title: 2008/647/CE,Euratom: Decizia Consiliului din 15 iulie 2008 de numire a unui membru finlandez în cadrul Comitetului Economic și Social European

text:
               8.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 213/37

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 15 iulie 2008
   de numire a unui membru finlandez în cadrul Comitetului Economic și Social European
   (2008/647/CE, Euratom)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 259,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 167,
   având în vedere Decizia 2006/651/CE, Euratom a Consiliului (1),
   având în vedere propunerea prezentată de Guvernul finlandez,
   având în vedere avizul Comisiei,
   luând în considerare faptul că un post de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European a rămas vacant în urma demisiei domnului Eero LEHTI,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Domnul Thomas PALMGREN, reprezentant pentru afaceri internaționale, Suomen Yrittäjät (Federația întreprinderilor finlandeze), este numit în calitate de membru în cadrul Comitetului Economic și Social European pentru durata rămasă a mandatului, respectiv până la 20 septembrie 2010.
   Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 15 iulie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. BARNIER

      (1)  JO L 269, 28.9.2006, p. 13. Decizie modificată prin Decizia 2007/622/CE, Euratom (JO L 253, 28.9.2007, p. 39).


title: 2012/631/PESC: Decizia EULEX KOSOVO/2/2012 a Comitetului politic și de securitate din 12 octombrie 2012 privind prelungirea mandatului șefului Misiunii Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo, EULEX KOSOVO

text:
               16.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 282/45

         DECIZIA EULEX KOSOVO/2/2012 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 12 octombrie 2012
   privind prelungirea mandatului șefului Misiunii Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo (1), EULEX KOSOVO
   (2012/631/PESC)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Acțiunea comună 2008/124/PESC a Consiliului din 4 februarie 2008 privind misiunea Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo, EULEX KOSOVO (2), în special articolul 12 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 12 alineatul (2) din Acțiunea comună 2008/124/PESC, Comitetul politic și de securitate (COPS) este autorizat, în conformitate cu articolul 38 din tratat, să adopte deciziile relevante în scopul exercitării controlului politic și a conducerii strategice ale Misiunii Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo (EULEX KOSOVO), inclusiv decizia de numire a șefului misiunii.

               (2)

               La 5 iunie 2012, Consiliul a adoptat Decizia 2012/291/PESC (3) privind prelungirea duratei EULEX KOSOVO până la 14 iunie 2014.

               (3)

               La 27 iulie 2010, la propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR), COPS a adoptat Decizia 2010/431/PESC (4) de numire a domnului Xavier BOUT DE MARNHAC în calitate de șef al misiunii EULEX KOSOVO cu începere de la 15 octombrie 2010. Mandatul acestuia a fost ulterior prelungit, prin Decizia EULEX KOSOVO/1/2012 (5), până la 14 octombrie 2012.

               (4)

               La 4 octombrie 2012, ÎR a propus prelungirea mandatului domnului Xavier BOUT DE MARNHAC în calitate de șef al misiunii EULEX KOSOVO până la 31 ianuarie 2013,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Mandatul domnului Xavier BOUT DE MARNHAC în calitate de șef al Misiunii Uniunii Europene de sprijinire a supremației legii în Kosovo, EULEX KOSOVO, se prelungește până la 31 ianuarie 2013.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 12 octombrie 2012.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         O. SKOOG

      (1)  Denumirea respectivă nu aduce atingere pozițiilor privind statutul și este în conformitate cu RCSONU 1244 (1999) și cu avizul Curții Internaționale de Justiție privind declarația de independență a Kosovo.

      (2)  JO L 42, 16.2.2008, p. 92.

      (3)  JO L 146, 6.6.2012, p. 46.

      (4)  JO L 202, 4.8.2010, p. 10.

      (5)  JO L 154, 15.6.2012, p. 24.


title: 2007/1/CE: Decizia Consiliului din 1 ianuarie 2007 de numire a unor membri ai Comisiei Comunităților Europene

text:
               4.1.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 1/4

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 1 ianuarie 2007
   de numire a unor membri ai Comisiei Comunităților Europene
   (2007/1/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, în special articolul 45,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   de comun acord cu președintele Comisiei,
   DECIDE:
   Articolul 1
   Se numesc în calitatea de membri ai Comisiei pentru perioada 1 ianuarie 2007-31 octombrie 2009:

               doamna Meglena KUNEVA

               domnul Leonard ORBAN.

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2007.
   Articolul 3
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 1 ianuarie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F.-W. STEINMEIER


title: 2012/511/UE: Decizia Consiliului din 23 iulie 2012 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind asistența alimentară

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 256/3

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 23 iulie 2012
   privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind asistența alimentară
   (2012/511/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 214 alineatul (4), coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Uniunea este parte la Convenția privind ajutorul alimentar din 1999 (1) („CAA 1999”), care expiră la 1 iulie 2012.

               (2)

               La data de 17 noiembrie 2010, Consiliul a autorizat Comisia să poarte negocieri pentru încheierea unei convenții privind asistența alimentară („convenția”) care să încorporeze și să reflecte o abordare modernizată a asistenței alimentare și care ar trebui să înlocuiască CAA 1999.

               (3)

               Negocierile s-au încheiat cu succes la data de 25 aprilie 2012.

               (4)

               Este în interesul Uniunii să semneze convenția, deoarece aceasta din urmă ar contribui la realizarea obiectivelor în materie de ajutor umanitar prevăzute la articolul 214 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               (5)

               Convenția este deschisă spre semnare până la data de 31 decembrie 2012.

               (6)

               Convenția ar trebui semnată în numele Uniunii Europene, sub rezerva încheierii sale,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Se autorizează semnarea în numele Uniunii a Convenției privind asistența alimentară („convenția”), sub rezerva încheierii acesteia (2). Textul convenției care urmează să fie semnat este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită sau persoanele împuternicite să semneze convenția în numele Uniunii.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         C. ASHTON

      (1)  JO L 222, 24.8.1999, p. 40.

      (2)  Textul convenției se publică împreună cu decizia de încheiere.


title: Decizia (UE) 2016/1599 a Parlamentului European din 28 aprilie 2016 privind închiderea conturilor întreprinderii comune ARTEMIS pentru exercițiul financiar 2014

text:
               14.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 246/430

         DECIZIA (UE) 2016/1599 A PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 28 aprilie 2016
   privind închiderea conturilor întreprinderii comune ARTEMIS pentru exercițiul financiar 2014
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere conturile anuale finale ale întreprinderii comune ARTEMIS pentru exercițiul financiar 2014,

               —

               având în vedere Raportul Curții de Conturi privind conturile anuale ale întreprinderii comune ARTEMIS pentru perioada 1 ianuarie-26 iunie 2014, însoțit de răspunsul întreprinderii comune (1),

               —

               având în vedere declarația de asigurare (2) privind fiabilitatea conturilor și legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul 2014 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2016 privind descărcarea de gestiune a întreprinderii comune în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2014 (05587/2016 – C8-0055/2016),

               —

               având în vedere articolul 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (3) al Consiliului, în special articolul 209,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 74/2008 al Consiliului din 20 decembrie 2007 de înființare a întreprinderii comune ARTEMIS în scopul punerii în aplicare a unei inițiative tehnologice comune privind sistemele informatice integrate (4),

               —

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 561/2014 al Consiliului din 6 mai 2014 privind înființarea întreprinderii comune ECSEL (5), în special articolul 1 alineatul (2) și articolul 12,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind Regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6),

               —

               având în vedere Regulamentul delegat (UE) nr. 110/2014 al Comisiei din 30 septembrie 2013 privind regulamentul financiar-tip pentru organismele de parteneriat public-privat menționate la articolul 209 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7),

               —

               având în vedere articolul 94 și anexa V la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A8-0092/2016),

               1.

               amână închiderea conturilor întreprinderii comune ARTEMIS pentru exercițiul financiar 2014;

               2.

               încredințează președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie directorului executiv al întreprinderii comune ECSEL, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO C 422, 17.12.2015, p. 9.

      (2)  JO C 422, 17.12.2015, p. 10.

      (3)  JO L 298, 26.10.2012, p. 1.

      (4)  JO L 30, 4.2.2008, p. 52.

      (5)  JO L 169, 7.6.2014, p. 152.

      (6)  JO L 357, 31.12.2002, p. 72.

      (7)  JO L 38, 7.2.2014, p. 2.


title: 2007/372/CE: Decizia Comisiei din 31 mai 2007 de modificare a Deciziei 2004/20/CE în vederea transformării Agenției Executive pentru Energie Inteligentă în Agenția Executivă pentru Competitivitate și Inovare

text:
               1.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 140/52

      DECIZIA COMISIEI

   din 31 mai 2007
   de modificare a Deciziei 2004/20/CE în vederea transformării „Agenției Executive pentru Energie Inteligentă” în Agenția Executivă pentru Competitivitate și Inovare
   (2007/372/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini în gestionarea programelor comunitare (1),
   întrucât:

               (1)

               În cadrul Strategiei de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Comunitatea a luat o serie de măsuri cu scopul promovării și dezvoltării competitivității și a inovației în vederea contribuirii la creșterea economică și transformarea Europei într-un loc mai atractiv de investiție și muncă.

