite prin Decizia 2003/479/CE a Consiliului din 16 iunie 2003 (în prezent abrogată și înlocuită prin Decizia 2007/829/CE a Consiliului din 5 decembrie 2007 (2)) privind regimul aplicabil experților naționali și personalului militar, detașați pe lângă Secretariatul General al Consiliului, în temeiul căruia END sunt puși la dispoziția SEAE pentru a oferi expertiză specializată.

               (3)

               Experții naționali detașați („END”) ar trebui să permită SEAE să beneficieze de cunoștințele lor și de experiența lor profesională de înalt nivel, în special în domeniile în care o astfel de competență nu este disponibilă imediat.

               (4)

               Detașarea experților naționali pe lângă SEAE ar trebui să favorizeze schimbul de experiență și de cunoștințe profesionale în domeniul politicilor europene.

               (5)

               END ar trebui să provină din administrațiile publice ale statelor membre sau din organizații internaționale.

               (6)

               Drepturile și obligațiile END și ale militarilor detașați, stabilite prin prezenta decizie, ar trebui să garanteze că aceștia se achită de sarcinile lor numai în interesul SEAE.

               (7)

               Prezenta decizie ar trebui să stabilească toate condițiile de angajare a END.

               (8)

               Ar trebui să se prevadă dispoziții speciale pentru personalul militar detașat pe lângă SEAE, în așa fel încât să se constituie Statul Major al Uniunii Europene.

               (9)

               Ar trebui să se prevadă dispoziții speciale pentru END detașați pe lângă delegațiile Uniunii. Tratamentul inegal între END din diferitele instituții (în special Comisia Europeană și SEAE) pe lângă delegațiile Uniunii ar trebui evitat acolo unde este posibil,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   CAPITOLUL I

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 1
   Domeniul de aplicare
   (1)   Prezentul regim se aplică experților naționali detașați (END) pe lângă Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) de către administrațiile publice ale statelor membre. Acesta se aplică, de asemenea, experților detașați de o organizație internațională.
   (2)   Persoanele cărora li se aplică prezentul regim rămân în serviciul angajatorului lor pe perioada detașării și continuă să fie remunerate de acest angajator.
   (3)   SEAE recrutează END în funcție de necesități și de posibilitățile bugetare. Departamentul de resurse umane stabilește modalitățile acestei angajări.
   (4)   END trebuie să fie resortisanți ai unui stat membru.
   (5)   Statele membre și SEAE cooperează pentru a se asigura, în măsura posibilului, că recrutarea END pe lângă SEAE se bazează pe merit, garantând în același timp un echilibru geografic și între femei și bărbați adecvat și o prezență semnificativă de resortisanți din toate statele membre.
   (6)   Detașarea se pune în aplicare printr-un schimb de scrisori între directorul general administrativ și reprezentanța permanentă a statului membru respectiv sau, după caz, organizația internațională. Locul detașării trebuie să fie menționat în schimbul de scrisori. La schimbul de scrisori se anexează o copie a regimului aplicabil END pe lângă SEAE.
   Articolul 2
   Durata detașării
   (1)   Durata detașării nu poate fi mai mică de șase luni, nici mai mare de doi ani, și poate face obiectul unor prelungiri succesive pentru o durată totală care să nu depășească patru ani. În mod excepțional, la cererea directorului general în cauză sau a echivalentului acestuia, și acolo unde interesele serviciului o justifică, departamentul de resurse umane poate autoriza una sau mai multe prelungiri ale detașării pentru o perioadă maximă de doi ani la sfârșitul perioadei de patru ani.
   (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului (1), durata detașării unui END în vederea participării la pregătirea unor operații de gestionare a crizelor sau în vederea studierii lansării acestora poate fi mai mică de șase luni.
   (3)   Durata preconizată a detașării se stabilește la început prin schimbul de scrisori prevăzut la articolul 1 alineatul (6). Aceeași procedură se aplică și în cazul prelungirii perioadei de detașare.
   (4)   Un END care a făcut deja obiectul unei detașări pe lângă SEAE poate fi detașat din nou, în următoarele condiții:

               (a)

               END trebuie să continue să îndeplinească condițiile pentru detașare; și

               (b)

               trebuie să fi trecut o perioadă de cel puțin șase ani între sfârșitul perioadei de detașare precedente și o nouă detașare; în cazul în care, la sfârșitul primei detașări, END a beneficiat de o prelungire, termenul de șase ani începe să curgă de la expirarea acestei prelungiri.

         Această dispoziție nu împiedică acceptarea de către SEAE a detașării unui END, la mai puțin de șase ani de la sfârșitul primei perioade de detașare, a cărui primă detașare a durat mai puțin de șase ani, însă, în acest caz, noua detașare nu depășește partea rămasă din perioada de șase ani.
   Articolul 3
   Locul detașării
   (1)   END este detașat pe lângă administrația centrală a SEAE de la Bruxelles, sau pe lângă o delegație a Uniunii.
   (2)   Locul detașării poate fi modificat în cursul perioadei de detașare, prin intermediul unui nou schimb de scrisori, în conformitate cu articolul 1 alineatul (6), în cazul în care posibilitatea de modificare a locului nu era prevăzută în schimbul de scrisori inițial. Administrația care detașează expertul național este informată cu privire la eventualele modificări ale locului detașării.
   Articolul 4
   Sarcini
   (1)   END sprijină personalul SEAE și îndeplinește sarcinile care îi sunt încredințate. Funcțiile exercitate se definesc de comun acord de SEAE și administrația care detașează expertul național, în interesul SEAE și ținând seama de calificările END.
   (2)   Sub rezerva alineatului (8) de mai jos, END poate participa la misiuni și la reuniuni numai:

               (a)

               în cazul în care însoțește un membru al personalului SEAE;
               sau

               (b)

               în cazul în care este singur, numai în calitate de observator sau numai în scopul informării.

         Cu excepția cazului în care END a primit un mandat în temeiul alineatului (8) de mai jos, END nu poate reprezenta SEAE în vederea contractării unor angajamente, financiare sau de altă natură, sau a negocierii în numele SEAE.
   Limitările de la prezentul alineat nu se aplică END detașat pe lângă Capacitatea civilă de planificare și conducere, Direcția de planificare și de gestionare a crizelor sau Centrul de situații al Uniunii Europene.
   (3)   SEAE, prin intermediul superiorului ierarhic al END, este singurul responsabil de aprobarea rezultatelor sarcinilor îndeplinite de către END.
   (4)   SEAE, angajatorul END și END depun toate eforturile pentru a evita orice conflict de interese sau apariția unui asemenea conflict cu privire la sarcinile END în timpul detașării. În acest scop, departamentul de resurse umane informează în timp util END și pe angajatorul acestuia cu privire la sarcinile preconizate și le solicită amândurora să confirme în scris că nu văd niciun motiv pentru a nu afecta END acestor sarcini, inclusiv în special cu privire la experiența profesională a END.
   (5)   END este invitat, în special, să declare orice conflict potențial între anumite aspecte ale situației sale familiale (în special activitățile profesionale ale membrilor apropiați ai familiei sale sau unele dintre principalele interese financiare proprii sau ale acestor membri) și sarcinile preconizate pe durata detașării. Angajatorul și END se angajează să semnaleze superiorului ierarhic al END și departamentului de resurse umane orice schimbare care, pe parcursul detașării, ar putea da naștere unor asemenea conflicte.
   (6)   Atunci când superiorul ierarhic al END consideră că natura sarcinilor încredințate END necesită precauții speciale în materie de securitate, înainte de detașarea END se obține o autorizație de securitate.
   (7)   În cazul nerespectării alineatelor (2), (4) și (5), SEAE poate pune capăt detașării END în conformitate cu articolul 9 alineatul (2) litera (c).
   (8)   Fără a aduce atingere alineatului (1) și alineatului (2) primul paragraf, directorul general sau echivalentul acestuia, din cadrul serviciului pe lângă care este detașat END, acționând sub autoritatea Înaltului Reprezentant și acționând la propunerea superiorului ierarhic al END, poate să îi încredințeze END obligații sau sarcini specifice și îl poate însărcina să desfășoare una sau mai multe misiuni sau reuniuni specifice, cu condiția să nu existe un conflict de interese.
   Articolul 5
   Drepturi și obligații
   (1)   Pe durata perioadei de detașare:

               (a)

               END își îndeplinește sarcinile obiectiv și imparțial și se comportă ținând seama numai de interesele SEAE;

               (b)

               END se abține de la orice act și, în special, de la exprimarea publică a opiniilor care riscă să aducă atingere demnității funcției sale în cadrul SEAE;

               (c)

               orice END care, în exercitarea funcțiilor sale, trebuie să se pronunțe cu privire la o problemă în abordarea sau soluționarea căreia are un interes personal de natură să îi compromită independența, informează superiorul ierarhic cu privire la aceasta;

               (d)

               END nu publică, nici nu determină publicarea, singur sau în colaborare, a niciunui text al cărui subiect are legătură cu activitatea Uniunii Europene, fără să fi obținut autorizația superiorului său ierarhic. Această autorizație nu poate fi refuzată decât în cazul în care publicarea preconizată este de natură să aducă atingere intereselor Uniunii Europene;

               (e)

               toate drepturile aferente lucrărilor efectuate de către END în exercitarea sarcinilor sale revin SEAE;

               (f)

               END are obligația de a domicilia la locul de detașare sau la o asemenea distanță față de acesta încât să nu fie împiedicat în exercitarea activităților sale;

               (g)

               END are obligația de a-l sprijini și de a-l consilia pe superiorul pe lângă care a fost detașat și este răspunzător în fața acestui superior pentru executarea sarcinilor care îi sunt încredințate;

               (h)

               în exercitarea sarcinilor sale, END nu acceptă nicio instrucțiune din partea angajatorului său sau din partea guvernului național. END nu efectuează nicio activitate nici pentru angajatorul său, nici pentru guverne, nici pentru vreo altă persoană, societate privată sau organism public.

