title: 2009/62/CE: Decizia Consiliului din 26 ianuarie 2009 de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziei 2008/583/CE

text:
               27.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 23/25

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 26 ianuarie 2009
   de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Deciziei 2008/583/CE
   (2009/62/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (1), în special articolul 2 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               La 15 iulie 2008, Consiliul a adoptat Decizia 2008/583/CE de punere în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsurile restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului (2), care stabilește o listă actualizată a persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică regulamentul respectiv.

               (2)

               Consiliul a comunicat tuturor persoanelor, grupurilor și entităților pentru care acest lucru a fost posibil din punct de vedere practic o expunere de motive prin care se explică de ce au fost incluse pe lista care figurează în Decizia 2008/583/CE. În cazul unei persoane a fost comunicată o expunere de motive revizuită în octombrie 2008.

               (3)

               Prin intermediul unui anunț publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (3), Consiliul a informat persoanele, grupurile și entitățile incluse pe lista care figurează în Decizia 2008/583/CE asupra faptului că a decis menținerea lor pe lista respectivă. De asemenea, Consiliul a informat persoanele, grupurile și entitățile vizate cu privire la posibilitatea de a solicita o expunere a motivelor Consiliului care au determinat includerea lor pe listă, în cazul în care motivele nu le fuseseră comunicate deja.

               (4)

               Consiliul a efectuat o reexaminare integrală a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică Regulamentul (CE) nr. 2580/2001, în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul respectiv. În cadrul acestei reexaminări, Consiliul a luat în considerare observațiile transmise de către persoanele vizate.

               (5)

               În urma hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 4 decembrie 2008 în cauza T-284/08, un grup nu a fost inclus pe lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică Regulamentul (CE) nr. 2580/2001.

               (6)

               Consiliul a concluzionat că celelalte persoane, grupuri și entități enumerate în anexa la Poziția comună 2008/586/PESC din 15 iulie 2008 de actualizare a Poziției comune 2001/931/PESC privind aplicarea unor măsuri specifice pentru combaterea terorismului (4) au fost implicate în acte de terorism în înțelesul articolului 1 alineatele (2) și (3) din Poziția comună 2001/931/PESC (5), că s-a luat o decizie cu privire la acestea de către o autoritate competentă în înțelesul articolului 1 alineatul (4) din Poziția comună 2001/931/PESC și că acestea ar trebui să facă în continuare obiectul măsurilor restrictive specifice prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2580/2001.

               (7)

               Lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 ar trebui actualizată în consecință,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Lista prevăzută la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 se înlocuiește cu lista cuprinsă în anexa la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Decizia 2008/583/CE se abrogă.
   Articolul 3
   Prezenta decizie produce efecte de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 26 ianuarie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. VONDRA

      (1)  JO L 344, 28.12.2001, p. 70.

      (2)  JO L 188, 16.7.2008, p. 21.

      (3)  JO C 179, 16.7.2008, p. 1.

      (4)  JO L 188, 16.7.2008, p. 71.

      (5)  JO L 344, 28.12.2001, p. 93.

      ANEXĂ
      Lista persoanelor, grupurilor și entităților menționate la articolul 1
      1.   PERSOANE FIZICE:

                  1.

                  ABOU, Rabah Naami (cunoscut și sub numele de Naami Hamza, Mihoubi Faycal, Fellah Ahmed, Dafri Rèmi Lahdi), născut la 1 februarie 1966 la Alger (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  2.

                  ABOUD, Maisi (cunoscut și sub numele de Abderrahmanul Elvețian), născut la 17 octombrie 1964 la Alger (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  3.

                  AL-MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (cunoscut și sub numele de ABU OMRAN; AL-MUGHASSIL, Ahmed Ibrahim), născut la 26 iunie 1967 la Qatif-Bab al Shamal (Arabia Saudită); cetățean saudit

                  4.

                  Al-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, născut la Al Ihsa (Arabia Saudită); cetățean saudit

                  5.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, născut la 16 octombrie 1966 la Tarut (Arabia Saudită), cetățean saudit

                  6.

                  ARIOUA, Azzedine, născut la 20 noiembrie 1960 la Constantine (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  7.

                  ARIOUA, Kamel (cunoscut și sub numele de Lamine Kamel), născut la 18 august 1969 la Constantine (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  8.

                  ASLI, Mohamed (cunoscut și sub numele de Dahmane Mohamed), născut la 13 mai 1975 la Ain Taya (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  9.

                  ASLI, Rabah, născut la 13 mai 1975 la Ain Taya (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  10.

                  ATWA, Ali (cunoscut și sub numele de BOUSLIM, Ammar Mansour, SALIM, Hassan Rostom), născut în 1960 în Liban, cetățean libanez

                  11.

                  BOUYERI, Mohammed (cunoscut și sub numele de Abu ZOBAIR, SOBIAR, Abu ZOUBAIR), născut la 8 martie 1978 la Amsterdam (Țările de Jos) - membru al „Hofstadgroep”

                  12.

                  DARIB, Nourredine (cunoscut și sub numele de Carreto; Zitoun Mourad), născut la 1 februarie 1972 în Algeria - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  13.

                  DJABALI, Abderrahmane (cunoscut și sub numele de Touil), născut la 1 iunie 1970 în Algeria - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  14.

                  EL FATMI, Nouredine (cunoscut și sub numele de Nouriddin EL FATMI, Nouriddine EL FATMI, Noureddine EL FATMI, Abu AL KA'E KA'E, Abu QAE QAE, FOUAD, FZAD, Nabil EL FATMI, Ben MOHAMMED, Ben Mohand BEN LARBI, Ben Driss Muhand IBN LARBI, Abu TAHAR, EGGIE), născut la 15 august 1982 la Midar (Maroc), pașaport (Maroc) cu nr. N829139 - membru al „Hofstadgroep”

                  15.

                  EL-HOORIE, Ali Saed Bin Ali (cunoscut și sub numele de AL-HOURI, Ali Saed Bin Ali, EL-HOURI, Ali Saed Bin Ali), născut la 10 iulie 1965 sau 11 iulie 1965 la El Dibabiya (Arabia Saudită), cetățean saudit

                  16.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, născut la 10 septembrie 1971 la Alger (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  17.

                  IZZ-AL-DIN, Hasan (cunoscut și sub numele de GARBAYA, Ahmed, SA-ID, SALWWAN, Samir), născut în anul 1963 în Liban, cetățean libanez

                  18.

                  LASSASSI, Saber (cunoscut și sub numele de Mimiche), născut la 30 noiembrie 1970 la Constantine (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  19.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (cunoscut și sub numele de ALI, Salem, BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, HENIN, Ashraf Refaat Nabith, WADOOD, Khalid Adbul), născut la 14 aprilie 1965 sau 1 martie 1964 în Pakistan, pașaport cu nr. 488555

                  20.

                  MOKTARI, Fateh (cunoscut și sub numele de Ferdi Omar), născut la 26 decembrie 1974 la Hussein Dey (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  21.

                  NOUARA, Farid, născut la 25 noiembrie 1973 la Alger (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  22.

                  RESSOUS, Hoari (cunoscut și sub numele de Hallasa Farid), născut la 11 septembrie 1968 la Alger (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  23.

                  SEDKAOUI, Noureddine (cunoscut și sub numele de Nounou), născut la 23 iunie 1963 la Alger (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  24.

                  SELMANI, Abdelghani (cunoscut și sub numele de Gano), născut pe 14 iunie 1974 la Alger (Algeria) - membru al „al Takfir” și „al Hijra”

                  25.

                  SENOUCI, Sofiane, născut la 15 aprilie 1971 la Hussein Dey (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  26.

                  SISON, Jose Maria (cunoscut și sub numele de Armando Liwanag, Joma), născut la 8 februarie 1939 la Cabugao (Filipine) - persoană cu rol de conducere în cadrul „Partidului Comunist din Filipine”, inclusiv al „NAP”

                  27.

                  TINGUALI, Mohammed (cunoscut și sub numele de Mouh di Kouba), născut la 21 aprilie 1964 la Blida (Algeria) - membru al „al-Takfir” și „al-Hijra”

                  28.

                  WALTERS, Jason Theodore James (cunoscut și sub numele de Abdullah, David), născut la 6 martie 1985 la Amersfoort (Țările de Jos), pașaport (Țările de Jos) cu nr. NE8146378 - membru al „Hofstadgroep”

            2.   GRUPĂRI ȘI ENTITĂȚI

                  1.

                  „Organizația Abu Nidal” - „OAN”, (cunoscută și sub denumirea de „Consiliul Revoluționar Fatah”, „Brigadele Revoluționare Arabe”, „Septembrie Negru” și „Organizația Revoluționară a Musulmanilor Socialiști”)

                  2.

                  „Brigada Martirilor Al-Aqsa”

                  3.

                  „Al-Aqsa e.V.”

                  4.

                  „Al-Takfir” și „Al-Hijra”

                  5.

                  „Aum Shinrikyo” (cunoscută și sub denumirea de „AUM”, „Aum Adevărul Suprem”, „Aleph”)

                  6.

                  „Babbar Khalsa”

                  7.

                  „Partidul Comunist din Filipine”, inclusiv „Noua Armată Populară” - „NAP”, Filipine, care are legături cu SISON Jose Maria (cunoscut și sub numele de Armando Liwanag, Joma, cu rol de conducere în cadrul „Partidului Comunist din Filipine”, inclusiv al „NAP”)

                  8.

                  „Gama'a al-Islamiyya” (cunoscută și sub denumirea de „Al-Gama'a al- Islamiyya”) („Grupul Islamic” - „IG”)

                  9.

                  „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” - „IBDA-C” („Marele Front Islamic de Est al Războinicilor”)

                  10.

                  „Hamas”, inclusiv „Hamas-Izz al-Din al-Qassem”

                  11.

                  „Hizbul Mujahideen” - „HM”

                  12.

                  „Hofstadgroep”

                  13.

                  „Fundația Pământul Sfânt pentru Ajutor și Dezvoltare”

                  14.

