title: Decizia (UE) 2016/2311 a Consiliului din 8 decembrie 2016 de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Kazahstanului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii

text:
               20.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 345/53

         DECIZIA (UE) 2016/2311 A CONSILIULUI
   din 8 decembrie 2016
   de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Kazahstanului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (3), coroborat cu articolul 218,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Printre obiectivele pe care și le-a stabilit Uniunea Europeană se numără promovarea protecției drepturilor copilului, după cum se afirmă în articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Măsurile de protecție a copiilor împotriva deplasării sau reținerii ilicite reprezintă o parte esențială a acestei politici.

               (2)

               Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 (2) (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles IIa”), care urmărește protejarea copiilor împotriva efectelor dăunătoare ale unei deplasări sau rețineri ilicite și stabilirea de proceduri în vederea asigurării înapoierii imediate a copiilor în statul în care își au reședința obișnuită, precum și în vederea garantării protecției drepturilor de vizitare și a drepturilor privind încredințarea.

               (3)

               Regulamentul Bruxelles IIa completează și consolidează Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), care stabilește, la nivel internațional, un sistem de obligații și de cooperare între statele contractante și între autoritățile centrale și urmărește să asigure înapoierea imediată a copiilor deplasați sau reținuți ilicit.

               (4)

               Toate statele membre ale Uniunii sunt parte la Convenția de la Haga din 1980.

               (5)

               Uniunea încurajează statele terțe să adere la Convenția de la Haga din 1980 și sprijină punerea în aplicare corectă a Convenției de la Haga din 1980 prin participarea, alături de statele membre, printre altele, la comisiile speciale organizate periodic de Conferința de la Haga de drept internațional privat.

               (6)

               Un cadru juridic comun aplicabil între statele membre ale Uniunii și statele terțe ar putea fi cea mai bună soluție pentru cazurile delicate de răpire internațională de copii.

               (7)

               Convenția de la Haga din 1980 prevede că aceasta se aplică în raporturile dintre statul aderent și acele state contractante care au declarat că acceptă aderarea.

               (8)

               Convenția de la Haga din 1980 nu permite organizațiilor de integrare economică regională, precum Uniunea, să devină parte la aceasta. Prin urmare, Uniunea nu poate să adere la convenția respectivă și nici să depună o declarație de acceptare a unui stat aderent.

               (9)

               În temeiul Avizului 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene, declarațiile de acceptare făcute în conformitate cu Convenția de la Haga din 1980 țin de competența externă exclusivă a Uniunii.

               (10)

               La 3 iunie 2013, Kazahstanul și-a depus instrumentul de aderare la Convenția de la Haga din 1980. Convenția de la Haga din 1980 a intrat în vigoare în ceea ce privește Kazahstanul la 1 septembrie 2013.

               (11)

               Numai Regatul Țărilor de Jos a acceptat deja aderarea Kazahstanului la Convenția de la Haga din 1980. O evaluare a situației din Kazahstan a condus la concluzia că acele state membre care nu au acceptat încă aderarea Kazahstanului sunt în măsură să accepte, în interesul Uniunii, aderarea Kazahstanului în conformitate cu dispozițiile Convenției de la Haga din 1980.

               (12)

               Prin urmare, statele membre care nu au acceptat încă aderarea Kazahstanului ar trebui să fie autorizate să își depună declarațiile de acceptare a aderării Kazahstanului, în interesul Uniunii, în conformitate cu dispozițiile prezentei decizii. Regatul Țărilor de Jos care a acceptat deja aderarea Kazahstanului la Convenția de la Haga din 1980 nu ar trebui să depună o nouă declarație de acceptare, deoarece declarația existentă rămâne valabilă în temeiul dreptului internațional public.

               (13)

               Regatului Unit și Irlandei le revin obligații în temeiul Regulamentului Bruxelles IIa și participă la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii.

               (14)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și aceasta nu i se aplică,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   (1)   Statele membre care nu au făcut încă acest lucru sunt autorizate, prin prezenta decizie, să accepte aderarea Kazahstanului la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), în interesul Uniunii.
   (2)   Statele membre menționate la alineatul (1) depun cel târziu până la 9 decembrie 2017 o declarație de acceptare a aderării Kazahstanului la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, formulată astfel:

      „[Denumirea completă a STATULUI MEMBRU] declară că acceptă aderarea Kazahstanului la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, în conformitate cu Decizia (UE) 2016/2311 a Consiliului.”