         (2)   Pe durata detașării și ulterior, END dă dovadă de cea mai mare discreție cu privire la faptele și informațiile de care a luat cunoștință în îndeplinirea sau cu ocazia îndeplinirii sarcinilor sale. END nu comunică, sub nicio formă, niciunei persoane care nu este autorizată să ia cunoștință de acestea, niciun document și nicio informație care nu au fost făcute publice în mod legal și nu utilizează documentele sau informațiile respective în beneficiul său personal.
   (3)   La încheierea detașării, END are în continuare obligația de a acționa cu integritate și discreție pentru îndeplinirea noilor sarcini care îi sunt încredințate și pentru acceptarea anumitor posturi sau avantaje.
   (4)   END se supune normelor de securitate în vigoare în cadrul SEAE.
   (5)   Nerespectarea dispozițiilor alineatelor (1), (2) și (4) pe durata detașării poate determina SEAE să înceteze detașarea END, în temeiul articolului 9 alineatul (2) litera (c).
   Articolul 6
   Nivel, experiență profesională și cunoștințe lingvistice
   (1)   Pentru a fi detașat pe lângă SEAE, END trebuie să dispună de o experiență profesională de cel puțin trei ani cu normă întreagă în funcții administrative, științifice, tehnice, de consiliere sau de supraveghere, echivalente celor din grupele de funcții AD sau AST, astfel cum sunt acestea definite în Statutul funcționarilor Uniunii Europene, precum și în Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii (3).
   (2)   END trebuie să cunoască temeinic o limbă a Uniunii și să cunoască în mod satisfăcător o a doua limbă pentru a-și putea îndeplini sarcinile care îi sunt încredințate.
   Articolul 7
   Procedurile de selecție
   (1)   END sunt selecționați în baza unei proceduri deschise și transparente ale cărei modalități practice sunt stabilite de departamentul de resurse umane.
   În situații excepționale temeinic justificate și în interesul serviciului, END poate fi selecționat fără urmarea acestor proceduri. Autorizația pentru o astfel de derogare trebuie solicitată directorului general administrativ.
   (2)   Înaintea detașării, superiorul ierarhic trebuie să se asigure că se alocă suficient buget.
   (3)   Cererile sunt înaintate departamentului de resurse umane de către reprezentanța permanentă relevantă.
   Articolul 8
   Suspendarea detașării
   (1)   Departamentul de resurse umane poate autoriza suspendări ale detașării și poate stabili condițiile acestora. Pe durata acestor suspendări:

               (a)

               indemnizațiile menționate la articolele 16 și 17 nu se plătesc;

               (b)

               cheltuielile menționate la articolele 19 și 20 se rambursează numai în cazul în care suspendarea se face la cererea SEAE.

         (2)   Departamentul de resurse umane informează angajatorul END.
   Articolul 9
   Încetarea detașării
   (1)   Sub rezerva alineatului (2), detașarea poate înceta la cererea SEAE (avizată de departamentul de resurse umane și de directorul general de resort sau de echivalentul acestuia) sau a angajatorului END, cu condiția acordării unui preaviz de trei luni. De asemenea, aceasta poate înceta la cererea END, cu condiția acordării aceluiași preaviz și sub rezerva acordului departamentului de resurse umane și a directorului general de resort sau a echivalentului acestuia.
   (2)   În anumite circumstanțe excepționale se poate pune capăt detașării, fără preaviz:

               (a)

               de către angajatorul END, în cazul în care interesele esențiale ale angajatorului o impun;

               (b)

               prin acord între departamentul de resurse umane și directorul general de resort sau echivalentul acestuia și angajator, în urma unei cereri adresate de către END celor două părți, în cazul în care interesele esențiale, personale sau profesionale o impun; sau

               (c)

               de către SEAE (cu avizul departamentul de resurse umane și de directorul general de resort sau echivalentul acestuia) în cazul nerespectării de către END a obligațiilor care îi revin în temeiul prezentului regim. În prealabil, se oferă END posibilitatea de a-și prezenta apărarea.

         (3)   În cazul în care se pune capăt detașării în temeiul alineatului (2) litera (c), departamentul de resurse umane îl informează de îndată pe angajator cu privire la aceasta.
   CAPITOLUL II