                  „Federația Internațională a Tineretului Sikh” - „FITS”

                  15.

                  „Kahane Chai” („cunoscută și sub denumirea de Kach”)

                  16.

                  „Forța Khalistan Zindabad” - „KZF”

                  17.

                  „Partidul Muncitoresc din Kurdistan” - „PKK” (cunoscut și sub denumirea de „KADEK”; „KONGRA-GEL”)

                  18.

                  „Tigrii Eliberării din Tamil Eelam” - „TITE”

                  19.

                  „Ejercito de Liberacion Nacional” („Armata de Eliberare Națională”)

                  20.

                  „Frontul pentru Eliberarea Palestinei” - „FEP”

                  21.

                  „Jihadul Islamic Palestinian” - „JIP”

                  22.

                  „Frontul Popular pentru Eliberarea Palestinei” - „FPEP”

                  23.

                  „Frontul Popular pentru Eliberarea Palestinei” – Comandamentul General (cunoscut și sub denumirea de „FPEP – Comandamentul General”)

                  24.

                  „Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia” - „FARC” („Forțele Armate Revoluționare din Columbia”)

                  25.

                  „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi” - „DHKP/C” (cunoscută și sub denumirea de: „Devrimci Sol” („Stânga Revoluționară”, „Dev Sol”) („Armata/Frontul/Partidul de Eliberare Revoluționară Populară”)

                  26.

                  „Sendero Luminoso” - „CL” („Calea Luminoasă”)

                  27.

                  „Stichting Al Aqsa” (cunoscută și sub denumirea de „Stichting Al Aqsa Olanda”, „Al Aqsa Țările de Jos”)

                  28.

                  „Teyrbazen Azadiya Kurdistan” - „TAK” (cunoscută și sub denumirea de: „Șoimii Eliberării din Kurdistan”, „Vulturii Eliberării din Kurdistan”)

                  29.

                  „Autodefensas Unidas de Colombia” - „AUC” („Forțele Unite/Grupul de Autoapărare din Colombia”)


title: Decizia Consiliului din 17 decembrie 2001 de semnare, în numele Comunității, și de aplicare provizorie a unui acord sub forma unui memorandum de înțelegere între Comunitatea Europeană și Republica Islamică Pakistan privind acordurile provizorii în domeniul accesului pe piață al produselor textile și de îmbrăcăminte

text:
Anunţ juridic important

|

32001D0935

Jurnalul Oficial L 345 , 29/12/2001 p. 0080 - 0080 ediţie specială în limba cehă capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 ediţie specială în limba estonă capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 ediţie specială în limba maghiară capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 ediţie specială în limba lituaniană capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 LV.ES capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 MT.ES capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 PL.ES capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 SK.ES capitol 11 volum 40 p. 88  - 88 ediţie specială în limba slovenă capitol 11 volum 40 p. 88  - 88

		20011217Decizia Consiliuluidin 17 decembrie 2001de semnare, în numele Comunității, și de aplicare provizorie a unui acord sub forma unui memorandum de înțelegere între Comunitatea Europeană și Republica Islamică Pakistan privind acordurile provizorii în domeniul accesului pe piață al produselor textile și de îmbrăcăminte(2001/935/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133, coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul și al doilea paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) Comisia a negociat în numele Comunității un acord bilateral sub forma unui memorandum de înțelegere privind schimbul comercial de produse textile cu Pakistanul.(2) Acordul sub forma unui memorandum de înțelegere a fost parafat la 15 octombrie 2001.(3) Acordul sub forma unui memorandum de înțelegere ar trebui semnat în numele Comunității.(4) Pentru a permite ambelor părți să obțină beneficii imediat după efectuarea notificărilor relevante către Organizația Mondială a Comerțului, este necesară aplicarea provizorie a prezentului acord începând cu 1 decembrie 2001, până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa formală, sub rezerva reciprocității,DECIDE:Articolul 1Președintele Consiliului este autorizat să numească persoanele împuternicite să semneze, în numele Comunității, Acordul sub forma unui memorandum de înțelegere între Comunitatea Europeană și Republica Islamică Pakistan privind aranjamentele provizorii în domeniul accesului pe piață al produselor textile și de îmbrăcăminte sub rezerva încheierii acestuia.Textul acordului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Sub rezerva reciprocității, acordul sub forma unui memorandum de înțelegere se aplică provizoriu începând cu 1 decembrie 2001 până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea sa formală.Articolul 3Dacă Pakistanul nu își îndeplinește obligațiile reglementate la punctele 2 și 4 din memorandum-ul de înțelegere, Comisia reaplică nivelurile contingentare la cele în vigoare anterior, în conformitate cu procedura menționată la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 3030/93 al Consiliului din 12 octombrie 1993 privind regimul comun aplicabil importurilor unor produse textile originare din țări terțe [1].Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 2001.Pentru ConsiliuPreședinteleA. Neyts-Uyttebroeck[1] JO L 275, 8.11.1993, p.1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1809/2001 al Comisiei (JO L 252, 20.9.2001, p. 1).--------------------------------------------------


title: 2011/56/UE: Decizia Consiliului din 26 iulie 2010 privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Croația privind participarea Republicii Croația la activitățile Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 26/1

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 26 iulie 2010
   privind semnarea, în numele Uniunii, a Acordului între Uniunea Europeană și Republica Croația privind participarea Republicii Croația la activitățile Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie
   (2011/56/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 168 alineatul (5), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 21 din Regulamentul (CE) nr. 1920/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2006 privind Observatorul European pentru Droguri și Toxicomanie (1) permite participarea în cadrul Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie a oricărei țări terțe care împărtășește interesele Uniunii și ale statelor membre cu privire la obiectivele și activitățile Observatorului.

               (2)

               La data de 11 iulie 2006, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocierile cu Republica Croația pentru un Acord între Uniunea Europeană și Republica Croația privind participarea Republicii Croația la activitățile Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie (denumit în continuare „acordul”). Negocierile au fost încheiate cu succes prin parafarea acordului.

               (3)

               Acordul ar trebui semnat în numele Uniunii, sub rezerva încheierii sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii, semnarea Acordului între Uniunea Europeană și Republica Croația privind participarea Republicii Croația la activitățile Observatorului European pentru Droguri și Toxicomanie (denumit în continuare „acordul”), sub rezerva încheierii acordului respectiv.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze acordul în numele Uniunii sub rezerva încheierii sale (2).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 26 iulie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. VANACKERE

      (1)  JO L 376, 27.12.2006, p. 1.

      (2)  Textul acordului va fi publicat împreună cu decizia privind încheierea sa.


title: Decizia (UE) 2015/2312 a Consiliului din 30 noiembrie 2015 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil între Uniunea Europeană și Republica Liberia, precum și a protocolului de punere în aplicare a acestuia

text:
               12.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 328/1

         DECIZIA (UE) 2015/2312 A CONSILIULUI
   din 30 noiembrie 2015
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil între Uniunea Europeană și Republica Liberia, precum și a protocolului de punere în aplicare a acestuia
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43, coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea și Republica Liberia au negociat un acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (denumit în continuare „acordul”) și un protocol de punere în aplicare a acestuia (denumit în continuare „protocolul”), care acordă navelor Uniunii posibilități de pescuit în apele care se află sub suveranitatea sau jurisdicția Republicii Liberia.

               (2)

               Negocierile s-au încheiat cu succes iar acordul și protocolul au fost parafate la 5 iunie 2015.

               (3)

               Articolul 15 din acord și, respectiv, articolul 12 din protocol prevăd aplicarea provizorie a acordului și a protocolului de la data semnării lor.

               (4)

               Acordul și protocolul ar trebui semnate și ar trebui să se aplice cu titlu provizoriu, până la finalizarea procedurilor necesare încheierii acestora,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Semnarea, în numele Uniunii, a acordului de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil între Uniunea Europeană și Republica Liberia și a protocolului de punere în aplicare a acestuia este autorizată, sub rezerva încheierii acordului și a protocolului în cauză.
   Textul acordului și cel al protocolului sunt atașate la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze acordul și protocolul în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Acordul și protocolul se aplică cu titlu provizoriu de la data semnării lor, până la finalizarea procedurilor necesare pentru încheierea lor.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 30 noiembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         É. SCHNEIDER


title: Decizia Consiliului din 8 mai 1984 privind punctul 2 din Acordurile de autolimitare referitoare la carnea de oaie, miel și capră între Comunitatea Economică Europeană și Austria, Bulgaria, Cehoslovacia, Ungaria, Islanda, Polonia, Uruguay și Iugoslavia

text:
               03/Volumul 04

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               218

         31984D0309

               L 154/36

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 8 mai 1984
   privind punctul 2 din Acordurile de autolimitare referitoare la carnea de oaie, miel și capră între Comunitatea Economică Europeană și Austria, Bulgaria, Cehoslovacia, Ungaria, Islanda, Polonia, Uruguay și Iugoslavia
   (84/309/CEE)
   CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 113,
   având în vedere recomandarea Comisiei,
   întrucât țările terțe care au încheiat un Acord de autolimitare cu Comunitatea Economică Europeană privind carnea de oaie, miel și capră sau oile și caprele vii s-au angajat prin schimburi de scrisori să limiteze numărul exporturilor spre anumite piețe comunitare considerate zone sensibile; întrucât, cu toate acestea, angajamentele respective expiră la 31 martie 1984;
   întrucât condițiile care au stat la baza recunoașterii acestor zone ca zone sensibile nu s-au modificat; întrucât ar trebui, prin urmare, să se prevadă prelungirea acordurilor privind limitările la export spre aceste zone;
   întrucât Comisia a purtat negocieri în acest sens în Austria, Bulgaria, Cehoslovacia, Ungaria, Islanda, Polonia, Uruguay și Iugoslavia; întrucât aceste negocieri au dus la parafarea unui acord cu fiecare dintre aceste țări,
   DECIDE:
   Articolul 1
   (1)   Se aprobă, în numele Comunității Economice Europene, schimburile de scrisori privind punctul 2 din Acordurile de autolimitare referitoare la carnea de oaie, miel și capră cu următoarele țări:

               —

               Austria;

               —

               Bulgaria;

               —

               Cehoslovacia;

               —

               Ungaria;

               —

               Islanda;

               —

               Polonia;

               —

               Uruguay;

               —

               Iugoslavia.