   (3)   Fiecare stat membru informează Consiliul și Comisia în legătură cu depunerea declarației sale de acceptare a aderării Kazahstanului și transmite Comisiei textul declarației în termen de două luni de la depunerea acesteia.
   Articolul 2
   Statul membru care și-a depus declarația de acceptare a aderării Kazahstanului la Convenția de la Haga din 1980 înainte de data adoptării prezentei decizii nu depune o nouă declarație.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se adresează tuturor statelor membre, cu excepția Regatului Țărilor de Jos și Regatului Danemarcei.

      Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Avizul Parlamentului European din 5 octombrie 2016 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, 23.12.2003, p. 1).


title: Decizia Consiliului din 27 februarie 2006 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind participarea Elveției la Agenția Europeană de Mediu și la Rețeaua europeană de informare și observare pentru mediu

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0235

Jurnalul Oficial L 090 , 28/03/2006 p. 0036 - 0036

		20060227Decizia Consiliuluidin 27 februarie 2006privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind participarea Elveției la Agenția Europeană de Mediu și la Rețeaua europeană de informare și observare pentru mediu(2006/235/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 175 alineatul (1) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză, articolul 300 alineatul (3) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (4),având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],întrucât:(1) Activitățile Agenției Europene de Mediu și ale Rețelei europene de informare și observare pentru mediu, înființate prin Regulamentul (CEE) nr. 1210/90 al Consiliului [2], au fost deja extinse și în alte state europene prin intermediul unor acorduri bilaterale încheiate de Comunitate, ținând seama de caracterul transfrontalier al problemelor de mediu și de necesitatea de a consolida cooperarea internațională în acest domeniu.(2) La 20 iulie 2000, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze cu Confederația Elvețiană un acord privind participarea Elveției la Agenția Europeană de Mediu și la Rețeaua europeană de informare și observare pentru mediu.(3) Sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară, acordul a fost semnat în numele Comunității la 26 octombrie 2004.(4) Acordul ar trebui să fie aprobat de către Comunitate,DECIDE:Articolul 1Se aprobă, în numele Comunității Europene, Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind participarea Elveției la Agenția Europeană de Mediu și la Rețeaua europeană de informare și observare pentru mediu.Textul acordului se anexează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității, la notificarea prevăzută la articolul 20 din acord [3].Articolul 3În cadrul comitetul mixt creat în temeiul articolului 16 din acord, Comunitatea este reprezentată de către Comisie.Poziția Comunității în ceea ce privește deciziile comitetului mixt se adoptă de către Consiliu, hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei, pentru chestiunile privind contribuția financiară a Elveției și pentru toate derogările semnificative privind încorporarea actelor din legislația comunitară în anexa I, precum și pentru orice modificări aduse anexei III.În cazul tuturor celorlalte decizii ale comitetului mixt, inclusiv pentru încorporarea periodică a actelor din legislația comunitară în anexa I, sub rezerva ajustărilor tehnice necesare, precum și în cazul chestiunilor legate de funcționarea internă a comitetului mixt, poziția Comunității se adoptă de către Comisie.Articolul 4Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 27 februarie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleU. Plassnik[1] Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.[2] JO L 120, 11.5.1990, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1641/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 245, 23.9.2003, p. 1).[3] Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 21 octombrie 2010 privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului de stabilizare și de asociere instituit prin Acordul de stabilizare și asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte, privind adoptarea dispozițiilor referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială

text:
               23.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 306/28

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 21 octombrie 2010
   privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului de stabilizare și de asociere instituit prin Acordul de stabilizare și asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte, privind adoptarea dispozițiilor referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială
   (2010/701/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 79 alineatul (2) litera (b), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 46 din Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte (1) („acordul”), Consiliul de stabilizare și de asociere adoptă, printr-o decizie, dispozițiile corespunzătoare pentru punerea în aplicare a obiectivelor stabilite în articolul menționat.

               (2)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu îi revine nicio obligație în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

               (3)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul menționat, respectivele state membre nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu le revine nicio obligație în temeiul acesteia și nu fac obiectul aplicării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Consiliului de stabilizare și de asociere instituit prin Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte, în ceea ce privește punerea în aplicare a articolului 46 din acord se bazează pe proiectul de decizie a Consiliului de stabilizare și de asociere, atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 21 octombrie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. MILQUET

      (1)  JO L 84, 20.3.2004, p. 13.
    ---documentbreak---

               23.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 306/29

         Proiect
   DECIZIA NR. …/… A CONSILIULUI DE STABILIZARE ȘI DE ASOCIERE
   instituit prin Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte,
   din …
   privind dispozițiile referitoare la coordonarea sistemelor de securitate socială incluse în Acordul de stabilizare și asociere
   CONSILIUL DE STABILIZARE ȘI DE ASOCIERE,
   având în vedere Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte (1), în special articolul 46,
   întrucât:

               (1)

               La articolul 46 din Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte („acordul”) se prevede coordonarea sistemelor de securitate socială din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și din statele membre și se stabilesc principiile pentru o astfel de coordonare.