      CONDIȚII DE LUCRU

   Articolul 10
   Asigurările sociale
   (1)   Înaintea detașării, angajatorul de care depinde expertul național care urmează a fi detașat îi certifică SEAE faptul că END se supune în continuare, pe durata detașării sale, legislației privind asigurările sociale care se aplică administrației publice sau organizației internaționale unde acesta este angajat și care ia în sarcina sa cheltuielile efectuate în străinătate. În acest sens, angajatorul END furnizează departamentului de resurse umane certificatul menționat la articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului (4).
   (2)   Din momentul preluării funcției, END este asigurat de SEAE împotriva accidentelor. Departamentul de resurse umane îi furnizează o copie a condițiilor acestei asigurări în ziua în care acesta se prezintă la departamentul SEAE relevant pentru a încheia formalitățile administrative legate de detașare.
   (3)   În cazul în care, în cadrul unei misiuni la care participă END în aplicarea articolelor 4 și 21 sau atunci când, date fiind riscurile specifice locului de detașare, este necesară o asigurare suplimentară sau specifică, cheltuielile aferente acesteia sunt suportate de SEAE.
   Articolul 11
   Programul de lucru
   (1)   END se supune normelor în vigoare în cadrul SEAE în ceea ce privește programul de lucru. Aceste norme pot fi modificate de directorul general administrativ în cazul în care SEAE o solicită.
   (2)   END lucrează cu normă întreagă pe toată durata detașării. La cererea justificată corespunzător a superiorului ierarhic al END și cu condiția ca acest lucru să fie compatibil cu interesele SEAE, departamentul de resurse umane poate autoriza un END să lucreze cu normă redusă, după ce a obținut acordul angajatorului acestuia.
   (3)   În cazul în care programul de lucru cu normă redusă este autorizat, END lucrează cel puțin jumătate din durata normală a programului de lucru.
   (4)   Se pot acorda END indemnizațiile în vigoare în cadrul SEAE în cadrul unui program de muncă în schimburi sau pentru obligația de rămâne la dispoziția instituției la locul de muncă sau la domiciliu.
   Articolul 12
   Absența pe motiv de boală sau accident
   (1)   În caz de absență pe motiv de boală sau accident, END își anunță superiorul ierarhic în cel mai scurt timp, indicând adresa sa la momentul respectiv. END are obligația de a prezenta un certificat medical în cazul în care lipsește mai mult de trei zile și poate fi supus unui control medical organizat de către SEAE.
   (2)   Atunci când absențele pe motiv de boală sau accident de mai puțin de trei zile depășesc, în cursul unei perioade de douăsprezece luni, un număr total de douăsprezece zile, END are obligația de a prezenta un certificat medical pentru orice nouă absență pe motiv de boală.
   (3)   În cazul în care concediul medical depășește trei luni sau durata serviciului îndeplinit de către END, fiind luată în considerare numai cea mai lungă dintre aceste două perioade, indemnizațiile prevăzute la articolul 16 alineatele (1) și (2) se suspendă automat. Această dispoziție nu se aplică în cazul unei boli legate de sarcină. Concediul medical nu se poate prelungi dincolo de durata detașării persoanei în cauză.
   (4)   Cu toate acestea, END care este victimă a unui accident la locul de muncă survenit pe perioada de detașare continuă să primească toate indemnizațiile prevăzute la articolul 16 alineatele (1) și (2), pe toată perioada incapacității sale de muncă și până la sfârșitul perioadei de detașare.
   Articolul 13
   Concedii anuale, concedii speciale și zile libere
   (1)   END are dreptul la două zile lucrătoare și jumătate de concediu pe lună întreagă de serviciu prestat (treizeci de zile pe an calendaristic).
   (2)   Concediul se acordă sub rezerva unei autorizații prealabile a superiorului ierarhic al END.
   (3)   Unui END i se poate acorda un concediu special în următoarele cazuri:
   —   căsătoria END: patru zile;
   —   schimbarea reședinței END: două zile;
   —   mutare în vederea preluării funcției: până la două zile;
   —   îmbolnăvirea gravă a soțului/soției: până la trei zile;
   —   decesul soțului/soției: patru zile;
   —   boala gravă a unei rude pe linie ascendentă: până la două zile;
   —   decesul unei rude pe linie ascendentă: până la două zile;
   —   căsătoria unui copil: două zile;
   —   nașterea unui copil: zece zile, care trebuie luate în termen de paisprezece săptămâni după naștere;
   —   decesul soției pe durata concediului de maternitate: un număr de zile care corespunde perioadei rămase din concediul de maternitate care s-ar aplica în temeiul Statutului funcționarilor;
   —   îmbolnăvirea gravă a unui copil: până la două zile;
   —   boală foarte gravă a unui copil atestată de un medic sau spitalizarea unui copil în vârstă de cel mult 12 ani: până la cinci zile;
   —   decesul unui copil: patru zile;
   —   adopția unui copil: o perioadă de douăzeci de săptămâni (douăzeci și patru de săptămâni în cazul în care copilul este handicapat), pe aceeași bază care s-ar aplica în temeiul Statutului funcționarilor.
   La cererea motivată corespunzător a END, se poate acorda un concediu special suplimentar de două zile în decurs de douăsprezece luni.
   În sensul prezentei dispoziții, un partener necăsătorit al unui END poate fi tratat ca soț/soție pe aceeași bază ca cea aplicabilă în temeiul Statutului funcționarilor.
   (4)   La cererea motivată corespunzător a angajatorului END, se pot acorda până la două zile de concediu special suplimentar de către SEAE (departamentul de resurse umane și directorul general relevant sau echivalentul acestuia) într-o perioadă de douăsprezece luni. Cererile sunt examinate de la caz la caz.
   (5)   În cazul unui program de lucru cu normă redusă, durata concediului anual se reduce proporțional.
   (6)   Nu se efectuează rambursări pentru zilele de concediu anual care nu sunt luate până la sfârșitul perioadei de detașare.
   Articolul 14
   Concediul de maternitate
   (1)   În caz de maternitate, END i se acordă un concediu de maternitate de douăzeci de săptămâni, timp în care aceasta primește indemnizațiile prevăzute la articolul 16. Concediul începe cel mai devreme cu șase săptămâni înainte de data probabilă a nașterii menționată în certificat și se încheie cel mai devreme la 14 săptămâni după data nașterii. În cazul unei nașteri multiple sau premature sau în cazul nașterii unui copil cu handicap, durata concediului este de 24 de săptămâni. În sensul prezentei dispoziții, nașterea prematură este nașterea care are loc înainte de sfârșitul celei de a treizeci și patra săptămâni de sarcină.
   (2)   Atunci când legislația națională a angajatorului END prevede un concediu de maternitate mai lung, detașarea este suspendată pe perioada care o depășește pe cea acordată de către SEAE. În acest caz, la sfârșitul detașării se adaugă o perioadă echivalentă cu perioada de suspendare, în cazul în care interesul SEAE justifică acest lucru.
   (3)   END poate solicita, ca alternativă, o suspendare a detașării care să acopere în totalitate perioadele acordate pentru concediul de maternitate. În acest caz, la sfârșitul detașării se adaugă o perioadă echivalentă cu perioada de suspendare, în cazul în care interesul SEAE justifică acest lucru.
   Articolul 15
   Gestionare și control
   Gestionarea și controlul concediilor se încredințează superiorului ierarhic al END și departamentului de resurse umane. Controlul timpului de lucru și al absențelor este responsabilitatea superiorului ierarhic al END.
   CAPITOLUL III

      INDEMNIZAȚII ȘI CHELTUIELI

   Articolul 16
   Indemnizații
   (1)   END are dreptul, pe durata detașării, la o diurnă. Dacă distanța dintre locul de origine și locul de detașare este de cel mult 150 km, diurna este de 31,92 EUR. Aceasta este de 127,65 EUR în cazul în care distanța este mai mare de 150 km.
   (2)   În cazul în care END nu a beneficiat de nicio rambursare a cheltuielilor sale de mutare, nici din partea SEAE, nici din partea angajatorului, se acordă o indemnizație lunară suplimentară în conformitate cu tabelul de mai jos:

               Distanța dintre locul de origine și locul de detașare (în km)

               Suma în euro

               0-150

               0

               > 150

               82,05

               > 300

               145,86

               > 500

               237,05

               > 800

               382,92

               > 1 300

               601,73

               > 2 000

               720,27

         (3)   Aceste indemnizații se plătesc pentru perioadele de misiune, concediu anual, concediu de maternitate, concediu special și zile libere acordate de SEAE.
   (4)   În momentul preluării funcției, END beneficiază de un avans a cărui valoare este echivalentă cu 75 de zile de diurnă, iar această plată duce la stingerea oricărui drept la noi diurne pentru perioada căreia îi corespunde. În cazul încetării detașării END pe lângă SEAE înainte de expirarea perioadei luate în considerare la calcularea avansului, END este obligat să restituie suma corespunzătoare părții restante din perioada respectivă.
   (5)   La efectuarea schimbului de scrisori prevăzut la articolul 1 alineatul (6), departamentul de resurse umane este informat de angajatorul END în legătură cu orice beneficiu similar celor prevăzute la alineatele (1) și (2) de la prezentul articol primit de END. Valoarea acestuia se deduce din indemnizațiile corespunzătoare plătite de către SEAE.
   (6)   Diurna și indemnizația lunară se ajustează în fiecare an, fără efect retroactiv, în funcție de adaptarea salariilor de bază ale funcționarilor Uniunii din Bruxelles și Luxemburg.
   Articolul 17
   Indemnizație forfetară suplimentară
   (1)   Cu excepția cazului în care locul de origine al END se află la o distanță de cel mult 150 km de locul de detașare, END primește o indemnizație forfetară suplimentară egală cu diferența dintre salariul anual brut plătit de către angajatorul său (minus alocațiile familiale), majorat cu eventualele indemnizații plătite de către SEAE, în temeiul articolului 16, și salariul de bază al unui funcționar de gradul AD 6 sau AST 4, prima treaptă, în funcție de categoria în care este încadrat END.
   (2)   Această indemnizație este ajustată o dată pe an, fără efect retroactiv, în funcție de adaptarea salariilor de bază ale funcționarilor Uniunii.
   Articolul 18
   Locurile de recrutare, de detașare, de origine și de întoarcere
   (1)   În sensul prezentului regim se consideră că

               —

               locul de recrutare este locul în care END își exercita funcțiile pentru angajatorul său imediat înainte de detașare;

               —

               locul de detașare este Bruxelles sau locul unde se află delegația Uniunii la care este repartizat END;

               —

               locul de origine este locul în care se situează sediul principal al angajatorului;

               —

               locul de întoarcere este locul în care END își va desfășura activitatea principală după încetarea detașării.

         (2)   În cazul în care locul de recrutare sau locul de întoarcere este situat în afara teritoriului Uniunii Europene sau într-un stat membru altul decât cel în care se află sediul angajatorului END, sau dacă END nu desfășoară nicio activitate profesională după încheierea perioadei de detașare, locul de origine se consideră, după caz, fie drept loc de recrutare, fie drept loc de întoarcere.
   Locul de recrutare, locul sau locurile de detașare și locul de origine sunt stabilite în schimbul de scrisori prevăzut la articolul 1 alineatul (6). Locul de întoarcere se stabilește pe baza unei declarații a angajatorului END.
   (3)   În sensul aplicării prezentului articol, circumstanțele legate de sarcinile îndeplinite de către END pentru un alt stat decât cel al locului de detașare sau pentru o organizație internațională nu se iau în considerare.
   Articolul 19
   Cheltuieli de călătorie
   (1)   END al cărui loc de recrutare este situat la o distanță mai mare de 150 km de locul de detașare este îndreptățit la rambursarea cheltuielilor sale de călătorie la începutul perioadei de detașare:

               (a)

               pentru el însuși/ea însăși;

               (b)

               pentru soț/soție și copiii aflați în întreținere, în cazul în care aceste persoane locuiesc împreună cu END și mutarea este rambursată de către SEAE.