         (2)   Textele schimburilor de scrisori se anexează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită să semneze schimburile de scrisori prin care Comunitatea își asumă obligații.

      Adoptată la Bruxelles, 8 mai 1984.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. ROCARD


title: Decizia Consiliului din 21 martie 2011 de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă pentru Luxemburg și Malta

text:
               24.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/9

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 21 martie 2011
   de numire a membrilor și a supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă pentru Luxemburg și Malta
   2011/C 92/05
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia Consiliului din 22 iulie 2003 de înființare a unui Comitet consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă (1), în special articolul 3,
   având în vedere lista cu candidaturi prezentată Consiliului de către guvernele statelor membre,
   întrucât:

               (1)

               Prin decizia sa din 16 februarie 2010 (2), Consiliul a numit membrii și supleanții Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă pentru perioada 1 martie 2010-28 februarie 2013, cu excepția anumitor membri.

               (2)

               Guvernele luxemburghez și maltez au prezentat candidaturi pentru anumite posturi vacante,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se numesc următorii membri și supleanți în cadrul Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă pentru perioada care se încheie la 28 februarie 2013:
   I.   REPREZENTANȚI AI GUVERNELOR

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Luxemburg

               Dl Paul WEBER

               Dl Robert HUBERTY
               Dl Carlo STEFFES

   II.   REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR SINDICALE

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Luxemburg

               Dl Marcel GOEREND

               Dl Raffaele PAOLETTI
               Dl Nico CLEMENT

               Malta

               Dl Joe CARABOTT

               Dl Jesmond BONELLO

   III.   REPREZENTANȚI AI ORGANIZAȚIILOR PATRONALE

               Țara

               Membri

               Supleanți

               Luxemburg

               Dl Pierre BLAISE

               Dl François ENGELS
               Dl Marc KIEFFER

               Malta

               Dl John SCICLUNA

               Dl Joseph DELIA

         Articolul 2
   Consiliul va numi membrii și supleanții încă nenominalizați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 21 martie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         MARTONYI J.

      (1)  JO C 218, 13.9.2003, p. 1.

      (2)  JO L 45, 22.2.2010, p. 5.


Anunţ juridic important

|

52007BP0116(01)

1. Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie aferent exerciţiului financiar 2005 (C6-0390/2006 - 2006/2157(DEC))

Jurnalul Oficial 074 E , 20/03/2008 p. 0202 - 0203

		1.Decizia Parlamentului European din 24 aprilie 2007 privind descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie aferent exerciţiului financiar 2005 (C6-0390/2006 — 2006/2157(DEC))Parlamentul European,- având în vedere conturile anuale finale ale Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie privind exerciţiul financiar 2005 [1],- având în vedere raportul Curţii de Conturi privind conturile anuale finale ale Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie pentru exerciţiul financiar 2005, precum şi răspunsurile observatorului [2],- având în vedere Recomandarea Consiliului din 27 februarie 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),- având în vedere Tratatul CE, în special articolul 276,- având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităţilor Europene [3], în special articolul 185,- având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 302/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 privind crearea Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie [4], în special articolul 11a,- având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menţionate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 [5], în special articolul 94,- având în vedere articolul 71 şi anexa V la Regulamentul său de procedură,- având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar şi avizul Comisiei pentru libertăţi civile, justiţie şi afaceri interne (A6-0100/2007),1. acordă directorului Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului observatorului aferent exerciţiului financiar 2005;2. îşi prezintă observaţiile în cadrul rezoluţiei de mai jos;3. încredinţează Preşedintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluţia, ca parte integrantă a acesteia, directorului Observatorului European pentru Droguri şi Toxicomanie, Consiliului, Comisiei şi Curţii de Conturi şi de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).[1] JO C 266, 31.10.2006, p. 43.[2] JO C 312, 19.12.2006, p. 86.[3] JO L 248, 16.9.2002, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1995/2006 (JO L 390, 30.12.2006, p. 1).[4] JO L 36, 12.2.1993, p.1, Regulament astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1651/2003 (JO L 245, 29.9.2003, p. 30).[5] JO L 357, 31.12.2002, p. 72.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2016/990 a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2016 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare (cerere din partea Greciei – EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa)

text:
               21.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 162/12

         DECIZIA (UE) 2016/990 A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 8 iunie 2016
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare (cerere din partea Greciei – EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1309/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind Fondul european de ajustare la globalizare (2014-2020) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1927/2006 (1), în special articolul 15 alineatul (4),
   având în vedere Acordul interinstituțional din 2 decembrie 2013 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară, cooperarea în chestiuni bugetare și buna gestiune financiară (2), în special punctul 13,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) urmărește să ofere sprijin lucrătorilor concediați și persoanelor care desfășoară activități independente a căror activitate a încetat în urma schimbărilor structurale majore intervenite în practicile comerciale internaționale, generate de globalizare, ca urmare a continuării crizei economice și financiare mondiale sau ca urmare a unei noi crize economice și financiare mondiale, precum și să le acorde asistență în procesul de reintegrare pe piața muncii.

               (2)

               FEG nu trebuie să depășească o sumă anuală maximă de 150 de milioane EUR (la prețurile din 2011), după cum se prevede la articolul 12 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului (3).

               (3)

               La 26 noiembrie 2015, Grecia a depus cererea EGF/2015/011 GR/Supermarket Larissa pentru a obține o contribuție financiară din partea FEG ca urmare a concedierilor efectuate la Supermarket Larissa ABEE în Grecia. Cererea a fost completată cu informații suplimentare ce au fost transmise în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013. Această cerere îndeplinește condițiile pentru stabilirea unei contribuții financiare din partea FEG, astfel cum sunt prevăzute la articolul 13 din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013.

               (4)

               În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1309/2013, Grecia a decis să furnizeze servicii personalizate cofinanțate prin FEG și unui număr de 543 de tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare (NEET).

               (5)

               Prin urmare, FEG ar trebui mobilizat pentru a se furniza o contribuție financiară în valoare de 6 468 000 EUR ca urmare a cererii depuse de Grecia.

               (6)

               În scopul de a reduce la minimum timpul necesar pentru mobilizarea FEG, prezenta decizie ar trebui să se aplice de la data adoptării sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2016, se mobilizează din Fondul european de ajustare la globalizare suma de 6 468 000 EUR în credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la 8 iunie 2016.

      Adoptată la Strasbourg, 8 iunie 2016

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         M. SCHULZ

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A.G. KOENDERS

      (1)  JO L 347, 20.12.2013, p. 855.

      (2)  JO C 373, 20.12.2013, p. 1.

      (3)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1311/2013 al Consiliului din 2 decembrie 2013 de stabilire a cadrului financiar multianual pentru perioada 2014-2020 (JO L 347, 20.12.2013, p. 884).


title: Decizia (UE) 2015/137 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 de reînnoire a mandatului vicepreședintelui Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci, desene și modele industriale) și a doi președinți de camere de recurs ale Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci, desene și modele industriale)

text:
               29.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 23/17

         DECIZIA (UE) 2015/137 A CONSILIULUI
   din 26 ianuarie 2015
   de reînnoire a mandatului vicepreședintelui Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci, desene și modele industriale) și a doi președinți de camere de recurs ale Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci, desene și modele industriale)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (1), în special articolul 125 și articolul 136,
   întrucât:

               (1)

               La 18 noiembrie 2014, consiliul de administrație al Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (Mărci, desene și modele industriale) (denumit în continuare „Oficiul”) a transmis Consiliului propunerile sale privind reînnoirea mandatului vicepreședintelui Oficiului și a doi președinți de camere de recurs ale Oficiului.

               (2)

               Mandatul de vicepreședinte al Oficiului aparținând domnului Christian ARCHAMBEAU și mandatele de președinți de camere de recurs ale Oficiului aparținând domnilor Tomás DE LAS HERAS și Detlef SCHENNEN ar trebui reînnoite pentru o perioadă de cinci ani sau până la vârsta de pensionare, dacă vârsta de pensionare este atinsă în timpul noului mandat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Mandatul domnului Christian ARCHAMBEAU de vicepreședinte al Oficiului se reînnoiește pentru perioada cuprinsă între 1 decembrie 2015 și 30 noiembrie 2020 sau până la vârsta de pensionare, dacă vârsta de pensionare este atinsă în timpul noului mandat.
   Articolul 2
   Mandatul domnului Tomás DE LAS HERAS de președinte de cameră de recurs a Oficiului se reînnoiește pentru perioada cuprinsă între 1 martie 2016 și 28 februarie 2021 sau până la vârsta de pensionare, dacă vârsta de pensionare este atinsă în timpul noului mandat.
   Articolul 3
   Mandatul domnului Detlef SCHENNEN de președinte de cameră de recurs a Oficiului se reînnoiește pentru perioada cuprinsă între 1 noiembrie 2015 și 31 octombrie 2020 sau până la vârsta de pensionare, dacă vârsta de pensionare este atinsă în timpul noului mandat.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la 20 de zile de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 26 ianuarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. DŪKLAVS

      (1)  JO L 78, 24.3.2009, p. 1.


title: 2013/103/UE: Decizia Consiliului din 16 iunie 2011 privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980 , astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 51/1

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 16 iunie 2011
   privind semnarea și încheierea Acordului între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2013/103/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   Având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 91, coroborat cu articolul 218 alineatul (5) și cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Dezvoltarea interoperabilității feroviare, atât în cadrul Uniunii, cât și între Uniune și țările învecinate, este un element central al politicii comune în domeniul transporturilor, care vizează în principal instituirea unui echilibru mai bun între diferitele moduri de transport.

               (2)

               Uniunea dispune de competență exclusivă sau de competență partajată cu statele sale membre în domeniile reglementate de Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumită în continuare „convenția”).

