title: Decizia nr. 221/15/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 3 iunie 2015 de modificare a Deciziei nr. 83/15/COL a Autorității AELS de Supraveghere privind coerența anumitor obiective incluse în planurile naționale sau în planurile blocurilor funcționale de spațiu aerian, prezentate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 549/2004 al Parlamentului European și al Coniliului, cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii pentru cea de a doua perioadă de referință [2016/1420]

text:
               25.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 230/56

         DECIZIA NR. 221/15/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   din 3 iunie 2015
   de modificare a Deciziei nr. 83/15/COL a Autorității AELS de Supraveghere privind coerența anumitor obiective incluse în planurile naționale sau în planurile blocurilor funcționale de spațiu aerian, prezentate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 549/2004 al Parlamentului European și al Coniliului, cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii pentru cea de a doua perioadă de referință [2016/1420]
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE,
   având în vedere actul menționat la punctul 66t din anexa XIII la Acordul privind SEE [Regulamentul (CE) nr. 549/2004 al Parlamentului European și al Coniliului din 10 martie 2004 de stabilire a cadrului pentru crearea cerului unic european (regulament-cadru) (1)], astfel cum a fost adaptat la Acordul privind SEE prin Protocolul 1 la acesta, în special articolul 11 alineatul (3) litera (c),
   întrucât:
   în tabelul care conține domeniul de performanță cheie al siguranței din anexa la Decizia nr. 83/15/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 18 martie 2015 au fost descoperite înregistrări incorecte în ceea ce privește Regatul Norvegiei care trebuie corectate,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În anexa la Decizia nr. 83/15/COL a Colegiului, partea privind domeniul de performanță cheie al siguranței, se înlocuiește cu următorul text:

      „DOMENIUL DE PERFORMANȚĂ CHEIE AL SIGURANȚEI
      Eficacitatea managementului siguranței (EOSM) și aplicarea clasificării în funcție de gravitate bazate pe metodologia instrumentului de analiză a riscurilor (RAT)

                  Statul AELS

                  FAB

                  EOSM

                  RAT la nivelul solului %

                  RAT la nivel global %

                  Nivel stat

                  Nivel ANSP

                  2017

                  2019

                  2017

                  2019

                  SC

                  Alte OM

                  SMI

                  RI

                  ATM-S

                  SMI

                  RI

                  ATM-S

                  SMI

                  RI

                  ATM-S

                  SMI

                  RI

                  ATM-S

                  Norvegia

                  NEFAB

                  C

                  C

                  D

                  95

                  95

                  85

                  100

                  100

                  100

                  90

                  90

                  85

                  100

                  100

                  100”

                  [Finlanda]

                  [Letonia]

                  [Estonia]

   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Regatului Norvegiei.

      Adoptată la Bruxelles, 3 iunie 2015.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Oda Helen SLETNES

            Președinte

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Membru al Colegiului

      (1)  JO L 96, 31.3.2004, p. 1.


title: 2012/23/UE: Decizia Consiliului din 12 decembrie 2011 cu privire la aderarea Uniunii Europene la Protocolul din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor, în ceea ce privește articolele 10 și 11 din acesta

text:
               12.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 8/13

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 12 decembrie 2011
   cu privire la aderarea Uniunii Europene la Protocolul din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor, în ceea ce privește articolele 10 și 11 din acesta
   (2012/23/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (1) și articolul 81 alineatul (2) literele (a) și (c), coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) și articolul 218 alineatul (8) primul paragraf,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               Protocolul din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor (denumit în continuare „Protocolul de la Atena”) constituie o îmbunătățire majoră în ceea ce privește regimul răspunderii transportatorilor și al despăgubirii persoanelor care călătoresc pe mare.

               (2)

               Protocolul de la Atena modifică Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor și stabilește, la articolul 15, că, între părțile la Protocolul de la Atena, cele două instrumente se consideră și se interpretează ca fiind un instrument unic.

               (3)

               Articolele 10 și 11 din Protocolul de la Atena au impact asupra Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1). Prin urmare, Uniunea are de asemenea competență exclusivă în ceea ce privește articolele 10 și 11 din Protocolul de la Atena.

               (4)

               La aderarea Uniunii la Protocolul de la Atena, normele privind competența judiciară prevăzute la articolul 10 din acesta vor prevala asupra normelor aplicabile ale Uniunii.

               (5)

               Cu toate acestea, normele privind recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești prevăzute la articolul 11 din Protocolul de la Atena nu ar trebui să prevaleze nici asupra normelor aplicabile ale Uniunii, astfel cum sunt extinse la Danemarca prin Acordul dintre Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială (2), nici asupra normelor Convenției de la Lugano privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială din 16 septembrie 1988 (3) sau a normelor Convenției de la Lugano privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială din 30 octombrie 2007 (4), întrucât efectul aplicării respectivelor norme este garantarea faptului că hotărârile judecătorești sunt recunoscute și executate cel puțin în aceeași măsură ca și în temeiul normelor din Protocolul de la Atena.

               (6)

               Protocolul de la Atena este deschis spre ratificare, acceptare, aprobare sau aderare de către statele și organizațiile regionale de integrare economică constituite de state suverane care au transferat respectivelor organizații competența în anumite domenii reglementate de Protocolul de la Atena.

               (7)

               Conform articolului 17 alineatul (2) litera (b) și articolului 19 din Protocolul de la Atena, organizațiile regionale de integrare economică pot încheia Protocolul de la Atena.

               (8)

               Regatul Unit și Irlanda, în cazul cărora se aplică Protocolul (nr. 21) privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, vor avea obligații în temeiul articolelor 10 și 11 din Protocolul de la Atena, fiind parte a Uniunii Europene.

               (9)

               În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii și nu are obligații în temeiul prezentei decizii și nu face obiectul aplicării acesteia în ceea ce privește articolele 10 și 11 din Protocolul de la Atena. Danemarca va avea obligații în temeiul articolelor respective doar în calitate de parte contractantă distinctă.

               (10)

               Majoritatea normelor cuprinse în Protocolul de la Atena au fost încorporate în dreptul Uniunii prin Regulamentul (CE) nr. 392/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind răspunderea în caz de accident a transportatorilor de persoane pe mare (5). Astfel, Uniunea și-a exercitat competența în ceea ce privește aspectele reglementate de respectivul regulament. O decizie separată privind aceste dispoziții urmează să fie adoptată, în paralel cu prezenta decizie.

               (11)

               Statele membre care urmează să ratifice Protocolul de la Atena sau să adere la acesta ar trebui, dacă este posibil, să facă aceste demersuri simultan. Prin urmare, statele membre ar trebui să facă schimb de informații cu privire la stadiul procedurilor lor de ratificare sau de aderare pentru a pregăti, în măsura în care acest lucru este posibil, depunerea simultană a instrumentelor lor de ratificare sau de aderare. În momentul ratificării sau al aderării la Protocolul de la Atena, statele membre ar trebui să formuleze rezerva prevăzută în Liniile directoare ale OMI,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se aprobă, în numele Uniunii Europene, aderarea Uniunii Europene la Protocolul din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor (denumit în continuare „Protocolul de la Atena”) în ceea ce privește articolele 10 și 11 din acesta.
   Textul acestor articole este reprodus în anexă.
   Articolul 2
   (1)   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana sau persoanele împuternicite să depună instrumentul de aderare a Uniunii la Protocolul de la Atena în ceea ce privește articolele 10 și 11 din acesta în conformitate cu articolul 17 alineatul (2) litera (c), cu articolul 17 alineatul (3) și cu articolul 19 din protocolul respectiv.
   (2)   În momentul depunerii instrumentului de aderare, Uniunea trebuie să facă următoarea declarație de competențe:

      “În privința aspectelor care intră sub incidența articolelor 10 și 11 din Protocolul de la Atena din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor, vizate de articolul 81 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, statele membre ale Uniunii Europene, cu excepția Regatului Danemarcei, în conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, au conferit competențe Uniunii. Uniunea și-a exercitat această competență prin adoptarea Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială.”.