         (2)   Cu excepția transportului aerian, suma rambursată este forfetară, limitată la costul călătoriei cu trenul la tariful de clasa a doua, fără supliment. Același lucru este valabil și în cazul deplasărilor cu automobilul. În cazul în care transportul pe calea ferată depășește 500 km sau în cazul în care itinerarul obișnuit presupune traversarea unei mări, rambursarea călătoriei cu avionul se poate ridica până la echivalentul costului călătoriei cu avionul la tarif redus (PEX sau APEX), necesitând prezentarea biletelor și a tichetelor de îmbarcare.
   (3)   END are dreptul pentru propria persoană și, dacă este cazul, pentru persoanele vizate la alineatul (1) litera (b), la rambursarea cheltuielilor de călătorie până la locul de întoarcere la sfârșitul perioadei de detașare, respectând limitele menționate anterior. Această rambursare nu poate avea ca obiect plata unei sume mai mari decât cea la care END ar fi avut dreptul în cazul întoarcerii la locul de recrutare.
   (4)   În cazul în care END a efectuat mutarea de la locul recrutării la locul detașării, acesta are dreptul în fiecare an la o sumă forfetară egală cu costul unei călătorii dus-întors de la locul detașării la locul de origine pentru sine, soț/soție și copiii aflați în întreținere.
   (5)   În sensul prezentei dispoziții, un partener necăsătorit al unui END poate fi tratat ca soț/soție pe aceeași bază ca cea aplicabilă în temeiul Statutului funcționarilor.
   Articolul 20
   Cheltuieli de mutare
   (1)   END își poate muta mobilierul și efectele personale de la locul de recrutare la locul de detașare, pe cheltuiala SEAE, după obținerea acordului prealabil al departamentului de resurse umane, în măsura în care sunt îndeplinite următoarele condiții:

               (a)

               durata inițială a detașării trebuie să fie de doi ani;

               (b)

               locul de recrutare al END se află la o distanță mai mare sau egală cu 100 km de locul detașării;

               (c)

               mutarea trebuie să intervină în termen de șase luni de la data începerii perioadei de detașare;

               (d)

               autorizația trebuie solicitată cel puțin cu două luni înainte de data prevăzută pentru mutare;

               (e)

               cheltuielile de mutare nu sunt rambursate de angajator; și

               (f)

               END trebuie să transmită departamentului de resurse umane originalul devizelor, al chitanțelor și al facturilor, precum și o atestare din partea angajatorului END prin care se confirmă faptul că acesta nu își asumă cheltuielile de mutare.

         (2)   Sub rezerva dispozițiilor alineatului (3), în cazul în care mutarea la locul de detașare a fost rambursată de către SEAE, END este îndreptățit, la sfârșitul detașării, cu condiția obținerii în prealabil a unei autorizații, la rambursarea cheltuielilor de mutare de la locul de detașare la locul de întoarcere, în conformitate cu dispozițiile în vigoare în cadrul SEAE în ceea ce privește rambursarea cheltuielilor de mutare, în măsura în care sunt îndeplinite condițiile menționate la alineatul (1) literele (d) și (e), precum și următoarele condiții:

               (a)

               mutarea nu poate avea loc înainte de cele șase luni premergătoare sfârșitului detașării;

               (b)

               mutarea trebuie finalizată în termen de șase luni de la încheierea perioadei de detașare;

               (c)

               valoarea cheltuielilor de mutare rambursate de SEAE pentru mutarea la încheierea perioadei de detașare nu poate să depășească valoarea cheltuielilor de mutare la care ar fi avut dreptul în cazul întoarcerii la locul de recrutare; și

               (d)

               după transmiterea SEAE a originalelor devizelor, chitanțelor și facturilor pentru mutare, precum și a unui atestat din partea angajatorului END prin care se confirmă faptul că acesta nu își asumă totalitatea sau o parte din cheltuielile de mutare.

         (3)   END a cărui detașare se încheie la cererea sa ori a angajatorului său, în decurs de doi ani de la începutul detașării, nu are dreptul la rambursarea cheltuielilor de mutare la încheierea perioadei de detașare.
   (4)   Rambursarea cheltuielilor în temeiul prezentului articol se realizează în conformitate cu normele și condițiile relevante aplicabile în cadrul SEAE.
   Articolul 21
   Misiuni și cheltuieli de misiune
   (1)   END poate fi trimis în misiune, în conformitate cu articolul 4.
   (2)   Cheltuielile de misiune se rambursează în conformitate cu dispozițiile în vigoare la SEAE.
   Articolul 22
   Formare
   END are dreptul să participe la cursurile de formare organizate de către SEAE în cazul în care interesul SEAE justifică acest lucru. Interesele rezonabile ale END, având în vedere, în special, îndeplinirea îndatoririlor profesionale, sunt luate în considerare atunci când superiorul ierarhic ia o decizie privind permisiunea de a frecventa cursurile.
   Articolul 23
   Dispoziții administrative
   (1)   END se prezintă în prima zi a detașării sale la departamentul de resurse umane pentru a completa formalitățile administrative necesare. Preluarea funcției are loc la data de întâi sau șaisprezece a lunii.
   (2)   END repartizat la o delegație a Uniunii se prezintă la șeful delegației Uniunii la locul detașării.
   (3)   Plățile se efectuează de către SEAE în euro într-un cont bancar deschis la o instituție bancară din Bruxelles. Pentru END detașați în alte locuri decât Bruxelles, plățile pot fi efectuate în euro într-un cont bancar deschis la o instituție bancară fie din Bruxelles, fie de la locul de origine al END.
   CAPITOLUL IV

      END DETAȘAȚI PE LÂNGĂ DELEGAȚIILE UNIUNII

   Articolul 24
   Regimul aplicabil END detașați pe lângă delegațiile Uniunii
   Sub rezerva regimului prevăzut de prezentul capitol, regimul prevăzut în celelalte capitole ale prezentei decizii se aplică și END detașați pe lângă delegațiile Uniunii.
   Articolul 25
   Indemnizații
   (1)   Indemnizațiile menționate la articolul 16 se plătesc în euro în Belgia. Acestea sunt supuse ponderării aplicabile remunerației funcționarilor angajați în Belgia.
   (2)   Prin derogare de la alineatul (1), departamentul de resurse umane poate, la cererea END, autoriza plata diurnelor în moneda locului de detașare sau într-o altă monedă, în cazuri excepționale și temeinic justificate și pentru a menține puterea de cumpărare. Indemnizațiile sunt, ulterior, supuse ponderării prevăzute la articolul 12 din anexa X la Statutul funcționarilor și convertite la cursul de schimb corespunzător.
   (3)   O indemnizație pentru condiții de viață, stabilită în conformitate cu aceleași criterii ca și cele stabilite la articolul 10 din anexa X la Statutul funcționarilor, se plătește END detașați pe lângă delegațiile UE din țările terțe. Diurna menționată la articolul 16 alineatul (1) din prezentul regim constituie valoarea de referință menționată la articolul 10 din anexa X la Statutul funcționarilor.
   Articolul 26
   Rambursarea cheltuielilor
   (1)   Cheltuielile menționate la articolul 19 alineatul (1) litera (b) și la articolul 19 alineatul (4) nu se rambursează.
   (2)   Cheltuielile menționate la articolul 20 nu se rambursează.
   Articolul 27
   Concediul anual
   Normele privind concediul anual aplicabile personalului SEAE din delegațiile Uniunii se aplică în egală măsură END ai SEAE pe lângă delegațiile Uniunii.
   CAPITOLUL V

      EXPERȚI NAȚIONALI DETAȘAȚI FĂRĂ PLATĂ

   Articolul 28
   END detașați fără plată
   (1)   În sensul prezentei decizii, un „END fără plată” înseamnă un END pentru care SEAE nu plătește niciuna dintre indemnizațiile prevăzute la capitolul III sau la capitolul IV sau nu acoperă niciuna dintre cheltuielile prevăzute de prezenta decizie, altele decât cele legate de îndeplinirea sarcinilor sale pe durata detașării, și fără a aduce atingere oricărui acord diferit între SEAE și administrația care detașează END fără plată.
   (2)   Departamentul pentru resurse umane poate, la cererea directorului general în cauză sau a echivalentului acestuia, autoriza detașarea END fără plată de la caz la caz, luând în considerare locul de origine, departamentul respectiv, echilibrul geografic și activitatea care urmează să fie desfășurată.
   CAPITOLUL VI

