title: Decizia 2014/72/PESC a Consiliului din 10 februarie 2014 de actualizare și de modificare a listei persoanelor, grupurilor și entităților care intră sub incidența articolelor 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2013/395/PESC

text:
               11.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 40/56

         DECIZIA 2014/72/PESC A CONSILIULUI
   din 10 februarie 2014
   de actualizare și de modificare a listei persoanelor, grupurilor și entităților care intră sub incidența articolelor 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2013/395/PESC
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 27 decembrie 2001, Consiliul a adoptat Poziția comună 2001/931/PESC (1).

               (2)

               La 25 iulie 2013, Consiliul a adoptat Decizia 2013/395/PESC (2) de actualizare și de modificare a listei persoanelor, grupurilor și entităților care intră sub incidența articolelor 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC.

               (3)

               În conformitate cu articolul 1 alineatul (6) din Poziția comună 2001/931/PESC, se impune revizuirea periodică a numelor și denumirilor persoanelor, grupurilor și entităților prevăzute în listă pentru a garanta existența motivelor prezenței acestora pe listă.

               (4)

               În prezenta decizie figurează rezultatul revizuirii efectuate de Consiliu în ceea ce privește persoanele, grupurile și entitățile cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC.

               (5)

               Consiliul a stabilit că nu mai există motive pentru menținerea unui anumit grup pe lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția Comună 2001/931/PESC.

               (6)

               Consiliul a conchis că persoanele, grupurile și entitățile cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC au fost implicate în acte de terorism în sensul articolului 1 alineatele (2) și (3) din respectiva poziție comună, că s-a luat o decizie în privința acestora de către o autoritate competentă în sensul articolului 1 alineatul (4) din poziția comună respectivă și că acestora ar trebui să li se aplice în continuare măsurile restrictive specifice prevăzute în respectiva poziție comună.

               (7)

               Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC ar trebui să fie actualizată în consecință, iar Decizia 2013/395/PESC ar trebui abrogată,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC este cea prevăzută în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Decizia 2013/395/PESC se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 10 februarie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  Poziția comună 2001/931/PESC a Consiliului din 27 decembrie 2001 privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului (JO L 344, 28.12.2001, p. 93).

      (2)  Decizia 2013/395/PESC a Consiliului din 25 iulie 2013 de actualizare și de modificare a listei persoanelor, grupurilor și entităților care intră sub incidența articolelor 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2012/765/PESC (JO L 201, 26.7.2013, p. 57).

      ANEXĂ

         Lista persoanelor, grupurilor și entităților menționate la articolul 1

      1.   PERSOANE

                  1.

                  ABDOLLAHI Hamed (alias Mustafa Abdullahi), născut la 11 august 1960 în Iran. Pașaport nr. D9004878.

                  2.

                  AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, născut la Al Ihsa (Arabia Saudită), cetățean saudit.

                  3.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, născut la 16 octombrie 1966 la Tarut (Arabia Saudită), cetățean saudit.

                  4.

                  ARBABSIAR Manssor (alias Mansour Arbabsiar), născut la 6 sau 15 martie 1955 în Iran. Cetățean iranian și cetățean al Statelor Unite ale Americii. Pașaport nr. C2002515 (iranian); nr. 477845448 (american). Carte de identitate națională nr. 07442833, data expirării 15 martie 2016 (permis de conducere SUA).

                  5.

                  BOUYERI, Mohammed (alias Abu ZUBAIR, alias SOBIAR, alias Abu ZOUBAIR), născut la 8 martie 1978 la Amsterdam (Țările de Jos) – membru al „Hofstadgroep”.

                  6.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, născut pe 10 septembrie 1971 la Alger (Algeria) – membru al „al-Takfir” și al „al-Hijra”.

                  7.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (alias GARBAYA, Ahmed, alias SA-ID, alias SALWWAN, Samir), născut în 1963 în Liban, cetățean libanez.

                  8.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (alias ALI Salem, alias BIN KHALID Fahd Bin Adballah, alias HENIN Ashraf Refaat Nabith, alias WADOOD Khalid Adbul), născut la 14 aprilie 1965 sau la 1 martie 1964 în Pakistan, pașaport nr. 488555.

                  9.

                  SHAHLAI Abdul Reza (alias Abdol Reza Shala’i, alias Abd-al Reza Shalai, alias Abdorreza Shahlai, alias Abdolreza Shahla’i, alias Abdul-Reza Shahlaee, alias Hajj Yusef, alias Haji Yusif, alias Hajji Yasir, alias Hajji Yusif, alias Yusuf Abu-al-Karkh), născut aproximativ în 1957 în Iran. Adrese: 1. Kermanshah, Iran; 2. Baza militară Mehran, provincia Ilam, Iran.

                  10.

                  SHAKURI Ali Gholam, născut aproximativ în 1965 la Teheran, Iran.

                  11.

                  SOLEIMANI Qasem (alias Ghasem Soleymani, alias Qasmi Sulayman, alias Qasem Soleymani, alias Qasem Solaimani, alias Qasem Salimani, alias Qasem Solemani, alias Qasem Sulaimani, alias Qasem Sulemani), născut la 11 martie 1957 în Iran. Cetățean iranian. Pașaport nr. 008827 (pașaport diplomatic iranian), eliberat în 1999. Titlu: General-maior.

            2.   GRUPURI ȘI ENTITĂȚI

                  1.

                  „Organizația Abu Nidal” – „OAN” (alias „Consiliul Revoluționar Fatah”, alias „Brigăzile Revoluționare Arabe”, alias „Septembrie Negru”, alias „Organizația Revoluționară a Musulmanilor Socialiști”).

                  2.

                  „Brigada Martirilor Al-Aqsa”.

                  3.

                  „Al-Aqsa e.V.”.

                  4.

                  „Al-Takfir” și „Al-Hijra”.

                  5.

                  „Babbar Khalsa”.

                  6.

                  „Partidul Comunist din Filipine”, inclusiv „Noua Armată Populară” – „NAP”, Filipine.

                  7.

                  „Gama’a al-Islamiyya” (alias „Al-Gama’a al-Islamiyya”) („Grupul Islamic” – „IG”).

                  8.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” – „IBDA-C” („Marele Front de Est Islamic al Războinicilor”).

                  9.

                  „Hamas”, inclusiv „Hamas-Izz al-Din al-Qassem”.

                  10.

                  „Hizballah Military Wing” („aripa militară a Hezbollahului”) [alias „Hezbollah Military Wing”, alias „Hizbullah Military Wing”, alias „Hizbollah Military Wing”, alias „Hezballah Military Wing”, alias „Hisbollah Military Wing”, alias „Hizbu’llah Military Wing” alias „Hizb Allah Military Wing”, alias „Jihad Council” („Consiliul Jihadului”) (și toate unitățile subordonate acesteia, inclusiv Organizația pentru Securitate Externă)].

                  11.

                  „Hizbul Mujahideen” – „HM”.

                  12.

                  „Hofstadgroep”.

                  13.

                  „Fundația Pământul Sfânt pentru Ajutor și Dezvoltare”.

                  14.

                  „Federația Internațională a Tineretului Sikh” – „ISYF”.

                  15.

                  „Forța Khalistan Zindabad” – „KZF”.

                  16.

                  „Partidul Muncitoresc din Kurdistan” – „PKK” (alias „KADEK”, „KONGRA-GEL”).

                  17.

                  „Tigrii Eliberării din Tamil Eelam” – „LTTE”.

                  18.

                  „Ejército de Liberación Nacional” („Armata de Eliberare Națională”).

                  19.

                  „Jihadul Islamic Palestinian” – „PIJ”.

                  20.

                  „Frontul Popular pentru Eliberarea Palestinei” – „FPEP”.

                  21.

                  „Frontul Popular pentru Eliberarea Palestinei – Comandamentul General” (alias „FPEP – Comandamentul General”).

                  22.

                  „Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia” – „FARC” („Forțele Armate Revoluționare din Columbia”).

                  23.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi” – „DHKP/C” [alias „Devrimci Sol” („Stânga Revoluționară”), alias „Dev Sol”] („Armata/Frontul/Partidul de Eliberare Revoluționară Populară”).

                  24.

                  „Sendero Luminoso” – „CL” („Calea Luminoasă”).