   (3)   În momentul depunerii instrumentului de aderare, Uniunea trebuie să facă următoarea declarație privind articolul 17a alineatul (3) din Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor, astfel cum a fost modificat prin articolul 11 din Protocolul de la Atena:

                  „1.

                  Hotărârile judecătorești referitoare la aspecte care fac obiectul Protocolului de la Atena din 2002 la Convenția de la Atena din 1974 privind transportul pe mare al pasagerilor și al bagajelor lor, atunci când sunt pronunțate de o instanță din Regatul Belgiei, Republica Bulgaria, Republica Cehă, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Republica Ungară, Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, România, Republica Slovenia, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord sunt recunoscute și executate într-un stat membru al Uniunii Europene în conformitate cu normele aplicabile ale Uniunii Europene referitoare la chestiunea respectivă.

                  2.

                  Hotărârile judecătorești referitoare la aspecte care fac obiectul Protocolului de la Atena, atunci când sunt pronunțate de o instanță din Regatul Danemarcei sunt recunoscute și executate într-un stat membru al Uniunii Europene în conformitate cu Acordul dintre Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială.

                  3.

                  Hotărârile judecătorești referitoare la aspecte care fac obiectul Protocolului de la Atena, atunci când sunt pronunțate de o instanță dintr-un stat terț

                              (a)

                              obligat în temeiul Convenției de la Lugano privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială din 30 octombrie 2007 sunt recunoscute și executate în statele membre ale Uniunii Europene în conformitate cu respectiva convenție;

                              (b)

                              obligat în temeiul Convenției de la Lugano privind competența judiciară și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială din 16 septembrie 1988 sunt recunoscute și executate în statele membre ale Uniunii Europene în conformitate cu respectiva convenție.”.

   (4)   Persoana sau persoanele desemnate în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol trebuie să formuleze rezerva inclusă în Liniile directoare ale OMI la depunerea instrumentului de aderare a Uniunii la Protocolul de la Atena în ceea ce privește articolele 10 și 11 din acesta.
   Articolul 3
   Uniunea trebuie să își depună instrumentul de aderare la Protocolul de la Atena în ceea ce privește articolele 10 și 11 din acesta până la 31 decembrie 2011.
   Articolul 4
   Statele membre iau măsurile necesare pentru a depune instrumentele de ratificare a Protocolului de la Atena sau de aderare la acesta în termen rezonabil și, în măsura posibilului, până la 31 decembrie 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 12 decembrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         S. NOWAK

      (1)  JO L 12, 16.1.2001, p. 1.

      (2)  JO L 299, 16.11.2005, p. 62.

      (3)  JO L 319, 25.11.1988, p. 9.

      (4)  JO L 339, 21.12.2007, p. 3.

      (5)  JO L 131, 28.5.2009, p. 24.

      ANEXĂ
      TRADUCERE

         ARTICOLELE 10 ȘI 11 DIN PROTOCOLUL DIN 2002 LA CONVENȚIA DE LA ATENA DIN 1974 PRIVIND TRANSPORTUL PE MARE AL PASAGERILOR ȘI AL BAGAJELOR LOR

      Articolul 10
      Articolul 17 din Convenție se înlocuiește cu următorul text:

         „Articolul 1
         Instanța competentă
         (1)   O acțiune intentată în temeiul articolelor 3 și 4 din prezenta convenție trebuie introdusă, la alegerea reclamantului, pe lângă una dintre instanțele enumerate mai jos, cu condiția ca aceasta să fie situată într-unul dintre statele părți la această convenție și, în statele în care pot fi sesizate mai multe instanțe, în conformitate cu dreptul intern al fiecărui stat parte în materie de competență jurisdicțională:

                     (a)

                     instanța din statul în care se află reședința permanentă sau sediului principal al pârâtului, sau

                     (b)

                     instanța din statul în care se află locul de plecare sau cel de destinație, conform contractului de transport, sau

                     (c)

                     instanța din statul în care se află domiciliul sau reședința permanentă a reclamantului, dacă pârâtul își are sediul principal pe teritoriul altui stat și se află sub jurisdicția acestuia, sau

                     (d)

                     instanța din statul în care s-a încheiat contractul de transport, dacă pârâtul are sediul principal pe teritoriul altui stat și se află sub jurisdicția acestuia.

               (2)   Acțiunile intentate în temeiul articolului 4a din prezenta convenție sunt introduse, la alegerea reclamantului, pe lângă una dintre instanțele competente pentru introducerea unei acțiuni împotriva transportatorului sau a transportatorului de fapt în conformitate cu alineatul (1).
         (3)   După incidentul care a cauzat prejudiciul, părțile pot cădea de acord ca cererea de despăgubire să fie înaintată unei alte jurisdicții sau să fie supusă arbitrajului.”.

      Articolul 11
      Următorul text se adaugă ca articolul 17a din Convenție:

         „Articolul 17a
         Recunoașterea și executarea
         (1)   Orice hotărâre pronunțată de o instanță competentă în conformitate cu articolul 17, care este executorie în statul de origine unde nu mai poate face obiectul unei căi de recurs ordinare, este recunoscută în toate celelalte state părți, cu excepția următoarelor cazuri:

                     (a)

                     în cazul în care hotărârea a fost obținută în mod fraudulos; sau

                     (b)

                     în cazul în care pârâtul nu a fost înștiințat într-un termen rezonabil și nu a avut posibilitatea de a-și susține apărarea.

               (2)   O hotărâre judecătorească recunoscută în conformitate cu alineatul (1) este executorie în fiecare stat parte de îndată ce se îndeplinesc procedurile necesare din respectivul stat. Aceste proceduri nu permit o reexaminare pe fond a cererii.
         (3)   Un stat parte la prezentul protocol poate aplica alte norme pentru recunoașterea și executarea hotărârilor, cu condiția ca acestea să aibă ca efect recunoașterea și executarea hotărârilor cel puțin în aceeași măsură ca și pe baza alineatelor (1) și (2).”.


title: 2010/553/UE: Decizia Parlamentului European din 5 mai 2010 privind închiderea conturilor Întreprinderii Comune Europene pentru ITER și pentru Dezvoltarea Energiei de Fuziune pentru exercițiul financiar 2008

text:
               25.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 252/226

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 5 mai 2010
   privind închiderea conturilor Întreprinderii Comune Europene pentru ITER și pentru Dezvoltarea Energiei de Fuziune pentru exercițiul financiar 2008
   (2010/553/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,
   având în vedere conturile anuale finale ale Întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune pentru exercițiul financiar 2008,
   având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale Întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune pentru exercițiul financiar încheiat la 31 decembrie 2008, însoțit de răspunsurile Întreprinderii comune (1),
   având în vedere Recomandarea Consiliului din 16 februarie 2010 (5829/2010 – C7-0060/2010),
   având în vedere articolul 276 din Tratatul CE și articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,
   având în vedere Decizia 2007/198/Euratom a Consiliului din 27 martie 2007 de înființare a Întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune, cu oferirea unor avantaje conexe (3), în special articolul 5,
   având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (4), în special articolul 94,
   având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,
   având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0094/2010),

               1.

               aprobă închiderea conturilor Întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune pentru exercițiul financiar 2008;

               2.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului Întreprinderii comune europene pentru ITER și pentru dezvoltarea energiei de fuziune, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Jerzy BUZEK

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 310, 18.12.2009, p. 1.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 90, 30.3.2007, p. 58.