               (2)

               În conformitate cu articolul 46 din acord se prevede adoptarea de către Consiliul de stabilizare și de asociere a unei decizii în vederea punerii în aplicare a obiectivelor prevăzute la articolul menționat.

               (3)

               În ceea ce privește aplicarea principiului nediscriminării, prezenta decizie nu ar trebui să acorde niciun fel de alte drepturi suplimentare în temeiul anumitor fapte și evenimente desfășurate pe teritoriul celeilalte părți contractante, atunci când astfel de fapte și evenimente nu sunt luate în considerare în temeiul legislației primei părți contractante, cu excepția dreptului de a exporta anumite prestații.

               (4)

               În aplicarea prezentei decizii, dreptul lucrătorilor care dețin cetățenia Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei la prestații familiale ar trebui să se supună condiției ca membrii familiilor acestora să fie rezidenți în mod legal împreună cu lucrătorii în cauză, în statul membru în care lucrătorii sunt angajați. Prezenta decizie nu ar trebui să prevadă niciun drept la prestații familiale pentru membrii familiilor acestora rezidenți într-un alt stat, de exemplu Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.

               (5)

               Regulamentul (CE) nr. 859/2003 al Consiliului (2) extinde deja dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 și ale Regulamentului (CEE) nr. 574/72 la resortisanții din țări terțe care nu se află deja sub incidența dispozițiilor respective, exclusiv pentru motive de cetățenie. Regulamentul (CE) nr. 859/2003 prevede deja principiul cumulării perioadelor de asigurare realizate de lucrătorii din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei în diferite state membre, cu privire la dreptul la anumite prestații, prevăzute la articolul 46 alineatul (1) prima liniuță din acord.

               (6)

               Pentru a se facilita aplicarea regulilor de coordonare, ar putea fi necesar să se prevadă dispoziții speciale care să corespundă caracteristicilor proprii legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei.

               (7)

               În vederea asigurării unei bune funcționări a coordonării sistemelor de securitate socială din statele membre și din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, este necesar să se prevadă dispoziții specifice privind cooperarea dintre statele membre și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, precum și dintre persoana în cauză și instituția din statul competent.

               (8)

               Pentru a proteja persoanele aflate sub incidența prezentei decizii și pentru a garanta faptul că acestea nu pierd drepturi ca rezultat al intrării în vigoare a deciziei, ar trebui să se adopte dispoziții tranzitorii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   PARTEA I

      DISPOZIȚII GENERALE

   Articolul 1
   Definiții
   (1)   În sensul prezentei decizii:

               (a)

               „acord” înseamnă Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte;

               (b)

               „regulament” înseamnă Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (3), astfel cum sunt aplicabile în statele membre ale Uniunii Europene;

               (c)

               „regulament de punere în aplicare” înseamnă Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (4);

               (d)

               „stat membru” înseamnă un stat membru al Uniunii Europene;

               (e)

               „lucrător” înseamnă:

                           (i)

                           în sensul legislației unui stat membru, o persoană care desfășoară o activitate salariată în sensul articolului 1 litera (a) din regulament;

                           (ii)

                           în sensul legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, o persoană care desfășoară o activitate salariată în sensul legislației respective;

               (f)

               „membru de familie” înseamnă:

                           (i)

                           în sensul legislației unui stat membru, un membru de familie în sensul articolului 1 litera (i) din regulament;

                           (ii)

                           în sensul legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, un membru de familie în conformitate cu respectiva legislație;

               (g)

               „legislație” înseamnă:

                           (i)

                           în ceea ce privește statele membre, legislația în sensul articolului 1 litera (l) din regulament aplicabilă prestațiilor care intră sub incidența prezentei decizii;

                           (ii)

                           în ceea ce privește Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, legislația relevantă aplicabilă în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei prestațiilor care intră sub incidența prezentei decizii;

               (h)

               „prestații” înseamnă:

                           —

                           pensiile pentru bătrânețe;

                           —

                           pensii de urmaș;

                           —

                           pensii în cazul unor accidente de muncă și boli profesionale;

                           —

                           pensiile de invaliditate legate de accidente de muncă și boli profesionale;

                           —

                           alocațiile familiale;

               (i)

               „prestații exportabile” înseamnă:

                           (i)

                           în ceea ce privește statele membre:

                                       —

                                       pensiile pentru bătrânețe;

                                       —

                                       pensii de urmaș;

                                       —

                                       pensii în cazul unor accidente de muncă și boli profesionale;

                                       —

                                       pensiile de invaliditate legate de accidente de muncă și boli profesionale,

                                 în sensul regulamentului, cu excepția prestațiilor speciale necontributive în bani, enumerate în anexa X la regulament;

                           (ii)

                           în ceea ce privește Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, prestațiile aferente prevăzute de legislația Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, cu excepția prestațiilor speciale necontributive în bani, prevăzute în anexa I la prezenta decizie;

         (2)   Ceilalți termeni folosiți în prezenta decizie au sensul care le este atribuit:

               (a)

               în ceea ce privește statele membre, prin regulament și prin regulamentul de punere în aplicare;

               (b)

               în ceea ce privește Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, prin legislația relevantă, astfel cum este aplicabilă în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.

         Articolul 2
   Domeniul de aplicare personal
   Prezenta decizie se aplică:

               (a)

               lucrătorilor care sunt resortisanți ai Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei și care sunt sau au fost angajați în mod legal pe teritoriul unui stat membru și care se află ori s-au aflat sub incidența legislației unuia sau mai multor state membre, precum și urmașilor acestora;

               (b)

               membrilor familiilor lucrătorilor menționați la litera (a), cu condiția ca membrii de familie respectivi să fie sau să fi fost rezidenți în mod legal împreună cu lucrătorul în cauză pe durata în care lucrătorul a fost angajat într-un stat membru;

               (c)

               lucrătorilor care sunt resortisanți ai unui stat membru și care sunt sau au fost angajați în mod legal pe teritoriul Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei și care se află ori s-au aflat sub incidența legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, precum și urmașilor acestora; precum și

               (d)

               membrilor familiilor lucrătorilor menționați la litera (c), cu condiția ca membrii de familie respectivi să fie sau să fi fost rezidenți în mod legal împreună cu lucrătorul în cauză pe durata în care lucrătorul a fost angajat în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.

         Articolul 3
   Egalitatea de tratament
   (1)   Lucrătorii care sunt resortisanți din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și care sunt angajați în mod legal într-un stat membru, precum și orice membru al familiilor acestora care este rezident în mod legal împreună cu aceștia, beneficiază, în ceea ce privește prestațiile în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (h), de un tratament lipsit de orice discriminare bazată pe cetățenie în raport cu resortisanții statelor membre în care acești lucrători sunt angajați.
   (2)   Lucrătorii care sunt resortisanți ai unui stat membru și care sunt angajați în mod legal în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, precum și orice membru al familiilor acestora care este rezident în mod legal împreună cu aceștia, beneficiază, în ceea ce privește prestațiile în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (h), de un tratament lipsit de orice discriminare bazată pe cetățenie în raport cu resortisanții statelor membre în care acești lucrători sunt angajați.
   PARTEA II

      RELAȚII ÎNTRE STATELE MEMBRE ȘI FOSTA REPUBLICĂ IUGOSLAVĂ A MACEDONIEI

   Articolul 4
   Eliminarea clauzelor de reședință
   (1)   Prestațiile exportabile în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (i) la care au dreptul persoanele menționate la articolul 2 literele (a) și (c) nu fac obiectul niciunei reduceri, modificări, suspendări, retrageri sau confiscări pe baza faptului că beneficiarul își are reședința,

               (i)

               pe teritoriul Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, în ceea ce privește o prestație în temeiul legislației unui stat membru; sau

               (ii)

               pe teritoriul unui stat membru, în ceea ce privește o prestație în temeiul legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei.

         (2)   Membrii familiei unui lucrător astfel cum sunt menționați la articolul 2 litera (b) au dreptul la prestații exportabile în sensul articolului alineatul (1) litera (i) în același mod ca și membrii familiei unui lucrător care este resortisant al statului membru în cauză atunci când membrii de familie respectivi își au reședința pe teritoriul Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei.
   (3)   Membrii familiei unui lucrător astfel cum sunt menționați la articolul 2 litera (d) au dreptul la prestații exportabile în sensul articolului 1 alineatul (1) litera (i) în același mod ca și membrii familiei unui lucrător care este resortisant al Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei atunci când membrii de familie respectivi își au reședința pe teritoriul unui stat membru.
   PARTEA III