               (2)

               Aceste măsuri includ Decizia nr. 1639/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a unui Program-cadru pentru competitivitate și inovare (2007-2013) (2). Obiectivele Programului-cadru pentru competitivitate și inovare (denumit în continuare „PCI”) sunt acelea de a încuraja competitivitatea întreprinderilor, în special a întreprinderilor mici și mijlocii (denumite în continuare „IMM-uri”), de a promova toate formele de inovare, inclusiv eco-inovarea, de a accelera dezvoltarea unei societăți informaționale și de a promova eficiența energetică și noi surse de energie regenerabilă. Aceste obiective trebuie realizate prin punerea în aplicare a următoarelor programe specifice: Programul pentru spirit antreprenorial și inovare, Programul pentru sprijin al politicii în domeniul TIC – Tehnologia informației și a comunicării – și Programul Energie Inteligentă – Europa.

               (3)

               Printre măsurile luate în cadrul Strategiei de la Lisabona se numără, de asemenea, Regulamentul CE nr. 1692/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a celui de-al doilea program Marco Polo pentru acordarea asistenței financiare comunitare în vederea îmbunătățirii performanței de mediu a sistemului de transport al mărfurilor (Marco Polo) și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1382/2003 (3). Obiectivele Marco Polo II constau în reducerea congestionării, îmbunătățirea performanței mediului a sistemului de transport și consolidarea transportului intermodal, contribuind astfel la sisteme de transport eficiente și durabile, precum și la competitivitate și inovare, în special a IMM-urilor în cadrul Comunității.

               (4)

               Agenția Executivă pentru Energie Inteligentă (denumită în continuare „AEEI”) a fost instituită prin Decizia 2004/20/CE a Comisiei (4) pentru gestionarea acțiunii Comunității în domeniul energiei desfășurate în cadrul Programului Energie Inteligentă – Europa 2003/2006 (denumit în continuare „Programul EIE 2003/2006”) adoptat prin Decizia nr. 1230/2003/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5). Decizia 2004/20/CE prevede îndeplinirea de către AEEI a obligațiilor până la 31 decembrie 2008 în vederea executării contractelor și a gestionării subvențiilor acordate în cadrul programului EIE 2003-2006.

               (5)

               O analiză cost-beneficiu efectuată de către consultanți externi a arătat că varianta cea mai rentabilă ar fi de a continua încredințarea sarcinilor de punere în aplicare a programului privind noul program EIE 2007-2013 AEEI existente.

               (6)

               Analize cost-beneficiu au demonstrat, de asemenea, că punerea în aplicare a Programului pentru spirit antreprenorial și inovare din cadrul PCI, precum și a programului Marco Polo ar putea fi efectuată mult mai eficient de către o agenție executivă, asigurând în același timp gestionarea globală de către Comisie a acestor programe.

               (7)

               De la integrarea în PCI a programului EIE 2007-2013 și în vederea unei puneri în aplicare coerente a proiectelor din cadrul PCI, în afara execuției programului EIE pentru 2007-2013, ar trebui să se atribuie AEEI anumite sarcini privind punerea în aplicare a Programului pentru spirit antreprenorial și inovare care face parte, de asemenea, din PCI. În plus, din moment ce Marco Polo II și PCI împărtășesc obiective comune, în special cu programul EIE, și anume privind ameliorarea eficienței energetice în domeniul transporturilor și reducerea impactului acestora asupra mediului, precum și dat fiind că ambele programe ar putea beneficia de sinergii importante, anumite sarcini privind punerea în aplicare a programului Marco Polo II ar trebui, de asemenea, delegate AEEI.

               (8)

               În vederea reflectării sarcinilor sale suplimentare, AEEI ar trebui transformată în Agenția Executivă pentru Competitivitate și Inovare.

               (9)

               Prin urmare, Decizia 2004/20/CE ar trebui modificată în consecință.

               (10)

               Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului pentru agenții executive,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Decizia 2004/20/CE se modifică după cum urmează:

               1.

               La articolul 1, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
               „(2)   Denumirea agenției va fi «Agenția Executivă pentru Competitivitate și Inovare».”

               2.

               Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 3
               Durată
               Agenția își îndeplineste sarcinile începând cu 1 ianuarie 2004 până la 31 decembrie 2015.”

               3.

               Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 4
               Obiective și sarcini
               (1)   Agenția este responsabilă de îndeplinirea următoarelor sarcini privind punerea în aplicare pentru gestionarea acțiunilor comunitare în domeniul energiei, al spiritului antreprenorial și al inovării, inclusiv eco-inovarea și transportul durabil de mărfuri din cadrul Programului-cadru pentru competitivitate și inovare 2007-2013 instituit prin Decizia nr. 1639/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) (denumită în continuare «PCI»), precum și din cadrul celui de-al doilea program Marco Polo 2007-2013 stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1692/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (7):

                           (a)

                           gestionarea tuturor etapelor din ciclul de viață al anumitor proiecte în contextul Programului pentru spirit antreprenorial și inovare și al Programului Energie Inteligentă – Europa stabilit prin Decizia nr. 1639/2006/CE și al celui de-al doilea program Marco Polo, precum și realizarea controalelor necesare în acest scop, prin adoptarea deciziilor pertinente în cazul în care Comisia a împuternicit agenția în acest sens;

                           (b)

                           adoptarea instrumentelor de execuție bugetară pentru venituri și cheltuieli și, în cazul în care Comisia a împuternicit agenția în acest sens, realizarea tuturor operațiunilor necesare pentru gestionarea programului comunitar și, în special, a celor legate de atribuirea contractelor și a subvențiilor în cadrul PCI și al celui de-al doilea program Marco Polo;

                           (c)

                           culegerea, analiza și transmiterea către Comisie a tuturor informațiilor necesare orientării și evaluării PCI și a celui de-al doilea program Marco Polo.

                     (2)   Agenția gestionează, de asemenea, toate etapele în ciclul de viață al măsurilor de punere în aplicare care îi sunt delegate în cadrul următoarelor programe:

                           (a)

                           Energie Inteligentă – Europa (2003-2006), stabilit prin Decizia nr. 1230/2003/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8);

                           (b)

                           Marco Polo (2003-2006), stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1382/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (9).

                     Drepturile și obligațiile Comisiei privind măsurile de punere în aplicare menționate la litera (b) din primul paragraf sunt atribuite agenției.
               (3)   Comisia poate însărcina agenția, în urma avizului comitetului instituit prin articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 58/2003, cu îndeplinirea sarcinilor de același tip în cadrul PCI sau al altor programe comunitare, în sensul articolului 2 din regulamentul menționat anterior, în domeniile vizate la alineatul (1).
               (4)   Decizia Comisiei de delegare a autorității către agenție stabilește în detaliu toate sarcinile încredințate acesteia și este adaptată în funcție de orice sarcini suplimentare care îi pot fi atribuite agenției. Decizia Comisiei este transmisă, cu titlu informativ, comitetului prevăzut la articolul 24 din Regulamentul (CE) nr. 58/2003.

               4.

               Articolul 6 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 6
               Subvenții
               Agenția primește subvenții înscrise în bugetul general al Comunităților Europene și provenite din fondurile alocate programului comunitar PCI și celui de-al doilea program Marco Polo și, după caz, din alte programe și acțiuni comunitare a căror execuție este încredințată agenției în temeiul articolului 4 alineatul (3).”

               5.

               Articolul 8 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 8
               Execuția bugetului de funcționare
               Agenția execută bugetul de funcționare în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1653/2004 al Comisiei (10).

         Articolul 2
   Toate trimiterile la Agenția Executivă pentru Energie Inteligentă se interpretează ca trimiteri la Agenția Executivă pentru Competitivitate și Inovare cu efect de la data adoptării prezentei decizii.

      Adoptată la Bruxelles, 31 mai 2007.

            Pentru Comisie

         Günter VERHEUGEN

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 11, 16.1.2003, p. 1.

      (2)  JO L 310, 9.11.2006, p. 15.

      (3)  JO L 328, 24.11.2006, p. 1.

      (4)  JO L 5, 9.1.2004, p. 85.

      (5)  JO L 176, 15.7.2003, p. 29. Decizie, astfel cum a fost modificată prin Decizia nr. 787/2004/CE (JO L 138, 30.4.2004, p. 12).

      (6)  JO L 310, 9.11.2006, p. 15.

      (7)  JO L 328, 24.11.2006, p. 1.

      (8)  JO L 176, 15.7.2003, p. 29.

      (9)  JO L 196, 2.8.2003, p. 1.”

      (10)  JO L 297, 22.9.2004, p. 6.”


title: 2008/649/CE: Decizia Comisiei din 3 iulie 2008 de acceptare a unui angajament referitor la procedura antidumping privind importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare din Rusia

text:
               8.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 213/39

      DECIZIA COMISIEI

   din 3 iulie 2008
   de acceptare a unui angajament referitor la procedura antidumping privind importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu originare din Rusia
   (2008/649/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolele 8 și 9,
   după consultarea Comitetului consultativ,
   întrucât:
   A.   PROCEDURĂ

               (1)

               Prin Regulamentul (CE) nr. 1995/2000 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de soluții de uree și de azotat de amoniu („produsul în cauză”), originare, inter alia, din Rusia. Ca urmare a unei examinări a măsurilor antidumping efectuată în perspectiva expirării acestora, inițiată în septembrie 2005, Consiliul, prin Regulamentul (CE) nr. 1911/2006 (3), a reînnoit aceste măsuri la nivelul actual, pentru o perioadă de cinci ani.

               (2)

               La 19 decembrie 2006, Comisia a anunțat inițierea unei reexaminări intermediare parțiale a măsurilor respective, printr-un aviz de inițiere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
                   (4), la cererea din partea Open Joint Stock Company (OJSC) „Mineral and Chemical Company Eurochem”, holdingul OJSC Novomoskovskiy Azot și OJSC Nevinnomyssky Azot din Rusia („producătorul-exportator”).