      (4)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: Decizia Consiliului din 13 noiembrie 2006 privind încheierea unui Protocol de modificare a Acordului de stabilizare și asociere între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, privind un contingent tarifar pentru importul de zahăr și de produse pe bază de zahăr originare din Croația sau din Comunitate

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0882

Jurnalul Oficial L 341 , 07/12/2006 p. 0031 - 0032 Jurnalul Oficial L 200 , 01/08/2007 p. 0279 - 0280

		20061113Decizia Consiliuluidin 13 noiembrie 2006privind încheierea unui Protocol de modificare a Acordului de stabilizare și asociere între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, privind un contingent tarifar pentru importul de zahăr și de produse pe bază de zahăr originare din Croația sau din Comunitate(2006/882/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 133 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză,având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) La 28 februarie 2005, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocierile cu Republica Croația în vederea modificării regimurilor preferențiale privind importul de zahăr originar din Croația în Comunitate în temeiul Acordului de stabilizare și asociere între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte [1], aprobat prin Decizia 2005/40/CE, Euratom a Consiliului și a Comisiei [2].(2) Comisia a încheiat negocierile pentru protocolul de modificare a acordului de stabilizare și asociere. Protocolul ar trebui aprobat în consecință.(3) Măsurile necesare punerii în aplicare a protocolului ar trebui adoptate de Comisie în conformitate cu aceeași procedură ca aceea prevăzută pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 318/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 privind organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului [3],DECIDE:Articolul 1Protocolul de modificare a Acordului de stabilizare și asociere între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Republica Croația, pe de altă parte, privind contingentele tarifare pentru zahăr și produse pe bază de zahăr originare din Croația sau din Comunitate (denumit în continuare "protocolul") este aprobat în numele Comunității.Textul protocolului se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului este autorizat să numească persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze protocolul prin care Comunitatea își asumă obligații.Articolul 3Comisia adoptă normele de aplicare a protocolului în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 39 din Regulamentul (CE) nr. 318/2006.Adoptată la Bruxelles, 13 noiembrie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleE. Tuomioja[1] JO L 26, 28.1.2005, p. 3.[2] JO L 26, 28.1.2005, p. 1.[3] JO L 58, 28.2.2006, p. 1.--------------------------------------------------


title: Decizia (UE) 2016/203 a Consiliului din 12 februarie 2016 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE în legătură cu o modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE (Statisticile referitoare la cheltuielile cu asistența medicală)

text:
               16.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 39/36

         DECIZIA (UE) 2016/203 A CONSILIULUI
   din 12 februarie 2016
   privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului mixt al SEE în legătură cu o modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE (Statisticile referitoare la cheltuielile cu asistența medicală)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 338 alineatul (1), coroborat cu articolul 218 alineatul (9),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2894/94 al Consiliului din 28 noiembrie 1994 privind normele de punere în aplicare a Acordului privind Spațiul Economic European (1), în special articolul 1 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Acordul privind Spațiul Economic European (2) (denumit în continuare „Acordul privind SEE”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1994.

               (2)

               În temeiul articolului 98 din Acordul privind SEE, Comitetul mixt al SEE poate decide să modifice, între altele, anexa XXI (Statistică) la Acordul privind SEE.

               (3)

               Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei (3) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE. Informațiile privind serviciile de îngrijire medicală cu internare de zi și mecanismele de finanțare ale întreprinderilor și informațiile privind serviciile de îngrijire medicală ambulatorii și cu internare de zi nu sunt disponibile în Liechtenstein. Liechtenstein ar trebuie scutit de obligația de a furniza aceste date.

               (4)

               Prin urmare, anexa XXI (Statistică) la Acordul privind SEE trebuie modificată în consecință.

               (5)

               Prin urmare, poziția Uniunii în Comitetul mixt al SEE ar trebui să se bazeze pe proiectul de decizie atașat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii, în cadrul Comitetului mixt al SEE în legătură cu propunerea de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE se bazează pe proiectul de decizie a Comitetului mixt al SEE atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  JO L 305, 30.11.1994, p. 6.

      (2)  JO L 1, 3.1.1994, p. 3.

      (3)  Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății (JO L 62, 6.3.2015, p. 6).

      PROIECT
      DECIZIA NR. …/2016 A COMITETULUI MIXT AL SEE
      din …
      de modificare a anexei XXI (Statistică) la Acordul privind SEE
      COMITETUL MIXT AL SEE,
      având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
      întrucât:

                  (1)

                  Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății (1) urmează să fie încorporat în Acordul privind SEE.

                  (2)

                  Prin urmare, anexa XXI la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință,

            ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
      Articolul 1
      În anexa XXI la Acordul privind SEE, după punctul 18z5 [Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 205/2014 al Comisiei] se introduce următorul punct:

                     „18z6.

                        32015 R 0359: Regulamentul (UE) 2015/359 al Comisiei din 4 martie 2015 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1338/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește statisticile referitoare la cheltuielile și sursele de finanțare în domeniul sănătății (JO L 62, 6.3.2015, p. 6).
                     În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări:

                                 (a)

                                 Liechtenstein este scutit de obligația de a furniza date separate pentru serviciile curative de zi (HC.1.2), serviciile de recuperare de zi (HC.2.2) și serviciile de îngrijire medicală pe termen lung de zi (HC.3.2), care sunt incluse în datele furnizate pentru serviciile curative în ambulatoriu (HC.1.3), serviciile de recuperare în ambulatoriu (HC.2.3) și, respectiv, serviciile de îngrijire medicală pe termen lung în ambulatoriu (HC.3.3).

                                 (b)

                                 Liechtenstein este scutit de obligația de a furniza date privind mecanismele de finanțare ale întreprinderilor (HF.2.3). Această scutire face obiectul revizuirii de către Comitetul mixt al SEE, ori de câte ori cifrele furnizate de Liechtenstein demonstrează că nu mai sunt neglijabile cheltuielile cu mecanismele de finanțare ale întreprinderilor.”

      Articolul 2
      Textele Regulamentului (UE) 2015/359 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
      Articolul 3
      Prezenta decizie intră în vigoare la […], cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (2).
      Articolul 4
      Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.

         Adoptată la Bruxelles,

               Pentru Comitetul mixt al SEE

               Președintele

            […]

               Secretarii Comitetului mixt al SEE

            […]

         (1)  JO L 62, 6.3.2015, p. 6.

         (2)  [Nu au fost semnalate obligații constituționale.] [Au fost semnalate obligații constituționale.]


title: Decizia (PESC) 2015/2052 a Consiliului din 16 noiembrie 2015 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo

text:
               17.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 300/22

         DECIZIA (PESC) 2015/2052 A CONSILIULUI
   din 16 noiembrie 2015
   de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo (1)

   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 33 și articolul 31 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 25 ianuarie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/39/PESC (2) de numire a dlui Samuel ŽBOGAR în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) în Kosovo. Mandatul RSUE a fost modificat ultima dată prin Decizia 2014/400/PESC a Consiliului (3). Mandatul RSUE urmează să expire la 31 octombrie 2015.

               (2)

               Mandatul RSUE ar trebui să fie prelungit pentru o durată suplimentară de 16 luni.

               (3)

               RSUE își va executa mandatul în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană.

               (4)

               Orice eventuale modificări are misiunii și obiectivelor Misiunii Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo (EULEX KOSOVO) care au un impact asupra atribuțiilor și obiectivelor RSUE ar trebui să fie avute în vedere, la momentul oportun, în ceea ce privește mandatul RSUE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Reprezentantul Special al Uniunii Europene
   Mandatul domnului Samuel ŽBOGAR în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) în Kosovo se prelungește până la 28 februarie 2017. Consiliul poate decide cu privire la încheierea anticipată a mandatului RSUE, pe baza unei evaluări a Comitetului politic și de securitate (COPS) și a unei propuneri a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR).
   Articolul 2
   Obiective de politică
   Mandatul RSUE se bazează pe obiectivele politicii Uniunii în Kosovo. Acestea includ asumarea unui rol central în promovarea unui Kosovo stabil, viabil, pașnic, democratic și multietnic; consolidarea stabilității în regiune și contribuția la cooperarea regională și la relații de bună vecinătate în Balcanii de Vest; promovarea unui Kosovo care se angajează să respecte supremația legii, protecția minorităților și a patrimoniului cultural și religios; sprijinirea perspectivelor europene ale Kosovo și apropierea acestuia de Uniune în concordanță cu perspectiva regiunii și în conformitate cu Acordul de stabilizare și de asociere și cu Decizia Consiliului privind semnarea respectivului acord, precum și în concordanță cu concluziile relevante ale Consiliului.
   Articolul 3
   Mandat
   În vederea realizării obiectivelor politicii, mandatul RSUE constă în:

               (a)

               oferirea, de către Uniune, de consiliere și susținere în procesul politic;

               (b)

               promovarea coordonării politice globale a Uniunii în Kosovo;

               (c)

               consolidarea prezenței Uniunii în Kosovo și asigurarea coerenței și a eficienței acesteia;

               (d)

               asigurarea de orientări politice locale șefului EULEX KOSOVO, inclusiv cu privire la aspectele politice ale chestiunilor legate de responsabilitățile executive;

               (e)

               asigurarea consecvenței și a coerenței acțiunilor Uniunii în Kosovo, inclusiv în ceea ce privește ghidarea pe plan local a tranziției EULEX;

               (f)

               sprijinirea perspectivelor europene ale Kosovo și apropierea acestuia de Uniune în concordanță cu perspectiva regiunii și în conformitate cu Acordul de stabilizare și de asociere și cu Decizia Consiliului privind semnarea respectivului acord, precum și în concordanță cu concluziile relevante ale Consiliului, prin intermediul comunicării publice orientate și prin inițiative desfășurate de Uniune în scopul asigurării unei înțelegeri și unui sprijin mai ample din partea publicului din Kosovo cu privire la chestiuni legate de Uniune, inclusiv cu privire la acțiunile EULEX;

               (g)

               monitorizarea, sprijinirea și facilitarea progreselor privind prioritățile politice, economice și europene, în acord cu competențele și responsabilitățile instituționale respective;

               (h)

               contribuirea la dezvoltarea și consolidarea respectării drepturilor omului și a libertăților fundamentale în Kosovo, inclusiv în privința femeilor și a copiilor, precum și a protejării minorităților, în conformitate cu politica Uniunii privind drepturile omului și cu orientările Uniunii privind drepturile omului;

               (i)

               sprijinirea implementării dialogului între Belgrad și Pristina facilitat de Uniune.

         Articolul 4
   Executarea mandatului
   (1)   RSUE răspunde de executarea mandatului, acționând sub autoritatea ÎR.
   (2)   COPS menține o legătură privilegiată cu RSUE și este principalul punct de contact al RSUE cu Consiliul. COPS furnizează RSUE orientări strategice și îndrumare politică în cadrul mandatului, fără a aduce atingere competențelor ÎR.
   (3)   RSUE își desfășoară activitatea în strânsă coordonare cu Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) și cu departamentele relevante ale acestuia.
   Articolul 5
   Finanțare
   (1)   Valoarea de referință financiară destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE pentru perioada 1 noiembrie 2015 – 28 februarie 2017 este de 3 135 000 EUR.
   (2)   Cheltuielile sunt gestionate în conformitate cu procedurile și normele aplicabile bugetului general al Uniunii. Participarea persoanelor fizice și juridice în atribuirea unor contracte de achiziții de către RSUE este deschisă fără restricții. De asemenea, bunurilor achiziționate de către RSUE nu li se aplică nicio regulă de origine.
   (3)   Gestionarea cheltuielilor face obiectul unui contract între RSUE și Comisie. RSUE răspunde în fața Comisiei pentru toate cheltuielile.
   Articolul 6
   Constituirea și componența echipei
   (1)   Pentru a îl asista pe RSUE la executarea mandatului și pentru a contribui la coerența, vizibilitatea și eficacitatea acțiunii globale a Uniunii în Kosovo, se atribuie RSUE un personal propriu. În limitele mandatului și ale mijloacelor financiare puse la dispoziție, RSUE răspunde de constituirea echipei. Echipa dispune de competențele necesare în chestiuni politice specifice, conform mandatului. RSUE informează în mod prompt Consiliul și Comisia cu privire la componența echipei.
   (2)   Statele membre, instituțiile Uniunii și SEAE pot propune detașarea de personal care să lucreze cu RSUE. Remunerarea personalului detașat respectiv este asigurată de statul membru, de instituția Uniunii în cauză ori de SEAE, după caz. Experții detașați de statele membre pe lângă instituțiile Uniunii sau SEAE pot, de asemenea, să fie afectați pentru a lucra cu RSUE. Membrii personalului internațional contractat trebuie să dețină naționalitatea unui stat membru.
   (3)   Toți membrii personalului detașat rămân sub autoritatea administrativă a statului membru, a instituției Uniunii care i-a detașat ori a SEAE, își duc la îndeplinire sarcinile și acționează în interesul mandatului RSUE.
   Articolul 7
   Privilegiile și imunitățile RSUE și ale personalului RSUE
   Privilegiile, imunitățile și alte garanții necesare îndeplinirii și bunei desfășurări a misiunii RSUE și a membrilor personalului RSUE se stabilesc de comun acord cu părțile-gazdă, după caz. Statele membre și SEAE oferă tot sprijinul necesar în acest sens.
   Articolul 8
   Securitatea informațiilor UE clasificate
   (1)   RSUE și membrii echipei RSUE respectă principiile și standardele minime de securitate stabilite prin Decizia 2013/488/UE a Consiliului (4).
   (2)   ÎR este autorizat să comunice NATO/KFOR informații și documente UE clasificate până la nivelul „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL” elaborate în scopurile acțiunii, în conformitate cu normele de securitate pentru protejarea informațiilor UE clasificate.
   (3)   ÎR este autorizat să comunice Organizației Națiunilor Unite (ONU) și Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE), în conformitate cu necesitățile operaționale ale RSUE, informații și documente UE clasificate până la nivelul „RESTREINT UE/EU RESTRICTED” care sunt elaborate în scopurile acțiunii, în conformitate cu normele de securitate pentru protejarea informațiilor UE clasificate. În acest scop, vor fi adoptate dispoziții la nivel local.
   (4)   ÎR este autorizat să comunice părților terțe asociate la prezenta decizie documente UE neclasificate legate de deliberările Consiliului referitoare la acțiune și care fac obiectul obligației de secret profesional în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Consiliului (5).
   Articolul 9
   Accesul la informații și asistența logistică
   (1)   Statele membre, Comisia și Secretariatul General al Consiliului garantează accesul RSUE la toate informațiile relevante.
   (2)   Delegația Uniunii și/sau statele membre, după caz, furnizează asistență logistică în regiune.
   Articolul 10
   Securitate
   În conformitate cu politica Uniunii privind securitatea personalului cu atribuții operaționale desfășurat în afara Uniunii în temeiul titlului V din tratat, RSUE ia toate măsurile a căror aplicare este rezonabilă, conform mandatului RSUE și condițiilor de securitate din regiunea pentru care este responsabil, pentru a asigura securitatea întregului personal aflat sub directa autoritate a RSUE, în special prin:

               (a)

               elaborarea unui plan de securitate specific, pe baza orientărilor primite din partea SEAE, care să includă măsuri de securitate fizice, organizatorice și procedurale specifice, destinate gestionării deplasării personalului în condiții de siguranță către regiunea pentru care este responsabil și în interiorul acesteia și gestionării incidentelor de securitate, precum și un plan de urgență și de evacuare a misiunii;

               (b)

               asigurarea faptului că întreg personalul desfășurat în afara Uniunii beneficiază de asigurare pentru un grad înalt de risc, necesară în condițiile specifice regiunii pentru care este responsabil;

               (c)

               asigurarea faptului că toți membrii echipei RSUE care urmează să fie desfășurați în afara Uniunii, inclusiv personalul contractat la nivel local, au participat, înainte de sosirea în regiunea pentru care este responsabil sau imediat după aceasta, la cursuri adecvate de instruire în domeniul securității, pe baza clasificărilor de risc atribuite zonei respective de către SEAE;

               (d)

               asigurarea punerii în aplicare a tuturor recomandărilor formulate de comun acord ca urmare a evaluărilor periodice privind securitatea și transmiterea unor rapoarte scrise către Consiliu, ÎR și Comisie, cu privire la punerea în aplicare a acestora și la alte aspecte legate de securitate, în cadrul raportului intermediar și al raportului de executare a mandatului.