               (3)

               Aderarea Uniunii la convenție, în scopul exercitării competențelor sale, este permisă în temeiul articolului 38 din convenție.

               (4)

               În numele Uniunii, Comisia a negociat cu Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare (denumită în continuare „OTIF”) un acord de aderare a Uniunii la convenție (denumit în continuare „acordul”).

               (5)

               Acordul ar tebui să fie aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Prin prezenta decizie se aprobă, în numele Uniunii, Acordul între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumit în continuare „acordul”).
   Textul acordului se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   La data semnării acordului, Uniunea emite o declarație în ceea ce privește exercitarea competențelor sale, în conformitate cu anexa I la prezenta decizie, precum și o declarație cu privire la articolul 2 din acord, în conformitate cu anexa II la prezenta decizie.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să semneze acordul prin care Uniunea își asumă obligații și să emită declarațiile menționate la articolul 2.
   Articolul 4
   Comisia reprezintă Uniunea în cadrul reuniunilor OTIF.
   Articolul 5
   Procedurile interne referitoare la pregătirea reuniunilor OTIF și cele referitoare la reprezentare și exercitarea votului sunt cele prevăzute în anexa III la prezenta decizie.
   Articolul 6
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Luxemburg, 16 iunie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

            VÖLNER P.

      ANEXA I

         DECLARAȚIA UNIUNII EUROPENE ÎN CEEA CE PRIVEȘTE EXERCITAREA COMPETENȚELOR

      În sectorul feroviar, Uniunea Europeană (denumită în continuare „Uniunea”) își exercită competența partajată cu statele membre ale Uniunii (denumite în continuare „statele membre”), în temeiul articolelor 90 și 91, coroborate cu articolul 100 alineatul (1) și articolele 171 și 172 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”).
      Titlul VI din TFUE instituie politica comună de transporturi a Uniunii, iar titlul XVI prevede contribuția Uniunii la crearea și dezvoltarea rețelelor transeuropene în sectorul transporturilor.
      În mod explicit, articolul 91 din titlul VI din TFUE prevede că Uniunea poate adopta:

                  —

                  norme comune aplicabile transporturilor internaționale efectuate din sau către teritoriul unui stat membru ori prin traversarea teritoriului unuia sau mai multor state membre;

                  —

                  condițiile în care transportatorii nerezidenți pot furniza servicii de transport într-un stat membru;

                  —

                  măsuri care permit îmbunătățirea siguranței transporturilor;

                  —

                  orice alte dispoziții utile.

            În ceea ce privește rețelele transeuropene, în conformitate cu articolul 171 din titlul XVI din TFUE, în mod explicit, Uniunea:

                  —

                  stabilește un ansamblu de orientări care cuprinde obiectivele, prioritățile, precum și liniile directoare ale acțiunilor preconizate în domeniul rețelelor transeuropene; aceste orientări identifică proiecte de interes comun;

                  —

                  pune în aplicare orice acțiune care se poate dovedi necesară pentru a asigura interoperabilitatea rețelelor, în special în domeniul armonizării standardelor tehnice;

                  —

                  poate susține proiecte de interes comun susținute de statele membre și definite în cadrul orientărilor menționate la prima liniuță, în special sub formă de studii de fezabilitate, de garanții pentru împrumuturi sau de dobânzi reduse; de asemenea, Uniunea poate contribui la finanțarea, în statele membre, a unor proiecte specifice în domeniul infrastructurii de transporturi prin intermediul Fondului de coeziune.

            În temeiul acestor două dispoziții, Uniunea a adoptat un număr substanțial de instrumente juridice aplicabile transporturilor feroviare.
      În temeiul dreptului Uniunii, Uniunii i s-a conferit competență exclusivă în materie de transporturi feroviare, materie în care Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumită în continuare „convenția”), sau instrumentele juridice adoptate în temeiul acesteia pot afecta sau modifica domeniul de aplicare a normelor în vigoare ale Uniunii.
      În chestiunile reglementate de convenție în care Uniunea deține competență exclusivă, statele membre nu au nicio competență.
      În cazul în care există norme ale Uniunii, dar nu sunt afectate de convenție sau de instrumentele juridice adoptate în temeiul acesteia, Uniunea și statele membre dețin competență partajată în chestiuni reglementate de convenție.
      În apendice la prezenta anexă se regăsește lista instrumentelor Uniunii pertinente în vigoare la data încheierii prezentului acord. Sfera de competență a Uniunii care decurge din aceste texte trebuie evaluată în raport cu dispozițiile specifice din fiecare text, în special în măsura în care aceste dispoziții instituie norme comune. Competența Uniunii este în continuă evoluție. În cadrul Tratatului privind Uniunea Europeană și al TFUE, instituțiile competente ale Uniunii pot adopta decizii de stabilire a întinderii sferei de competență a Uniunii. De aceea, Uniunea își rezervă dreptul de a modifica prezenta declarație în consecință, fără ca aceasta să reprezinte o condiție preliminară pentru exercitarea competențelor sale în chestiuni reglementate de convenție.

         Apendice la anexa I
         INSTRUMENTE ALE UNIUNII EUROPENE REFERITOARE LA SUBIECTE PREVĂZUTE ÎN CONVENȚIE
         Până la această dată, Uniunea și-a exercitat competența, inter alia, prin intermediul următoarelor instrumente ale Uniunii:

            LEGISLAȚIE ECONOMICĂ/PRIVIND ACCESUL PE PIAȚĂ

                     —

                     Regulamentul nr. 11 privind eliminarea discriminării în materie de tarife și condiții de transport, adoptat în aplicarea articolului 79 alineatul (3) din Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene (JO 52, 16.8.1960, p. 1121)

                     —

                     Directiva 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (JO L 237, 24.8.1991, p. 25)

                     —

                     Directiva 95/18/CE a Consiliului din 19 iunie 1995 privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare (JO L 143, 27.6.1995, p. 70)

                     —

                     Directiva 2001/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului privind dezvoltarea rețelei feroviare comunitare (JO L 75, 15.3.2001, p. 1)

                     —

                     Directiva 2001/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind autorizarea întreprinderilor feroviare (JO L 75, 15.3.2001, p. 26)

                     —

                     Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (JO L 75, 15.3.2001, p. 29)

                     —

                     Directiva 2004/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (JO L 164, 30.4.2004, p. 164; versiune corectată în JO L 220, 21.6.2004, p. 58)

                     —

                     Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind drepturile și obligațiile călătorilor din transportul feroviar (JO L 315, 3.12.2007, p. 14)

                     —

                     Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului privind dezvoltarea căilor ferate comunitare și a Directivei 2001/14/CE privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare (JO L 315, 3.12.2007, p. 44)

            LEGISLAȚIE ÎN DOMENIUL INTEROPERABILITĂȚII ȘI SIGURANȚEI

                     —

                     Directiva 96/48/CE a Consiliului din 23 iulie 1996 privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză (JO L 235, 17.9.1996, p. 6)

                     —

                     Directiva 2001/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 martie 2001 privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean convențional (JO L 110, 20.4.2001, p. 1)

                     —

                     Directiva 2004/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind siguranța căilor ferate comunitare și de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare și a Directivei 2001/14/CE privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare și certificarea siguranței (JO L 164, 30.4.2004, p. 44; versiune corectată în JO L 220, 21.6.2004, p. 16)

                     —

                     Directiva 2004/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 de modificare a Directivei 96/48/CE a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și a Directivei 2001/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean convențional (JO L 164, 30.4.2004, p. 114; versiune corectată în JO L 220, 21.6.2004, p. 40)

                     —

                     Regulamentul (CE) nr. 881/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate (Regulamentul privind agenția) (JO L 164, 30.4.2004, p. 1; versiune corectată în JO L 220, 21.6.2004, p. 3)

                     —

                     Directiva 2007/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007 privind certificarea mecanicilor de locomotivă care conduc locomotive și trenuri în sistemul feroviar comunitar (JO L 315, 3.12.2007, p. 51)

                     —

                     Directiva 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (reformare) (JO L 191, 18.7.2008, p. 1)

                     —

                     Directiva 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 2008 privind transportul interior de mărfuri periculoase (JO L 260, 30.9.2008, p. 13)

                     —

                     Directiva 2008/110/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 de modificare a Directivei 2004/49/CE privind siguranța căilor ferate comunitare (Directiva privind siguranța feroviară) (JO L 345, 23.12.2008, p. 62)

                     —

                     Regulamentul (CE) nr. 1335/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 881/2004 privind înființarea unei Agenții Europene a Căilor Ferate (Regulamentul privind agenția) (JO L 354, 31.12.2008, p. 51)

                     —

                     Regulamentul (UE) nr. 913/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2010 privind rețeaua feroviară europeană pentru un transport de marfă competitiv (JO L 276, 20.10.2010, p. 22)

            OBLIGAȚII DE SERVICIU PUBLIC

                     —

                     Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători (JO L 315, 3.12.2007, p. 1)

      ANEXA II

         DECLARAȚIA UNIUNII EUROPENE CU PRIVIRE LA ARTICOLUL 2 DIN ACORD

      Sintagma „care reglementează domeniul în cauză” se interpretează ca aplicându-se într-un caz special reglementat de o prevedere a convenției, inclusiv a apendicelor la aceasta, dar care nu este reglementat de legislația Uniunii Europene.

      ANEXA III

         DISPOZIȚII INTERNE PENTRU CONSILIU, STATELE MEMBRE ȘI COMISIE REFERITOARE LA LUCRĂRILE OTIF

      Ținând seama de necesitatea de reprezentare internațională unitară a Uniunii și a statelor sale membre în conformitate cu Tratatul privind Uniunea Europeană și cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și cu jurisprudența Curții de Justiție, a Uniuni Europene, inclusiv în etapa de executare a obligațiilor internaționale, Consiliul, statele membre și Comisia vor aplica următoarele dispoziții interne:
      1.   Domeniul de aplicare

      Prezentele dispoziții interne se vor aplica oricărei reuniuni ale oricăruia dintre organismele instituite în cadrul OTIF. Orice trimitere la termenul de „reuniune” în cuprinsul acestor dispoziții se interpretează ca incluzând prin analogie o trimitere la alte proceduri, ca de exemplu o procedură scrisă.
      2.   Procedura de coordonare

                  2.1.