               (3)

               Observațiile și concluziile finale ale reexaminării intermediare parțiale privind producătorul-exportator au fost prezentate în Regulamentul (CE) nr. 238/2008 (5) al Consiliului. Pe parcursul reexaminării intermediare, producătorul-exportator și-a exprimat interesul de a oferi un angajament privind prețul, însă nu a furnizat o ofertă justificată corespunzător, în termenele stabilite la articolul 8 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cu toate acestea, astfel cum se precizează în regulamentul menționat anterior, Consiliul a considerat că ar trebui să se permită în mod excepțional producătorului-exportator să-și finalizeze oferta de angajament în termen de 10 zile calendaristice de la intrarea în vigoare a regulamentului în cauză, în baza motivelor prezentate în considerentele 57 și 58 din Regulamentul (CE) nr. 238/2008. În urma publicării regulamentului menționat anterior și în termenul stabilit în regulamentul respectiv, producătorul-exportator a prezentat o ofertă de angajament acceptabilă privind prețul, în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) din regulamentul de bază.

         B.   ANGAJAMENT

               (4)

               Producătorul-exportator s-a oferit să vândă produsul în cauză de la codul NC 3102 80 00 la prețuri egale sau superioare nivelurilor care elimină efectele dăunătoare ale dumpingului. În plus, oferta făcută prevede indexarea prețului minim în conformitate cu cotațiile publice internaționale ale produsului în cauză, având în vedere că prețurile produsului în cauză variază în mod semnificativ. De asemenea, producătorul-exportator s-a oferit să respecte un anumit plafon cantitativ pentru a evita ca importurile sale să poată influența prețurile din Franța, întrucât aceste prețuri servesc drept bază de indexare. Nivelul plafonului cantitativ este stabilit în total la aproximativ 10 % din consumul comunitar total al produsului în cauză.

               (5)

               Pe lângă acestea, în scopul reducerii riscului de încălcare a prețului prin compensarea încrucișată a prețurilor, producătorul-exportator s-a oferit să nu vândă produsul care face obiectul angajamentului acelorași clienți din Comunitatea Europeană cărora le vinde alte produse, cu excepția anumitor altor produse pentru care producătorul-exportator se angajează să respecte un regim specific de prețuri.

               (6)

               De asemenea, producătorul-exportator furnizează periodic Comisiei informații detaliate privind exporturile sale în Comunitate, astfel încât Comisia să poată să monitorizeze în mod eficient angajamentul. În plus, având în vedere structura vânzărilor producătorului-exportator, Comisia consideră că riscul de circumvenție a angajamentului este limitat.

               (7)

               Ulterior aducerii la cunoștință a ofertei de angajament, industria comunitară a avut obiecții cu privire la aceasta. Industria comunitară a susținut că prețurile produsului în cauză sunt instabile și că o indexare a prețului minim bazat pe prețurile practicate ale produsului în cauză nu este fezabilă în orice condiții de piață și nu ar fi fezabilă cu precădere pe o piață bazată pe ofertă, de exemplu o situație de piață în care cumpărătorul poate determina prețurile din cauza unei oferte ridicate. Prin urmare, industria comunitară a propus ca indexarea prețurilor minime să se bazeze pe prețurile la gaz natural practicate la Waidhaus. Cu toate acestea, în acest sens, trebuie reținut faptul că un preț la gazul natural bazat pe indexare nu este considerat fezabil în acest caz din cauza corelării insuficiente a produsului în cauză și a prețurilor la gazul natural. În ceea ce privește comentariile industriei comunitare conform cărora pe o piață bazată pe ofertă formula actuală de indexare nu va fi fezabilă, este de reținut că acest angajament va fi monitorizat de Comisie și, în cazul în care există dovezi prima facie că angajamentul nu mai este fezabil, Comisia acționează rapid pentru a remedia situația, astfel cum se menționează în considerentul 11.

               (8)

               În continuare, industria comunitară a susținut că nivelul plafonului cantitativ ar fi prea ridicat și a solicitat stabilirea acestuia la maximum 3 % din consumul comunitar total. Ea a afirmat că producătorul-exportator ar putea să influențeze prețurile de pe piața comunitară prin intermediul unei sume mai ridicate și astfel ar face ca indexarea prețului minim să nu fie fezabilă. În acest sens, trebuie reținut faptul că plafonul cantitativ a fost stabilit la un nivel care a fost considerat că: (i) limitează în mod satisfăcător riscul producătorului-exportator de influențare a prețurilor de pe piața franceză, ceea ce face ca formula de indexare să nu fie fezabilă; și (ii) este suficient de ridicat încât angajamentele să rămână realizabile în același timp. În plus, industria comunitară nu a reușit să își justifice argumentul privind maniera în care orice cantitate care depășește 3 % din consumul comunitar total ar avea un impact negativ asupra prețurilor.

               (9)

               Pe lângă acestea, industria comunitară a propus introducerea unui „plafon cantitativ progresiv”, conform căruia plafonul cantitativ al producătorului-exportator va fi mărit anual în funcție de respectarea clauzelor angajamentului de producătorul-exportator. Totuși, această propunere se respinge, întrucât scopul unic al plafonului cantitativ este limitarea riscului de influențare a prețurilor pe care se bazează indexarea prețului minim. De asemenea, trebuie reținut faptul că, în cazul încălcării angajamentului, se poate retrage acceptarea angajamentului ca atare.

               (10)

               Având în vedere cele menționate anterior, angajamentul oferit de producătorul-exportator rus este acceptabil.

               (11)

               Cu toate acestea, ținând cont de elementele specifice ale acestui angajament (de exemplu, formula de indexare, în special), Comisia va evalua periodic fezabilitatea angajamentului. În vederea evaluării fezabilității, Comisia va lua în considerare, fără a se limita la acestea, următoarele criterii: prețurile produsului în cauză de pe piața franceză; nivelul coeficientului formulei de indexare; prețurile de vânzare ale producătorului-exportator, astfel cum au fost raportate de acesta în rapoartele sale de vânzare trimestriale; rentabilitatea industriei comunitare. În special, în cazul în care evaluarea fezabilității arată că reducerea rentabilității industriei comunitare este generată de angajament, Comisia depune eforturi pentru a retrage rapid acceptarea angajamentului, în conformitate cu articolul 8 alineatul (9) din regulamentul de bază.

               (12)

               Pentru a permite Comisiei să monitorizeze eficient respectarea angajamentelor de către societăți, atunci când cererea de punere în liberă circulație este prezentată autorităților vamale competente, scutirea de taxa antidumping va fi condiționată de: (i) prezentarea unei facturi privind angajamentul care trebuie să conțină cel puțin elementele prevăzute în anexa la Regulamentul (CE) nr. 789/2008 al Consiliului (6); (ii) faptul că bunurile importate sunt fabricate, expediate și facturate direct de către societățile menționate primului client independent din Comunitate; și (iii) faptul că mărfurile declarate și prezentate la vamă corespund exact descrierii din factura conformă cu angajamentul. În cazul în care o astfel de factură nu este prezentată sau în cazul în care aceasta nu corespunde produsului prezentat la vamă, trebuie plătit nivelul corespunzător de taxă antidumping.

               (13)

               Pentru a asigura în continuare respectarea acestui angajament, li s-a adus la cunoștință importatorilor, prin intermediul Regulamentului (CE) nr. 789/2008, că neîndeplinirea condițiilor prevăzute în prezentul regulament sau retragerea de către Comisie a acceptării angajamentului poate duce la constituirea unei datorii vamale pentru tranzacțiile aferente.

               (14)

               În cazul unei încălcări sau al retragerii angajamentului sau în cazul retragerii acceptării angajamentului de către Comisie, taxa antidumping instituită în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din regulamentul de bază se aplică automat, în temeiul articolului 8 alineatul (9) din regulamentul de bază,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se acceptă angajamentul oferit de producătorul-exportator menționat mai jos în cadrul procedurii antidumping privind importurile de amestecuri de uree și de azotat de amoniu sub formă de soluții apoase sau amoniacale, originare din Rusia.

               Țara

               Societatea

               Cod adițional Taric

               Rusia

               Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company „Eurochem”, membră a grupului de societăți Eurochem, din Moscova, Rusia, pentru bunurile produse de societatea sa afiliată, OJSC NAK Azot, din Novomoskovsk, Rusia, fie vândute direct primului client independent din Comunitate, fie aceleași bunuri vândute de Eurochem Trading GmbH, din Zug, Elveția, primului client independent din Comunitate

               A885

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptă la Bruxelles, 3 iulie 2008.

            Pentru Comisie

         Peter MANDELSON

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 56, 6.3.1996, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 2117/2005 (JO L 340, 23.12.2005, p. 17).

      (2)  JO L 238, 22.9.2000, p. 15. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1675/2003 (JO L 238, 25.9.2003, p. 4).

      (3)  JO L 365, 21.12.2006, p. 26.

      (4)  JO C 311, 19.12.2006, p. 51.

      (5)  JO L 75, 18.3.2008, p. 14.

      (6)  A se vedea pagina 14 din prezentul Jurnal Oficial.


title: 2014/310/PESC: Decizia EUCAP Sahel Mali/2/2014 a Comitetului politic și de securitate din 26 mai 2014 privind numirea șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali)

text:
               3.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 164/43

         DECIZIA EUCAP SAHEL MALI/2/2014 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 26 mai 2014
   privind numirea șefului misiunii PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali)

      (2014/310/PESC)

   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Decizia 2014/219/PESC a Consiliului din 15 aprilie 2014 privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) (1), în special articolul 7 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul Deciziei 2014/219/PESC, Comitetul politic și de securitate este autorizat, în conformitate cu articolul 38 din tratat, să adopte deciziile corespunzătoare în scopul exercitării controlului politic și al conducerii strategice a misiunii EUCAP Sahel Mali, inclusiv decizia de numire a unui șef de misiune.