                  25.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan” – „TAK” (alias „Șoimii Eliberării din Kurdistan”, alias „Vulturii Eliberării din Kurdistan”).


title: Decizia Consiliului din 28 octombrie 1996 privind încheierea acordului sub formă de schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Arabă Egipt de adaptare a regimului de import în Comunitate de portocale originare și provenind din Egipt

text:
               03/Volumul 20

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               15

         31996D0641

               L 292/31

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 28 octombrie 1996
   privind încheierea acordului sub formă de schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Arabă Egipt de adaptare a regimului de import în Comunitate de portocale originare și provenind din Egipt
   (96/641/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 113, coroborat cu articolul 228 alineatul (2) prima teză,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   întrucât regimul de import de portocale s-a modificat în cadrul negocierilor comerciale multilaterale ale Rundei Uruguay;
   întrucât acest nou regim poate avea un efect negativ asupra importurilor tradiționale ale Comunității provenind din Egipt;
   întrucât articolul 22 din acordul de cooperare între Comunitatea Economică Europeană și Republica Arabă Egipt (1) dispune că, în caz de modificare a normelor existente, Comunitatea poate modifica regimul stabilit de acordul pentru produsele respective;
   întrucât Comunitatea a convenit cu Republica Arabă Egipt că, în așteptarea încheierii unui nou acord euro-mediteranean, regimul respectiv va fi adaptat pe baza unui acord sub formă de schimburi de scrisori;
   întrucât este necesar să se aprobe în prezent acest ultim acord,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Acordul sub formă de schimb de scrisori între Comunitatea Europeană și Republica Arabă Egipt de adaptare a regimului de import în Comunitate de portocale originare și provenind din Egipt se aprobă în numele Comunității.
   Textul acordului este anexat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită să semneze acordul prin care să angajeze Comunitatea (2).
   Articolul 3
   Dacă este necesar, Comisia adoptă normele de aplicare a acordului în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 33 din Regulamentul (CEE) nr. 1035/72 (3).

      Adoptată la Luxemburg, 28 octombrie 1996.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. SPRING

      (1)  JO L 266, 27.9.1978, p. 1.

      (2)  Secretariatul General al Consiliului va publica data de intrare în vigoare a acordului în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.

      (3)  Regulamentul (CEE) nr. 1035/72 al Consiliului din 18 mai 1972 privind organizarea comună a piețelor în sectorul fructelor și legumelor (JO L 118, 20.5.1972, p. 1). Regulament modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 1363/95 al Comisiei (JO L 132, 16.6.1995, p. 8).


title: Decizia 2011/429/PESC a Consiliului din 18 iulie 2011 privind poziția Uniunii Europene cu privire la cea de A șaptea conferință de examinare a statelor părți la Convenția privind interzicerea dezvoltării, fabricării și stocării armelor bacteriologice (biologice) sau cu toxine și distrugerea acestora (BTWC)

text:
               19.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 188/42

         DECIZIA 2011/429/PESC A CONSILIULUI
   din 18 iulie 2011
   privind poziția Uniunii Europene cu privire la cea de A șaptea conferință de examinare a statelor părți la Convenția privind interzicerea dezvoltării, fabricării și stocării armelor bacteriologice (biologice) sau cu toxine și distrugerea acestora (BTWC)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
   întrucât:

               (1)

               La 12 decembrie 2003, Consiliul European a adoptat Strategia UE de luptă împotriva proliferării armelor de distrugere în masă, care vizează printre altele consolidarea Convenției privind interzicerea dezvoltării, fabricării și stocării armelor bacteriologice (biologice) sau cu toxine și distrugerea acestora (BTWC), continuarea dezbaterii asupra mecanismului de verificare a BTWC, susținerea universalizării și a punerii în aplicare la nivel național a BTWC, inclusiv prin intermediul dreptului penal, precum și o mai bună asigurare a respectării acestei convenții.

               (2)

               La 28 aprilie 2004, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat în unanimitate Rezoluția 1540 (2004), care califică proliferarea armelor de distrugere în masă și a vectorilor acestora drept amenințare la adresa păcii și securității internaționale. La 27 aprilie 2006, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat cu unanimitate Rezoluția 1673 (2006) în vederea intensificării eforturilor de promovare a punerii depline în aplicare a Rezoluției 1540 (2004). Punerea în aplicare a dispozițiilor acestor rezoluții contribuie la punerea în aplicare a BTWC.

               (3)

               La 26 august 1988, Consiliul de Securitate al ONU a adoptat Rezoluția 620 (1988) care, printre altele, îl încurajează pe Secretarul General să desfășoare cu promptitudine anchete ca răspuns la afirmațiile privind utilizarea unor arme chimice și bacteriologice (biologice) sau cu toxine, care constituie o încălcare a protocolului de la Geneva din 1925. La 8 septembrie 2006, Adunarea Generală a adoptat Strategia globală a Organizației Națiunilor Unite de combatere a terorismului, anexată la Rezoluția 60/288, prin care statele membre îl încurajează pe Secretarul General să actualizeze registrul său de experți și de laboratoare, precum și orientările și procedurile tehnice pe care Secretarul General le are la dispoziție pentru investigarea eficientă și la timp a unor astfel de afirmații.

               (4)

               Cea de a șasea conferință de examinare a statelor părți la BTWC a hotărât că cea de a șaptea conferință de examinare va fi organizată la Geneva cel mai târziu în 2011 și că aceasta ar trebui să examineze funcționarea BTWC, ținând seama, printre altele, de noile evoluții științifice și tehnologice relevante pentru BTWC, precum și de progresele realizate de statele părți la BTWC (denumite în continuare „statele părți”) cu privire la punerea în aplicare a obligațiilor asumate în cadrul BTWC și cu privire la punerea în aplicare a deciziilor și a recomandărilor convenite în cadrul celei de a șasea conferințe de examinare.

               (5)

               La 27 februarie 2006, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2006/184/PESC (1), iar la 10 noiembrie 2008 Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/858/PESC (2). Ambele acțiuni comune promovează universalitatea BTWC și sprijină punerea sa în aplicare de către statele părți. În plus, Acțiunea comună 2008/858/PESC promovează prezentarea de către statele părți a declarațiilor privind măsurile de consolidare a încrederii (CBM) și acordă sprijin pentru procesul intersesional privind BTWC.

               (6)

               Paralel cu Acțiunea comună 2006/184/PESC, Uniunea Europeană a aprobat Planul de acțiune privind armele biologice și toxice, complementar acțiunii comune a UE în sprijinul BTWC (3), în ceea ce privește BTWC, în care statele membre s-au angajat să prezinte ONU declarații privind CBM, în fiecare an în luna aprilie, precum și să prezinte Secretarului General al ONU liste cu experți și laboratoare relevante, pentru a facilita eventuale anchete privind presupusa utilizare de arme (chimice) biologice și cu toxine.

               (7)

               În perspectiva viitoarei conferințe a șaptea de examinare a BTWC, care va fi organizată în perioada 5-22 decembrie 2011, se impune actualizarea poziției Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Obiectivul Uniunii în cadrul celei de a șaptea conferințe de examinare a Convenției privind interzicerea dezvoltării, fabricării și stocării armelor bacteriologice (biologice) sau cu toxine și distrugerea acestora (BTWC) este acela de a examina funcționarea BTWC și de a explora opțiunile pentru consolidarea acesteia.
   În vederea atingerii acestor obiective, Uniunea înaintează propuneri concrete în perspectiva celei de a șaptea conferințe de examinare care urmează să se desfășoare între 5 și 22 decembrie 2011.
   Articolul 2
   În cadrul celei de a șaptea conferințe de examinare, Uniunea acționează în special pentru a se asigura că statele părți la BTWC (denumite în continuare „statele părți”) abordează următoarele priorități:

               (a)

               creșterea gradului de încredere în ceea ce privește conformitatea cu BTWC;

               (b)

               acordarea de asistență pentru punerea acesteia în aplicare la nivel național; și

               (c)

               promovarea universalității acesteia.