                  În vederea pregătirii oricărei reuniuni a OTIF, inclusiv, dar nu exclusiv, reuniunile Adunării generale, ale Comitetului administrativ sau ale altor comitete, reuniunile de coordonare vor avea loc:

                              —

                              la Bruxelles, în cadrul grupului de lucru competent al Consiliului (de obicei, Grupul de lucru pentru transport terestru), cât mai curând posibil și ori de câte ori este necesar înainte de reuniunea OTIF; și, în plus,

                              —

                              la fața locului, în special la începutul și, dacă este necesar, în timpul și la sfârșitul unei reuniuni a OTIF.

                  2.2.

                  În cadrul reuniunilor de coordonare se convine cu privire la pozițiile care urmează să fie adoptate doar în numele Uniunii sau în numele Uniunii și al statelor membre ale acesteia. Pozițiile statelor membre care țin de competența lor exclusivă pot face obiectul coordonării în cadrul acestor reuniuni în cazul în care statele membre convin cu privire la aceasta.

                  2.3.

                  În cadrul reuniunilor de coordonare se va decide cu privire la exercitarea responsabilităților în ceea ce privește declarațiile și votul asupra fiecărui punct de pe ordinea de zi a reuniunilor OTIF, cu privire la care se poate emite o declarație sau se preconizează procedura de vot.

                  2.4.

                  În vederea pregătirii reuniunilor de coordonare menționate la punctul 2.1, inclusiv a proiectelor de declarații și de documente de poziție, vor avea loc, dacă este necesar, discuții preliminare în cadrul comitetului aferent înființat în temeiul dreptului Uniunii din sectorul feroviar, respectiv:

                              —

                              Comitetul pentru transportul mărfurilor periculoase pentru punctele vizate de apendicele RID la convenție; în cazul în care aceste puncte afectează interoperabilitatea feroviară sau abordarea comună în materie de siguranță dezvoltată în temeiul Directivei 2004/49/CE, trebuie să fie implicat, de asemenea, Comitetul pentru interoperabilitatea și siguranța feroviară;

                              —

                              Comitetul pentru dezvoltarea căilor ferate ale Uniunii pentru punctele vizate de apendicele A, B, D sau E la convenție și pentru alte sisteme juridice uniforme elaborate de OTIF;

                              —

                              Comitetul pentru interoperabilitatea și siguranța feroviară pentru punctele vizate de apendicele F sau G la convenție.

                  2.5.

                  Înaintea unei reuniuni a OTIF, Comisia va preciza care puncte de pe ordinea de zi fac obiectul coordonării Uniunii și va pregăti proiecte de declarații și de documente de poziție care urmează să fie discutate în cadrul reuniunilor de coordonare.

                  2.6.

                  În cazul în care Comisia și statele membre nu pot conveni asupra unei poziții comune în cadrul reuniunilor de coordonare, inclusiv din cauza unui dezacord cu privire la repartizarea competențelor, chestiunea este transferată în sarcina Comitetului reprezentanților permanenți și/sau a Consiliului.

            3.   Declarațiile și votarea în cadrul reuniunilor OTIF

                  3.1.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care țin exclusiv de competența Uniunii, Comisia va lua cuvântul și va vota în numele Uniunii. În urma acțiunii de coordonare corespunzătoare, statele membre pot, de asemenea, lua cuvântul pentru a susține și/sau a dezvolta poziția Uniunii.

                  3.2.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care țin exclusiv de competența națională, statele membre vor lua cuvântul și vor vota.

                  3.3.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care conțin elemente de competență atât națională, cât și a Uniunii, președinția și Comisia vor exprima poziția comună. În urma acțiunii de coordonare corespunzătoare, statele membre pot lua cuvântul pentru a susține și/sau a dezvolta poziția comună. Statele membre sau Comisia, după caz, vor vota în numele Uniunii și al statelor membre în conformitate cu poziția comună. Decizia cu privire la partea care își va exercita dreptul de vot se ia în funcție de competența preponderentă (de exemplu, o competență care aparține în mai mare măsură statelor membre sau Uniunii).

                  3.4.

                  În cazul în care un punct de pe ordinea de zi vizează aspecte care conțin elemente de competență atât națională, cât și a Uniunii, iar Comisia și statele membre nu au reușit să convină asupra unei poziții comune în conformitate cu dispozițiile de la punctul 2.6, statele membre și Comisia pot lua cuvântul și pot vota cu privire la aspectele care intră în mod clar în sfera lor de competență.

                  3.5.

                  În ceea ce privește chestiunile asupra cărora nu s-a ajuns la niciun acord între Comisie și statele membre cu privire la repartizarea competențelor sau pentru care nu s-a putut obține majoritatea de voturi necesară pentru o poziție a Uniunii, se vor depune toate eforturile pentru a clarifica situația sau pentru a se ajunge la o poziție a Uniunii. Până la realizarea acestui lucru și după acțiunea de coordonare corespunzătoare, statele membre și/sau Comisia, după caz, vor avea dreptul de a lua cuvântul cu condiția ca poziția exprimată să nu aducă atingere unei viitoare poziții a Uniunii, să fie în concordanță cu politicile Uniunii și cu pozițiile Uniunii anterioare, precum și în conformitate cu dreptul Uniunii.

                  3.6.

                  Reprezentanții statelor membre și ai Comisiei pot participa la reuniunile grupurilor de lucru ale OTIF care pregătesc reuniunile comitetelor tehnice ale OTIF, și anume Comitetul experților pentru transportul mărfurilor periculoase (RID) și Comitetul experților tehnici (TEC). În timpul participării la aceste grupuri de lucru, reprezentanții statelor membre și ai Comisiei pot aduce contribuții de natură tehnică și pot participa pe deplin la discuțiile cu caracter tehnic în baza cunoștințelor tehnice pe care le dețin. Aceste discuții nu au caracter obligatoriu pentru Uniune.
                  Reprezentanții statelor membre și ai Comisiei vor depune eforturi susținute pentru a ajunge la o poziție comună și pentru a o apăra în timpul discuțiilor din cadrul grupurilor de lucru ale OTIF.

            4.   Revizuirea prezentelor dispoziții

      La cererea unui stat membru sau a Comisiei, prezentele dispoziții vor fi revizuite luându-se în considerare experiența acumulată din punerea lor în aplicare.