               (2)

               Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate a propus numirea domnului Albrecht CONZE în calitate de șef al misiunii EUCAP Sahel Mali pentru o perioadă de 12 luni,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Domnul Albrecht CONZE este numit în calitate de șef al misiunii PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) pentru o perioadă de 12 luni.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 26 mai 2014.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 113, 16.4.2014, p. 21.


title: Decizia (PESC) 2015/76 a Consiliului din 19 ianuarie 2015 privind lansarea misiunii PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) și de modificare a Deciziei 2014/219/PESC

text:
               20.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 13/5

         DECIZIA (PESC) 2015/76 A CONSILIULUI
   din 19 ianuarie 2015
   privind lansarea misiunii PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) și de modificare a Deciziei 2014/219/PESC
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere Decizia 2014/219/PESC a Consiliului din 15 aprilie 2014 privind misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) (1), în special articolul 4,
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 15 aprilie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/219/PESC.

               (2)

               La 14 octombrie 2014, Consiliul a aprobat conceptul de operații pentru EUCAP Sahel Mali.

               (3)

               În urma recomandării comandantului operației civile și a realizării capacității operaționale inițiale de către EUCAP Sahel Mali, misiunea ar trebui lansată la 15 ianuarie 2015 și ar trebui să rămână valabilă pentru o perioadă de 24 de luni.

               (4)

               Decizia 2014/219/PESC a prevăzut valoarea de referință financiară de 5 500 000 EUR pentru primele nouă luni de la intrarea sa în vigoare. Ar trebui să se prevadă o nouă valoare de referință financiară pentru perioada de 12 luni care începe de la 15 ianuarie 2015. În acest sens, Decizia 2014/219/PESC ar trebui să fie modificată.

               (5)

               EUCAP Sahel Mali se va desfășura în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii prevăzute la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Misiunea PSAC a Uniunii Europene în Mali (EUCAP Sahel Mali) se lansează la 15 ianuarie 2015.
   Articolul 2
   Comandantul operației civile a EUCAP Sahel Mali este autorizat cu aplicabilitate imediată să înceapă execuția misiunii.
   Articolul 3
   Articolul 14 alineatul (1) din Decizia 2014/219/PESC se înlocuiește cu următorul text:

      „(1)   Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EUCAP Sahel Mali în perioada 15 aprilie 2014-14 ianuarie 2015 este de 5 500 000 EUR. Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EUCAP Sahel Mali în perioada 15 ianuarie 2015-14 ianuarie 2016 este de 11 400 000 EUR. Valoarea de referință financiară pentru perioadele ulterioare se hotărăște de către Consiliu.”

   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
   Se aplică de la 15 ianuarie 2015.

      Adoptată la Bruxelles, 19 ianuarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  JO L 113, 16.4.2014, p. 21.


title: 2013/86/UE: Decizia Consiliului din 12 februarie 2013 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului adițional Nagoya-Kuala Lumpur privind răspunderea și repararea prejudiciului, la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               19.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 46/1

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 12 februarie 2013
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului adițional Nagoya-Kuala Lumpur privind răspunderea și repararea prejudiciului, la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2013/86/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               Articolul 27 din Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică (2) (denumit în continuare „Protocolul”) prevede faptul că, la prima sa reuniune, Conferința Părților funcționând ca reuniune a Părților la Protocol (COP/MOP) adoptă un proces în sensul elaborării normelor și procedurilor internaționale în domeniul răspunderii și reparării prejudiciului generat de mișcarea transfrontieră a organismelor vii, modificate genetic.

               (2)

               În iunie 2007, Consiliul a adoptat o decizie care autorizează Comisia să participe la negocierile privind răspunderea și repararea prejudiciului în acest domeniu, în numele Uniunii, în ceea ce privește chestiunile care țin de competența Uniunii, în conformitate cu anumite directive de negociere. În octombrie 2008, autorizarea respectivă a fost prelungită pentru a acoperi și etapele finale ale negocierilor.

               (3)

               Cu ocazia celei de a cincea COP/MOP, la Nagoya, în Japonia, Uniunea a susținut compromisul final la care s-a ajuns în legătură cu Protocolul adițional Nagoya-Kuala Lumpur privind răspunderea și repararea prejudiciului la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea (denumit în continuare „Protocolul adițional”), considerând că este în limitele pozițiilor convenite ale Uniunii și ale directivelor de negociere adresate Comisiei.

               (4)

               La 15 octombrie 2010, în sesiunea plenară finală a celei de-a cincea COP/MOP a fost adoptat Protocolul adițional.

               (5)

               La 20 decembrie 2010, Consiliul a salutat adoptarea Protocolului adițional.

               (6)

               În conformitate cu Decizia Consiliului din 6 mai 2011 (3), Protocolul adițional a fost semnat de Uniune la 11 mai 2011, sub rezerva încheierii sale la o dată ulterioară.

               (7)

               În conformitate cu articolul 34 din Convenția privind diversitatea biologică (4), orice protocol la această Convenție se supune ratificării, acceptării sau aprobării de către statele și organizațiile regionale de integrare economică.

               (8)

               Uniunea și statele membre ale acesteia ar trebui să ia toate măsurile pentru a depune cât mai curând posibil instrumentele lor de ratificare, acceptare sau aprobare a Protocolului adițional.

               (9)

               Protocolul adițional contribuie la realizarea obiectivelor politicii de mediu ale Uniunii.

               (10)

               Prin urmare, Protocolul adițional ar trebui aprobat în numele Uniunii,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Protocolul adițional Nagoya-Kuala Lumpur privind răspunderea și repararea prejudiciului, la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea, se aprobă în numele Uniunii.
   Textul Protocolului adițional se atașează la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului desemnează persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite) să depună, în numele Uniunii, în ceea ce privește chestiunile care intră în sfera de competență a Uniunii, instrumentul de aprobare prevăzut la articolul 18 din Protocolul adițional (5). În același timp, persoana (persoanele) respectivă (respective) depune (depun) declarația prevăzută în anexa la prezenta decizie, în conformitate cu articolul 34 alineatul (3) din Convenția privind diversitatea biologică.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. NOONAN

      (1)  Nepublicată încă în Jurnalul Oficial.

      (2)  JO L 201, 31.7.2002, p. 50.

      (3)  Nepublicată încă în Jurnalul Oficial.

      (4)  JO L 309, 13.12.1993, p. 3.

      (5)  Data intrării în vigoare a Protocolului adițional va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

      ANEXĂ

         DECLARAȚIA UNIUNII EUROPENE ÎN CONFORMITATE CU ARTICOLUL 34 ALINEATUL (3) DIN CONVENȚIA PRIVIND DIVERSITATEA BIOLOGICĂ

      „Uniunea Europeană declară că, în conformitate cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 191, este competentă să încheie acorduri internaționale și să pună în aplicare obligațiile ce decurg din acestea, contribuind la îndeplinirea următoarelor obiective:

                  —

                  conservarea, protecția și îmbunătățirea calității mediului;

                  —

                  protejarea sănătății umane;

                  —

                  folosirea prudentă și rațională a resurselor naturale;

                  —

                  promovarea pe plan internațional a unor măsuri privind problemele de mediu la nivel regional sau mondial, în special în vederea combaterii schimbărilor climatice.

            Mai mult, Uniunea Europeană adoptă măsuri la nivelul Uniunii în domeniul cooperării judiciare în materie civilă, care sunt necesare pentru funcționarea corespunzătoare a pieței interne.
      Uniunea Europeană declară că a adoptat deja instrumente cu caracter juridic, obligatorii pentru statele membre, care reglementează unele aspecte incluse în acest Protocol adițional. Exercițiul competenței Uniunii este, prin natura sa, supus unei evoluții continue. Pentru a-și îndeplini obligațiile care îi revin în temeiul articolului 20 alineatul (3) litera (a) din Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică, Uniunea va actualiza periodic lista instrumentelor juridice transmise deja Mecanismului internațional de schimb de informații în domeniul biosecurității (Biosafety Clearing House).
      Uniunea Europeană răspunde de execuția obligațiilor care decurg din acest Protocol adițional și care sunt reglementate de legislația Uniunii în vigoare.”