      DISPOZIȚII DIVERSE

   Articolul 5
   Cooperare
   (1)   Statele membre și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei își transmit reciproc toate informațiile referitoare la modificările care survin în legislația acestora și care ar putea afecta punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   În sensul prezentei decizii, autoritățile și instituțiile din statele membre și din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei își oferă reciproc bunele oficii și acționează ca și cum ar fi vorba despre punerea în aplicare a propriei legislații. Asistența administrativă acordată de autoritățile și instituțiile menționate este, în principiu, gratuită. Cu toate acestea, autoritățile competente din statele membre și din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei pot conveni asupra rambursării anumitor cheltuieli.
   (3)   În sensul prezentei decizii, autoritățile și instituțiile din statele membre și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei pot comunica direct între ele, precum și cu persoanele în cauză sau cu mandatarii acestora.
   (4)   Instituțiilor și persoanelor aflate sub incidența prezentei decizii le revine obligația de a se informa reciproc și de a coopera în scopul de a asigura punerea în aplicare corectă a prezentei decizii.
   (5)   Persoanele respective trebuie să informeze, în cel mai scurt termen, instituțiile din statul membru competent sau din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, în cazul în care aceasta din urmă este statul competent, precum și pe cele ale statului membru de reședință sau ale Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, în cazul în care aceasta din urmă este statul de reședință, cu privire la orice modificare a situației lor personale sau familiale, care afectează drepturile la prestații în temeiul prezentei decizii.
   (6)   Nerespectarea obligației de informare prevăzută la alineatul (5) poate atrage după sine aplicarea unor măsuri proporționale în conformitate cu dreptul intern. Cu toate acestea, respectivele măsuri trebuie să fie echivalente cu cele aplicabile în situații similare în temeiul dreptului intern și, în practică, să nu facă imposibilă sau deosebit de dificilă exercitarea drepturilor conferite solicitanților de prezenta decizie.
   (7)   Statele membre și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei pot să prevadă dispoziții de drept intern care să stabilească condiții de verificare a dreptului la prestații pentru a ține seama de faptul că beneficiarii au locul de ședere sau de reședință în afara teritoriului statului unde se află instituția debitoare. Aceste dispoziții vor fi proporționale, nu vor face obiectul niciunei discriminări pe bază de naționalitate și vor respecta principiile prezentei decizii. Consiliul de stabilizare și de asociere trebuie să fie înștiințat cu privire la aceste dispoziții.
   Articolul 6
   Verificări administrative și examene medicale
   (1)   Prezentul articol se aplică persoanelor menționate la articolul 2 și care beneficiază de prestații exportabile menționate la articolul 1 alineatul (1) litera (i), precum și instituțiilor care sunt responsabile de punerea în aplicare a prezentei decizii.
   (2)   În cazul în care un beneficiar sau un solicitant de prestații sau un membru al familiei acestuia efectuează un sejur sau își are reședința pe teritoriul unui stat membru, iar instituția debitoare se află în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei sau în cazul în care un beneficiar sau un solicitant de prestații sau un membru de al familiei al acestuia efectuează un sejur sau își are reședința în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, iar instituția debitoare se află într-un stat membru, examenul medical se efectuează, la cererea acelei instituții, de către instituția din locul de ședere sau de reședință al beneficiarului, în conformitate cu procedurile prevăzute de legislația aplicată de instituția respectivă.
   Instituția debitoare informează instituția din locul de ședere sau de reședință cu privire la orice cerințe speciale, după caz, care trebuie respectate și cu privire la punctele care trebuie acoperite în cadrul controlului medical.
   Instituția din locul de ședere sau din locul de reședință transmite un raport instituției debitoare care a solicitat examenul medical.
   Instituția debitoare își rezervă dreptul de a dispune examinarea beneficiarului de către un medic ales de aceasta, fie pe teritoriul unde beneficiarul sau solicitantul de prestații își are locul de ședere sau de reședință, fie în țara unde se află instituția debitoare. Cu toate acestea, beneficiarului poate să i se ceară deplasarea în statul instituției debitoare numai dacă acesta este în măsură să întreprindă călătoria evitând orice risc pentru sănătatea sa și dacă instituția debitoare își asumă costul călătoriei și al cazării.
   (3)   În cazul în care un beneficiar sau un solicitant de prestații sau un membru al familiei acestuia își are locul de ședere sau reședința pe teritoriul unui stat membru, iar instituția debitoare se află în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei sau în cazul în care un beneficiar sau un solicitant de prestații sau un membru al familiei acestuia își are locul de ședere sau reședința în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, iar instituția debitoare se află într-un stat membru, verificarea administrativă este efectuată, la cererea instituției debitoare, de către instituția din locul de ședere sau de reședință al beneficiarului.
   Instituția de la locul de ședere sau de la locul de reședință transmite un raport instituției debitoare care a solicitat verificarea administrativă.
   Instituția debitoare își rezervă dreptul de a dispune examinarea situației beneficiarului de către un profesionist ales de aceasta. Cu toate acestea, beneficiarului poate să i se ceară deplasarea în statul instituției debitoare numai dacă acesta este în măsură să întreprindă călătoria evitând orice risc pentru sănătatea sa și dacă instituția debitoare își asumă costul călătoriei și al cazării.
   (4)   Unul sau mai multe state membre și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei pot să convină asupra altor dispoziții administrative, sub rezerva informării Consiliului de stabilizare și de asociere cu privire la aceasta.
   (5)   Prin derogare de la principiul asistenței administrative reciproce gratuite prevăzut la articolul 5 alineatul (2) din prezenta decizie, suma efectivă a cheltuielilor privind verificările menționate la alineatele (2)-(3) din prezentul articol se rambursează instituției care a fost însărcinată cu acestea, de către instituția debitoare care a solicitat efectuarea lor.
   Articolul 7
   Aplicarea articolului 118 din acord
   Articolul 118 din acord se aplică în cazul în care oricare dintre părți consideră că cealaltă parte nu a respectat obligațiile menționate la articolele 5 și 6.
   Articolul 8
   Dispoziții speciale pentru aplicarea legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei
   Dacă este necesar, Consiliul de stabilizare și de asociere poate stabili, în anexa II, dispoziții speciale pentru aplicarea legislației Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei.
   Articolul 9
   Procedurile administrative întemeiate pe acordurile bilaterale existente
   Procedurile administrative prevăzute în acordurile bilaterale existente între un stat membru și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei se pot aplica în continuare cu condiția ca respectivele proceduri să nu afecteze în mod negativ drepturile sau obligațiile persoanelor în cauză, astfel cum se stabilește prin prezenta decizie.
   Articolul 10
   Acorduri de completare a procedurilor de punere în aplicare a prezentei decizii
   Unul sau mai multe state membre și Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei pot încheia acorduri desinate să completeze procedurile administrative de punere în aplicare a prezentei decizii, în special în privința prevenirii și combaterii fraudei și a erorilor.
   PARTEA IV