         Articolul 3
   Pentru realizarea obiectivelor enunțate la articolul 1 și a priorităților enunțate la articolul 2, Uniunea:

               (a)

               contribuie, cu ocazia celei de a șaptea conferințe de examinare, la o examinare completă a funcționării BTWC, inclusiv a punerii în aplicare a angajamentelor subscrise de statele părți în cadrul BTWC;

               (b)

               este favorabilă unui nou proces intersesional substanțial, în decursul perioadei cuprinse între cea de a șaptea și cea de a opta conferință de examinare, și identifică domeniile specifice și modalități îmbunătățite de a realiza noi progrese în cadrul acestui proces;

               (c)

               sprijină organizarea celei de a opta conferințe de examinare, care ar trebui să aibă loc cel târziu în 2016;

               (d)

               realizează un consens pentru a permite succesul celei de a șaptea conferințe de examinare, în cadrul stabilit cu ocazia precedentelor conferințe, și pune în evidență în special următoarele subiecte-cheie:

                           (i)

                           acționarea în sensul identificării și consolidării mecanismelor concrete de creștere a gradului de încredere în ceea ce privește conformitatea în cadrul BTWC;

                           (ii)

                           statele părți ar trebui să poată demonstra conformitatea prin intermediul schimbului de informații și al unei transparențe sporite în ceea ce privește capacitățile și acțiunile acestora în vederea punerii în aplicare și intențiile în vederea conformității. Acest lucru poate fi realizat prin intermediul unor declarații, consultări și activități pe teren, reprezentând niveluri mai mari de transparență și control, dar și prin schimb de informații și prin examinări în cursul procesului intersesional. Deși recunoaște că în prezent nu există un consens în ceea ce privește verificarea, care rămâne un element central al unui regim complet și eficient de dezarmare și de neproliferare, Uniunea este dispusă să acționeze în vederea identificării de opțiuni prin care s-ar putea realiza obiective similare;

                           (iii)

                           punerea în aplicare eficace și respectarea deplină de către statele părți a tuturor obligațiilor care le revin în temeiul BTWC; susținerea și consolidarea, acolo unde este necesar, a măsurilor naționale de punere în aplicare, inclusiv a legislației penale, precum și a controlului în cadrul BTWC al microorganismelor patogene și al toxinelor, între altele prin creșterea capacității Unității de sprijin pentru punere în aplicare – Biroul pentru probleme de dezarmare al ONU (denumită în continuare „ISU”) de a susține punerea în aplicare la nivel național și abordarea intersesională a acestui subiect. Ar putea fi avute în vedere noi acțiuni și decizii privind căile și mijloacele de consolidare a punerii în practică la nivel național. Uniunea va încuraja discuțiile privind posibilele opțiuni în acest sens, în special în ceea ce privește legislația națională, coordonarea între părțile interesate la nivel național, cooperarea la nivel regional și subregional, precum și punerea în aplicare a unor standarde corespunzătoare de gestionare a biosiguranței și a biosecurității pentru institutele de științele vieții;

                           (iv)

                           aderarea universală a tuturor statelor la BTWC, în special prin invitarea tuturor statelor care nu sunt părți la BTWC să adere la aceasta fără întârziere și să se angajeze din punct de vedere juridic în favoarea dezarmării și a neproliferării armelor biologice și cu toxine și, în cursul procedurii de aderare a acestor state la BTWC, prin încurajarea acestora să participe ca observatori la reuniunile statelor părți și să pună în aplicare în mod voluntar dispozițiile BTWC. Desfășurarea unor acțiuni pentru ca interzicerea armelor biologice și cu toxine să fie declarată normă universal obligatorie a dreptului internațional, inclusiv prin universalizarea BTWC, și, în consecință, recomandarea adoptării unui plan de acțiune privind universalizarea, coordonat de ISU și evaluat în cadrul unor sesiuni dedicate din cursul procesului intersesional;

                           (v)

                           eforturile de sporire a transparenței și de creștere a gradului de încredere în ceea ce privește conformitatea includ măsurile de consolidare a încrederii (CBM). Uniunea este dispusă să contribuie la consolidarea acestui mecanism prin identificarea de măsuri menite să sporească participarea, calitatea și caracterul cuprinzător al mecanismului CBM;

                           (vi)

                           sporirea transparenței în ceea ce privește cooperarea și asistența în contextul articolului X din BTWC și luarea în considerare a acțiunilor și a experienței altor organizații internaționale. Uniunea va continua să sprijine punerea efectivă în aplicare a articolului X din BTWC prin intermediul diferitelor sale programe de asistență și este dispusă să continue elaborarea de înțelegeri comune, care constituie baza acțiunilor concrete în vederea cooperării în scopuri pașnice în cadrul BTWC. Ar putea fi avute în vedere noi acțiuni și decizii privind consolidarea cooperării internaționale, asistența și schimburile în domeniul științelor biologice și al tehnologiilor în scopuri pașnice, precum și promovarea consolidării capacităților în domeniile supravegherii, detectării, diagnosticării și izolării bolilor infecțioase;

                           (vii)

                           consolidarea mecanismului Secretarului General al ONU de anchetă a unor presupuse utilizări de arme biologice și cu toxine. Ar putea fi avute în vedere noi acțiuni și decizii privind furnizarea de asistență și coordonarea, în contextul articolului VII din BTWC, cu organizațiile relevante la cererea oricărui stat parte, în cazul unei presupuse utilizări a armelor biologice și cu toxine, inclusiv îmbunătățirea capacităților naționale de supraveghere, detectare și diagnosticare a bolilor, precum și a sistemelor de sănătate publică. Acțiunile distincte privind consolidarea mecanismului Secretarului General al ONU de anchetă a unor presupuse utilizări de arme biologice și cu toxine pot contribui totodată, în mod indirect, la consolidarea articolelor VI și VII din BTWC;

                           (viii)

                           sprijinirea procesului de evaluare mai frecventă a evoluțiilor științifice și tehnologice relevante care ar putea avea implicații pentru BTWC, cum ar fi convergența din ce în ce mai mare a chimiei și biologiei, precum și în domeniile cu dezvoltare rapidă ale biologiei sintetice și nanotehnologiei;

                           (ix)

                           respectarea obligațiilor care decurg din Rezoluțiile 1540 (2004) și 1673 (2006) ale Consiliului de Securitate al ONU, în special pentru a se evita riscul achiziționării sau utilizării armelor biologice și cu toxine în scopuri teroriste, precum și al accesului teroriștilor la materiale, echipamente și cunoștințe care pot fi utilizate pentru elaborarea și producerea armelor biologice sau cu toxine;

                           (x)

                           programele de parteneriat mondial ale G8, destinate să favorizeze dezarmarea, precum și controlul și securitatea materialelor, instalațiilor și cunoștințelor sensibile;

                           (xi)

                           examinarea lucrărilor întreprinse în baza procesului intersesional în perioada 2007-2010 și deciziile referitoare la noi acțiuni pe baza acestora, eforturile desfășurate pentru discutarea și promovarea înțelegerii reciproce, precum și acțiunile concrete privind adoptarea măsurilor naționale necesare pentru punerea în aplicare a interdicției prevăzute în BTWC.

         Articolul 4
   În vederea sporirii conformității cu BTWC, Uniunea promovează:

               (a)

               măsuri legate de declarațiile CBM:

                           (i)

                           examinarea declarațiilor CBM anuale ca instrument pentru declarațiile periodice la nivel național cu privire la punerea în aplicare și la conformitate și dezvoltarea în continuare a acestora din perspectiva acestui obiectiv;

                           (ii)

                           creșterea calității declarațiilor CBM prin:

                                       —

                                       reducerea într-o măsură cât mai mare a complexității formularelor CBM și înlăturarea potențialelor ambiguități. Propunerile detaliate și concrete de modificare a CBM au la bază rapoartele atelierelor de lucru ale Forumului de la Geneva;

                                       —

                                       susținerea compilării informațiilor furnizate în formularele CBM. În acest scop, Uniunea ar susține ISU în vederea exercitării unui rol mai important în sprijinirea punctelor de contact naționale și a autorităților naționale responsabile de asigurarea conformității. Acest sprijin ar putea include elemente precum constituirea unei biblioteci de referință, o funcție de birou de asistență, furnizarea de formulare CBM în mai multe limbi, introducerea unui format electronic și organizarea de seminare regionale pentru punctele de contact naționale;

                                       —

                                       introducerea de stimulente pentru transmiterea de CBM, precum integrarea de detalii în cadrul mecanismului CBM cu privire la informații legate de articolul X din BTWC (prin utilizarea formularului D existent sau prin crearea unui nou formular);

                           (iii)

                           creșterea relevanței și a caracterului cuprinzător al formularelor CBM prin:

                                       —

                                       menționarea tuturor articolelor relevante ale BTWC, acordând o atenție deosebită necesității de a realiza un echilibru adecvat între furnizarea de informații utile și eforturile necesare pentru a le obține. Acest lucru are drept scop evitarea creșterii complexității și a volumului de lucru, care ar putea descuraja participarea;

                                       —

                                       modificarea CBM prin intermediul unei posibile abordări în două etape, lăsând modificările care ar necesita o examinare suplimentară pentru un nou proces intersesional;

               (b)

               măsuri legate de mecanismul Secretarului General al ONU de anchetă a unor presupuse utilizări de arme biologice și cu toxine; reafirmarea necesității ca statele părți să asigure eficacitatea dispozițiilor mecanismului și să realizeze acțiuni concrete în acest sens, precum acordarea de sprijin pentru programe de formare și dezvoltarea unui sistem de laboratoare de analiză.