         ACORD

      între Uniunea Europeană și Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare privind aderarea Uniunii Europene la Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999
      UNIUNEA EUROPEANĂ, denumită în continuare „Uniunea”,
      pe de o parte, și
      Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare, denumită în continuare „OTIF”,
      pe de altă parte,
      denumite în continuare „părțile contractante”,
      AVÂND ÎN VEDERE Convenția privind transporturile internaționale feroviare (COTIF) din 9 mai 1980, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la Vilnius din 3 iunie 1999 (denumită în continuare „convenția”), în special articolul 38,
      AVÂND ÎN VEDERE responsabilitățile pe care Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) le conferă Uniunii Europene în anumite domenii reglementate de convenție,
      REAMINTIND că, în urma intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona la 1 decembrie 2009, Uniunea s-a substituit Comunității Europene și i-a succedat acesteia și că, de la această dată, exercită toate drepturile și preia toate obligațiile Comunității Europene,
      ÎNTRUCÂT convenția instituie Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF) cu sediul la Berna;
      ÎNTRUCÂT obiectivul aderării Uniunii la convenție este de a sprijini OTIF în atingerea obiectivului său de promovare, îmbunătățire și facilitare a transportului internațional feroviar, atât din punct vedere tehnic, cât și din punct vedere juridic;
      ÎNTRUCÂT, în temeiul articolului 3 din convenție, obligațiile care decurg din convenție în materie de cooperare internațională nu prevalează, pentru statele membre care sunt totodată state membre ale Uniunii sau state-părți la Acordul privind Spațiul Economic European, asupra obligațiilor care le revin în calitate de state membre ale Uniunii sau de state-părți la Acordul privind Spațiul Economic European;
      ÎNTRUCÂT este necesară o clauză de deconectare pentru acele părți la convenție care țin de competența Uniunii, pentru a se indica faptul că statele membre ale Uniunii nu pot invoca și aplica direct între ele drepturile și obligațiile care decurg din convenție;
      ÎNTRUCÂT convenția se aplică pe deplin între Uniune și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și celelalte părți contractante la convenție, pe de altă parte;
      ÎNTRUCÂT aderarea Uniunii la convenție necesită stabilirea în mod clar a normelor de aplicare a prevederilor convenției Uniunii și statelor membre ale acesteia;
      ÎNTRUCÂT condițiile privind aderarea Uniunii la convenție trebuie să permită Uniunii să își exercite, în cadrul convenției, competențele pe care i-au fost conferite de statele sale membre,
      CONVIN CU PRIVIRE LA URMĂTOARELE DISPOZIȚII:
      Articolul 1
      Uniunea aderă la convenție în termenii și condițiile enunțate în prezentul acord, în conformitate cu dispozițiile articolului 38 din convenție.
      Articolul 2
      Fără a aduce atingere obiectului și scopului convenției de a promova, a îmbunătăți și a facilita traficul feroviar internațional și fără a aduce atingere aplicării depline a acesteia în relațiile cu alte părți la convenție, părțile la convenție care sunt state membre ale Uniunii aplică normele Uniunii și, prin urmare, nu aplică normele care decurg din această convenție, decât în măsura în care nu există norme ale Uniunii care reglementează domeniul în cauză.
      Articolul 3
      Sub rezerva dispozițiilor prezentului acord, dispozițiile convenției trebuie interpretate ca incluzând Uniunea, în cadrul competențelor sale, iar diferiții termeni folosiți pentru a desemna părțile contractante la convenție, precum și reprezentanții acestora, trebuie înțeleși în consecință.
      Articolul 4
      Uniunea nu contribuie la bugetul OTIF și nu ia parte la deciziile privind acest buget.
      Articolul 5
      Fără a aduce atingere exercitării drepturilor sale de vot prevăzute la articolul 6, Uniunea are dreptul de a fi reprezentată și de a lua parte la lucrările oricăror organe ale OTIF în care are dreptul de a fi reprezentat în calitate de parte la convenție oricare dintre statele sale membre și în care pot fi abordate chestiuni care sunt de competența acesteia.
      Uniunea nu poate fi membru al Comitetului administrativ. Uniunea poate fi invitată să participe la reuniunile respectivului comitet atunci când comitetul dorește să o consulte în chestiuni de interes comun aflate pe ordinea de zi.
      Articolul 6
      (1)   În ceea ce privește deciziile privind aspecte care sunt de competența exclusivă a Uniunii Europene, Uniunea Europeană va exercita drepturile de vot ale statelor sale membre în temeiul convenției.
      (2)   În ceea ce privește deciziile privind aspecte care sunt de competența partajată a Uniunii și a statelor sale membre, votează fie Uniunea, fie statele sale membre.
      (3)   Sub rezerva dispozițiilor de la articolul 26 alineatul (7) din convenție, Uniunea dispune de un număr de voturi egal cu cel al statelor sale membre care sunt în același timp parte la convenție. Atunci când votează Uniunea, nu votează statele sale membre.
      (4)   Uniunea informează, de la caz la caz, celelalte părți la convenție cu privire la cazurile în care își va exercita dreptul de vot prevăzut la alineatele (1)-(3) în privința diferitelor puncte de pe ordinea de zi a Adunării generale sau a altor organe deliberative. Respectiva obligație se aplică și în cazul deciziilor luate prin corespondență. Informațiile respective trebuie furnizate suficient de devreme secretarului general al OTIF pentru a permite difuzarea lor împreună cu documentele reuniunii sau pentru a permite luarea unei decizii prin corespondență.
      Articolul 7
      Domeniul de competență al Uniunii este descris în termeni generali într-o declarație scrisă emisă de Uniune la data încheierii prezentului acord. Declarația respectivă poate fi modificată, după cum este necesar, prin notificarea OTIF de către Uniune. Declarația nu înlocuiește și nu limitează în niciun fel aspectele care pot face obiectul notificărilor privind competența Uniunii, transmise anterior luării deciziilor în cadrul OTIF, prin vot formal sau prin intermediul altei proceduri.
      Articolul 8
      Titlul V din convenție se aplică oricărui diferend care ar putea surveni între părțile contractante cu privire la interpretarea, executarea sau punerea în aplicare a prezentului acord, inclusiv existența, validitatea sau rezilierea acestuia.
      Articolul 9
      Prezentul acord intră în vigoare în prima zi a primei luni care urmează semnării acordului de către părțile contractante. În acest caz nu se aplică articolul 34 alineatul (2) din convenție.
      Articolul 10
      Prezentul acord rămâne în vigoare pe o perioadă nedeterminată.
      Dacă toate părțile la convenție care sunt state membre ale Uniunii denunță convenția, notificarea acestei denunțări, precum și a denunțării prezentului acord sunt considerate a fi fost efectuate de Uniune în același moment în care ultimul stat membru al Uniunii care denunță convenția își notifică denunțarea în temeiul articolului 41 din convenție.
      Articolul 11
      Părțile contractante la convenție, altele decât statele membre ale Uniunii, care aplică dispozițiile relevante din legislația Uniunii în temeiul acordurilor internaționale pe care le-au încheiat cu Uniunea, pot, cu confirmarea depozitarului convenției, să emită declarații individuale cu privire la menținerea drepturilor și obligațiilor lor în temeiul acordurilor cu Uniunea, în temeiul convenției și în conformitate cu reglementările conexe.
      Prezentul acord este redactat în dublu exemplar, un exemplar păstrat de OTIF și celălalt exemplar de către Uniune, în limbile bulgară, cehă, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, olandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare dintre aceste texte fiind autentic în egală măsură. Prezenta dispoziție nu aduce atingere articolului 45 alineatul (1) din convenție.

         DREPT CARE subsemnații plenipotențiari, după prezentarea deplinelor puteri, găsite în bună și cuvenită formă, au semnat prezentul acord.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Междуправителствената организация за международни железопътни превози (OTIF)
            Por la Organización Intergubernamental para los Transportes Internacionales por Ferrocarril (OTIF)
            Za Mezivládní organizaci pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF)
            For Den Mellemstatslige Organisation for Internationale Jernbanebefordringer (OTIF)
            Für die Zwischenstaatliche Organisation für den internationalen Eisenbahnverkehr (OTIF)
            Rahvusvaheliste Raudteevedude Valitsustevahelise Organisatsiooni (OTIF) nimel
            Για το Διακυβερνητικό Οργανισμό Διεθνών Σιδηροδρομικών Μεταφορών (OTIF)
            For the Intergovernmental Organisation for International Carriage by Rail (OTIF)
            Pour l'Organisation intergouvernementale pour les transports internationaux ferroviaires (OTIF)
            Per l'Organizzazione intergovernativa per i trasporti internazionali per ferrovia (OTIF)
            Starptautisko dzelzceļa pārvadājumu starpvaldību organizācijas (OTIF) vārdā –
            Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos (OTIF) vardu
            A Nemzetközi Vasúti Fuvarozásügyi Államközi Szervezet (OTIF) részéről
            Għall-Organizzazzjoni Intergovernattiva għat-Trasport Internazzjonali bil-Ferrovija (OTIF)
            Voor de Intergouvernementele Organisatie voor het internationale spoorwegvervoer (OTIF)
            W imieniu Międzyrządowej Organizacji Międzynarodowych Przewozów Kolejami (OTIF)
            Pela Organização Intergovernamental para os Transportes Internacionais Ferroviários (OTIF)
            Pentru Organizația Interguvernamentală pentru Transporturile Internaționale Feroviare (OTIF)
            Za Medzivládnu organizáciu pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF)
            Za Medvladno organizacijo za mednarodni železniški promet (OTIF)
            Valtioiden välisen kansainvälisten rautatiekuljetusten järjestön (OTIF) puolesta
            För Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (Otif)


title: 2009/710/CE: Decizia Consiliului din 14 septembrie 2009 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Národná banka Slovenska

text:
               19.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 247/10

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 14 septembrie 2009
   de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Národná banka Slovenska
   (2009/710/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 27 alineatul (1),
   având în vedere Recomandarea BCE/2009/14 a Băncii Centrale Europene din 25 iunie 2009 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska (1),
   întrucât:

               (1)

               Conturile Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale Eurosistemului sunt supuse auditării de către auditori externi independenți recomandați de Consiliului guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               În temeiul articolului 1 din Decizia 2008/608/CE a Consiliului din 8 iulie 2008 în conformitate cu articolul 122 alineatul (2) din tratat privind adoptarea de către Slovacia a monedei unice la 1 ianuarie 2009 (2), Slovacia a adoptat moneda unică la 1 ianuarie 2009.

               (3)

               În temeiul articolului 38 din Legea privind Národná banka Slovenska, începând cu 1 ianuarie 2009, situațiile financiare anuale ale Národná banka Slovenska sunt supuse auditării în conformitate cu articolul 27 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene.

               (4)

               Consiliul guvernatorilor BCE a recomandat Consiliului să aprobe numirea Deloitte Audit s.r.o. în calitate de auditor extern al Národná banka Slovenska pentru exercițiul financiar 2009.

               (5)

               Este oportun să se dea curs recomandării Consiliului guvernatorilor BCE și să se modifice Decizia 1999/70/CE a Consiliului (3) în consecință,

         DECIDE:
   Articolul 1
   La articolul 1 din Decizia 1999/70/CE se adaugă următorul alineat:

      „(16)   Deloitte Audit s.r.o. este autorizată prin prezenta decizie în calitate de auditor extern al Národná banka Slovenska pentru exercițiul financiar 2009.”

   Articolul 2
   Prezenta decizie se notifică BCE.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 14 septembrie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. MALMSTRÖM

      (1)  JO C 149, 1.7.2009, p. 1.

      (2)  JO L 195, 24.7.2008, p. 24.

      (3)  JO L 22, 29.1.1999, p. 69.


title: Decizia 2014/775/PESC a Consiliului din 7 noiembrie 2014 de prelungire a Deciziei 2014/73/PESC privind o operație militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA)

text:
               8.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 325/17

         DECIZIA 2014/775/PESC A CONSILIULUI
   din 7 noiembrie 2014
   de prelungire a Deciziei 2014/73/PESC privind o operație militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 28 ianuarie 2014, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite (CSONU) a adoptat Rezoluția 2134 (2014), care autorizează Uniunea Europeană să desfășoare o operație în Republica Centrafricană (RCA).

               (2)

               La 10 februarie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/73/PESC (1), în care se afirmă că o operație militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) ar trebui să înceteze în cel mult șase luni de la dobândirea capacității operaționale depline.

               (3)

               La 10 septembrie 2014, președintele interimar al RCA a adresat o scrisoare Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR), solicitând prelungirea EUFOR RCA.

               (4)

               Este necesar să se asigure o tranziție lină de la EUFOR RCA la Misiunea multidimensională integrată a Organizației Națiunilor Unite de stabilizare în Republica Centrafricană (MINUSCA), instituită prin Rezoluția 2149 (2014) a CSONU, până când MINUSCA își va putea asuma responsabilitatea deplină pentru securitatea în zona Bangui.

               (5)

               La 21 octombrie 2014, CSONU a adoptat Rezoluția 2181 (2014) prin care a autorizat prelungirea EUFOR RCA până la 15 martie 2015.

               (6)

               Prin urmare, Decizia 2014/73/PESC ar trebui să fie modificată în consecință,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2014/73/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1 alineatul (1), cuvintele „în termen de patru până la șase luni” se înlocuiesc cu „în termen de nouă luni”.

               2.