         Articolul 11
   Raportare
   RSUE transmite periodic rapoarte către ÎR și COPS. De asemenea, RSUE prezintă rapoarte grupurilor de lucru ale Consiliului, dacă este necesar. Rapoartele periodice sunt difuzate prin rețeaua COREU. De asemenea, RSUE poate prezenta rapoarte Consiliului Afaceri Externe. În conformitate cu articolul 36 din tratat, RSUE poate fi implicat în activitatea de informare a Parlamentului European.
   Articolul 12
   Coordonare
   (1)   RSUE contribuie la unitatea, coerența și eficacitatea acțiunii Uniunii și la asigurarea faptului că toate instrumentele Uniunii și toate acțiunile statelor membre sunt angajate într-un mod consecvent pentru a atinge obiectivele de politică ale Uniunii. Activitățile RSUE se coordonează cu cele ale Comisiei, precum și cu cele ale altor RSUE activi în regiune, dacă este cazul. RSUE furnizează scurte informări periodice misiunilor statelor membre și delegațiilor Uniunii.
   (2)   Pe teren, se menține o strânsă legătură cu șefii de misiune ai statelor membre și cu șefii delegațiilor Uniunii din regiune. Aceștia depun toate eforturile pentru a îl sprijini pe RSUE în executarea mandatului. RSUE oferă orientare politică locală șefului EULEX KOSOVO, inclusiv pentru aspectele politice ale chestiunilor legate de responsabilitățile executive. RSUE și comandantul operațiilor civile se consultă reciproc, în funcție de necesități.
   (3)   RSUE asigură, de asemenea, legătura cu organismele locale relevante și cu alți actori internaționali și regionali prezenți la fața locului.
   (4)   RSUE, împreună cu alți actori ai Uniunii prezenți la fața locului, asigură difuzarea informațiilor și schimbul de informații între actorii Uniunii din teatrul de operații, în vederea atingerii unui grad înalt de conștientizare și evaluare comună a situației.
   Articolul 13
   Asistență în cazul sesizărilor
   RSUE și personalul RSUE oferă asistență pentru furnizarea elementelor de răspuns la orice sesizări sau alte obligații născute din mandatele precedenților RSUE în Kosovo și oferă, în acest sens, asistență administrativă și acces la dosarele relevante.
   Articolul 14
   Revizuire
   Punerea în aplicare a prezentei decizii și coerența acesteia cu alte contribuții ale Uniunii în regiune sunt revizuite în mod periodic. RSUE prezintă Consiliului, ÎR și Comisiei un raport intermediar până la sfârșitul lunii iunie 2016 și un raport cuprinzător privind executarea mandatului până la sfârșitul lunii noiembrie 2016.
   Articolul 15
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Se aplică de la 1 noiembrie 2015.

      Adoptată la Bruxelles, 16 noiembrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Această denumire nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este conformă cu RCSONU 1244 (1999) și cu Avizul CIJ privind Declarația de independență a Kosovo.

      (2)  Decizia 2012/39/PESC a Consiliului din 25 ianuarie 2012 de numire a Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo (JO L 23, 26.1.2012, p. 5).

      (3)  Decizia 2014/400/PESC a Consiliului din 26 iunie 2014 de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene în Kosovo (JO L 188, 27.6.2014, p. 68).

      (4)  Decizia 2013/488/UE a Consiliului din 23 septembrie 2013 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (JO L 274, 15.10.2013, p. 1).

      (5)  Decizia 2009/937/UE a Consiliului din 1 decembrie 2009 de adoptare a regulamentului său de procedură (JO L 325, 11.12.2009, p. 35).


title: Decizia Consiliului din 29 aprilie 2004 privind semnarea și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul de parteneriat și de cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Federația Rusă, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0456

Jurnalul Oficial L 185 , 06/07/2006 p. 0016 - 0016

		20040429Decizia Consiliuluidin 29 aprilie 2004privind semnarea și aplicarea provizorie a Protocolului la Acordul de parteneriat și de cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Federația Rusă, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană(2006/456/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 44 alineatul (2), articolul 47 alineatul (2) ultima teză, precum și articolul 55, articolul 57 alineatul (2), articolul 71, articolul 80 alineatul (2), articolele 93, 94, 133 și 181a coroborate cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf,având în vedere Tratatul de aderare din 16 aprilie 2003, în special articolul 2 alineatul (3),având în vedere actul anexat la Tratatul de aderare, în special articolul 6 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei,întrucât:(1) La 8 decembrie 2003, Consiliul a autorizat Comisia, în numele Comunității și al statelor membre, să negocieze cu Federația Rusă un protocol la Acordul de parteneriat și de cooperare pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană și pentru a prevedea un anumit număr de adaptări tehnice legate de dezvoltarea instituțională și juridică din cadrul Uniunii Europene.(2) Sub rezerva încheierii sale eventuale la o dată ulterioară, protocolul a fost negociat și ar trebui să fie semnat în numele Comunității Europene și al statelor sale membre.(3) Protocolul ar trebui aplicat cu titlu provizoriu de la data aderării, în așteptarea finalizării procedurilor necesare încheierii sale formale,DECIDE:Articolul 1Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să semneze, în numele Comunității Europene și al statelor membre, Protocolul la Acordul de parteneriat și de cooperare de stabilire a unui parteneriat între Comunitățile Europene și statele lor membre, pe de o parte, și Federația Rusă, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană, sub rezerva încheierii eventuale la o dată ulterioară.Textul Protocolului se atașează la prezenta decizie [1].Articolul 2În așteptarea intrării sale în vigoare, protocolul se aplică cu titlu provizoriu de la data aderării.Adoptată la Bruxelles, 26 aprilie 2004.Pentru ConsiliuPreședinteleB. Cowen[1] JO L 216, 5.8.2006, p. 3.--------------------------------------------------


title: Decizia Consiliului din 21 decembrie 2005 de încheiere a protocolului adițional la Acordul privind comerțul, dezvoltarea și cooperarea dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0166

Jurnalul Oficial L 057 , 28/02/2006 p. 0013 - 0014 Jurnalul Oficial L 270 , 29/09/2006 p. 0282 - 0283

		20051221Decizia Consiliuluidin 21 decembrie 2005de încheiere a protocolului adițional la Acordul privind comerțul, dezvoltarea și cooperarea dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană(2006/166/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 310 coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf a doua teză și alineatul (3) al doilea paragraf,având în vedere Actul de aderare din 2003, în special articolul 6 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul conform al Parlamentului European [1],întrucât:(1) Protocolul adițional la Acordul privind comerțul, dezvoltarea și cooperarea dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea celor zece noi state membre la Uniunea Europeană, a fost semnat în numele Comunității și al statelor membre la 25 iunie 2005, în conformitate cu Decizia 2005/206/CE a Consiliului [2].(2) Înainte de intrarea în vigoare, protocolul adițional a fost aplicat provizoriu de la 1 mai 2004.(3) Protocolul adițional ar trebui încheiat,DECIDE:Articolul 1Protocolul adițional la Acordul privind comerțul, dezvoltarea și cooperarea între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Africa de Sud, pe de altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace la Uniunea Europeană este aprobat în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia.Textul protocolului adițional [3] se atașează la prezenta decizie.Articolul 2Președintele Consiliului procedează, în numele Comunității și al statelor membre ale acesteia, la notificarea prevăzută la articolul 9 alineatul (2) din protocolul adițional.Adoptată la Bruxelles, 21 decembrie 2005.Pentru ConsiliuPreședinteleB. Bradshaw[1] Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.[2] JO L 68, 15.3.2005, p. 32.[3] JO L 68, 15.3.2005, p. 33.--------------------------------------------------


title: 2011/241/UE: Decizia Comisiei din 14 aprilie 2011 de prelungire a perioadei de tranziție pentru achiziționarea de terenuri agricole în Slovacia  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               15.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 101/124

         DECIZIA COMISIEI
   din 14 aprilie 2011
   de prelungire a perioadei de tranziție pentru achiziționarea de terenuri agricole în Slovacia
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2011/241/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul de aderare a Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei,
   având în vedere Actul de aderare a Republicii Cehe, Estoniei, Ciprului, Letoniei, Lituaniei, Ungariei, Maltei, Poloniei, Sloveniei și Slovaciei, în special anexa XIV capitolul 3,
   având în vedere cererea prezentată de Slovacia,
   întrucât:

               (1)

               Conform Actului de aderare din 2003, Slovacia poate menține în vigoare, în condițiile stabilite în respectivul act, pentru o perioadă de șapte ani după aderare, care expiră la 30 aprilie 2011, interdicțiile referitoare la achiziționarea de terenuri agricole de către persoanele fizice sau juridice din alte state membre ale UE care nu sunt stabilite sau înregistrate în Slovacia sau care nu au sucursale sau agenții locale în această țară. Aceasta este o excepție temporară de la libera circulație a capitalurilor garantată de articolele 63-66 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Această perioadă de tranziție poate fi prelungită doar o singură dată, pentru o perioadă de maximum trei ani.