         Articolul 5
   Pe lângă obiectivele enunțate la articolul 1 și prioritățile enunțate la articolul 2, Uniunea sprijină consolidarea rolului ISU. Uniunea susține în special:

               (a)

               prelungirea mandatului ISU pe o durată de încă cinci ani;

               (b)

               includerea următoarelor activități în mandatul ISU:

                           (i)

                           crearea unei platforme de comunicare și de informare pentru activități științifice, privind politicile și alte activități relevante pentru BTWC (înființarea unei „biblioteci de referință”/baze de date electronice pentru a crește gradul de sensibilizare la nivelul statelor părți, al mediului academic și al industriei);

                           (ii)

                           stabilirea de contacte și schimbul de informații cu alte organizații internaționale relevante;

                           (iii)

                           consolidarea în continuare a punerii în aplicare la nivel național a BTWC prin facilitarea schimbului de informații și de consultanță privind punerea în aplicare la nivel național;

                           (iv)

                           susținerea în continuare a sistemului CBM prin participarea la un proces de examinare a declarațiilor CBM. Pe baza informațiilor furnizate prin intermediul unor CBM revizuite, ISU ar putea fi mandatată să compileze informații legate de articolul X din BTWC într-o bază de date online;

                           (v)

                           dezvoltarea unui sistem de examinare a evoluțiilor științifice și tehnologice și a impactului acestora asupra BTWC;

                           (vi)

                           elaborarea unui plan de acțiune privind universalizarea;

               (c)

               o suplimentare adecvată a personalului actual al ISU pentru a permite ISU realizarea activităților menționate la litera (b).

         Articolul 6
   În sprijinul examinării și consolidării procesului intersesional, Uniunea susține în special:

               (a)

               următoarele subiecte pentru un nou proces intersesional, fie ca subiecte intersesionale, fie prin intermediul unor grupuri de lucru dedicate:

                           (i)

                           punerea în aplicare la nivel național;

                           (ii)

                           universalizarea;

                           (iii)

                           lucrările în domeniul CBM ulterioare conferinței de examinare;

                           (iv)

                           asistența și cooperarea în temeiul articolelor VII și X din BTWC, inclusiv identificarea cerințelor privind acordarea de asistență pentru dezvoltarea și adoptarea unor cadre de reglementare adecvate (cu axarea în primul rând pe biosiguranță și biosecuritate);

                           (v)

                           evoluții în domeniile științei și tehnologiei;

               (b)

               realizarea unor evaluări mai frecvente ale evoluțiilor științifice și tehnologice relevante. ISU ar putea deține un rol prin intermediul mandatului său reînnoit. Pe lângă o discuție detaliată în cadrul procesului intersesional, statele părți ar putea decide cu privire la modalități alternative de discutare a aspectelor legate de știință și tehnologie (și anume crearea unui nou grup de lucru, includerea unui punct privind știința și tehnologia pe ordinea de zi a reuniunilor statelor părți, organizarea unei reuniuni dedicate la nivel de experți pe tema științei și tehnologiei, înființarea unui comitet consultativ sau crearea unui forum deschis dedicat științei și tehnologiei);

               (c)

               dezvoltarea unor cadre de reglementare naționale, în special privind biosiguranța și biosecuritatea. Adoptarea unor standarde de gestionare adecvate pentru laboratoare și industrie în ceea ce privește biosiguranța și biosecuritatea, deși nu reprezintă în niciun fel un substitut al unui regim de conformitate, poate ajuta statele părți pe termen lung în vederea punerii în aplicare a obligațiilor stabilite în BTWC. De asemenea, aceste standarde s-ar putea dovedi, alături de alte măsuri, un instrument util pentru a contribui la un regim viitor de conformitate sporită. Discuțiile privind această evoluție, purtate cu industria relevantă, ar putea face parte dintr-un nou proces intersesional;

               (d)

               întărirea caracterului decizional al procesului intersesional prin explorarea unei serii de opțiuni cum ar fi instituirea obligativității raportului final al reuniunii statelor părți, adoptarea unor foi de parcurs, analizarea posibilității de a crea grupuri de lucru pe teme specifice, planuri de acțiune sau recomandări.

         Articolul 7
   În sprijinul universalității, Uniunea:

               (a)

               sprijină adoptarea unui plan de acțiune privind universalizarea, gestionat de ISU, stabilind etape și activități concrete. Planul de acțiune ar putea include activități precum evenimente de informare, demersuri comune, traducerea unor documente relevante, stimulente precum schimbul de informații privind ofertele de asistență, precum și posibile vizite de asistență pentru a finaliza primele demersuri privind CBM. Acest plan de acțiune ar fi evaluat și, dacă este necesar, modificat cu ocazia fiecărei reuniuni a statelor părți;

               (b)

               sprijină organizarea unor sesiuni dedicate sau a unor reuniuni la nivel de grup de lucru pe tema universalizării în timpul procesului intersesional pentru a coordona activitățile de informare între diferiți actori și pentru a planifica inițiative regionale.

         Articolul 8
   Uniunea sprijină examinarea punerii în aplicare a articolului X din BTWC în cadrul celei de a șaptea conferințe de examinare. Această examinare are drept obiectiv:

               (a)

               analizarea modalităților de integrare a informațiilor legate de asistență în CBM, prin revizuirea formularului D sau prin crearea unui nou formular, pentru a permite statelor părți să facă schimb de informații legate de activitățile privind cooperarea și asistența;

               (b)

               mandatarea ISU să compileze informații legate de articolul X din BTWC într-o bază de date online, care s-ar putea afla în zona cu acces limitat a site-ului web.

         Articolul 9
   Acțiunea desfășurată de Uniune în sensul obiectivelor menționate la articolele 1-8 cuprinde:

               (a)

               pe baza poziției menționate la articolele 1-8, propuneri din partea Uniunii cu privire la măsuri specifice, concrete și realizabile, vizând consolidarea efectivă a punerii în aplicare a BTWC în vederea examinării de către statele părți la BTWC cu ocazia celei de a șaptea conferințe de examinare;

               (b)

               demersuri ale Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate sau ale delegațiilor Uniunii;

               (c)

               declarații date de Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate sau de delegația Uniunii la ONU înaintea și în cursul celei de a șaptea conferințe de examinare.

         Articolul 10
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 18 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 65, 7.3.2006, p. 51.

      (2)  JO L 302, 13.11.2008, p. 29.

      (3)  JO C 57, 9.3.2006, p. 1.


title: 2013/335/UE: Decizia Consiliului din 25 iunie 2013 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE, în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți

text:
               28.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 177/29

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 25 iunie 2013
   privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la o modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE, în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți
   (2013/335/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114, coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul privind Spațiul Economic European (2) („Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)

               În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, printre altele, Protocolul 31 la acord.

               (3)

               Protocolul 31 la Acordul privind SEE conține dispoziții și măsuri privind cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți.

               (4)

               Este oportun să se continue cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE la acțiunile Uniunii Europene finanțate din bugetul general al Uniunii cu privire la realizarea, funcționarea și dezvoltarea pieței interne.

               (5)

               Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat în consecință.

               (6)

               Modificarea ar trebui să se aplice de la 1 ianuarie 2013, pentru a permite cooperării extinse să continue după 31 decembrie 2012.

               (7)

               Prin urmare, poziția Uniunii Europene în cadrul Comitetului mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE referitor la modificarea propusă a Protocolului 31 la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a comitetului menționat anterior, atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Luxemburg, 25 iunie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. GILMORE

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

      PROIECT
      DECIZIA COMITETULUI MIXT AL SEE NR. …/…
      din
      de modificare a Protocolului 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 86 și 98,
      întrucât:

                  (1)

                  Este oportun să continue cooperarea dintre părțile contractante la Acordul privind SEE la acțiunile Uniunii finanțate din bugetul general al Uniunii cu privire la realizarea, funcționarea și dezvoltarea pieței interne.

                  (2)

                  Prin urmare, Protocolul 31 la Acordul privind SEE ar trebui modificat pentru ca această cooperare extinsă să poată continua după data de 31 decembrie 2012,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      Articolul 7 din Protocolul 31 la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:

                  1.

                  Cuvintele „anii 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 și 2012” de la alineatul (6) se înlocuiesc cu cuvintele „anii 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 și 2013”.

                  2.

                  Cuvintele „anii 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 și 2012” de la alineatul (7) se înlocuiesc cu cuvintele „anii 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 și 2013”.

                  3.

                  Cuvintele „anii 2008, 2009, 2010, 2011 și 2012” de la alineatul (8) se înlocuiesc cu cuvintele „anii 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 și 2013”.