               La articolul 10, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Suma de referință financiară pentru costurile comune ale EUFOR RCA pentru perioada până la 15 decembrie 2014 este de 25,9 milioane EUR. Suma de referință financiară pentru costurile comune ale EUFOR RCA pentru perioada cuprinsă între 16 decembrie 2014 și 15 martie 2015 este de 5,7 milioane EUR.
               Procentul sumei de referință menționat la articolul 25 alineatul (1) din Decizia 2011/871/PESC aferent perioadei până la 15 decembrie 2014 este de 50 %. Procentul sumei de referință menționat la articolul 25 alineatul (1) din Decizia 2011/871/PESC aferent perioadei cuprinsă între 16 decembrie 2014 și 15 martie 2015 este de 0 %.”.

               3.

               La articolul 12, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   EUFOR RCA încetează la 15 martie 2015.”.
         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 7 noiembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. C. PADOAN

      (1)  Decizia 2014/73/PESC a Consiliului din 10 februarie 2014 privind o operație militară a Uniunii Europene în Republica Centrafricană (EUFOR RCA) (JO L 40, 11.2.2014, p. 59).


title: Decizia 2012/389/PESC a Consiliului din 16 iulie 2012 privind misiunea Uniunii Europene referitoare la consolidarea capacităților maritime regionale în statele din Cornul Africii (EUCAP NESTOR)

text:
               17.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 187/40

         DECIZIA 2012/389/PESC A CONSILIULUI
   din 16 iulie 2012
   privind misiunea Uniunii Europene referitoare la consolidarea capacităților maritime regionale în statele din Cornul Africii (EUCAP NESTOR)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 14 noiembrie 2011, Consiliul a adoptat un cadru strategic pentru Cornul Africii, pentru a orienta angajamentul al UE în regiune.

               (2)

               La 8 decembrie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/819/PESC (1) privind numirea unui reprezentant special al Uniunii Europene pentru Cornul Africii.

               (3)

               La 16 decembrie 2011, Consiliul a convenit asupra conceptului de gestionare a crizelor pentru misiunea de consolidare a capacităților maritime regionale.

               (4)

               La 23 martie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/173/PESC (2) privind activarea Centrului de operații al UE pentru misiunile și operațiile Politicii comune de securitate și apărare în Cornul Africii.

               (5)

               Guvernele din Djibouti, Kenya și Seychelles, precum și guvernul federal de tranziție din Somalia au salutat desfășurarea misiunii în țările respective.

               (6)

               La 18 iunie 2007, Consiliul a aprobat orientările privind structura de comandă și control pentru operațiile civile ale UE în gestionarea crizelor.

               (7)

               Pentru misiunea instituită prin prezenta decizie, ar trebui să fie activată celula de supraveghere.

               (8)

               Misiunea se va desfășura în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE),

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Misiune
   Prin prezenta decizie, Uniunea instituie o misiune de consolidare a capacităților maritime regionale în Cornul Africii (EUCAP NESTOR).
   Articolul 2
   Mandat
   EUCAP NESTOR urmărește să asiste, în statele din Cornul Africii și vestul Oceanului Indian, dezvoltarea unei capacități autonome durabile pentru consolidarea permanentă a securității maritime a acestora, inclusiv aceea de a combate pirateria și guvernanța în domeniul maritim. Înițial, EUCAP NESTOR pune accentul pe zona geografică formată din Djibouti, Kenya, Seychelles și Somalia. EUCAP NESTOR se va desfășura și în Tanzania, după primirea de către Uniune a unei invitații din partea autorităților din Tanzania.
   Articolul 3
   Atribuții
   (1)   În vederea îndeplinirii mandatului menționat la articolul 2, EUCAP NESTOR îi revin următoarele atribuții:

               (a)

               să ofere asistență autorităților din regiune în vedea organizării eficiente a agențiilor pentru securitate maritimă care îndeplinesc funcția de pază de coastă;

               (b)

               să ofere cursuri de formare și expertiză în formare, pentru întărirea capacităților maritime ale statelor din regiune, inițial Djibouti, Kenya și în Seychelles, în vederea obținerii autonomiei în materie de pregătire;

               (c)

               să ofere asistență Somaliei pentru dezvoltarea capacității sale polițienești de coastă, susținută de un cadru juridic și de reglementare cuprinzător;

               (d)

               să identifice principalele lipsuri în materie de echipamente și să asigure asistență în soluționarea acestora în mod corespunzător mandatului EUCAP NESTOR;

               (e)

               să ofere asistență statelor în vederea consolidării legislației naționale și a statului de drept, prin intermediul unui program regional de consiliere juridică, și oferirea de expertiză juridică pentru sprijinirea elaborării legislației pentru securitatea maritimă și a legislației naționale aferente;

               (f)

               să promoveze cooperarea regională între autoritățile naționale responsabile pentru securitatea maritimă;

               (g)

               să consolideze coordonarea regională în domeniul consolidării capacității maritime;

               (h)

               să ofere consiliere strategică prin detașarea de experți în organismele administrative principale;

               (i)

               să implementeze proiecte privind misiunea și coordonarea donațiilor;

               (j)

               să dezvolte și să aplice o strategie regională de informare și comunicare.

         (2)   EUCAP NESTOR nu îndeplinește nicio funcție executivă.
   Articolul 4
   Lanț de comandă și structură
   (1)   EUCAP NESTOR are un lanț de comandă similar unei operații de gestionare a crizelor.
   (2)   Structura EUCAP NESTOR cuprinde:

               (a)

               sediul central al misiunii în Djibouti;

               (b)

               birouri naționale, după necesități.

         (3)   EUCAP NESTOR dispune de o celulă de proiect pentru identificarea și punerea în aplicare a proiectelor. Acolo unde este cazul, EUCAP NESTOR poate coordona, facilita și furniza consultanță pentru proiectele implementate de state membre și de state terțe, sub responsabilitatea acestora, în domenii legate de EUCAP NESTOR și în sprijinul obiectivului acesteia.
   Articolul 5
   Comandantul operației civile
   (1)   Directorul Capacității civile de planificare și conducere (CPCC) este comandantul operației civile pentru EUCAP NESTOR.
   (2)   Comandantul operației civile exercită comanda și controlul EUCAP NESTOR la nivel strategic, sub controlul politic și conducerea strategică a Comitetului politic și de securitate (COPS) și sub autoritatea generală a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).
   (3)   Comandantul operației civile asigură, în ce privește desfășurarea operațiilor, punerea în aplicare adecvată și eficientă a deciziilor Consiliului și a deciziilor COPS, inclusiv prin emiterea unor instrucțiuni la nivel strategic, după caz, destinate șefului misiunii și îi oferă consiliere și asistență tehnică.
   (4)   Centrul de operații al UE activat prin Decizia 2012/173/PESC asigură un sprijin direct pentru comandantul operațiilor civile în ceea ce privește planificarea operațională și desfășurarea EUCAP NESTOR.
   (5)   Comandantul operației civile raportează Consiliului prin intermediul ÎR.
   (6)   Toți membrii personalului detașat rămân în totalitate sub comanda autorităților naționale ale statului de origine în conformitate cu normele naționale respective, ale instituției Uniunii care i-a detașat, sau ale Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE). Autoritățile naționale transferă comandantului operației civile controlul operațional (OPCON) asupra personalului, echipelor și unităților lor.
   (7)   Comandantul operației civile are răspunderea generală de a asigura îndeplinirea corespunzătoare a obligației de vigilență a Uniunii.
   (8)   Comandantul operației civile, Reprezentantul Special al Uniunii Europene pentru Cornul Africii (RSUE) și șefii de delegații ale Uniunii din regiune se consultă reciproc, după caz.
   Articolul 6
   Șeful misiunii
   (1)   Șeful misiunii își asumă responsabilitatea pentru misiune și exercită comanda și controlul EUCAP NESTOR în teatrul de operații și răspunde direct în fața comandantului operației civile.
   (2)   Șeful misiunii exercită comanda și controlul asupra personalului, echipelor și unităților din statele contribuitoare, astfel cum au fost desemnate de către comandantul operației civile, precum și responsabilitatea administrativă și logistică, inclusiv cu privire la bunurile, resursele și informațiile puse la dispoziția EUCAP NESTOR.
   (3)   Șeful misiunii emite instrucțiuni destinate întregului personal al EUCAP NESTOR în vederea desfășurării eficiente a EUCAP NESTOR în teatrul de operații și asigură coordonarea și gestionarea curentă a acesteia, urmând instrucțiunile de ordin strategic ale comandantului operației civile.
   (4)   Șeful misiunii este responsabil pentru execuția bugetului EUCAP NESTOR. În acest scop, șeful misiunii semnează un contract cu Comisia.
   (5)   Șeful misiunii răspunde de controlul disciplinar asupra personalului. În cazul personalului detașat, acțiunile disciplinare se exercită de către autoritatea națională în conformitate cu normele naționale, de către instituția Uniunii competentă sau de către SEAE.
   (6)   Șeful misiunii este reprezentantul EUCAP NESTOR în teatrul de operații și asigură EUCAP NESTOR o vizibilitate adecvată.
   (7)   Șeful misiunii asigură coordonarea, după caz, cu alți actori ai Uniunii prezenți pe teren. Fără a aduce atingere lanțului de comandă, șeful misiunii primește orientări politice la nivel local din partea RSUE, în strânsă coordonare cu șefii de delegații ale Uniunii din regiune relevanți.
   (8)   În cadrul celulei de proiect, șeful misiunii este autorizat să facă apel la contribuții financiare din partea statelor membre sau a unor state terțe pentru punerea în aplicare a proiectelor identificate, care completează într-un mod coerent celelalte acțiuni ale EUCAP NESTOR, dacă proiectul:

               (a)

               este prevăzut în fișa privind implicațiile bugetare referitoare la prezenta decizie; sau

               (b)

               la solicitarea șefului misiunii este inclus, pe durata EUCAP NESTOR, în fișa privind implicațiile bugetare.