               (2)

               La 20 ianuarie 2011, Slovacia a solicitat prelungirea cu trei ani a perioadei de tranziție pentru achiziționarea de terenuri agricole.

               (3)

               Principalul motiv al perioadei de tranziție a fost necesitatea de a proteja condițiile socioeconomice ale activităților agricole în urma introducerii pieței unice în Slovacia și a tranziției acestei țări spre politica agricolă comună. Mai exact, obiectivul acesteia a fost să răspundă preocupărilor legate de impactul potențial al liberalizării achiziției de terenuri agricole asupra sectorului agricol, determinat de diferențele inițiale mari între prețurile terenurilor și veniturile comparate cu cele din Austria, Belgia, Danemarca, Finlanda, Franța, Germania, Grecia, Irlanda, Italia, Luxemburg, Țările de Jos, Portugalia, Spania, Suedia și Regatul Unit (denumite în continuare „UE-15”). Perioada de tranziție a urmărit și ușurarea procesului de privatizare și de restituire a terenurilor agricole. În raportul său din 16 iulie 2008 cu privire la reexaminarea măsurilor tranzitorii privind achiziția de terenuri agricole prevăzute în Tratatul de aderare din 2003 (denumit în continuare „reexaminarea intermediară din 2008”), Comisia a subliniat deja importanța încheierii reformei agricole menționate mai sus până la finele perioadei de tranziție prevăzute (1).

               (4)

               Conform datelor de care dispune Eurostat, prețurile terenurilor agricole din Slovacia sunt mai mici decât cele din UE. Convergența completă a prețurilor de vânzare ale terenurilor agricole nu a fost prevăzută și nici considerată drept condiție necesară pentru încheierea perioadei de tranziție. Cu toate acestea, diferențele notabile dintre Slovacia și UE-15 în ceea ce privește prețurile terenurilor agricole sunt de așa natură, încât ar putea perturba evoluția lină către convergența prețurilor. Riscul speculei cu terenuri ieftine este de asemenea considerabil.

               (5)

               Ca și în cazul prețurilor terenurilor agricole, conform datelor Eurostat, continuă să existe un decalaj între Slovacia și UE-15 în ceea ce privește PIB-ul pe cap de locuitor, exprimat în SPC (standardul puterii de cumpărare). Prin urmare, prețurile actuale ale terenurilor agricole sunt relativ mari în raport cu puterea de cumpărare în Slovacia.

               (6)

               Conform Eurostat, structura proprietății funciare în Slovacia se caracterizează prin prezența cu preponderență a micilor exploatații familiale de sub 2 ha, în general neorientate către piață. Procesul de consolidare a acestor exploatații de mici dimensiuni este foarte lent, iar suprafața agricolă medie exploatată per exploatație de sub 2 ha a crescut de la 0,5 ha la 0,6 ha în perioada 2001-2007. Deși numai 4,56 % din numărul total al muncitorilor lucrează în agricultură, aproape jumătate din populație locuiește în zonele rurale. Conform autorităților slovace, multe terenuri agricole aflate în proprietate privată nu sunt cultivate.

               (7)

               Consolidarea terenului agricol este de asemenea împiedicată de neîncheierea procesului de restituire a drepturilor de proprietate ca urmare a revendicărilor nerezolvate încă. De asemenea, peste 360 000 ha de terenuri agricole private sunt gestionate de Fondul Funciar Slovac până la identificarea proprietarilor de drept ai acestora. Aproximativ 130 000 ha de terenuri agricole de stat continuă să fie gestionate de Fondul Funciar Slovac. Aceste terenuri, împreună cu cele care au o situație juridică incertă, reprezintă aproape o pătrime din suprafața totală a terenurilor agricole din Republica Slovacă. Lipsa de claritate în ceea ce privește drepturile de proprietate împiedică în mod inevitabil tranzacțiile cu terenuri și consolidarea terenurilor agricole. La rândul său, fragmentarea terenurilor contribuie la scăderea competitivității și duce la reducerea orientării către piață a exploatațiilor agricole.

               (8)

               În acest context, se poate anticipa, la fel cum o fac și autoritățile slovace, că ridicarea restricțiilor la 1 mai 2011 va exercita o presiune asupra prețurilor terenurilor din Slovacia. Așadar, odată cu expirarea perioadei de tranziție, există pericolul apariției unor perturbări grave ale pieței terenurilor agricole din Slovacia.

               (9)

               Prin urmare, trebuie să se acorde o prelungire cu trei ani a perioadei de tranziție menționate la capitolul 3 din anexa XIV la Actul de aderare din 2003.

               (10)

               Pentru a pregăti pe deplin piața pentru liberalizare, este în continuare deosebit de important, chiar și într-un context economic dificil, să se stimuleze îmbunătățirea unor factori precum facilitățile de creditare și de asigurare pentru agricultori, precum și încheierea reformei agricole în timpul perioadei de tranziție, după cum s-a precizat deja în reexaminarea intermediară.

               (11)

               Având în vedere că piața unică deschisă a fost dintotdeauna cheia prosperității europene, creșterea aportului de capital străin ar putea fi benefică și pentru piața agricolă din Slovacia. După cum s-a subliniat și în reexaminarea intermediară din 2008, investițiile străine în sectorul agricol ar avea și importante efecte pe termen lung asupra disponibilității de know-how și de capital, asupra funcționării piețelor terenurilor și asupra productivității agricole. Renunțarea progresivă, în timpul perioadei de tranziție, la restricțiile privind proprietatea străină ar contribui la rândul său la pregătirea pieței pentru liberalizarea totală.

               (12)

               Din motive de certitudine juridică și pentru a evita un vid legislativ în sistemul juridic național al Slovaciei după expirarea perioadei de tranziție actuale, prezenta decizie trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Perioada de tranziție pentru achiziționarea de terenuri agricole în Slovacia, menționată în capitolul 3 din anexa XIV la Actul de aderare din 2003, se prelungește până la 30 aprilie 2014.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 14 aprilie 2011.