      DISPOZIȚII TRANZITORII ȘI FINALE

   Articolul 11
   Dispoziții tranzitorii
   (1)   În temeiul prezentei decizii, nu se dobândește niciun drept aferent perioadei anterioare datei intrării sale în vigoare.
   (2)   Sub rezerva alineatului (1), în conformitate cu prezenta decizie, un drept se dobândește chiar dacă acesta se referă la un eveniment care a survenit înaintea datei intrării în vigoare a acesteia.
   (3)   La cererea persoanei în cauză, orice prestație care nu a fost acordată sau care a fost suspendată, pe motive de cetățenie sau de loc de reședință a persoanei în cauză, se acordă sau se restabilește de la data intrării în vigoare a prezentei decizii, cu condiția ca drepturile pentru care au fost acordate prestațiile anterior să nu fi dat naștere unei plăți forfetare.
   (4)   În cazul în care cererea menționată la alineatul (3) este depusă în termen de doi ani de la data intrării în vigoare a prezentei decizii, drepturile conferite în conformitate cu prezenta decizie produc efecte de la data intrării în vigoare a prezentei decizii, iar dispozițiile legislației oricărui stat membru sau a Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei privind decăderea din drepturi sau prescrierea drepturilor nu pot fi opozabile persoanelor în cauză.
   (5)   În cazul în care cererea menționată la alineatul (3) este depusă după expirarea termenului de doi ani de la data intrării în vigoare a prezentei decizii, drepturile care nu au fost pierdute sau nu sunt prescrise produc efecte de la data la care a fost depusă cererea, sub rezerva oricăror dispoziții mai favorabile din legislația oricărui stat membru sau a Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei.
   Articolul 12
   Anexele la prezenta decizie
   (1)   Anexele la prezenta decizie fac parte integrantă din aceasta.
   (2)   La solicitarea Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei, anexele pot fi modificate printr-o decizie a Consiliului de stabilizare și de asociere.
   Articolul 13
   Intrare în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare în prima zi a lunii următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la …, … .

            Pentru Consiliul de stabilizare și de asociere

            Președintele

      (1)  JO L 84, 20.3.2004, p. 13.

      (2)  JO L 124, 20.5.2003, p. 1.