            Articolul 2
      Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei la care s-a efectuat ultima notificare în temeiul articolului 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (1).
      Prezenta decizie se aplică de la 1 ianuarie 2013.
      Articolul 3
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la Bruxelles,

               Pentru Comitetul mixt al SEE

               Președintele

               Secretarii Comitetului mixt al SEE

         (1)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: Decizia (Euratom) 2017/76 a Consiliului din 21 noiembrie 2016 privind aprobarea încheierii de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Bosnia și Herțegovina, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană

text:
               17.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 12/22

         DECIZIA (Euratom) 2017/76 A CONSILIULUI
   din 21 noiembrie 2016
   privind aprobarea încheierii de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Bosnia și Herțegovina, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 al doilea paragraf,
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul de stabilizare și de asociere dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Bosnia și Herțegovina, pe de altă parte (ASA) a fost semnat la 16 iunie 2008 și a intrat în vigoare la 1 iunie 2015 (1).

               (2)

               Republica Croația a devenit stat membru al Uniunii Europene la 1 iulie 2013.

               (3)

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) al doilea paragraf din Actul din 2012 privind condițiile de aderare a Republicii Croația la Uniunea Europeană, aderarea Croației la ASA ar trebui să fie convenită prin încheierea unui protocol la ASA între Consiliu, hotărând în unanimitate în numele statelor membre, și țara terță în cauză.

               (4)

               La 24 septembrie 2012, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu Bosnia și Herțegovina în vederea încheierii unui protocol la ASA.

               (5)

               Respectivele negocieri s-au încheiat cu succes și protocolul la Acordul de stabilizare și de asociere dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Bosnia și Herțegovina, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană (denumit în continuare „protocolul”) a fost semnat la 18 iulie 2016.

               (6)

               Protocolul cuprinde chestiuni care intră în sfera de competență a Comunității Europene a Energiei Atomice.

               (7)

               Încheierea protocolului de către Comisie, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, ar trebui să fie aprobată în ceea ce privește chestiunile care se încadrează în sfera de competență a Comunității Europene a Energiei Atomice.

               (8)

               Semnarea și încheierea protocolului fac obiectul unei proceduri separate în ceea ce privește chestiunile care intră sub incidența Tratatului privind Uniunea Europeană și a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă încheierea de către Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere dintre Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Bosnia și Herțegovina, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană (2).
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 21 noiembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. PLAVČAN

      (1)  JO L 164, 30.6.2015, p. 2.

      (2)  A se vedea pagina 3 din prezentul Jurnal Oficial.


title: 2008/262/CE: Decizia Consiliului din 28 februarie 2008 privind semnarea în numele Comunităților Europene, precum și aplicarea provizorie a anumitor dispoziții din Protocolul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen

text:
               26.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 83/5

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 28 februarie 2008
   privind semnarea în numele Comunităților Europene, precum și aplicarea provizorie a anumitor dispoziții din Protocolul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen
   (2008/262/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolele 24 și 38,
   întrucât:

               (1)

               La 27 februarie 2006, Consiliul a autorizat Președinția, asistată de Comisie, să deschidă negocieri cu Principatul Liechtenstein și Confederația Elvețiană referitoare la un protocol privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul din 26 octombrie 2004 între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (denumite în continuare „protocolul” și, respectiv, „acordul”). Aceste negocieri au fost finalizate și protocolul a fost parafat la Bruxelles la 21 iunie 2006.

               (2)

               Sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară, este de dorit să se semneze protocolul.

               (3)

               Protocolul prevede aplicarea provizorie a unora dintre dispozițiile sale. Aceste dispoziții ar trebui să se aplice în mod provizoriu până la intrarea în vigoare a protocolului.

               (4)

               În ceea ce privește dezvoltarea acquis-ului Schengen, aflată sub incidența titlului VI din Tratatul de instituire a Comunității Europene, este oportun ca Decizia 1999/437/CE a Consiliului (1) să se aplice, mutatis mutandis, raporturilor cu Principatul Liechtenstein, de la momentul semnării.

               (5)

               Prezenta decizie nu aduce atingere poziției Regatului Unit, în temeiul Protocolului de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene și Deciziei 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (2).

               (6)

               Prezenta decizie nu aduce atingere poziției Irlandei, în temeiul Protocolului de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene și Deciziei 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (3),

         DECIDE:
   Articolul 1
   Sub rezerva încheierii la o dată ulterioară, președintele Consiliului este autorizat, prin prezenta, să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze, în numele Comunității Europene, Protocolul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein cu privire la aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen și documentele conexe.
   Textele protocolului și ale documentelor conexe sunt anexate la prezenta decizie (4).
   Articolul 2
   Prezenta decizie se aplică domeniilor aflate sub incidența dispozițiilor enumerate la articolul 2 alineatele (1) și (2) din protocol și dezvoltării lor în măsura în care aceste dispoziții au un temei juridic în textul Tratatului privind Uniunea Europeană sau în măsura în care a fost stabilit în temeiul Deciziei 1999/436/CE (5) că au un astfel de temei juridic.
   Articolul 3
   Dispozițiile articolelor 1-4 din Decizia 1999/437/CE se aplică, mutatis mutandis, asocierii Principatului Liechtenstein la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, aflat sub incidența titlului VI din Tratatul privind Uniunea Europeană.
   Articolul 4
   În conformitate cu articolul 9 alineatul (2) din protocol, articolele 1 și 4 și articolul 5 alineatul (2) litera (a) prima teză din protocol, precum și drepturile și obligațiile prevăzute la articolul 3 alineatele (1)-(4) și, respectiv, articolele 4, 5 și 6 din acord se aplică cu titlu provizoriu începând de la data semnării protocolului, până la intrarea sa în vigoare.

      Adoptată la Bruxelles, 28 februarie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. MATE

      (1)  Decizia din 17 mai 1999 privind anumite aspecte practice referitoare la aplicarea Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei cu privire la asocierea acestor două state la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, p. 31).

      (2)  JO L 131, 1.6.2000, p. 43.

      (3)  JO L 64, 7.3.2002, p. 20.

      (4)  Documentul Consiliului 16462/06; disponibil la adresa http://register.consilium.europa.eu

      (5)  JO L 176, 10.7.1999, p. 17.


title: Decizia (UE) 2015/809 a Consiliului din 19 mai 2015 de desemnare a Capitalelor europene ale culturii pentru anul 2019 în Bulgaria și Italia

text:
               23.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 128/20

         DECIZIA (UE) 2015/809 A CONSILIULUI
   din 19 mai 2015
   de desemnare a Capitalelor europene ale culturii pentru anul 2019 în Bulgaria și Italia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia nr. 1622/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a unei acțiuni comunitare în favoarea evenimentului „Capitala europeană a culturii” pentru anii 2007-2019 (1), în special articolul 9 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rapoartele comitetului de selecție din octombrie și noiembrie 2014 privind procesul de selecție a „Capitalelor europene ale culturii” în Bulgaria și Italia,
   întrucât:
   criteriile menționate la articolul 4 din Decizia 1622/2006/CE sunt îndeplinite întru totul,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Orașele Plovdiv și Matera sunt desemnate „Capitale europene ale culturii 2019” în Bulgaria și, respectiv, în Italia.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 19 mai 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. SEILE

      (1)  JO L 304, 3.11.2006, p. 1.


title: Decizia Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind aderarea Comunității Europene la Comisia Codex Alimentarius

text:
               15/Volumul 10

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               110

         32003D0822

               L 309/14

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 17 noiembrie 2003
   privind aderarea Comunității Europene la Comisia Codex Alimentarius
   (2003/822/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolele 37, 95, 133 și articolul 152 alineatul (4) coroborate cu articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei,
   având în vedere avizul Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Obiectivul Comisiei Codex Alimentarius este, inter alia, de a elabora și armoniza standardele de la nivel mondial în domeniul sănătății și de a emite orietări și recomandări privind produsele agricole și pescărești, produsele alimentare, aditivii și contaminanții alimentari, furajele, medicamentele de uz veterinar, pesticidele, inclusiv privind etichetarea, metodele de analiză și prelevare de probe, codurile etice și bunele practici în agricultură, precum și orientări în domeniul igienei, în vederea protejării sănătății consumatorilor și a asigurării unor practici corecte în comerțul internațional. Aceste obiective sunt în conformitate cu obiectivele Comunității Europene în ceea ce privește măsurile adoptate pentru a proteja viața și sănătatea umană, a animalelor și a plantelor, precum și mediul, și în ceea ce privește măsurile conexe de comerț internațional și armonizarea legislațiilor interne, în special în ceea ce privește produsele alimentare, aditivii și contaminanții alimentari, inclusiv etichetarea și metodele de analiză și prelevare de probe, în vederea asigurării liberei circulații pe piața internă și a importurilor din țări terțe.

               (2)

               Începând din 1994, o dată cu intrarea în vigoare a Acordurilor OMC, în special a Acordului privind aplicarea măsurilor sanitare și fitosanitare (Acordul SPS) și a Acordului privind barierele tehnice în calea comerțului (Acordul TBT), standardele, liniile directoare și recomandările prevăzute de Codex Alimentarius au dobândit o relevanță juridică mai mare ca urmare a trimiterilor la Codex Alimentarius cuprinse în Acordurile OMC și ca urmare a prezumției de conformitate conferită măsurilor relevante la nivel național în cazul în care se bazează pe astfel de standarde, orientări sau recomandări adoptate de Comisia Codex Alimentarius.