         În aceste condiții, șeful misiunii încheie un acord cu statele interesate, acord care reglementează, în special, modalitățile specifice de soluționare a oricăror plângeri formulate de terți cu privire la prejudiciile suferite în urma acțiunilor sau omisiunilor săvârșite de către șeful misiunii în utilizarea fondurilor puse la dispoziție de statele contribuitoare.
   În niciun caz, statele contribuitoare nu pot angaja răspunderea Uniunii sau pe cea a ÎR în temeiul acțiunilor sau omisiunilor șefului misiunii în utilizarea fondurilor puse la dispoziție de statele contribuitoare.
   Articolul 7
   Personal
   (1)   EUCAP NESTOR este formată în principal din personal detașat de statele membre, de instituțiile Uniunii sau de SEAE. Fiecare stat membru sau instituție a Uniunii, ori SEAE, suportă cheltuielile aferente tuturor membrilor personalului pe care i-a detașat, inclusiv cheltuieli de călătorie spre și dinspre locul de desfășurare, salarii, asigurări medicale și indemnizații, altele decât diurnele aplicabile.
   (2)   Statul sau instituția Uniunii care a detașat un membru al personalului, ori SEAE, răspunde de soluționarea oricăror reclamații privind detașarea, fie din partea membrului respectiv, fie cu privire la acesta, precum și de introducerea oricărei acțiuni împotriva persoanei detașate.
   (3)   EUCAP NESTOR poate recruta personal civil internațional și personal local pe bază de contract, dacă funcțiile necesare nu sunt asigurate de personal detașat de statele membre. În mod excepțional, în cazuri justificate corespunzător, în cazul în care nu sunt disponibile candidaturi adecvate din statele membre, pot fi recrutați, după caz, pe bază de contract, resortisanți ai unor state terțe participante.
   (4)   Condițiile de angajare și drepturile și obligațiile personalului internațional și local se stabilesc prin contracte între șeful misiunii și membrii personalului respectiv.
   Articolul 8
   Statutul EUCAP NESTOR și al personalului său
   Statutul EUCAP NESTOR și al personalului său, inclusiv, după caz, privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare pentru executarea și derularea în bune condiții a EUCAP NESTOR, face obiectul unui acord încheiat în temeiul articolului 37 din TUE și în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
   Articolul 9
   Controlul politic și conducerea strategică
   (1)   COPS exercită controlul politic și conducerea strategică ale EUCAP NESTOR sub responsabilitatea Consiliului și a ÎR. Prin prezenta decizie, Consiliul autorizează COPS să ia deciziile relevante în acest sens în conformitate cu articolul 38 al treilea paragraf din TUE. Prezenta autorizație include competența de a numi, la propunerea ÎR, șeful misiunii și de a modifica atât Conceptul de operații (CONOPS), cât și planul de operații (OPLAN). Competențele decizionale cu privire la obiectivele misiunii și la încheierea EUCAP NESTOR revin în continuare Consiliului.
   (2)   COPS raportează periodic Consiliului.
   (3)   COPS primește, periodic și atunci când este necesar, rapoarte din partea comandantului operației civile și a șefului misiunii cu privire la chestiuni aflate în sfera de competență a acestora.
   Articolul 10
   Participarea statelor terțe
   (1)   Fără a aduce atingere autonomiei decizionale a Uniunii și cadrului instituțional unic al acesteia, statele terțe pot fi invitate să contribuie la EUCAP NESTOR cu condiția să își asume cheltuielile care decurg din detașarea personalului lor, inclusiv salariile, asigurările pentru orice risc, diurnele și cheltuielile de deplasare spre și dinspre locul de desfășurare, și să contribuie, după caz, la cheltuielile de funcționare a EUCAP NESTOR.
   (2)   Statele terțe care contribuie la EUCAP NESTOR au aceleași drepturi și obligații în ceea ce privește gestionarea curentă a EUCAP NESTOR ca și statele membre.
   (3)   Consiliul autorizează COPS să adopte deciziile relevante privind acceptarea contribuțiilor propuse și să instituie un comitet al contribuitorilor.
   (4)   Modalitățile detaliate privind participarea statelor terțe fac obiectul unor acorduri încheiate în conformitate cu articolul 37 din TUE și al unor dispoziții tehnice suplimentare, după caz. În cazul în care Uniunea și un stat terț încheie un acord privind instituirea unui cadru pentru participarea respectivului stat terț la operațiile Uniunii de gestionare a crizelor, dispozițiile respectivului acord se aplică în contextul EUCAP NESTOR.
   Articolul 11
   Securitate
   (1)   Comandantul operației civile conduce planificarea de către șeful misiunii a măsurilor de securitate și asigură implementarea lor adecvată și efectivă de către EUCAP NESTOR, în conformitate cu articolul 5.
   (2)   Șeful misiunii este responsabil pentru securitatea EUCAP NESTOR și pentru asigurarea respectării cerințelor minime de securitate aplicabile EUCAP NESTOR, în conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului detașat în afara Uniunii cu atribuții operaționale în temeiul titlului V din TUE și cu documentele conexe acesteia.
   (3)   Șeful misiunii este asistat de un ofițer superior de securitate al misiunii (SMSO), care se află sub autoritatea șefului misiunii, și menține, de asemenea, o relație funcțională strânsă cu SEAE.
   (4)   Personalul EUCAP NESTOR urmează o instruire obligatorie în domeniul securității înainte de a-și începe exercitarea atribuțiilor, în conformitate cu OPLAN. De asemenea, personalul EUCAP NESTOR urmează periodic, în teatrul de operații, instruiri organizate de SMSO.
   (5)   Șeful misiunii asigură protecția informațiilor UE clasificate în conformitate cu Decizia 2011/292/UE a Consiliului din 31 martie 2011 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (3).
   Articolul 12
   Celula de supraveghere
   Se activează celula de supraveghere pentru EUCAP NESTOR.
   Articolul 13
   Dispoziții financiare
   (1)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EUCAP NESTOR pentru primele 12 luni după intrarea în vigoare a prezentei decizii este de 22 880 000 EUR. Valoarea de referință financiară pentru perioadele ulterioare este hotărâtă de Consiliu.
   (2)   Toate cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu normele și procedurile aplicabile bugetului general al Uniunii.
   (3)   Sub rezerva aprobării din partea Comisiei, șeful misiunii poate încheia acorduri de natură tehnică privind furnizarea de echipamente, servicii și spații pentru EUCAP NESTOR cu statele membre, cu statele terțe participante și cu alți actori internaționali.
   (4)   Dispozițiile financiare respectă cerințele operaționale ale EUCAP NESTOR, inclusiv compatibilitatea echipamentelor și interoperabilitatea echipelor acesteia.
   (5)   Șeful misiunii se află în întregime sub autoritatea Comisiei și este supravegheat de către aceasta în ceea ce privește activitățile întreprinse în cadrul contractului său.
   (6)   Cheltuielile efectuate sunt eligibile de la data intrării în vigoare a prezentei decizii.
   Articolul 14
   Coerența răspunsului Uniunii și coordonare
   (1)   ÎR asigură coerența punerii în aplicare a prezentei decizii cu acțiunea externă a Uniunii în general, inclusiv cu programele de dezvoltare ale Uniunii.
   (2)   Fără a aduce atingere lanțului de comandă, șeful misiunii acționează în strânsă coordonare cu delegațiile Uniunii în regiune pentru a asigura coerența acțiunii Uniunii în regiunea Cornului Africii.
   (3)   Șeful misiunii desfășoară o activitate de coordonare strânsă cu șefii misiunilor Uniunii și ale statelor membre în regiune.
   (4)   Șeful misiunii cooperează cu alți actori internaționali din regiune, în special cu Biroul politic pentru Somalia al Organizației Națiunilor Unite (ONU), Oficiul ONU pentru combaterea traficului de droguri și prevenirea criminalității, Programul ONU pentru Dezvoltare și Organizația Maritimă Internațională.
   (5)   Șeful misiunii desfășoară o activitate de coordonare strânsă cu EUNAVFOR Atalanta, Misiunea militară a Uniunii Europene pentru a contribui la instruirea forțelor de securitate somaleze (EUTM Somalia), proiectul pentru securitate maritimă și programul privind rutele maritime critice.
   Articolul 15
   Comunicarea de informații și documente
   (1)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate prezentei decizii, în mod corespunzător și în conformitate cu nevoile EUCAP NESTOR, informații UE clasificate până la nivelul „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL” generate în scopul EUCAP NESTOR, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE.
   (2)   ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice ONU și Uniunii Africane (UA), în conformitate cu nevoile operaționale ale EUCAP NESTOR, informații UE clasificate până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED” generate în scopul EUCAP NESTOR, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE. ÎR și autoritățile competente ale ONU și UA adoptă dispoziții în acest sens.
   (3)   În cazul unei necesități operaționale specifice și imediate, ÎR este, de asemenea, autorizat să comunice statului-gazdă orice informație UE clasificată până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED” generată în scopul EUCAP NESTOR, în conformitate cu Decizia 2011/292/UE. ÎR și autoritățile competente ale statului-gazdă adoptă dispoziții în acest sens.
   (4)   ÎR este autorizat să comunice statelor terțe asociate prezentei decizii orice documente UE neclasificate privind deliberările Consiliului referitoare la EUCAP NESTORși care intră sub incidența obligației de secret profesional, în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Consiliului (4).
   (5)   ÎR poate delega competențele menționate la alineatele (1)-(4), precum și capacitatea de a încheia acordurile menționate la alineatele (2) și (3), unor persoane aflate sub autoritatea sa, comandantului operației civile și/sau șefului misiunii.
   Articolul 16
   Intrare în vigoare și durată
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.
   Aceasta se aplică pe durata a 24 de luni.

      Adoptată la Bruxelles, 16 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. ALETRARIS

      (1)  JO L 327, 9.12.2011, p. 62.

      (2)  JO L 89, 27.3.2012, p. 66.

      (3)  JO L 141, 27.5.2011, p. 17.

      (4)  Decizia 2009/937/UE a Consiliului din 1 decembrie 2009 de adoptare a regulamentului său de procedură (JO L 325, 11.12.2009, p. 35).