      TRADUCERE

         PROTOCOLUL ADIȚIONAL NAGOYA-KUALA LUMPUR PRIVIND RĂSPUNDEREA ȘI REPARAREA PREJUDICIULUI, LA PROTOCOLUL DE LA CARTAGENA PRIVIND BIOSECURITATEA

      PĂRȚILE LA PREZENTUL PROTOCOL ADIȚIONAL,
      FIIND părți la Protocolul de la Cartagena privind biosecuritatea la Convenția privind diversitatea biologică, denumit în continuare „protocolul”,
      LUÂND ÎN CONSIDERARE principiul 13 al Declarației de la Rio privind mediul și dezvoltarea,
      REAFIRMÂND abordarea preventivă prevăzută de principiul 15 al Declarației de la Rio privind mediul și dezvoltarea,
      RECUNOSCÂND necesitatea de a prevedea măsuri de intervenție adecvate în cazul în care există prejudicii sau o probabilitate suficientă de producere a unui prejudiciu, în conformitate cu protocolul,
      REAMINTIND articolul 27 din protocol,
      AU CONVENIT:
      Articolul 1
      Obiectiv
      Obiectivul prezentului protocol adițional este de a contribui la conservarea și utilizarea durabilă a diversității biologice, luând în considerare, de asemenea, riscurile pentru sănătatea umană, prin furnizarea de norme și proceduri internaționale în materie de răspundere și reparare a prejudiciului cu privire la organismele vii modificate.
      Articolul 2
      Termenii utilizați
      (1)   Termenii utilizați în articolul 2 din Convenția privind diversitatea biologică, denumită în continuare „convenția”, și articolul 3 din protocol se aplică prezentului protocol adițional.
      (2)   În plus, în sensul prezentului protocol adițional:

                  (a)

                  „Conferința părților care funcționează ca reuniune a părților la protocol” înseamnă Conferința părților la convenție care funcționează ca reuniune a părților la protocol;

                  (b)

                  „prejudiciu” înseamnă un efect negativ asupra conservării și utilizării durabile a diversității biologice, luând în considerare, de asemenea, riscurile pentru sănătatea umană, care:

                              (i)

                              este măsurabil sau observabil ținând seama, în măsura disponibilității, de date de referință stabilite științific și recunoscute de către o autoritate competentă, care iau în considerare orice tip de variație, atât cea indusă de factorul uman cât și cea indusă de factorul natural; și

                              (ii)

                              este semnificativ, astfel cum se prevede la alineatul (3) de mai jos;

                  (c)

                  „operator” înseamnă orice persoană care controlează în mod direct sau indirect organismele vii modificate și care ar putea include, după caz și astfel cum este stabilit prin legislația națională, inter alia, titularul autorizației, persoana care introduce organismele vii modificate pe piață, dezvoltatorul, notificatorul, producătorul, exportatorul, importatorul, transportatorul sau furnizorul;

                  (d)

                  „măsuri de intervenție” înseamnă acțiunile rezonabile pentru:

                              (i)

                              a preveni, reduce, limita, atenua sau evita deteriorarea, după caz;

                              (ii)

                              a restabili diversitatea biologică prin acțiuni care trebuie întreprinse în următoarea ordine de preferință:

                                          (a)

                                          restaurarea diversității biologice la starea în care se afla înaintea producerii prejudiciului, sau echivalentul cel mai apropiat; și, în cazul în care autoritatea competentă stabilește că acest lucru nu este posibil;

                                          (b)

                                          restaurarea, între altele, prin înlocuirea pierderii diversității biologice cu alte componente ale diversității biologice pentru același sau pentru alt tip de utilizare, în același loc sau, după caz, într-un loc alternativ.

            (3)   Un efect advers „semnificativ” trebuie să fie determinat pe baza unor anumiți factori, cum ar fi:

                  (a)

                  schimbarea pe termen lung sau permanentă, care trebuie înțeleasă ca o schimbare care nu va putea fi reparată prin regenerare naturală într-un interval rezonabil de timp;

                  (b)

                  amploarea modificărilor calitative sau cantitative care afectează negativ componentele diversității biologice;

                  (c)

                  diminuarea capacității componentelor diversității biologice de a furniza bunuri și servicii;

                  (d)

                  amploarea tuturor efectelor adverse asupra sănătății umane în contextul protocolului.

            Articolul 3
      Domeniul de aplicare
      (1)   Prezentul protocol adițional se aplică prejudiciului cauzat de organismele vii modificate care provin dintr-o deplasare transfrontalieră. Organismele vii modificate la care se face referire sunt:

                  (a)

                  cele destinate utilizării directe ca produse alimentare sau hrană pentru animale sau destinate prelucrării;

                  (b)

                  cele destinate utilizării în condiții de izolare;

                  (c)

                  cele destinate introducerii deliberate în mediu.

            (2)   Cu privire la deplasările transfrontaliere intenționate, prezentul protocol adițional se aplică prejudiciului care rezultă din orice utilizare autorizată a organismelor vii modificate la care se face referire la alineatul (1) de mai sus.
      (3)   Prezentul protocol adițional se aplică, de asemenea, prejudiciului cauzat de deplasările transfrontaliere neintenționate, astfel cum se menționează la articolul 17 din protocol, precum și prejudiciului cauzat de deplasările transfrontaliere ilegale menționate la articolul 25 din protocol.
      (4)   Prezentul protocol adițional se aplică prejudiciului cauzat de o deplasare transfrontalieră a organismelor vii modificate care a început după data intrării în vigoare a prezentului protocol adițional pentru partea înspre a cărei jurisdicție a fost făcută deplasarea transfrontalieră.
      (5)   Prezentul protocol adițional se aplică prejudiciului care a avut loc în zonele delimitate de jurisdicția națională a părților.
      (6)   Părțile pot utiliza criteriile prevăzute în legislațiile lor naționale pentru a aborda prejudiciul care apare în limitele jurisdicției lor naționale.
      (7)   Legislația națională de punere în aplicare a prezentului protocol adițional se aplică de asemenea prejudiciului care rezultă din deplasările transfrontaliere ale organismelor vii modificate care provin din state care nu sunt părți.
      Articolul 4
      Legătura de cauzalitate
      Se stabilește o legătură de cauzalitate între prejudiciu și organismele vii modificate în cauză, în conformitate cu legislația națională.
      Articolul 5
      Măsurile de intervenție
      (1)   În cazul în care s-a produs un prejudiciu, părțile trebuie să solicite operatorului sau operatorilor relevanți, în conformitate cu cerințele autorității competente:

                  (a)

                  să informeze imediat autoritatea competentă;

                  (b)

                  să evalueze prejudiciul; și

                  (c)

                  să ia măsuri de intervenție adecvate.

            (2)   Autoritatea competentă trebuie:

                  (a)

                  să identifice operatorul care a cauzat prejudiciul;

                  (b)

                  să evalueze prejudiciul; și

                  (c)

                  să stabilească măsurile de intervenție care trebuie luate de către operator.

            (3)   În cazul în care informații relevante, inclusiv informații științifice disponibile sau informații disponibile în cadrul Mecanismului internațional de schimb de informații în domeniul biosecurității, indică faptul că există o probabilitate suficientă de producere a unui prejudiciu dacă nu sunt luate măsuri la timp, operatorul este obligat să ia măsuri de intervenție potrivite pentru a evita acest prejudiciu.
      (4)   Autoritatea competentă poate pune în aplicare măsuri de intervenție adecvate, inclusiv, în special, în cazul în care operatorul nu a făcut acest lucru.
      (5)   Autoritatea competentă are dreptul de a recupera de la operator costurile și cheltuielile legate de evaluarea prejudiciului și de executarea oricărei astfel de măsuri de intervenție adecvate. Părțile pot să includă în legislația lor națională dispoziții care reglementează alte situații în care operatorul nu poate fi obligat să suporte costurile și cheltuielile.
      (6)   Deciziile autorității competente care solicită operatorului să ia măsuri de intervenție trebuie să fie justificate. Deciziile respective trebuie notificate operatorului. Legislația internă trebuie să prevadă căi de atac, inclusiv posibilitatea reexaminării administrative sau judiciare a unor astfel de decizii. Autoritatea competentă trebuie, în conformitate cu legislația națională, să informeze operatorul cu privire la căile de atac disponibile. Recurgerea la astfel de căi de atac nu împiedică autoritatea competentă să ia măsuri de intervenție în anumite împrejurări, cu excepția cazului în care legislația națională prevede altceva.
      (7)   În aplicarea prezentului articol și pentru stabilirea măsurilor de intervenție specifice care urmează a fi cerute sau luate de autoritatea competentă, părțile pot, după caz, să evalueze dacă măsurile de intervenție sunt deja tratate de legislațiile lor naționale privind răspunderea civilă.
      (8)   Măsurile de intervenție sunt puse în aplicare în conformitate cu legislația națională.
      Articolul 6
      Scutiri
      (1)   Părțile pot să prevadă, în cadrul legislației naționale, următoarele scutiri:

                  (a)

                  dezastre naturale sau cazuri de forță majoră; și

                  (b)

                  acte de război sau tulburări în rândul populației civile.

            (2)   Părțile pot să prevadă, în cadrul legislației naționale, orice alte scutiri sau atenuări pe care le consideră adecvate.
      Articolul 7
      Termenele
      Părțile pot să prevadă în legislația națională:

                  (a)

                  termene relative și/sau absolute, inclusiv pentru acțiuni legate de măsurile de intervenție; și

                  (b)

                  începutul perioadei căreia i se aplică limita de timp.

            Articolul 8
      Limite financiare
      Părțile pot să prevadă, în legislația națională, praguri financiare pentru recuperarea costurilor și a cheltuielilor legate de măsurile de intervenție.
      Articolul 9
      Dreptul la recurs
      Prezentul protocol adițional nu limitează și nici nu restrânge dreptul la despăgubire sau recurs pe care operatorul îl are față de orice altă persoană.
      Articolul 10
      Garanția financiară
      (1)   Părțile își păstrează dreptul de a prevedea, în cadrul legislației naționale, dispoziții privind garanția financiară.
      (2)   Părțile își exercită dreptul menționat la alineatul (1) de mai sus în conformitate cu drepturile și obligațiile lor în temeiul dreptului internațional, luând în considerare ultimele trei paragrafe din preambulul protocolului.
      (3)   Prima reuniune a Conferinței părților care funcționează ca reuniune a părților la protocol de după intrarea în vigoare a protocolului adițional trebuie să solicite secretariatului să întreprindă un studiu cuprinzător care va aborda, printre altele:

                  (a)

                  modalitățile mecanismelor de garanție financiară;

                  (b)

                  o evaluare a impacturilor economice, sociale și asupra mediului ale acestor mecanisme, în special în țările în curs de dezvoltare; și

                  (c)

                  o identificare a entităților în măsură să ofere garanție financiară.