      APLICAREA ACESTUI REGIM PERSONALULUI MILITAR NAȚIONAL DETAȘAT

   Articolul 29
   Regimul aplicabil personalului militar detașat
   Sub rezerva regimului prevăzut de prezentul capitol, regimul prevăzut în celelalte capitole ale prezentei decizii se aplică și personalului militar detașat pe lângă SEAE pentru a constitui Statul Major al Uniunii Europene („EUMS”), în conformitate cu Decizia 2001/80/PESC a Consiliului din 22 ianuarie 2001 de instituire a Statului Major al Uniunii Europene (5), cu modificările ulterioare.
   Articolul 30
   Condiții
   Personalul militar detașat trebuie să fie încadrat într-un serviciu remunerat în cadrul unei forțe armate a unui stat membru pe durata detașării lor.
   Articolul 31
   Angajarea
   Directorul general al EUMS stabilește modalitățile de recrutare a personalului militar detașat (6).
   Articolul 32
   Schimbul de scrisori
   Schimbul de scrisori menționat la articolul 1 alineatul (6) are loc între directorul general administrativ și reprezentanța permanentă a statului membru în cauză pentru numirea directorului general al EUMS, a directorului general adjunct al EUMS, a directorilor și a șefilor de secțiuni, și între directorul general al EUMS și reprezentanța permanentă a statului membru în cauză pentru toate celelalte numiri. Schimbul de scrisori respectiv trebuie să menționeze, de asemenea, orice eventuală limitare a participării END la misiuni.
   Articolul 33
   Durata detașării
   (1)   Durata detașării nu poate fi mai mică de șase luni, nici mai mare de trei ani și poate face obiectul unor prelungiri succesive pentru o durată totală care să nu depășească patru ani.
   (2)   În afara cazurilor excepționale, o perioadă de minimum trei ani trebuie să fi trecut între sfârșitul perioadei de detașare precedente și o nouă detașare, în cazul în care condițiile justifică acest lucru și de comun acord cu directorul general al EUMS.
   Articolul 34
   Sarcini
   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 4, personalul militar detașat care acționează sub autoritatea Înaltului Reprezentant asigură misiunea, îndeplinește sarcinile și exercită funcțiile care îi revin în conformitate cu anexa la Decizia 2001/80/PESC, cu modificările ulterioare.
   Articolul 35
   Autorizația de securitate
   Nivelul corespunzător al autorizației de securitate a militarului detașat trebuie prevăzut în schimbul de scrisori menționat la articolul 1 alineatul (6) și nu poate fi inferior nivelului SECRET.
   Articolul 36
   Experiența profesională
   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 6 alineatul (1), poate fi detașat pe lângă SEAE militarul care lucrează la nivel administrativ sau consultativ și care face dovada unui înalt grad de competență pentru sarcinile care trebuie să fie îndeplinite.
   Articolul 37
   Suspendarea și încetarea detașării
   (1)   În sensul aplicării articolului 8 alineatul (1) militarului detașat, autorizația se acordă de către directorul general al EUMS.
   (2)   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolului 9 alineatul (2), se poate pune capăt unei detașări fără aviz prealabil, în cazul în care interesele SEAE sau ale administrației naționale de care aparține militarul detașat impun acest lucru sau din orice alt motiv justificat.
   Articolul 38
   Nerespectarea gravă a obligațiilor
   (1)   Se poate pune capăt fără preaviz unei detașări în cazul nerespectării grave a obligațiilor care îi revin militarului detașat, săvârșite voluntar sau din neglijență. Fără a aduce atingere articolului 9 alineatul (2) litera (c), decizia este luată de către directorul general al EUMS, persoana în cauză având în prealabil posibilitatea de a-și prezenta apărarea. Înainte de a lua o decizie, directorul general al EUSM îl informează pe reprezentantul permanent al statului membru al cărui resortisant este militarul detașat. În urma acestei decizii, cheltuielile prevăzute la articolele 19 și 20 nu se mai rambursează.
   Înaintea deciziei menționate la primul paragraf, militarul detașat poate face obiectul unei măsuri de suspendare în caz de nerespectare gravă invocată împotriva sa de către directorul general al EUMS, persoana în cauză având în prealabil posibilitatea de a-și prezenta apărarea. Indemnizațiile menționate la articolele 16 și 17 nu se plătesc pe durata acestei suspendări, care nu poate depăși trei luni.
   (2)   Directorul general al EUMS informează autoritățile naționale de orice încălcare a regimului stabilit sau a normelor prevăzute de prezenta decizie de către militarul detașat.
   (3)   Militarul detașat continuă să se supună normelor disciplinare naționale.
   Articolul 39
   Programul de lucru
   Articolul 11 alineatul (2) teza a doua nu se aplică personalului militar detașat.
   Articolul 40
   Concediu special
   SEAE poate acorda un concediu special suplimentar și neremunerat, în scopul formării de către angajator și la cererea motivată corespunzător a acestuia.
   Articolul 41
   Indemnizații
   Schimbul de scrisori menționat la articolul 1 alineatul (5) poate stipula că indemnizațiile prevăzute la articolele 16 și 17 nu vor fi plătite.
   CAPITOLUL VII

      DISPOZIȚII FINALE

   Articolul 42
   Plângeri
   (1)   Fără a aduce atingere posibilității de a intenta o acțiune în justiție după preluarea funcției, în conformitate cu condițiile și termenele prevăzute la articolul 263 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, orice END poate depune la departamentul de resurse umane o reclamație cu privire la un act adoptat de SEAE în conformitate cu prezenta decizie, care îl afectează în mod negativ, cu excepția deciziilor care sunt o consecință directă a deciziilor luate de angajatorul acestuia.
   (2)   Plângerea se depune în termen de două luni. Această perioadă decurge de la data notificării persoanei în cauză asupra deciziei, însă în niciun caz mai târziu de data la care aceasta din urmă a primit notificarea. În termen de patru luni de la data depunerii plângerii, departamentul de resurse umane notifică persoanei în cauză decizia motivată. În cazul în care, la expirarea termenului menționat anterior, nu se dă niciun răspuns, lipsa acestuia se interpretează ca fiind o decizie implicită de respingere a plângerii.
   Articolul 43
   Abrogare
   Decizia 2007/829/CE a Consiliului din 5 decembrie 2007 și Decizia Comisiei din 12 noiembrie 2008 [C(2008) 6866] se aplică în continuare tuturor detașărilor aflate în curs la data intrării în vigoare a prezentei decizii, fără a aduce atingere articolului 44.
   Articolul 44
   Efecte
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării. Cu începere de la această dată, decizia se aplică:

               (a)

               oricărei detașări noi pe lângă SEAE; și

               (b)

               oricărei reînnoiri a detașării realizată anterior pe lângă Comisie sau Consiliu, dar a cărei funcție a fost transferată SEAE. În aceste cazuri, perioada de detașare astfel cum este prevăzută la articolul 2 este considerată a începe la data transferului către SEAE.

      Adoptată la Bruxelles, 23 martie 2011.

            Înaltul Reprezentant

         C. ASHTON

      (1)  JO L 201, 3.8.2010, p. 30.

      (2)  JO L 327, 13.2.2007, p. 10.

      (3)  JO L 56, 4.3.1968, p. 1.

      (4)  JO L 74, 27.3.1972, p. 1.

      (5)  JO L 27, 30.1.2001, p. 7.

      (6)  Politica de angajare și de reînnoire a personalului EUMS, documentul 5402/2011.


title: Decizia Consiliului din 18 iulie 2011 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Germania, Ungaria și Portugalia

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/27

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 18 iulie 2011
   de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Germania, Ungaria și Portugalia
   2011/C 217/07
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2062/94 al Consiliului din 18 iulie 1994 privind înființarea Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă (1), în special articolul 8,
   având în vedere lista candidaților propuși prezentată Consiliului de către Guvernul Ungariei și de către organizațiile sindicale,
   având în vedere listele membrilor și supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile din 22 noiembrie 2010 (2), 7 martie 2011 (3) și 21 martie 2011 (4), Consiliul a numit membrii și membrii supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru perioada cuprinsă între 8 noiembrie 2010 și 7 noiembrie 2013.

               (2)

               Guvernul Ungariei a prezentat candidaturi pentru două posturi vacante pentru a fi ocupate din partea Ungariei, iar organizațiile sindicale au prezentat candidaturi pentru o serie de posturi vacante pentru a fi ocupate din partea Germaniei și Portugaliei,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Sunt numiți în calitate de membri și membri supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru perioada care se încheie la 7 noiembrie 2013:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membri

               Membri supleanți

               Ungaria

               Dl János GÁDOR

               Dna Éva GRÓNAI

   II.   REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR SINDICALE

               Țara

               Membri

               Membri supleanți

               Germania

               Dna Marina SCHRÖDER

               Dl Thomas VEIT

               Portugalia

               Dl Fernando José GOMES

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și membrii supleanți încă nedesemnați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 18 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  JO L 216, 20.8.1994, p. 1.

      (2)  JO C 322, 27.11.2010, p. 3.

      (3)  JO C 83, 17.3.2011, p. 2.

      (4)  JO C 92, 24.3.2011, p. 8.


title: Decizia (UE) 2015/2036 a Consiliului din 26 octombrie 2015 de numire a patru supleanți italieni în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               14.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 298/22

         DECIZIA (UE) 2015/2036 A CONSILIULUI
   din 26 octombrie 2015
   de numire a patru supleanți italieni în cadrul Comitetului Regiunilor
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 305,
   având în vedere propunerea guvernului italian,
   întrucât:

               (1)

               La 26 ianuarie, la 5 februarie și la 23 iunie 2015, Consiliul a adoptat Deciziile (UE) 2015/116 (1), (UE) 2015/190 (2) și (UE) 2015/994 (3) de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada cuprinsă între 26 ianuarie 2015 și 25 ianuarie 2020.