            Pentru Comisie

            Președintele

         José Manuel BARROSO

      (1)  COM(2008) 461 final, 16 iulie 2008.


title: Decizia Consiliului din 17 octombrie 2000 de rectificare a acquis-ului Schengen conținut de Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. a Comitetului Executiv Schengen

text:
Anunţ juridic important

|

32000D0645

Official Journal L 272 , 25/10/2000 P. 0024 - 0025 Ediţie specială în limba cehă Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba estonă Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba letonă Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba malteză Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba polonă Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 19 Volume 04 P. 18  - 19

		20001017Decizia Consiliuluidin 17 octombrie 2000de rectificare a acquis-ului Schengen conținut de Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. a Comitetului Executiv Schengen(2000/645/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere articolul 2 alineatul (1) al doilea paragraf prima teză din Protocolul de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare "Protocolul Schengen"),întrucât:(1) Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. a Comitetului Executiv Schengen [1] a fost definită ca fiind parte integrantă din acquis-ul Schengen în Anexa A la Decizia 1999/435/CE a Consiliului din 20 mai 1999 privind definirea acquis-ului Schengen în scopul stabilirii temeiului juridic, în conformitate cu dispozițiile relevante din Tratatul de instituire a Comunității Europene și din Tratatul privind Uniunea Europeană, pentru fiecare din dispozițiile sau deciziile care constituie acquis-ul [2].(2) Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. a instituit o procedură informatizată de consultare în vederea eliberării vizelor, a autorităților centrale prevăzute la articolul 17 alineatul (2) din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 dintre guvernele statelor Uniunii Economice Benelux, al Republicii Federale Germania și al Republicii Franceze privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune, semnată la Schengen, la 19 iunie 1990 între Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului și Regatul Țărilor de Jos.(3) Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. prevedea de asemenea că procedura informatizată menționată anterior trebuie aplicată în conformitate cu principiile stabilite în dicționarul de date anexat la aceasta [conținut de documentul SCH/II-Vision (93) 20 rev. 3, intitulat "Rețea de consultări Schengen - Specificații tehnice"].(4) Documentul SCH/II-Vision (93)20 rev. 3 a fost înlocuit de Documentul SCH/II-Vision (99)5 (intitulat de asemenea "Rețea de consultări Schengen - Specificații tehnice"). Acest document a fost aprobat de către Subgrupul "Vision" din Grupul de lucru II "Circulația persoanelor" la 31 martie 1999, însă Comitetul Executiv a omis să actualizeze Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. pentru a ține seama de această aprobare înainte de integrarea acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene.(5) Pentru a rectifica această omisiune, este deci necesar acum să se înlocuiască, în Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. trimiterea la documentul SCH/II-Vision (93)20 rev. 3 cu o trimitere la documentul SCH/II-Vision (99)5, astfel încât versiunea "Rețelei de consultări Schengen - Specificații tehnice" utilizată în prezent să fie aprobată formal de Consiliu, care înlocuiește Comitetul Executiv, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) primul paragraf a doua teză din Protocolul Schengen.(6) Deoarece prezenta decizie are ca obiect rectificarea omisiunii Comitetului Executiv de a recunoaște versiunea "Rețelei de consultări Schengen - Specificații tehnice" din documentul SCH/II-Vision (99)5 ca fiind parte integrantă din acquis-ul Schengen înainte ca acest acquis să fie integrat în cadrul Uniunii Europene, precum și confirmarea integrării acestuia, și nu efectuarea de modificări la documentul propriu-zis, articolul 2 alineatul (1) din Protocolul Schengen constituie temeiul juridic adecvat în acest sens, înțelegându-se că orice modificare ulterioară a documentului SCH/II-Vision (99)5 va trebui adusă în conformitate cu dispozițiile pertinente din tratate.(7) Comitetul mixt, înființat în conformitate cu articolul 3 din Acordul încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestor două state la transpunerea, punerea în aplicare și dezvoltarea acquis-ului Schengen, a examinat această problemă în conformitate cu articolul 4 din acest acord.(8) Documentul SCH/II-Vision (99)5 conține informații practice și tehnice detaliate cu privire la principiile pe care autoritățile consulare competente trebuie să le respecte în cazul în care comunică între ele prin intermediul procedurii de consultare informatizată instituită prin Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev. și, prin urmare, trebuie tratat ca un document confidențial,DECIDE:Articolul 1Trimiterea la documentul SCH/II-Vision (93)20 rev. 3, prevăzută de Decizia SCH/Com-ex (94)15 rev., se înlocuiește cu o trimitere la documentul SCH/II-Vision (99)5.Articolul 2Documentul SCH/II-Vision (99)5 este clasificat drept confidențial.Articolul 3Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării sale.Adoptată la Luxemburg, 17 octombrie 2000.Pentru ConsiliuPreședinteleÉ. Guigou[1] JO L 239, 22.9.2000, p. 165.[2] JO L 176, 10.7.1999, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2013/621/UE: Decizia Parlamentului European din 17 aprilie 2013 privind închiderea conturilor întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen pentru exercițiul financiar 2011

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 308/356

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 17 aprilie 2013
   privind închiderea conturilor întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen pentru exercițiul financiar 2011
   (2013/621/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen pentru exercițiul financiar 2011,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen pentru exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile întreprinderii comune (1),

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2013 (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2), în special articolul 185,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (3), în special articolul 208,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 521/2008 al Consiliului din 30 mai 2008 de înființare a întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen (4), în special articolul 11 alineatul (4),

               —

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1183/2011 al Consiliului din 14 noiembrie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 521/2008 de înființare a întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen (5),

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6), în special articolul 94,

               —

               având în vedere articolul 77 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0084/2013),

               1.

               aprobă închiderea conturilor întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen pentru exercițiul financiar 2011;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al întreprinderii comune Pile de combustie și hidrogen, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 6, 10.1.2013, p. 56.

      (2)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 153, 12.6.2008, p. 1.

      (5)  JO L 302, 19.11.2011, p. 3.

      (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.


title: 2014/681/UE, Euratom: Decizia reprezentanților guvernelor statelor membre din 24 septembrie 2014 privind numirea unui judecător în cadrul Curții de Justiție

text:
               30.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 284/46

         DECIZIA REPREZENTANȚILOR GUVERNELOR STATELOR MEMBRE
   din 24 septembrie 2014
   privind numirea unui judecător în cadrul Curții de Justiție

      (2014/681/UE, Euratom)

   REPREZENTANȚII GUVERNELOR STATELOR MEMBRE ALE UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 19,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 253 și 255,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 106a alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolelor 5 și 7 din Protocolul privind statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene și ca urmare a demisiei domnului George ARESTIS, cu efect de la 6 octombrie 2014, este necesar să se procedeze la numirea unui judecător în cadrul Curții de Justiție pentru durata rămasă a mandatului domnului George ARESTIS, respectiv până la 6 octombrie 2018.

               (2)

               Pentru postul care a devenit vacant, a fost propusă candidatura domnului Constantinos LYCOURGOS.

               (3)

               Comitetul instituit în temeiul articolului 255 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene a emis un aviz cu privire la capacitatea domnului Constantinos LYCOURGOS de a exercita funcția de judecător în cadrul Curții de Justiție,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Constantinos LYCOURGOS este numit judecător în cadrul Curții de Justiție pentru perioada cuprinsă între 7 octombrie 2014 și 6 octombrie 2018.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 24 septembrie 2014.

            Președintele

         S. SANNINO


               27.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 353/110

         P8_TA(2015)0193
   Cererea de ridicare a imunității parlamentare a lui Janusz Korwin-Mikke
   Decizia Parlamentului European din 19 mai 2015 privind cererea de ridicare a imunității lui Janusz Korwin-Mikke (2015/2049(IMM))
   (2016/C 353/18)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cererea de ridicare a imunității lui Janusz Korwin-Mikke, înaintată la 29 decembrie 2014 de către Procurorul General al Republicii Polone în legătură cu procedura judiciară pusă în mișcare de Parchetul Districtual Varșovia (cauza nr. V Ds 223/14) și anunțată în ședința plenară din 28 ianuarie 2015,

               —

               în urma audierii dlui Korwin-Mikke în conformitate cu articolul 9 alineatul (5) din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere articolele 8 și 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene și articolul 6 alineatul (2) din Actul de la 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010, 6 septembrie 2011 și 17 ianuarie 2013 (1),

               —

               având în vedere articolul 105 alineatul (2) din Constituția Republicii Polone și articolele 7b alineatul (1) și 7c alineatul (1) din legea polonă din 9 mai 1996 privind exercitarea mandatului de deputat sau de senator,

               —

               având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 6 alineatul (1) și articolul 9 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A8-0150/2015),

               A.

               întrucât Procurorul General al Republicii Polone a înaintat o cerere din partea Parchetului Districtual Varșovia pentru autorizarea începerii urmăririi penale a deputatului în Parlamentul European Janusz Korwin-Mikke, sub aspectul săvârșirii unei infracțiuni prevăzute la articolul 222 alineatul (1) din Codul penal polon; întrucât, în particular, procedura are ca obiect o presupusă infracțiune contra integrității corporale a unui funcționar public;

               B.