            Articolul 11
      Responsabilitatea statelor privind fapte regretabile la nivel internațional
      Prezentul protocol adițional nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor pe care le au statele în temeiul normelor generale ale dreptului internațional cu privire la răspunderea statelor pentru fapte regretabile la nivel internațional.
      Articolul 12
      Punerea în aplicare și raportul cu răspunderea civilă
      (1)   Părțile trebuie să prevadă, în legislația lor națională, norme și proceduri care abordează prejudiciul. În vederea punerii în aplicare a acestei obligații, părțile trebuie să prevadă măsuri de intervenție în conformitate cu prezentul protocol adițional și pot, după caz:

                  (a)

                  să aplice legislația națională existentă, inclusiv, dacă este cazul, normele și procedurile generale privind răspunderea civilă;

                  (b)

                  să aplice sau să elaboreze norme și proceduri privind răspunderea civilă în acest scop; sau

                  (c)

                  să aplice sau să elaboreze o combinație a celor două.

            (2)   Cu scopul de a asigura norme și proceduri adecvate în legislația națională privind răspunderea civilă pentru prejudicii materiale sau personale asociate prejudiciului definit la articolul 2 alineatul (2) litera (b), părțile trebuie:

                  (a)

                  să continue să aplice normele legislației generale existente privind răspunderea civilă;

                  (b)

                  să elaboreze și să aplice sau să continue să aplice legislația privind răspunderea civilă în mod specific pentru acest scop; sau

                  (c)

                  să elaboreze și să aplice sau să continue să aplice o combinație a celor două.

            (3)   Atunci când elaborează legislația privind răspunderea civilă menționată la literele (b) sau (c) de la alineatele (1) sau (2) de mai sus, părțile trebuie să abordeze, după caz și printre altele, următoarele elemente:

                  (a)

                  prejudiciul;

                  (b)

                  standardul răspunderii, inclusiv răspunderea obiectivă sau bazată pe culpă;

                  (c)

                  canalizarea răspunderii, după caz;

                  (d)

                  dreptul de a solicita despăgubiri.

            Articolul 13
      Evaluare și examinare
      Conferința părților care funcționează ca reuniune a părților la protocol inițiază o examinare a eficacității prezentului protocol adițional la cinci ani de la intrarea acestuia în vigoare și la fiecare cinci ani după această dată, cu condiția ca părțile să fi furnizat informații care necesită o astfel de examinare. Această examinare trebuie efectuată în cadrul evaluării și examinării protocolului, astfel cum se prevede la articolul 35 din protocol, cu excepția cazului în care se decide altfel de către părțile la prezentul protocol adițional. Prima examinare trebuie să includă o examinare a eficacității articolelor 10 și 12.
      Articolul 14
      Conferința părților care funcționează ca reuniune a părților la protocol
      (1)   Sub rezerva articolului 32 alineatul (2) din convenție, Conferința părților care funcționează ca reuniune a părților la protocol funcționează ca reuniune a părților la prezentul protocol adițional.
      (2)   Conferința părților care funcționează ca reuniune a părților la protocol examinează periodic aplicarea acestuia și adoptă, în limitele mandatului său, deciziile necesare pentru promovarea punerii în aplicare efective a protocolului. Ea îndeplinește funcțiile care îi sunt desemnate de prezentul protocol adițional și, mutatis mutandis, funcțiile care îi revin în conformitate cu alineatul (4) literele (a) și (f) din articolul 29 din protocol.
      Articolul 15
      Secretariat
      Secretariatul instituit prin articolul 24 din convenție funcționează ca secretariat al prezentului protocol adițional.
      Articolul 16
      Relația dintre convenție și protocol
      (1)   Prezentul protocol adițional este complementar protocolului și nici nu modifică, nici nu schimbă protocolul.
      (2)   Prezentul protocol adițional nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor părților la prezentul protocol adițional în temeiul convenției și al protocolului.
      (3)   Cu excepția unor dispoziții contrare prevăzute în prezentul protocol adițional, dispozițiile convenției și ale protocolului se aplică, mutatis mutandis, prezentului protocol adițional.
      (4)   Fără a aduce atingere dispozițiilor de la alineatul (3) de mai sus, prezentul protocol adițional nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor pe care le are o parte în temeiul dreptului internațional.
      Articolul 17
      Semnarea
      Prezentul protocol adițional este deschis pentru semnare de către părțile la protocol la sediul Organizației Națiunilor Unite din New York, începând cu 7 martie 2011 până la 6 martie 2012.
      Articolul 18
      Intrarea în vigoare
      (1)   Prezentul protocol adițional intră în vigoare în a nouăzecea zi de la data depunerii celui de-al patruzecilea instrument de ratificare, acceptare, aprobare sau aderare de către statele sau organizațiile regionale de integrare economică care sunt părți la protocol.
      (2)   Prezentul protocol adițional intră în vigoare pentru orice stat sau organizație de integrare economică regională care îl ratifică, îl acceptă sau îl aprobă sau aderă la acesta după depunerea celui de-al patruzecilea instrument, astfel cum se prevede la alineatul (1) de mai sus, în a nouăzecea zi de la data la care statul sau organizația regională de integrare economică depune instrumentul său de ratificare, de acceptare, de aprobare sau de aderare, sau la data la care prezentul protocol intră în vigoare pentru acel stat sau acea organizație de integrare economică regională, în funcție de care dintre aceste date este ulterioară.
      (3)   În sensul alineatelor (1) și (2) de mai sus, orice instrument depus de către o organizație regională de integrare economică nu este considerat ca suplimentar față de cele depuse de statele membre ale unei astfel de organizații.
      Articolul 19
      Rezerve
      Nu poate fi exprimată nicio rezervă la prezentul protocol adițional.
      Articolul 20
      Retragerea
      (1)   În orice moment după expirarea unui termen de doi ani de la data la care prezentul protocol adițional a intrat în vigoare pentru una dintre părți, acea parte se poate retrage din cadrul prezentului protocol adițional printr-o notificare scrisă adresată depozitarului.
      (2)   Retragerea produce efecte la expirarea unei perioade de un an de la data primirii notificării de către depozitar sau la orice altă dată ulterioară ce poate fi specificată în notificarea de retragere
      (3)   Orice parte care se retrage din cadrul protocolului în conformitate cu articolul 39 din protocol se consideră, de asemenea, retrasă din acest protocol adițional.
      Articolul 21
      Texte autentice
      Originalul prezentului protocol adițional, ale cărui versiuni în limbile arabă, chineză, engleză, franceză, spaniolă și rusă sunt deopotrivă autentice, este depus la Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite.
      DREPT CARE subsemnații, autorizați corespunzător în acest sens, au semnat prezentul protocol adițional.

         ÎNTOCMIT la Nagoya, la cincisprezece octombrie două mii zece.


title: Decizia (UE) 2017/730 a Consiliului din 25 aprilie 2017 privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei în temeiul articolului XXIV alineatul (6) și al articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994, referitor la modificarea concesiilor din lista de angajamente a Republicii Croația în cursul procesului său de aderare la Uniunea Europeană

text:
               26.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 108/1

         DECIZIA (UE) 2017/730 A CONSILIULUI
   din 25 aprilie 2017
   privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei în temeiul articolului XXIV alineatul (6) și al articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994, referitor la modificarea concesiilor din lista de angajamente a Republicii Croația în cursul procesului său de aderare la Uniunea Europeană
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) punctul (v),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European (1),
   întrucât:

               (1)

               La 15 iulie 2013, Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri cu anumite alte state membre ale Organizației Mondiale a Comerțului în temeiul articolului XXIV alineatul (6) din Acordul General pentru Tarife și Comerț („GATT”) 1994, în cursul procesului de aderare la Uniune a Republicii Croația.

               (2)

               Negocierile au fost conduse de Comisie în conformitate cu directivele de negociere adoptate de Consiliu.

               (3)

               Respectivele negocieri s-au încheiat și, la 12 iulie 2016, a fost parafat Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei în temeiul articolului XXIV alineatul (6) și al articolului XXVIII din GATT 1994, referitor la modificarea concesiilor din lista de angajamente a Republicii Croația în cursul procesului său de aderare la Uniunea Europeană (denumit în continuare „acordul”).

               (4)

               Acordul a fost semnat, în numele Uniunii, la 25 noiembrie 2016, sub rezerva încheierii lui la o dată ulterioară, în conformitate cu Decizia (UE) 2016/1995 a Consiliului (2).

               (5)

               Acordul ar trebui aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Acordul sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei în temeiul articolului XXIV alineatul (6) și al articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994, referitor la modificarea concesiilor din lista de angajamente a Republicii Croația în cursul procesului său de aderare la Uniunea Europeană, se aprobă în numele Uniunii.
   Textul acordului este atașat la prezenta decizie.
   Articolul 2
   Președintele Consiliului desemnează persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să procedeze, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută în acord pentru a exprima consimțământul Uniunii de a-și asuma obligații în temeiul acordului (3).
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 25 aprilie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. BORG

      (1)  Parlamentul European și-a dat aprobarea pentru încheierea acordului la 15 martie 2017.