               (2)

               Patru locuri de supleanți în cadrul Comitetului Regiunilor au devenit vacante ca urmare a încheierii mandatelor doamnei Bianca Maria D'ANGELO, doamnei Paola GIORGI, doamnei Carmen MURATORE și domnului Nicola VENDOLA,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numesc în calitate de supleanți în cadrul Comitetului Regiunilor pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2020:

               —

               Sig.ra Manuela BORA, Consigliere regionale e Assessore della Regione Marche;

               —

               Sig.ra Ilaria CAVO, Consigliere regionale e Assessore della Regione Liguria;

               —

               Sig. Vincenzo DE LUCA, Presidente della Regione Campania;

               —

               Sig. Michele EMILIANO, Presidente della Regione Puglia.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 26 octombrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. DIESCHBOURG

      (1)  JO L 20, 27.1.2015, p. 42.

      (2)  JO L 31, 7.2.2015, p. 25.

      (3)  JO L 159, 25.6.2015, p. 70.


title: Decizia Consiliului din 18 noiembrie 2014 de numire a unui supleant pentru Malta în cadrul Consiliului de Administrație al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă

text:
               22.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 420/4

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 18 noiembrie 2014
   de numire a unui supleant pentru Malta în cadrul Consiliului de Administrație al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă
   2014/C 420/04
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1365/75 al Consiliului din 26 mai 1975 privind constituirea Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă (1), în special articolul 6,
   având în vedere listele de candidați transmise Consiliului de guvernele statelor membre și de organizațiile angajatorilor și organizațiile lucrătorilor,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 2 decembrie 2013 (2) și 8 iulie 2014 (3), Consiliul a numit membrii și supleanții Consiliului de Administrație al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada care se încheie la 30 noiembrie 2016, cu excepția anumitor membri.

               (2)

               Organizația patronală BUSINESSEUROPE a prezentat o candidatură pentru ocuparea unui post vacant,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Următoarea persoană este numită supleant în cadrul Consiliului de Administrație al Fundației Europene pentru Îmbunătățirea Condițiilor de Viață și de Muncă pentru perioada care se încheie la 30 noiembrie 2016:
   I.   REPREZENTANȚII ORGANIZAȚIILOR PATRONALE

               Țară

               Membru

               Supleant

               Malta

               Dl Joe FARRUGIA

         Articolul 2
   Consiliul numește membrii și supleanții pentru care nu a fost prezentată încă o candidatură la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 18 noiembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. GOZI

      (1)  JO L 139, 30.5.1975, p. 1.

      (2)  JO C 358, 7.12.2013, p. 5.

      (3)  JO L 209, 16.7.2014, p. 54.


title: 2011/359/PESC: Decizia EUJUST LEX-IRAQ/1/2011 a Comitetului politic și de securitate din 21 iunie 2011 privind numirea șefului misiunii integrate a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX-IRAQ

text:
               22.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 162/14

         DECIZIA EUJUST LEX-IRAQ/1/2011 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 21 iunie 2011
   privind numirea șefului misiunii integrate a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX-IRAQ
   (2011/359/PESC)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 paragraful al treilea,
   având în vedere Decizia 2010/330/PESC a Consiliului din 14 iunie 2010 privind misiunea integrată a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX-IRAQ (1), în special articolul 9,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul Deciziei 2010/330/PESC, Comitetul politic și de securitate este autorizat, în conformitate cu articolul 38 din tratat, să adopte deciziile corespunzătoare în scopul exercitării controlului politic și a conducerii strategice a misiunii integrate a Uniunii Europene de sprijinire a statului de drept în Irak, EUJUST LEX-IRAQ (denumită în continuare „EUJUST LEX-IRAQ”), care includ în special decizia de numire a unui șef al misiunii.

               (2)

               Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate a propus numirea actualului șef adjunct al misiunii EUJUST LEX-IRAQ, Carl TORNELL, în calitate de șef al misiunii, începând cu data de 1 iulie 2011 și până la numirea ulterioară a unui nou șef de misiune,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Carl TORNELL este numit, prin prezenta decizie, în calitate de șef al misiunii EUJUST LEX-IRAQ, începând cu 1 iulie 2011 și până la numirea ulterioară a unui nou șef de misiune.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 21 iunie 2011.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         O. SKOOG

      (1)  JO L 149, 15.6.2010, p. 12.


title: Decizia Comisiei din 23 decembrie 2005 privind continuarea în 2006 a testelor și analizelor comparative comunitare demarate în 2005 referitoare la semințele și materialul de înmulțire ale Agrostis spp., D. glomerata L., Festuca spp., Lolium spp., Phleum spp., Poa spp., inclusiv amestecurile, și Asparagus officinalis în conformitate cu directivele 66/401/CEE și 2002/55/CE ale ConsiliuluiText cu relevanță pentru SEE.

text:
Anunţ juridic important

|

32005D0947

Official Journal L 342 , 24/12/2005 P. 0103 - 0103 Official Journal L 349 , 12/12/2006 P. 0729 - 0729

		20051223Decizia Comisieidin 23 decembrie 2005privind continuarea în 2006 a testelor și analizelor comparative comunitare demarate în 2005 referitoare la semințele și materialul de înmulțire ale Agrostis spp., D. glomerata L., Festuca spp., Lolium spp., Phleum spp., Poa spp., inclusiv amestecurile, și Asparagus officinalis în conformitate cu directivele 66/401/CEE și 2002/55/CE ale Consiliului(Text cu relevanță pentru SEE)(2005/947/CE)COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Directiva 66/401/CEE a Consiliului din 14 iunie 1966 privind comercializarea semințelor de plante furajere [1],având în vedere Directiva 2002/55/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind comercializarea semințelor de legume [2],având în vedere Decizia 2005/5/CE a Comisiei din 27 decembrie 2004 de stabilire a modalităților aplicabile testelor și analizelor comparative comunitare cu privire la semințele și materialul de înmulțire ale anumitor plante aparținând speciilor agricole, de legume și viței-de-vie, prevăzute de directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 68/193/CEE, 92/33/CEE, 2002/54/CE, 2002/55/CE, 2002/56/CE și 2002/57/CE ale Consiliului, pentru anii 2005-2009 [3], în special articolul 3,întrucât:(1) Decizia 2005/5/CE stabilește normele aplicabile testelor și analizelor comparative care trebuie realizate între 2005 și 2009 în conformitate cu directivele 66/401/CEE și 2002/55/CE în ceea ce privește Agrostis spp., D. glomerata L., Festuca spp., Lolium spp., Phleum spp., Poa spp., inclusiv amestecurile, și Asparagus officinalis.(2) Este necesar ca testele și analizele efectuate în 2005 să fie continuate în 2006,DECIDE:Articol unicTestele și analizele comparative comunitare demarate în 2005 referitoare la semințele și materialul de înmulțire ale Agrostis spp., D. glomerata L., Festuca spp., Lolium spp., Phleum spp., Poa spp., inclusiv amestecurile, și Asparagus officinalis sunt continuate în 2006 în conformitate cu Decizia 2005/5/CE.Adoptată la Bruxelles, 23 decembrie 2005.Pentru ComisieMarkos KyprianouMembru al Comisiei[1] JO 125, 11.7.1966, p. 2298/66. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/117/CE (JO L 14, 18.1.2005, p. 18).[2] JO L 193, 20.7.2002, p. 33. Directivă astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/117/CE.[3] JO L 2, 5.1.2005, p. 12.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2015/1630 a Parlamentului European din 29 aprilie 2015 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2013, secțiunea IX – Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor

text:
               30.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/138

      DECIZIA (UE) 2015/1630 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 29 aprilie 2015
      privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2013, secțiunea IX – Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere bugetul general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2013 (1),

                  —

                  având în vedere conturile anuale consolidate ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2013 [COM(2014) 510 – C8-0154/2014] (2),

                  —

                  având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3),

                  —

                  având în vedere declarația de asigurare (4) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2013 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere articolul 314 alineatul (10) și articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5),

                  —

                  având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (6), în special articolele 55, 99, 164, 165 și 166,

                  —

                  având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizul Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (A8-0118/2015),

         1.

            acordă Autorității Europene pentru Protecția Datelor descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului său aferent exercițiului financiar 2013;

         2.

            își prezintă observațiile în cadrul rezoluției de mai jos;

         3.

            încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluția Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, Consiliului European, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi, Ombudsmanului European, Autorității Europene pentru Protecția Datelor și Serviciului European de Acțiune Externă și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

               Președintele

            Martin SCHULZ

               Secretarul general

            Klaus WELLE

         (1)  JO L 66, 8.3.2013.

         (2)  JO C 403, 13.11.2014, p. 1.

         (3)  JO C 398, 12.11.2014, p. 1.

         (4)  JO C 403, 13.11.2014, p. 128.

         (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (6)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.


title: 2012/227/UE: Decizia Consiliului din 24 aprilie 2012 privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 116/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 24 aprilie 2012
   privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE
   (2012/227/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114 și articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Anexa II la Acordul privind Spațiul Economic European (2) (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) conține dispoziții și măsuri specifice privind reglementările tehnice, standardele, încercările și certificarea.