               (3)

               Comunitatea Europeană ar trebui să își poată exercita competențele și să își joace rolul în timpul pregătirii, negocierii și adoptării standardelor, liniilor directoare și recomandărilor de către Comisia Codex Alimentarius și organele subsidiare ale acesteia. Aderarea Comunității Europene ca membru cu drepturi depline la Codex Alimentarius, alături de statele sale membre, este esențială pentru a garanta faptul că interesele primordiale în domeniul sănătății și de altă natură ale Comunității Europene și ale statelor membre sunt luate în considerare la pregătirea, negocierea și adoptarea acestor standarde, orientări sau recomandări sau a altor dispoziții de către Comisia Codex Alimentarius.

               (4)

               Aderarea Comunității Europene ca membru cu drepturi depline la Codex Alimentarius trebuie să contribuie la consolidarea coerenței dintre standardele, liniile directoare sau recomandările și celelalte dispoziții adoptate de Comisia Codex Alimentarius și alte obligații internaționale relevante ale Comunității Europene.

               (5)

               La 26 noiembrie 1991, Comunitatea Europeană a devenit membru al Organizației pentru Alimentație și Agricultură (FAO), alături de statele membre.

               (6)

               Articolul 2 din Statutul Comisiei Codex Alimentarius stabilește dreptul Comunității Europene, în calitate de membru al FAO, de a deveni membru cu drepturi depline al Comisiei Codex Alimentarius.

               (7)

               Prin Decizia din 21 decembrie 1993, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze condițiile și modalitățile de aderare a Comunității Europene la Comisia Codex Alimentarius, ca membru cu drepturi depline, pe baza competenței Comunității Europene, a statutului acesteia în cadrul FAO și având în vedere obiectivul și caracteristicile specifice ale Comisiei Codex Alimentarius.

               (8)

               Drepturile și obligațiile organizațiilor membre ale FAO se pot aplica, mutatis mutandis, în cazul aderării Comunității Europene la Comisia Codex Alimentarius, iar deciziile corespunzătoare privind adaptările care se impun în ceea ce privește dispozițiile relevante din regulamentul de procedură al Comisiei Codex Alimentarius și al organelor subsidiare ale acesteia au fost deja luate.

               (9)

               Se consideră că rezultatul negocierilor desfășurate de Comisia Europeană este satisfăcător având în vedere interesele Comunității Europene și ale statelor membre, precum și caracteristicile specifice ale Comisiei Codex Alimentarius.

               (10)

               Este necesar să se prevadă modalitățile concrete de participare a Comunității Europene și a statelor membre la activitatea Comisiei Codex Alimentarius și a organelor subsidiare ale acesteia, astfel încât să se asigure cele mai mari beneficii posibile pentru Comunitatea Europeană și statele membre ca urmare a aderării Comunității la Codex Alimentarius.

               (11)

               Având în vedere cele menționate anterior, Comunitatea Europeană poate deveni membră a Comisiei Codex Alimentarius în mod corespunzător.

               (12)

               Directorii generali ai FAO, respectiv ai OMS au aprobat modificările regulamentului de procedură adoptate în cea de-a douăzeci și șasea sesiune a Comisiei Codex Alimentarius din 30 iunie 2003, permițând organizațiilor de integrare economică regională să devină membre ale Codex Alimentarius,

         DECIDE:
   Articolul 1
   (1)   Comunitatea Europeană înaintează o cerere de aderare la Comisia Codex Alimentarius, însoțită de un instrument formal, conform căruia acceptă obligațiile prevăzute de statutul Comisiei Codex Alimentarius în vigoare la data aderării (anexa I la prezenta decizie) și de o Declarație unică privind exercitarea competențelor (anexa II la prezenta decizie).
   (2)   Președintele Consiliului răspunde de finalizarea procedurilor necesare în acest scop.
   Articolul 2
   Acordul dintre Consiliu și Comisie privind pregătirea reuniunilor și declarațiilor Comisiei Codex Alimentarius, precum și exercitarea dreptului de vot, atașat la prezenta decizie sub forma anexei III, se aplică relațiilor dintre Comisie, Consiliu și statele membre.

      Adoptată la Bruxelles, 17 noiembrie 2003.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. ALEMANNO

      (1)  Aviz din data de 7 noiembrie 2001 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).
   ANEXA I
   Instrumentul de aderare la Comisia Codex Alimentarius
   Stimate domn,
   Am plăcerea să vă informez că, în calitate de membru al FAO, Comunitatea Europeană a hotărât să solicite aderarea la Comisia Codex Alimentarius. Prin urmare, vă rog să acceptați acest instrument prin care Comunitatea Europeană acceptă regulamentul de procedură modificat al Comisiei Codex Alimentarius, în conformitate cu regula II din regulamentul menționat, precum și Declarația unică a Comunității Europene cu privire la exercitarea competențelor.
   Comunitatea Europeană acceptă, în mod formal și fără rezerve, obligațiile care decurg din calitatea sa de membru al Comisiei Codex Alimentarius, prevăzute în Statutul Comisiei Codex Alimentarius, și se angajează solemn să își îndeplinească obligațiile în vigoare în momentul admiterii sale, în mod complet loial și în deplină cunoștință de cauză.
   Cu deosebită considerație,

      Alessandro PIGNATTI

      Președinte în exercițiu al Consiliului Uniunii Europene

      Președinte, Comitetul Reprezentanților Permanenți

   (Partea 1)

               Dl Diouf

               Director general

               Organizația Națiunilor Unite pentru Alimentație și Agricultură

               Via delle Terme di Caracalla

               I-00100 Roma

         ANEXA II

      Declarația unică a Comunității Europene privind exercitarea competențelor în conformitate cu Regula VI din Regulamentul de procedură al Comisiei Codex Alimentarius
      Prezenta declarație stabilește domeniul de competență al Comunității Europene și al statelor membre în ceea ce privește problemele care intră sub incidența instrumentelor de instituire a Comisiei Codex Alimentarius. Prezenta declarație nu aduce atingere acordului privind luarea de cuvânt dintre Comunitate și statele membre.
      Prezenta declarație se aplică tuturor reuniunilor Comisiei Codex Alimentarius și ale oricărui organ subsidiar al acesteia, cu excepția cazului în care Comunitatea Europeană decide sau un alt membru al Comisiei Codex Alimentarius solicită să facă o declarație specifică cu privire la un anumit punct de pe ordinea de zi, înainte de reuniune.
      În cazul în care se modifică domeniul de aplicare al repartizării competențelor descrise în continuare între Comunitatea Europeană și statele membre, prezenta declarație se va actualiza în mod corespunzător.
      1.   COMPETENȚELE COMUNITĂȚII EUROPENE
      În general, Comunitatea Europeană are competențe exclusive asupra punctelor de pe ordinea de zi referitoare la armonizarea standardelor privind anumite produse agricole, produse alimentare, aditivi alimentari, contaminanți, medicamente de uz veterinar, pesticide, pește și produse pescărești, inclusiv privind etichetarea, metodele de analiză și prelevare de probe, precum și codurile și liniile directoare în domeniul igienei, în măsura în care legislația comunitară a armonizat complet sau în mare măsură aspectele relevante din aceste domenii, precum și problemele de comerț internațional, în măsura în care acestea sunt legate de obiectivele Comisiei Codex Alimentarius, mai ales în vederea protejării sănătății consumatorilor și asigurării practicilor corecte în comerțul cu alimente.
      2.   COMPETENȚELE STATELOR MEMBRE
      În general, statele membre ale Comunității Europene au competențe asupra punctelor de pe ordinea de zi referitoare la aspecte organizatorice (de exemplu, aspecte juridice sau bugetare) și la problemele de procedură (de exemplu, alegerea președinților, adoptarea ordinii de zi, adoptarea proceselor verbale).
      3.   COMPETENȚELE STATELOR MEMBRE ȘI ALE COMUNITĂȚII
      Atât Comunitatea Europeană, cât și statele membre au o competență a priori în următoarele domenii, în măsura în care măsurile preconizate în domeniile menționate intră în domeniul de aplicare al acțiunilor Comisiei Codex Alimentarius și dacă Comunitatea are autoritatea necesară pentru a armoniza domeniile care nu au fost încă armonizate decât parțial:

                  (a)

                  politica agricolă în general, inclusiv armonizarea standardelor privind viața și sănătatea animalelor și a plantelor (articolele 32 – 38 din Tratatul CE);

                  (b)

                  apropierea dispozițiilor prevăzute în actele cu putere de lege și actele administrative de către statele membre în domeniul vieții și sănătății umane, a animalelor și a plantelor (articolele 94 și 95 din Tratatul CE);

                  (c)

                  măsuri privind politicile de sănătate publică (articolul 152 din Tratatul CE) și măsuri de protecție a consumatorului (articolul 153 din Tratatul CE);

                  (d)

                  politica privind cercetarea și dezvoltarea tehnologică (articolele 163 – 173 din Tratatul CE);

                  (e)

                  politica de mediu (articolele 174 – 176 din Tratatul CE);

                  (f)

                  politica de dezvoltare (articolele 177 – 181 din Tratatul CE);

                  (g)

                  alte politici ale Comunității Europene care pot viza chiar și parțial activitățile specifice ale Comisiei Codex Alimentarius.