      (2)  Decizia (UE) 2016/1995 a Consiliului din 11 noiembrie 2016 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Republica Federativă a Braziliei în temeiul articolului XXIV alineatul (6) și al articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994, referitor la modificarea concesiilor din lista de angajamente a Republicii Croația în cursul procesului său de aderare la Uniunea Europeană (JO L 308, 16.11.2016, p. 1).

      (3)  Data intrării în vigoare a acordului se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia (UE) 2015/238 a Consiliului din 10 februarie 2015 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Seychelles privind accesul navelor de pescuit care arborează pavilionul Seychelles la apele și la resursele biologice marine aparținând Mayotte, care se află sub jurisdicția Uniunii Europene

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 40/1

         DECIZIA (UE) 2015/238 A CONSILIULUI
   din 10 februarie 2015
   privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Seychelles privind accesul navelor de pescuit care arborează pavilionul Seychelles la apele și la resursele biologice marine aparținând Mayotte, care se află sub jurisdicția Uniunii Europene
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 43, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) și alineatul (7),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere aprobarea Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               La 11 iulie 2012, Consiliul European a adoptat Decizia 2012/419/UE (1) de modificare, cu efect de la 1 ianuarie 2014, a statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană. De la acea dată Mayotte nu mai are statutul de țară sau teritoriu de peste mări,aceasta primind statutul de regiune ultraperiferică a Uniunii în sensul articolului 349 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

               (2)

               Consiliul a autorizat Comisia să poarte negocieri, în numele Uniunii, pentru un acord cu Republica Seychelles privind accesul pentru navele de pescuit care arborează pavilionul Republicii Seychelles la apele și resursele biologice marine ale Uniunii în zona economică exclusivă din largul coastelor Mayotte.

               (3)

               Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Seychelles privind accesul navelor de pescuit care arborează pavilionul Seychelles la apele și la resursele biologice marine aparținând Mayotte, care se află sub jurisdicția Uniunii Europene („acordul”) a fost semnat în conformitate cu Decizia 2014/331/UE a Consiliului (2) și se aplică cu titlu provizoriu începând cu 20 mai 2014.

               (4)

               Acordul instituie o comisie mixtă responsabilă cu monitorizarea aplicării sale. În plus, în conformitate cu acordul, comisia mixtă poate să aprobe anumite modificări la acord. Pentru a facilita aprobarea modificărilor respective, este oportună abilitarea Comisiei, sub rezerva anumitor condiții, să le aprobe printr-o procedură simplificată.

               (5)

               Pentru ca autoritățile din Mayotte să pună în aplicare normele politicii comune în domeniul pescuitului (PCP), de la data la care Mayotte devine regiune ultraperiferică, este necesar să se instituie un cadru administrativ adecvat, activități de control și infrastructura fizică și să se prevadă consolidarea adecvată a capacităților. Acest lucru va contribui, de asemenea, la respectarea obligațiilor internaționale ale Uniunii în materie de raportare.

               (6)

               Ar trebui să fie furnizate mijloacele financiare necesare autorităților din Mayotte responsabile cu activitățile de pescuit prin utilizarea finanțării provenite din taxele plătite de armatori direct către Mayotte. Această soluție este și mai potrivită având în vedere relația solidă între flota Seychelles și comunitatea locală a regiunii ultraperiferice franceze Mayotte. Flota de pescuit sub pavilionul Seychelles și-a desfășurat activitatea în apele Mayotte timp de mai mulți ani în temeiul unui acord între Mayotte și armatorii navelor, acord prin care armatorii plătesc o taxă de autorizare către Mayotte pentru a pescui în apele sale. Pentru a menține această continuitate a operațiunilor de pescuit și a beneficiilor care decurg din acestea pentru Mayotte, este necesar ca toate plățile legate de autorizații și de capturi efectuate în temeiul prezentului acord să se facă în beneficiul direct al comunității locale din Mayotte.

               (7)

               Acordul ar trebui aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Acordul între Uniunea Europeană și Republica Seyschelles privind accesul navelor de pescuit care arborează pavilionul Seychelles la apele și la resursele biologice marine aparținând Mayotte care se află sub jurisdicția Uniunii Europene se aprobă în numele Uniunii (3).
   Articolul 2
   (1)   Franța este împuternicită să colecteze, în contul regiunii sale ultraperiferice Mayotte, plățile aferente autorizațiilor și capturilor, precum și alte taxe datorate de către operatorii navelor de pescuit sub pavilionul Seychelles pentru acordarea accesului la apele și la resursele biologice marine ale Uniunii aflate în largul coastelor Mayotte, în conformitate cu dispozițiile din capitolul III secțiunea 1 punctele 8 și 9 și secțiunea 2 din anexa la acord. Aceste încasări sunt utilizate de Franța pentru instituirea unui cadru administrativ adecvat, a unor activități de control și a infrastructurii fizice și pentru consolidarea adecvată a capacităților astfel încât administrația Mayotte să poată să îndeplinească cerințele PCP.
   (2)   Franța pune la dispoziția Comisiei datele referitoare la contul bancar respectiv.
   (3)   La sfârșitul fiecărui an de punere în aplicare a acordului, Franța transmite Comisiei un raport detaliat cu privire la plățile efectuate de navele autorizate să pescuiască și utilizarea acelor plăți.
   Articolul 3
   Președintele Consiliului efectuează, în numele Uniunii, notificarea prevăzută la articolul 19 din acord (4).
   Articolul 4
   Sub rezerva dispozițiilor și a condițiilor stabilite în anexă, Comisia Europeană este autorizată să aprobe, în numele Uniunii, modificările acordului adoptate în cadrul comisiei mixte.
   Articolul 5
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării sale.

      Adoptată la Bruxelles, 10 februarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Decizia 2012/419/UE a Consiliului European din 11 iulie 2012 de modificare a statutului Mayotte în raport cu Uniunea Europeană (JO L 204, 31.7.2012, p. 131).

      (2)  Decizia 2014/331/UE a Consiliului din 14 aprilie 2014 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea provizorie a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Seychelles privind accesul navelor de pescuit care arborează pavilionul Seychelles la apele și la resursele biologice marine aparținând Mayotte, care se află sub jurisdicția Uniunii Europene (JO L 167, 6.6.2014, p. 1).

      (3)  Acordul a fost publicat în JO L 167, 6.6.2014, p. 4, împreună cu decizia privind semnarea.

      (4)  Data intrării în vigoare a acordului se va publica în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.

      ANEXĂ

         Sfera de competență conferită și procedura pentru stabilirea poziției Uniunii în cadrul comisiei mixte

                  1.

                  Comisia este autorizată să negocieze cu Republica Seychelles și, după caz, sub rezerva respectării punctului 3 din prezenta anexă, să convină asupra unor modificări ale acordului în ceea ce privește următoarele aspecte:

                              (a)

                              revizuirea și modificarea posibilităților de pescuit în conformitate cu articolul 9 din acord;

                              (b)

                              revizuirea normelor tehnice din acord și din anexă, inclusiv o reexaminare a normelor tehnice privind VMS în conformitate cu punctul 10 din apendicele 6 din anexa la acord.

                  2.

                  În cadrul comisiei mixte instituite prin articolul 8 din acord, Comisia:

                              (a)

                              acționează în conformitate cu obiectivele urmărite de Uniune în cadrul PCP;

                              (b)

                              acționează în conformitate cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului;

                              (c)

                              promovează poziții care sunt în concordanță cu normele relevante adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului.

                  3.

                  Atunci când se prevede adoptarea, în cadrul unei reuniuni a comisiei mixte, a unei decizii privind modificări ale acordului, astfel cum se prevede la punctul 1, se iau măsurile necesare pentru ca poziția care urmează să fie exprimată în numele Uniunii să țină seama de cele mai recente informații relevante de ordin statistic, biologic sau de altă natură transmise Comisiei.
                  În acest scop și pe baza informațiilor respective, serviciile Comisiei transmit Consiliului sau grupurilor de pregătire ale acestuia, spre examinare și aprobare, un document pregătitor care prevede detaliile poziției Uniunii avute în vedere, cu suficient timp înainte de reuniunea relevantă a comisiei mixte.
                  În cazul în care, în cadrul unor reuniuni ulterioare, inclusiv la fața locului, nu se poate ajunge la un acord astfel încât poziția Uniunii să ia în considerare noile elemente, chestiunea este transmisă Consiliului sau grupurilor sale de pregătire.
                  Comisia este invitată să ia, în timp util, orice măsuri necesare ca urmare a deciziei comisiei mixte, inclusiv, după caz, publicarea deciziei relevante în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și prezentarea eventualelor propuneri necesare pentru punerea în aplicare a deciziei respective.


title: 2011/233/UE: Decizia Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2011 privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea FEG/2010/010 CZ/Unilever din Republica Cehă)

text:
               13.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 98/13

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
   din 5 aprilie 2011
   privind mobilizarea Fondului european de ajustare la globalizare, în conformitate cu punctul 28 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (cererea FEG/2010/010 CZ/Unilever din Republica Cehă)
   (2011/233/UE)
   PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 între Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (1), în special punctul 28,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1927/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind crearea Fondului european de ajustare la globalizare (2), în special articolul 12 alineatul (3),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Fondul european de ajustare la globalizare (FEG) a fost creat pentru a oferi sprijin suplimentar lucrătorilor concediați ca urmare a schimbărilor majore din structura comerțului mondial, generate de globalizare și pentru a-i ajuta să se reintegreze pe piața forței de muncă.

               (2)

               Domeniul de aplicare a FEG a fost extins pentru cererile depuse începând cu 1 mai 2009 pentru a include acordarea de sprijin lucrătorilor concediați ca urmare directă a crizei financiare și economice mondiale.