               (2)

               Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase (3) ar trebui încorporat în Acordul privind SEE.

               (3)

               Recomandarea 2010/133/UE a Comisiei din 2 martie 2010 privind prevenirea și reducerea contaminării cu carbamat de etil a rachiului de fructe cu sâmburi și a rachiului de marc de fructe cu sâmburi și privind monitorizarea nivelurilor de carbamat de etil din băuturile menționate (4) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

               (4)

               Regulamentul (CE) nr. 110/2008 a abrogat Regulamentul (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de stabilire a normelor generale cu privire la definirea, desemnarea și prezentarea băuturilor spirtoase (5), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, ar trebui abrogat în temeiul Acordului privind SEE.

               (5)

               Regulamentul (CEE) nr. 1014/90 al Comisiei din 24 aprilie 1990 de stabilire a normelor de aplicare privind definirea, descrierea și prezentarea băuturilor spirtoase (6), care este încorporat în Acordul privind SEE, a devenit caduc (7) și, prin urmare, ar trebui eliminat din Acordul privind SEE.

               (6)

               Pentru a reduce problemele care pot fi cauzate de consumul de alcool, statele AELS pot interzice, pe o bază nediscriminatorie, introducerea pe piața lor națională a băuturilor spirtoase destinate consumului uman direct care depășesc o concentrație alcoolică de 60 %.

               (7)

               Datorită caracteristicilor speciale ale sistemului de înregistrare a indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și faptului că se așteaptă un număr foarte redus de înregistrări din partea statelor AELS, punctul 4 litera (d) din Protocolul 1 la Acordul privind SEE nu se aplică în aceste chestiuni. Prin urmare, procedurile privind depunerea cererii și înregistrarea indicațiilor geografice, precum și cele legate de cererile din statele AELS care sunt părți la Acordul privind SEE, vor fi efectuate de către Comisie

               (8)

               Prinn urmare, poziția Uniunii în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la propunerile de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 24 aprilie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         N. WAMMEN

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

      (3)  JO L 39, 13.2.2008, p. 16.

      (4)  JO L 52, 3.3.2010, p. 53.

      (5)  JO L 160, 12.6.1989, p. 1.

      (6)  JO L 105, 25.4.1990, p. 9.

      (7)  JO C 30, 6.2.2009, p. 18.

      PROIECT
      DECIZIA NR. …/2012 A COMITETULUI MIXT AL SEE
      din
      de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (1), astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „Acordul privind SEE”, în special articolul 98,
      întrucât:

                  (1)

                  Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase (2) ar trebui încorporat în Acordul privind SEE.

                  (2)

                  Recomandarea 2010/133/UE a Comisiei din 2 martie 2010 privind prevenirea și reducerea contaminării cu carbamat de etil a rachiului de fructe cu sâmburi și a rachiului de marc de fructe cu sâmburi și privind monitorizarea nivelurilor de carbamat de etil din băuturile menționate (3) ar trebui încorporată în Acordul privind SEE.

                  (3)

                  Regulamentul (CE) nr. 110/2008 a abrogat Regulamentul (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de stabilire a normelor generale cu privire la definirea, desemnarea și prezentarea băuturilor spirtoase (4), care este încorporat în Acordul privind SEE și care, prin urmare, ar trebui abrogat din Acordul privind SEE.

                  (4)

                  Regulamentul (CEE) nr. 1014/90 al Comisiei (5), care este încorporat în Acordul privind SEE, a devenit caduc (6) și, prin urmare, ar trebui eliminat din Acordul privind SEE.

                  (5)

                  Datorită caracteristicilor speciale ale sistemului de înregistrare a indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase și faptului că se așteaptă un număr foarte redus de înregistrări din partea statelor AELS, pare justificat ca în aceste chestiuni să nu se aplice punctul 4 litera (d) din Protocolul 1 la Acordul privind SEE. Acest fapt nu aduce atingere altor decizii ale Comitetului mixt.

                  (6)

                  Prezenta decizie privește legislația referitoare la băuturile spirtoase. Legislația referitoare la băuturile spirtoase nu se aplică Liechtensteinului atât timp cât aplicarea Acordului între Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind schimburile comerciale cu produse agricole (7) se extinde la Liechtenstein, după cum se afirmă în partea introductivă a capitolului XXVII din anexa II la Acordul privind SEE. Prin urmare, prezenta decizie ar trebui să nu se aplice Liechtensteinului.

                  (7)

                  Anexa II la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      În anexa II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE, capitolul XXVII se modifică după cum urmează:

                  1.

                  textul de la punctul 1 [Regulamentul (CEE) nr. 1576/89 al Consiliului] și de la punctul 2 [Regulamentul (CEE) nr. 1014/90 al Consiliului] se elimină;

                  2.

                  se introduc următoarele puncte:

                              „9.

                                 32008 R 0110: Regulamentul (CE) nr. 110/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind definirea, desemnarea, prezentarea, etichetarea și protecția indicațiilor geografice ale băuturilor spirtoase (JO L 39, 13.2.2008, p. 16), astfel cum a fost modificat prin:

                                          —

                                             32008 R 1334: Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aromele și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe produsele alimentare (JO L 354, 31.12.2008, p. 34).

                                    În sensul prezentului acord, dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 110/2008 se citesc cu următoarele adaptări:

                                          (a)

                                          dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 110/2008 nu aduc atingere dreptului statelor AELS de a interzice, pe o bază nediscriminatorie, introducerea pe piața lor națională a băuturilor spirtoase destinate consumului uman direct care depășesc o concentrație alcoolică de 60 %;

                                          (b)

                                          statele AELS sunt invitate să trimită observatori la reuniunile Comitetului pentru băuturi spirtoase, prevăzut la articolul 25, care se ocupă de chestiunile care intră în domeniul de aplicare al actelor la care se face trimitere în Acordul privind SEE. Reprezentanții statelor AELS participă pe deplin la activitatea Comitetului menționat, dar nu au drept de vot;

                                          (c)

                                          punctul 4 litera (d) din Protocolul 1 la Acordul privind SEE nu se aplică capitolului III din Regulamentul (CE) nr. 110/2008;

                                          (d)

                                          la anexa III din Regulamentul (CE) nr. 110/2008 se adaugă următorul text:

                                                      Categoria de produse

                                                      Indicație geografică

                                                      Țara de origine (originea geografică precisă este indicată în dosarul tehnic)

                                                                  15.

                                                                  Vodcă

                                                         Íslenskt Vodka/Vodcă islandeză

                                                      Islanda

                                                         Norsk Vodka/Vodcă norvegiană

                                                      Norvegia

                                                                  24.

                                                                  Akvavit/aquavit

                                                         ÍslensktBrennivín/Aquavit islandez

                                                      Islanda

                                                         Norsk akevitt/Norsk Aquavit/Norsk Akvavit/Aquavit norvegian

                                                      Norvegia

                                                      Alte băuturi spirtoase

                                                      Indicațiile geografice menționate la acest punct se referă la produse care nu sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 110/2008. Prin urmare, acestea trebuie să fie completate cu descrierea pentru vânzare «băutură spirtoasă».
                                                      Statele AELS care produc băuturile spirtoase respective informează celelalte părți contractante cu privire la definițiile naționale ale acestor produse.

                              10.

                                 32010 H 0133: Recomandarea 2010/133/UE a Comisiei din 2 martie 2010 privind prevenirea și reducerea contaminării cu carbamat de etil a rachiului de fructe cu sâmburi și a rachiului de marc de fructe cu sâmburi și privind monitorizarea nivelurilor de carbamat de etil din băuturile menționate (JO L 52, 3.3.2010, p. 53).”

            Articolul 2
      Textul Regulamentului (CE) nr. 110/2008 și cel al Recomandării 2010/133/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
      Articolul 3
      Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările către Comitetul mixt al SEE, prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (8).
      Articolul 4
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la …, …

               Pentru Comitetul mixt al SEE

               Președintele

               Secretarii Comitetului mixt al SEE

         (1)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

         (2)  JO L 39, 13.2.2008, p. 16.

         (3)  JO L 52, 3.3.2010, p. 53.

         (4)  JO L 160, 12.6.1989, p. 1.

         (5)  JO L 105, 25.4.1990, p. 9.

         (6)  JO C 30, 6.2.2009, p. 18.

         (7)  JO L 114, 30.4.2002, p. 132.

         (8)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: 2013/257/UE: Decizia Consiliului din 27 mai 2013 privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE referitoare la cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 al Acordului de parteneriat între membrii grupului de state din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP), pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte

text:
               4.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 150/23

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 27 mai 2013
   privind poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE referitoare la cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 al Acordului de parteneriat între membrii grupului de state din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP), pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte
   (2013/257/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 209 alineatul (2) coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Acordul intern între reprezentații guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind măsurile care trebuie luate și procedurile care trebuie urmate pentru punerea în aplicare a Acordului de parteneriat ACP-CE (1), în special articolul 1,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul de parteneriat între membrii grupului de state din Africa, zona Caraibelor și Pacific (ACP), pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (2), modificat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (3) și, respectiv, la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (4) („Acordul ACP-UE”), prevede adoptarea unor protocoale financiare pentru perioade de câte cinci ani.