      (3)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

      (4)  JO L 284, 30.10.2009, p. 1.
   ANEXA I

      LISTA PRESTAȚIILOR SPECIALE NECONTRIBUTIVE ÎN BANI DIN FOSTA REPUBLICĂ IUGOSLAVĂ A MACEDONIEI

   …
   ANEXA II

      DISPOZIȚII SPECIALE PENTRU APLICAREA LEGISLAȚIEI FOSTEI REPUBLICI IUGOSLAVE A MACEDONIEI

   …


title: 2012/41/UE: Decizia Consiliului din 23 ianuarie 2012 privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la instituirea unui grup de lucru comun în vederea monitorizării punerii în aplicare a capitolului IIa din Protocolul nr. 10 la Acordul privind SEE referitor la simplificarea controalelor și a formalităților în cazul transportului de mărfuri și definirea regulamentului său de procedură

text:
               27.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 24/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 23 ianuarie 2012
   privind poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la instituirea unui grup de lucru comun în vederea monitorizării punerii în aplicare a capitolului IIa din Protocolul nr. 10 la Acordul privind SEE referitor la simplificarea controalelor și a formalităților în cazul transportului de mărfuri și definirea regulamentului său de procedură
   (2012/41/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114, articolul 207 alineatul (2) și articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul nr. 10 la acord a fost modificat prin Decizia nr. 76/2009 a Comitetului mixt al SEE din 30 iunie 2009 (2), în vederea introducerii unui nou capitol IIa privind măsurile vamale de securitate.

               (2)

               Articolul 9b din Protocolul nr. 10 prevede că, în comerțul bilateral între părțile contractante, nu se aplică măsuri vamale de securitate, cu condiția existenței unui nivel echivalent de securitate vamală pe teritoriile lor.

               (3)

               Articol 9f din Protocolul nr. 10 stabilește, de asemenea, obligația care revine Comitetului mixt al SEE de a defini reguli care să permită părților contractante să asigure monitorizarea punerii în aplicare a capitolului IIa din Protocolul nr. 10 și să verifice respectarea dispozițiilor din capitolul IIa și din anexele I și II la Protocolul nr. 10,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană în cadrul Comitetului mixt al SEE cu privire la instituirea unui grup de lucru comun în vederea monitorizării punerii în aplicare a capitolului IIa din Protocolul nr. 10 la Acordul privind SEE referitor la simplificarea controalelor și a formalităților în cazul transportului de mărfuri și definirea regulamentului său de procedură, se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 23 ianuarie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. GJERSKOV

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 232, 3.9.2009, p. 40.

      PROIECT
      DECIZIA NR. …/2011 A COMITETULUI MIXT AL SEE
      din …
      cu privire la instituirea unui grup de lucru comun în vederea monitorizării punerii în aplicare a capitolului IIa din Protocolul nr. 10 la Acordul privind SEE referitor la simplificarea controalelor și a formalităților în cazul transportului de mărfuri și definirea regulamentului său de procedură
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      Având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 92 și articolul 94 alineatul (3), precum și articolul 9f alineatul (1) din Protocolul nr. 10 la Acordul privind SEE,
      întrucât:

                  (1)

                  Protocolul nr. 10 la Acordul privind SEE a fost modificat prin Decizia nr. 76/2009 a Comitetului mixt al SEE din 30 iunie 2009 (1), în vederea introducerii unui nou capitol IIa privind măsurile vamale de securitate.

                  (2)

                  Articolul 9b din Protocolul nr. 10 prevede că, în comerțul bilateral între părțile contractante, nu se aplică măsurile vamale de securitate, cu condiția existenței unui nivel echivalent de securitate vamală pe teritoriile lor.

                  (3)

                  Articol 9f din Protocolul nr. 10 stabilește, de asemenea, obligația care revine Comitetului mixt al SEE de a defini normele care să permită părților contractante să asigure monitorizarea punerii în aplicare a capitolului IIa din Protocolul nr. 10 și să verifice respectarea dispozițiilor din capitolul IIa și din anexele I și II la Protocolul nr. 10,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      (1)   Se instituie un grup de lucru comun privind măsurile vamale de securitate („grupul de lucru”), cu scopul de a asigura monitorizarea punerii în aplicare a dispozițiilor în materie de securitate vamală prevăzute în capitolul IIa la Protocolul nr. 10 din Acordul privind SEE și de a verifica respectarea dispozițiilor din capitolul IIa și din anexele I și II la protocolul menționat.
      (2)   Grupul de lucru funcționează în conformitate cu regulamentul de procedură prevăzut în anexa la prezenta decizie.
      (3)   Grupul de lucru raportează Subcomitetului comun I privind libera circulație a mărfurilor, menționat la articolul 15 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de procedură al Comitetului mixt al SEE (2).
      Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare la …, sub rezerva efectuării de către Comitetul mixt al SEE a tuturor notificărilor prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord (3).
      Articolul 3
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la Bruxelles, … .