   ANEXA III

      Acordul dintre Consiliu și Comisie privind pregătirea reuniunilor și a declarațiilor Comisiei Codex Alimentarius, precum și exercitarea drepturilor de vot
      1.   Domeniul de aplicare al procedurii de coordonare
      Aceste proceduri de coordonare se vor aplica oricărei reuniuni a Comisiei Codex Alimentarius sau a oricărui organ subsidiar al acesteia, inclusiv grupurilor de lucru și răspunsurilor la circulare.
      2.   Circularele Comisiei Codex Alimentarius

                  2.1.

                  Pentru a respecta termenul limită stabilit pentru răspunsul la circularele Comisiei Codex Alimentarius, Comisia trimite statelor membre, la intervale regulate de cel mult două luni, un tabel care cuprinde în mod distinct toate circularele în așteptare, anunțate și respectiv anticipate, precizând circularele pentru care intenționează să elaboreze un răspuns comun în numele Comunității, perioada de timp în care va realiza acest lucru, precum și, în măsura în care este posibil, avizul său cu privire la statutul competențelor pentru fiecare circulară în parte.

                  2.2.

                  În cazul în care Comisia arată că se va pregăti un răspuns comun, statele membre nu vor răspunde direct la circularele Comisiei Codex Alimentarius vizate, ci pot indica Comisiei problemele sau aspectele specifice care le ridică probleme, precum și orientarea pe care o sugerează pentru răspuns.

                  2.3.

                  Comisia pregătește o propunere de răspuns comun, luând în considerare indicațiile din partea statelor membre, și comunică rapid propunerea statelor membre în vederea observațiilor suplimentare din partea acestora, prin intermediul Punctelor naționale de contact Codex sau prin orice punct specific desemnat de statele membre. Pe baza observațiilor primite, Comisia pregătește o versiune revizuită a răspunsului comun, indicând observațiile primite și explicând, după caz, motivul pentru care unele dintre acestea nu au fost luate în considerare.

                  2.4.

                  De asemenea, este posibil ca un stat membru să indice Comisiei faptul că o anumită circulară impune un răspuns comun. În astfel de cazuri, Comisia pregătește o propunere de răspuns cu asistența tehnică asigurată de statul membru în cauză.

                  2.5.

                  În cazul în care Comisia consideră că nu este necesar să pregătească un răspuns comun, statele membre au dreptul să răspundă direct la circularele Comisiei Codex Alimentarius pentru care nu se prevede nici un răspuns comun. Cu toate acestea, într-un astfel de caz, statele membre care intenționează să înainteze observații direct vor face să circule o propunere între celelalte state membre și Comisie, înainte de a o trimite la Comisia Codex Alimentarius, pentru a verifica dacă nu se opun Comisia sau oricare dintre celelalte state membre.

                  2.6.

                  Comisia și statele membre vor depune eforturi susținute pentru a ajunge la o poziție comună cât mai curând posibil. În cazul în care propunerea de răspuns comun este acceptabilă pentru statele membre, aceasta va fi trimisă secretariatului Comisiei Codex Alimentarius. Însă, în cazul în care există în continuare divergențe substanțiale de opinii, Comisia va trimite propunerea secretariatului Consiliului în vederea organizării unei reuniuni de coordonare pentru a soluționa divergențele rămase și se aplică procedura relevantă prevăzută la secțiunea 3 de mai jos.

            3.   Procedura de coordonare în cadrul Consiliului
      3.1.   În vederea pregătirii reuniunii Comisiei Codex Alimentarius, se vor organiza reuniuni de coordonare:

                  —

                  la Bruxelles, în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului (de obicei, Grupul de lucru Codex Alimentarius), cât mai curând posibil și ori de câte ori este necesar înainte de reuniunea Comisiei Codex Alimentarius și, de asemenea

                  —

                  pe loc, la începutul și, dacă este necesar, în timpul și la sfârșitul reuniunii Comisiei Codex Alimentarius, reuniunile suplimentare de coordonare fiind convocate ori de câte ori este necesar pe parcursul întregii serii de reuniuni.

            3.2.   În cadrul reuniunilor de coordonare se convine cu privire la declarațiile care urmează să fie făcute doar în numele Comunității sau în numele Comunității și al statelor membre. Declarațiile care urmează să fie făcute numai în numele statelor membre nu intră în domeniul de aplicare al coordonării comunitare ca atare, dar pot să facă obiectul acțiunilor de coordonare în cadrul acestor reuniuni, în cazul în care statele membre convin astfel.
      Pozițiile comunitare sau comune fac de obicei obiectul unor acorduri sub formă de poziție de negociere, declarație sau schemă de declarație. În cazul în care în prezentul acord se face trimitere la o „declarație”, aceasta se consideră ca trimitere și la alte modalități în care se convine asupra unei poziții comunitare sau comune.
      3.3.   La primirea ordinii de zi pentru orice reuniune a Comisiei Codex Alimentarius, Comisia o trimite secretariatului Consiliului pentru ca acesta să o transmită statelor membre împreună cu precizarea punctelor de pe ordinea de zi în privința cărora se preconizează emiterea unei declarații și cu precizarea dacă declarația menționată se va face în numele Comunității sau al Comunității și al statelor membre.
      În ceea ce privește punctele de pe ordinea de zi pentru care se impune luarea unei decizii prin consens sau prin vot în cadrul unei reuniuni a Comisiei Codex Alimentarius, Comisia va preciza dacă trebuie să voteze Comunitatea sau statele membre.
      3.4.   Comisia va trimite secretariatului Consiliului propuneri de declarații și documente de poziție în vederea transmiterii acestora către statele membre cât mai curând posibil, dar cel puțin cu o săptămână înainte de reuniunea de coordonare. În vederea pregătirii propunerilor de declarații sau de documente de poziție, Comisia se va baza pe expertiza tehnică a statelor membre. Secretariatul Consiliului se va asigura că propunerile de declarații sunt transmise cu promptitudine prin Punctele naționale de contact Codex sau prin alt punct special desemnat de statele membre.
      3.5.   În cadrul reuniunilor de coordonare se va decide cu privire la exercitarea responsabilităților în ceea ce privește declarațiile și votul asupra fiecărui punct de pe ordinea de zi a reuniunilor Comisiei Codex Alimentarius, cu privire la care se poate emite o declarație sau se preconizează procedura de vot.
      3.6.   Comisia va informa statele membre, înaintea reuniunilor de coordonare, prin intermediul secretariatului Consiliului, cu privire la:

                  (a)

                  propunerile sale privind exercitarea responsabilităților asupra unui anumit subiect;

                  (b)

                  propunerile sale cu privire la declarațiile asupra unui anumit subiect.