               întrucât, în conformitate cu articolul 8 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, membrii Parlamentului European nu pot fi cercetați, reținuți sau urmăriți datorită opiniilor sau voturilor exprimate în cadrul exercitării funcțiilor lor;

               C.

               întrucât, în conformitate cu articolul 9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, trebuie să beneficieze, pe teritoriul lor național, de imunitățile recunoscute membrilor parlamentului din țara respectivă;

               D.

               întrucât, în conformitate cu articolul 105 alineatul (2) din Constituția Republicii Polone, răspunderea penală a unui deputat nu poate fi invocată fără acordul Seimului;

               E.

               întrucât numai Parlamentul este competent să hotărască cu privire la ridicarea, sau nu, a imunității într-un caz dat; întrucât Parlamentul poate ține, în mod rezonabil, seama de poziția deputatului atunci când hotărăște să-i ridice, sau nu, imunitatea (2);

               F.

               întrucât, după cum s-a confirmat cu ocazia audierii sale, presupusa infracțiune nu are o legătură directă sau evidentă cu exercitarea funcțiunilor dlui Korwin-Mikke în calitatea sa de membru al Parlamentului European și nici nu constituie o opinie sau un vot exprimat în exercitarea funcțiunilor sale în calitate de membru al Parlamentului European, în sensul articolului 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene;

               G.

               întrucât, în acest caz, Parlamentul nu a constatat existența unui fumus persecutionis, cu alte cuvinte nu a găsit nicio dovadă care să conducă la o suspiciune suficient de întemeiată și exactă în conformitate cu care acțiunea penală ar fi fost intentată cu intenția de a-i produce daune politice deputatului în cauză;

               1.

               hotărăște să-i ridice imunitatea lui Janusz Korwin-Mikke;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite fără întârziere prezenta decizie și raportul comisiei competente autorității de resort a Republicii Polone și lui Janusz Korwin-Mikke.

      (1)  Hotărârea Curții de Justiție din 12 mai 1964, Wagner/Fohrmann și Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, hotărârea Curții de Justiție din 10 iulie 1986, Wybot/Faure și alții, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, hotărârea Tribunalului din 15 octombrie 2008, Mote/Parlamentul, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, hotărârea Curții de Justiție din 21 octombrie 2008, Marra/De Gregorio și Clemente, pronunțată în cauzele conexe C-200/07 și C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, hotărârea Tribunalului din 19 martie 2010, Gollnisch/Parlamentul, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, hotărârea Curții de Justiție din 6 septembrie 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, hotărârea Tribunalului din 17 ianuarie 2013, Gollnisch/Parlamentul, pronunțată în cauzele conexe T-346/11 și T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Cauza T-345/05 Mote/Parliament (citată mai sus), punctul 28.


               29.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/161

         P7_TA(2014)0110
   Cerere de ridicare a imunității parlamentare a dlui Tadeusz Cymański
   Decizia Parlamentului European din 25 februarie 2014 privind cererea de ridicare a imunității lui Tadeusz Cymański (2013/2278(IMM))
   (2017/C 285/24)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere cererea de ridicare a imunității lui Tadeusz Cymański, transmisă de Ministerul Public al Republicii Polone la 23 octombrie 2013 și comunicată în ședința plenară din 18 noiembrie 2013,

               —

               în urma audierii lui Tadeusz Cymański, în conformitate cu articolul 7 alineatul (5) din Regulamentul de procedură,

               —

               având în vedere articolele 8 și 9 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, precum și articolul 6 alineatul (2) din Actul din 20 septembrie 1976 privind alegerea membrilor Parlamentului European prin vot universal direct,

               —

               având în vedere hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene din 12 mai 1964, 10 iulie 1986, 15 și 21 octombrie 2008, 19 martie 2010 și 6 septembrie 2011 (1),

               —

               având în vedere articolul 105 din Constituția Republicii Polone,

               —

               având în vedere articolul 5 alineatul (2), articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri juridice (A7-0099/2014),

               A.

               întrucât Ministerul Public al Republicii Polone a solicitat ridicarea imunității parlamentare a lui Tadeusz Cymański în legătură cu o cerere de autorizare a începerii urmăririi penale împotriva unui deputat în Parlamentul European care i-a fost adresată de Inspectoratul General de Poliție Rutieră în legătură cu delictul descris la articolul 96 alineatul (3) din Codul delictelor minore al Poloniei;

               B.

               întrucât, în conformitate cu articolul 8 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, deputații în Parlamentul European nu pot fi urmăriți, deținuți sau trimiși în judecată pentru opiniile sau voturile exprimate în exercițiul funcției lor;

               C.

               întrucât, în conformitate cu articolul 9 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, deputații în Parlamentul European se bucură, pe teritoriul propriului lor stat, de imunitățile acordate membrilor parlamentului lor;

               D.

               întrucât, în conformitate cu articolul 105 din Constituția Republicii Polone, „un deputat nu poate fi tras la răspundere pentru activitățile efectuate în sfera mandatului de deputat pe durata mandatului său sau după expirarea acestuia. În ceea ce privește astfel de activități, un deputat poate fi tras la răspundere numai în fața Seimului Poloniei și, în cazul în care a încălcat drepturile unor părți terțe, acesta poate fi acționat în instanță numai cu acordul Seimului”;

               E.

               întrucât doar Parlamentul poate decide dacă imunitatea trebuie sau nu ridicată într-un anumit caz; întrucât Parlamentul poate ține seama în mod rezonabil de poziția deputatului în cauză la luarea deciziei sale cu privire la ridicarea sau nu a imunității acestuia (2);

               F.

               întrucât delictul prezumtiv nu are o legătură directă sau evidentă cu exercitarea de către Tadeusz Cymański a funcțiilor sale de deputat în Parlamentul European și nu reprezintă opinii sau voturi exprimate în exercitarea funcțiilor sale de deputat în Parlamentul European, în sensul articolului 8 din Protocolul nr. 7 privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene;

               G.

               întrucât procedura penală care urmează să fie inițiată împotriva lui Tadeusz Cymański nu are, prin urmare, nicio legătură cu calitatea sa de deputat în Parlamentul European;

               H.

               întrucât, în cazul de față, Parlamentul nu a identificat nicio dovadă de fumus persecutionis, și anume o suspiciune suficient de serioasă și precisă cu privire la faptul că acest caz a fost adus la lumină în intenția de a cauza prejudicii activității politice a deputatului în cauză;

               I.

               întrucât cererea este prezentată în urma unei declarații scrise a dlui Cymański, prin care domnia sa a refuzat să respecte obligația de a dezvălui identitatea persoanei căreia i-a încredințat autovehiculul indicat în raportul său de către Inspectoratul General de Poliție Rutieră și a acceptat să achite o amendă de 500 PLN în legătură cu delictul descris la articolul 96 alineatul (3) din Codul delictelor minore al Poloniei;

               1.

               hotărăște să ridice imunitatea lui Tadeusz Cymański;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite imediat prezenta decizie, precum și raportul comisiei competente, autorității competente a Republicii Polone și lui Tadeusz Cymański.

      (1)  Hotărârea din 12 mai 1964 în cauza 101/63 Wagner/Fohrmann și Krier (Rec. 1964, p. 387), hotărârea din 10 iulie 1986 în cauza 149/85 Wybot/Faure și alții (Rec. 1986, p. 2391), hotărârea din 15 octombrie 2008 în cauza T-345/05 Mote/Parlamentul (Rep. 2008, p. II-2849), hotărârea din 21 octombrie 2008 în cauzele conexate C-200/07 și C-201/07 Marra/De Gregorio și Clemente (Rep. 2008, p. I-7929), hotărârea din 19 martie 2010 în cauza T-42/06 Gollnisch/Parlamentul (Rep. 2010, p. II-1135), hotărârea din 6 septembrie 2011 în cauza C-163/10 Patriciello (Rep. 2011, p. I-7565).

      (2)  Cauza T-345/05 Mote/Parlament, citată mai sus, punctul 28.