               Pentru Comitetul mixt al SEE

               Președintele

               Secretarii Comitetului mixt al SEE

         (1)  JO L 232, 3.9.2009, p. 40.

         (2)  Decizia nr. 1/94 a Comitetului mixt al SEE din 8 februarie 1994 privind adoptarea regulamentului de procedură al Comitetului mixt al SEE (JO L 85, 30.3.1994, p. 60).

         (3)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]

         ANEXĂ
         la Decizia nr. …/2011 a Comitetului mixt al SEE

            REGULAMENTUL DE PROCEDURĂ AL GRUPULUI MIXT DE LUCRU PRIVIND MĂSURILE VAMALE DE SECURITATE

         Articolul 1
         Componență
         Grupul de lucru este format din reprezentanți ai Uniunii Europene, ai statelor AELS și din reprezentanți ai statelor membre ale Uniunii Europene.
         Articolul 2
         Sarcini
         (1)   Grupul de lucru evaluează echivalența măsurilor vamale de securitate definite în legislația părților contractante. În special, grupul de lucru monitorizează punerea în aplicare a legislației privind informarea înainte de sosire și înainte de plecare, controalele vamale legate de securitate și gestionarea riscurilor și a legislației privind operatorii economici autorizați. De asemenea, acesta face schimb de informații privind modificările legislației în cauză.
         (2)   Grupul de lucru discută modificările tehnice care trebuie aduse capitolului IIa din Protocolul nr. 10.
         (3)   La cererea oricăreia dintre părțile contractante, grupul de lucru organizează o reuniune a unui grup de experți pentru a discuta un aspect specific. De asemenea, grupul de lucru revizuiește procedurile administrative ale părților contractante. Pentru a efectua o astfel de revizuire, grupul de lucru poate conveni să organizeze vizite la fața locului.
         (4)   La cererea oricăreia dintre părțile contractante, grupul de lucru examinează orice problemă pe care o consideră relevantă pentru punerea în aplicare a măsurilor vamale de securitate definite în capitolul IIa din Protocolul nr. 10.
         Articolul 3
         Președinția
         Reuniunile grupului de lucru sunt prezidate alternativ, câte șase luni, de către un reprezentant al Uniunii Europene și de către un reprezentant al unuia dintre statele AELS cărora li se aplică capitolul IIa din Protocolul nr. 10.
         Articolul 4
         Reuniuni
         (1)   Grupul de lucru se reunește periodic și cel puțin o dată pe an.
         (2)   Reuniunile au loc la Bruxelles sau în oricare alt loc hotărât de președintele grupului de lucru.
         (3)   Președintele convoacă reuniunile grupului de lucru. Invitațiile la reuniunea vor fi trimise participanților menționați la articolul 1, cu cel puțin 10 zile lucrătoare înainte de reuniune. În situații de urgență, invitațiile pot fi transmise într-un termen mai scurt.
         (4)   Limba de lucru a grupului de lucru este engleza.
         (5)   Reuniunile nu sunt publice, cu excepția cazului în care s-a convenit altfel.
         Articolul 5
         Ordinea de zi
         (1)   Președintele stabilește ordinea de zi provizorie a fiecărei reuniuni. Ordinea de zi provizorie este trimisă participanților menționați la articolul 1, cu cel puțin 10 zile lucrătoare înainte de reuniune.
         (2)   Părțile contractante pot solicita includerea unui punct de ordinea de zi, fie în scris președintelui, fie în ziua reuniunii înainte de adoptarea ordinii de zi.
         Articolul 6
         Proces-verbal
         (1)   Procesul-verbal al fiecărei reuniuni a grupului de lucru este întocmit sub responsabilitatea președintelui. Procesul-verbal indică, pentru fiecare punct de pe ordinea de zi, recomandările și/sau de concluziile grupului de lucru.
         (2)   Proiectul de proces-verbal circulă între părțile contractante, care ajung la un acord în privința acestuia în termen de 20 de zile de la reuniune.
         Articolul 7
         Cheltuieli
         Reprezentanții părților contractante și experții din cadrul administrațiilor vamale ale statelor membre ale Uniunii Europene acoperă toate cheltuielile pe care le efectuează ca urmare a participării la reuniunile grupului de lucru.