            3.7.   În cazul în care, în cadrul reuniunilor de coordonare cu grupul de lucru competent din cadrul Consiliului sau pe loc, Comisia și statele membre nu pot conveni asupra unei poziții comune, inclusiv din motive de dezacord cu privire la repartizarea competențelor, în ceea ce privește problemele menționate la punctul 3.6 literele (a) și (b), problema vizată se înaintează Comitetului Reprezentanților Permanenți care va decide cu majoritatea prevăzută de dispozițiile legislative comunitare relevante asupra subiectului luat în discuție.
      3.8.   Deciziile menționate la punctul 3.7 nu aduc atingere competențelor respective ale Comunității și ale statelor membre în domeniile luate în discuție.
      3.9.   În cazul în care se dovedește că este imposibil pentru Comisie să pregătească declarațiile în timp util pentru reuniunea de coordonare (din cauza faptului că documentația Comisiei Codex Alimentarius nu este disponibilă), Comisia va prezenta statelor membre, cu cel puțin o săptămână înainte de reuniunea Comisiei Codex Alimentarius, principalele elemente ale poziției comunitare sau comune, precum și declarația care urmează a fi emisă în consecință. După caz, în situații excepționale, în cadrul unei reuniuni pe loc se vor examina din nou aceste elemente și declarația, împreună cu reprezentanții Comisiei și ai statelor membre prezenți la reuniune.
      3.10.   În cazul în care, în timpul reuniunilor Comisiei Codex Alimentarius, apare nevoia de a emite o declarație pentru a reacționa la modul de desfășurare sau la dinamica negocierilor, declarația fiind făcută de reprezentantul Comunității în numele Comunității sau în numele Comunității și al statelor membre, se va elabora o propunere de declarație în mod coordonat și pe loc și se aplică partea relevantă din dispozițiile de la punctul 3.9.
      3.11.   În cadrul discuțiilor Comisiei Codex Alimentarius, pentru a reacționa la propunerile care nu intră sub incidența poziției comunitare convenite, în urma coordonării corespunzătoare, statele membre și Comisia pot propune un răspuns inițial și pot analiza opțiunile alternative, fără a-și asuma un angajament formal. Comisia și statele membre iau în considerare poziția comunitară stabilită și motivele care stau la baza acesteia și vor realiza acțiunea de coordonare pe loc, cât mai curând posibil, pentru a confirma sau modifica pozițiile provizorii.
      4.   Declarații și supunere la vot în cadrul reuniunilor Comisiei Codex Alimentarius

                  4.1.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care țin exclusiv de competența Comunității, Comisia ia cuvântul și votează în numele Comunității. În urma acțiunii de coordonare corespunzătoare, statele membre pot lua cuvântul pentru a susține și/sau dezvolta poziția Comunității.

                  4.2.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care țin exclusiv de competența națională, statele membre iau cuvântul și votează.

                  4.3.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care conțin elemente de competență atât națională, cât și comunitară, președinția și Comisia își exprimă poziția comună. În urma acțiunii de coordonare corespunzătoare, statele membre pot lua cuvântul pentru a susține și/sau dezvolta poziția comună. Statele membre sau Comisia, după caz, vor vota în numele Comunității și al statelor membre în conformitate cu poziția comună. Decizia cu privire la partea care își va exercita dreptul de vot se ia în funcție de competența preponderentă (de exemplu, o competență care aparține în mai mare măsură statului membru sau Comunității).

                  4.4.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care conțin elemente de competență atât națională, cât și comunitară, iar Comisia și statele membre nu au reușit să convină asupra unei poziții comune în conformitate cu dispozițiile de la punctul 3.7, statele membre pot lua cuvântul și pot vota cu privire la aspectele care intră în mod clar în domeniul lor de competență. În conformitate cu regulamentul de procedură al Comisiei Codex Alimentarius, Comisia poate lua cuvântul și vota cu privire la problemele care intră în mod clar în domeniul de competență a Comunității și în cazul cărora s-adoptă o poziție comunitară.

                  4.5.

                  În ceea ce privește problemele asupra cărora nu s-a ajuns la nici un acord între Comisie și statele membre cu privire la repartizarea competențelor sau pentru care nu s-a putut obține majoritatea de voturi necesară pentru o poziție comunitară, se vor depune toate eforturile pentru a clarifica situația sau pentru a ajunge la o poziție comunitară. Până la realizarea acestui lucru și după acțiunea de coordonare corespunzătoare, statele membre și/sau Comisia, după caz, vor avea dreptul de a lua cuvântul cu condiția ca poziția exprimată să fie în concordanță cu politicile comunitare și cu pozițiile comunitare anterioare, precum și în conformitate cu legislația comunitară.

                  4.6.

                  Pe parcursul primilor doi ani după aderarea Comunității la Comisia Codex Alimentarius, rezultatele reuniunilor de coordonare ale grupului de lucru competent din cadrul Consiliului cu privire la exercitarea responsabilităților în ceea ce privește declarațiile și votul pentru fiecare punct de pe ordinea de zi a reuniunilor Comisiei Codex Alimentarius se vor comunica secretariatului Comisiei Codex Alimentarius. După perioada inițială de doi ani, declarația generală unică făcută se consideră aplicabilă, cu excepția cazului în care există o solicitare specială de clarificare din partea unui alt membru al Comisiei Codex Alimentarius sau în care se decide altfel în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului.

                  4.7.

                  În cadrul dispozițiilor de la punctele 4.1 sau 4.3, în cazul în care un stat membru are interese speciale semnificative cu privire la un teritoriu dependent, iar aceste interese nu pot fi integrate în poziția comună sau comunitară, statul membru în cauză își menține dreptul de a vota și de a lua cuvântul cu privire la teritoriul său dependent în cauză, având în vedere interesele Comunității.

            5.   Grupurile de elaborare și de lucru

                  5.1.

                  Statele membre și Comisia au dreptul să participe, în mod voluntar, și să ia cuvântul în cadrul grupurilor de elaborare și de lucru ale Comisiei Codex Alimentarius care reprezintă reuniuni tehnice neoficiale la care participă doar câțiva membri ai Comisiei Codex Alimentarius și în cadrul cărora nu se adoptă decizii formale. Reprezentanții statelor membre și ai Comisiei vor depune eforturi susținute pentru a ajunge la o poziție comună și pentru a o apăra în timpul discuțiilor din cadrul grupurilor de elaborare și de lucru.

                  5.2.

                  Reprezentanții Comisiei și ai statelor membre care participă la grupurile de elaborare și de lucru ale Comisiei Codex Alimentarius, fără a aduce atingere problemei competențelor, notifică celelalte state membre cu promptitudine cu privire la propunerile de rapoarte redactate de raportorul grupului și se coordonează cu statele membre în ceea ce privește poziția care trebuie adoptată. În absența unei coordonări specifice cu privire la propunerile de rapoarte, reprezentanții Comisiei și ai statelor membre din cadrul grupurilor de elaborare și de lucru vor folosi în scop orientativ declarațiile coordonate și discuțiile din cadrul reuniunilor de coordonare, în conformitate cu indicațiile de la secțiunea 4.

            6.   Revizuirea acordului
      La cererea unui stat membru sau a Comisiei, acordul va fi revizuit luând în considerare experiența acumulată la punerea în aplicare a acestuia.


title: 2009/732/CE,Euratom: Decizia Consiliului din 21 septembrie 2009 de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               3.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 260/29

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 21 septembrie 2009
   de numire a unui membru belgian în cadrul Comitetului Economic și Social European
   (2009/732/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 259,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 167,
   având în vedere Decizia 2006/651/CE, Euratom (1),
   având în vedere propunerea prezentată de guvernul belgian,
   având în vedere avizul Comisiei,
   întrucât un post de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a demisiei domnului Josly PIETTE,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Domnul Claude ROLIN, Secrétaire général de la Confédération des Syndicats chrétiens de Belgique (CSC) – Groupe des salariés (Groupe II), se numește în calitate de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2010.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 21 septembrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. BILLSTRÖM

      (1)  JO L 269, 28.9.2006, p. 13.


title: 2013/117/UE: Decizia Consiliului din 5 martie 2013 de numire a unui membru neerlandez în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               7.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 64/6

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 5 martie 2013
   de numire a unui membru neerlandez în cadrul Comitetului Economic și Social European
   (2013/117/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 302,
   având în vedere propunerea guvernului neerlandez,
   având în vedere avizul Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               La 13 septembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/570/UE, Euratom de numire a membrilor în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru perioada 21 septembrie 2010-20 septembrie 2015 (1).

               (2)

               Un loc de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a devenit vacant ca urmare a încheierii mandatului domnului Leon MEIJER,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Doamna Melanie BOUWKNEGT, Beleldsadviseur CNV Vakcentrale, se numește în calitate de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2015.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 5 martie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. NOONAN

      (1)  JO L 251, 25.9.2010, p. 8.


title: Decizia Consiliului din 15 septembrie 1986 privind încheierea unor Acorduri sub forma unor schimburi de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Confederația Elvețiană privind agricultura și pescuitul

text:
               03/Volumul 05

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               261

         31986D0559

               L 328/98

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 15 septembrie 1986
   privind încheierea unor Acorduri sub forma unor schimburi de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Confederația Elvețiană privind agricultura și pescuitul
   (86/559/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 113,
   având în vedere recomandarea Comisiei,
   întrucât este necesar să se aprobe Acordurile sub forma unor schimburi de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Confederația Elvețiană privind agricultura și pescuitul, pentru a se ține seama de aderarea Regatului Spaniei și a Republicii Portugalia la Comunitate,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Acordurile sub forma unor schimburi de scrisori între Comunitatea Economică Europeană și Confederația Elvețiană privind agricultura și pescuitul se aprobă în numele Comunității.
   Textele schimburilor de scrisori se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită să semneze acordurile prin care Comunitatea își asumă obligații.

      Adoptată la Bruxelles, 15 septembrie 1986.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. HOWE