               (2)

               În conformitate cu articolul 7 din anexa Ib la Acordul de parteneriat ACP-UE, Uniunea Europeană și statele sale membre, împreună cu statele ACP, au efectuat o evaluare a rezultatelor, unul dintre elementele analizate fiind gradul de respectare a angajamentelor și de efectuare a plăților.

               (3)

               La 8 februarie 2013, Uniunea Europeană și statele sale membre au convenit să instituie mecanismul de finanțare, și anume cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare (FED), și au stabilit perioada exactă care urmează să fie acoperită (2014-2020) și valoarea fondurilor care vor fi alocate respectivului mecanism.

               (4)

               Ar trebui să se stabilească poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE referitoare la cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 al Acordului de parteneriat ACP-UE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată în numele Uniunii Europene în cadrul Consiliului de miniștri ACP-UE referitoare la protocolul privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 se bazează pe proiectul de decizie al Consiliului de miniștri ACP-UE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   După adoptare, decizia Consiliului de miniștri ACP-UE se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 27 mai 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 376.

      (2)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord rectificat prin JO L 385, 29.12.2004, p. 88.

      (3)  JO L 209, 11.8.2005, p. 27.

      (4)  JO L 287, 4.11.2010, p. 3.

      PROIECT
      DECIZIA CONSILIULUI DE MINIȘTRI ACP-UE
      din
      referitoare la adoptarea unui protocol privind cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020 al Acordului de parteneriat între membrii grupului de state din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte
      CONSILIUL DE MINIȘTRI ACP-UE,
      Având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului de state din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2) și, respectiv, la Ouagadougou la 22 iunie 2010 (3) („Acordul de parteneriat ACP-UE”), în special articolul 95 alineatul (2) și articolul 100,
      întrucât:

                  (1)

                  În conformitate cu articolul 7 din anexa Ib la Acordul de parteneriat ACP-UE, Uniunea Europeană și statele sale membre, împreună cu statele ACP, au realizat o evaluare a rezultatelor, unul dintre elementele analizate fiind gradul de realizare a angajamentelor și a plăților.

                  (2)

                  Uniunea Europeană și statele sale membre au convenit să instituie mecanismul de finanțare și anume, cel de al 11-lea FED, și au stabilit perioada exactă care urmează să fie acoperită (2014-2020) și valoarea fondurilor care vor fi alocate respectivului mecanism.

                  (3)

                  Protocolul de instituire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014 – 2020 ar trebui inserat în acord ca anexa Ic,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Anexa la prezenta decizie se adoptă ca o nouă anexă Ic la Acordul de parteneriat între membrii grupului de state din Africa, zona Caraibelor și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 și revizuit la Luxemburg la 25 iunie 2005 și, respectiv, la Ouagadougou la 22 iunie 2010.
      Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

         Adoptată la …,

               Pentru Consiliul de miniștri ACP-UE

               Președintele

         (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3. Acord rectificat prin JO L 385, 29.12.2004, p. 88.

         (2)  JO L 209, 11.8.2005, p. 27.

         (3)  JO L 287, 4.11.2010, p. 3.

      ANEXĂ
      Următoarea anexă se introduce în Acordul de parteneriat ACP-UE:

            „ANEXA Ic
            Cadrul financiar multianual pentru perioada 2014-2020

                        1.

                        Pentru scopurile prevăzute în prezentul acord și pentru o perioadă care începe la 1 ianuarie 2014, valoarea totală a asistenței financiare disponibile pentru statele ACP în prezentul cadru financiar multianual este de 31 589 milioane EUR, astfel cum se precizează la punctele 2 și 3.

                        2.

                        Suma de 29 089 milioane EUR alocată pentru cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare (FED) este disponibilă de la data intrării în vigoare a cadrului financiar multianual. Această sumă se alocă instrumentelor de cooperare după cum urmează:

                                    (a)

                                    24 365 milioane EUR pentru finanțarea de programe indicative naționale și regionale. Această sumă va servi la finanțarea:

                                                (i)

                                                programelor indicative naționale pentru fiecare dintre statele ACP în parte;

                                                (ii)

                                                programelor indicative regionale de sprijinire a cooperării și integrării regionale și interregionale a grupurilor de state ACP;

                                    (b)

                                    3 590 milioane EUR pentru finanțarea cooperării intra-ACP și interregionale cu mai multe sau toate statele ACP. Această sumă poate include și sprijinul structural acordat instituțiilor și organismelor instituite în temeiul prezentului acord. Suma menționată acoperă, de asemenea, asistența pentru cheltuielile de funcționare ale Secretariatului ACP menționate la punctele 1 și 2 din Protocolul nr. 1 privind cheltuielile de funcționare a instituțiilor comune;

                                    (c)

                                    1 134 milioane EUR pentru finanțarea Facilității pentru investiții în conformitate cu termenii și condițiile stabilite în anexa II (Termeni și condiții de finanțare) la prezentul acord, cu o contribuție suplimentară de 500 milioane EUR la resursele Facilității pentru investiții, administrate sub forma unui fond de rulment, precum și 634 milioane EUR sub formă de granturi pentru finanțarea subvențiilor la dobândă și de asistență tehnică în cadrul proiectelor, prevăzute la articolele 1, 2 și 4 din anexa respectivă pe perioada corespunzătoare celui de al 11-lea FED.

                        3.

                        Operațiunile finanțate în cadrul Facilității pentru investiții, printre care se numără și subvențiile la dobândă aferente, sunt gestionate de Banca Europeană de Investiții (BEI). Suplimentar fondurilor disponibile în cadrul celui de al 11-lea FED, BEI pune la dispoziție maximum 2 500 de milioane EUR sub forma unor împrumuturi din resurse proprii. Aceste resurse se acordă în scopurile prevăzute în anexa II la prezentul acord, în conformitate cu condițiile stabilite în statutul BEI și cu dispozițiile relevante ale termenilor și condițiilor de finanțare a investițiilor din anexa respectivă. Toate celelalte resurse financiare din prezentul cadru financiar multianual sunt gestionate de Comisie.

                        4.

                        După 31 decembrie 2013 sau după data intrării în vigoare a prezentului cadru financiar multianual, în funcție de data cea mai recentă, soldurile aferente celui de al 10-lea FED sau FED-urilor anterioare și fondurilor dezangajate din proiectele desfășurate în cadrul acestor FED-uri nu se mai angajează, cu excepția cazului în care Consiliul Uniunii Europene adoptă în unanimitate o decizie contrară; în mod excepțional, astfel de dezangajări pot avea loc pentru soldurile restante și sumele rambursate alocate pentru finanțarea Facilității pentru investiții, cu excepția subvențiilor la rata dobânzii, și pentru soldurile rămase aferente sistemului de stabilizare a veniturilor din exporturi agricole primare (Stabex) în cadrul FED-urilor anterioare celui de al 9-lea FED.

                        5.

                        Suma totală aferentă prezentului cadru financiar multianual acoperă perioada 1 ianuarie 2014 – 31 decembrie 2020. Fondurile aferente celui de al 11-lea FED și, în cazul Facilității pentru investiții, fondurile provenite din sumele rămase disponibile, nu se angajează după 31 decembrie 2020, cu excepția cazului în care Consiliul Uniunii Europene adoptă în unanimitate o decizie contrară, pe baza unei propuneri din partea Comisiei. Cu toate acestea, fondurile subscrise de către statele membre în cadrul celui de al 9-lea, al 10-lea și al 11-lea FED pentru finanțarea Facilității pentru investiții trebuie să rămână disponibile, ulterior datei de 31 decembrie 2020, pentru plăți.

                        6.

                        Comitetul ambasadorilor, care acționează în numele Consiliului de miniștri ACP-UE, poate lua, în cadrul sumei totale corespunzătoare cadrului financiar multianual, măsurile corespunzătoare pentru îndeplinirea cerințelor de programare în baza uneia dintre alocările prevăzute la punctul 2, inclusiv redistribuirea de fonduri între aceste alocări.

                        7.

                        Părțile pot decide să efectueze o revizuire a rezultatelor, evaluând gradul de realizare a angajamentelor și a plăților, precum și rezultatele și impactul ajutorului furnizat. Această revizuire urmează să se efectueze pe baza unei propuneri elaborate de Comisie.

                        8.

                        Orice stat membru poate transmite Comisiei sau BEI contribuțiile voluntare în vederea sprijinirii obiectivelor Acordului de parteneriat ACP-UE. Statele membre pot, de asemenea, să cofinanțeze proiecte sau programe, de exemplu, în cadrul inițiativelor specifice care urmează să fie gestionate de către Comisie sau BEI. Trebuie garantată implicarea ACP în astfel de inițiative la nivel național.”