               (3)

               Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 permite mobilizarea FEG în limita unui plafon anual de 500 milioane EUR.

               (4)

               La 24 martie 2010, Republica Cehă a depus o cerere de mobilizare a FEG cu privire la concedierile de la Unilever ČR spol.s r.o., iar până la 20 septembrie 2010 a transmis informații suplimentare. Această cerere îndeplinește condițiile pentru stabilirea contribuțiilor financiare, astfel cum sunt prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1927/2006. Prin urmare, Comisia propune mobilizarea sumei de 323 820 EUR.

               (5)

               Prin urmare, FEG ar trebui mobilizat pentru a oferi o contribuție financiară ca răspuns la cererea depusă de Republica Cehă,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   În cadrul bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2011, se mobilizează Fondul european de ajustare la globalizare pentru alocarea sumei de 323 820 EUR, sub formă de credite de angajament și credite de plată.
   Articolul 2
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Strasbourg, 5 aprilie 2011.

            Pentru Parlamentul European

            Președintele

         J. BUZEK

            Pentru Consiliu

            Președintele

         GYŐRI E.

      (1)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

      (2)  JO L 406, 30.12.2006, p. 1.


title: 2008/435/CE: Decizia Consiliului din 6 iunie 2008 de numire a doi membri francezi în cadrul Comitetului Regiunilor

text:
               12.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 153/35

      DECIZIA CONSILIULUI

   din 6 iunie 2008
   de numire a doi membri francezi în cadrul Comitetului Regiunilor
   (2008/435/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 263,
   având în vedere propunerea Guvernului francez,
   întrucât:

               (1)

               La 24 ianuarie 2006, Consiliul a adoptat Decizia 2006/116/CE (1) de numire a membrilor și a membrilor supleanți ai Comitetului Regiunilor pentru perioada 26 ianuarie 2006-25 ianuarie 2010.

               (2)

               Două posturi de membri ai Comitetului Regiunilor au devenit vacante în urma încheierii mandatelor domnului Alfred ALMONT și domnului Olivier BERTRAND,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Sunt numiți membri în cadrul Comitetului Regiunilor pentru perioada rămasă a mandatului, respectiv până la 25 ianuarie 2010:

               —

               domnul Alfred ALMONT, Conseiller municipal de Schoelcher (schimbare de mandat);

               —

               domnul Olivier BERTRAND, Conseiller municipal de Saint-Sylvain de Bellegarde (schimbare de mandat).

         Articolul 2
   Prezenta decizie produce efecte de la data adoptării.

      Adoptată la Luxemburg, 6 iunie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. VIZJAK

      (1)  JO L 56, 25.2.2006, p. 75.


title: Decizia Consiliului din 22 ianuarie 2001 de instituire a Comitetului Politic și de Securitate

text:
               18/Volumul 1

               RO

               Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene

               128

         32001D0078

               L 027/1

               JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 22 ianuarie 2001
   de instituire a Comitetului Politic și de Securitate
   (2001/78/PESC)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul 28 alineatul (1) al acestuia,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 207 al acestuia,
   reamintind articolul 25 din Tratatul privind Uniunea Europeană,
   întrucât:

               (1)

               Consiliul European de la Helsinki a aprobat principiul înființării Comitetului Politic și de Securitate și, pe baza acestor concluzii, s-a instituit Comitetul Politic și de Securitate interimar prin Decizia 2000/143/PESC a Consiliului (1).

               (2)

               Consiliul European reunit la Nisa între 7 și 11 decembrie 2000 a ajuns la un acord privind înființarea Comitetului Politic și de Securitate permanent, definind rolul, modalitățile de funcționare și funcțiile acestuia.

               (3)

               În conformitate cu directivele date de Consiliul European de la Nisa, ar trebui să se facă în așa fel încât acest comitet să fie pregătit să-și înceapă lucrările.

               (4)

               Ar trebui respectat pe deplin principiul reprezentării unice a statelor membre ale Uniunii Europene,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Se instituie Comitetul Politic și de Securitate (CPS), denumit în continuare „comitetul”, care va fi structura permanentă a comitetului menționat la articolul 25 din tratat.
   Articolul 2
   Rolul, modalitățile de funcționare și funcțiile comitetului sunt definite în anexa la prezenta decizie, care reproduce anexa III la raportul președinției, care a fost aprobat de Consiliul European de la Nisa.
   Articolul 3
   Prezenta decizie produce efecte la data adoptării.
   Articolul 4
   Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial.

      Adoptată la Bruxelles, 22 ianuarie 2001.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. LINDH

      (1)  Decizia 2000/143/PESC din 14 februarie 2000 privind înființarea Comitetului Politic și de Securitate interimar (JO L 49, 22.2.2000, p. 1).

      ANEXĂ
      COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE
      Abordarea adoptată la Helsinki face din Comitetul Politic și de Securitate (CPS) pivotul politicii europene de securitate și apărare (PESA) și al politicii externe și de securitate comună (PESC):
      „CPS se va ocupa de toate aspectele PESC, inclusiv PESA […]”. CPS joacă un rol central, fără a aduce atingere articolului 207 din Tratatul de instituire a Comunității Europene, în definirea și monitorizarea răspunsului Uniunii Europene la o criză.
      CPS se ocupă de ansamblul sarcinilor definite la articolul 25 din Tratatul privind Uniunea Europeană. El se poate reuni la nivel de directorilor politici.
      Secretarul general/Înalt reprezentant pentru PESC, după consultarea președinției, poate, fără a aduce atingere articolului 18 din Tratatul privind Uniunea Europeană, să prezideze CPS, în special în caz de criză.
      1.   CPS va trebui în special:

                  (a)

                  să urmărească situația internațională în domeniile care țin de politica externă și de securitate comună, să contribuie la definirea politicilor, formulând avize pentru Consiliu, la cererea acestuia sau din proprie inițiativă și să supravegheze punerea în aplicare a politicilor convenite, fără a aduce atingere articolului 207 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și competențelor președinției și ale Comisiei;

                  (b)

                  să examineze, în cadrul competențelor sale, proiectele de concluzii ale Consiliului Afaceri Generale;

                  (c)

                  să furnizeze celorlalte comitete orientări privind aspectele care țin de PESC;

                  (d)

                  să fie un interlocutor privilegiat al secretarului general/Înalt reprezentant și al reprezentanților speciali;

                  (e)

                  să adreseze directive Comitetului Militar; să primească avizele și recomandările Comitetului Militar. Președintele Comitetului Militar (CMUE), care asigură interfața cu Statul Major al Uniunii Europene (SMUE), participă, dacă este necesar, la reuniunile CPS;

                  (f)

                  să primească informații, recomandări și avize din partea Comitetului pentru aspectele civile ale gestionării crizelor și să adreseze acestuia directive pentru aspectele care țin de PESC;

                  (g)

                  să coordoneze, să supervizeze și să monitorizeze lucrările în domeniul PESC ale diferitelor grupuri de lucru, cărora le va putea adresa directive și ale căror rapoarte va trebui să le analizeze;

                  (h)

                  să conducă, la nivelul său și în formele prevăzute de tratat, dialogul politic;

                  (i)

                  să fie forumul privilegiat de dialog privind PESA cu cei Cincisprezece și cu cei Șase, precum și cu Organizația Tratatului Atlanticului de Nord (NATO), în conformitate cu modalitățile stabilite în documentele relevante;

                  (j)

                  să-și asume, sub autoritatea Consiliului, responsabilitatea conducerii politice a dezvoltării capacităților militare, ținând seama de natura crizelor la care Uniunea Europeană trebuie să răspundă. În cadrul dezvoltării capacităților militare, CPS va beneficia de avizul Comitetului Militar, asistat de Statul Major al Uniunii Europene.

            2.   De asemenea, în perioadă de criză, CPS este organismul Consiliului care se ocupă de situațiile de criză și analizează toate opțiunile posibile pentru răspunsul Uniunii Europene, în cadrul instituțional unic și fără a aduce atingere procedurilor de decizie și de punere în aplicare proprii fiecărui pilon. Astfel, Consiliul, ale cărui lucrări sunt pregătite de Comitetul Reprezentanților Permanenți (Coreper) și Comisia sunt singurele organisme competente, fiecare în domeniul său de competență și în conformitate cu procedurile stabilite de tratate, să ia decizii obligatorii din punct de vedere juridic. Comisia își exercită responsabilitățile, inclusiv puterea de inițiativă, în conformitate cu tratatele. Coreper își exercită rolul care îi este încredințat de articolul 207 din Tratatul de instituire a Comunității Europene și de articolul 19 din regulamentul de procedură al Consiliului. În acest scop, el va fi informat, în timp util, de către CPS.
      În situație de criză, este necesară, în special, o coordonare strânsă între aceste organisme; aceasta va fi asigurată în special de:

                  (a)

                  participarea, după caz, a președintelui CPS la reuniunile Coreper;

                  (b)

                  rolul consilierilor pentru relațiile externe, care au misiunea să mențină o coordonare eficientă și permanentă între lucrările PESC și cele din cadrul altor piloni (anexa la concluziile Consiliului din 11 mai 1992).

            Pentru a pregăti răspunsul Uniunii Europene în cazul unei crize, CPS este cel care va propune Consiliului obiectivele politice care trebuie urmărite de Uniunea Europeană și va recomanda un ansamblu coerent de opțiuni în vederea soluționării crizei. El poate, în special, să emită un aviz prin care să recomande Consiliului adoptarea unei acțiuni comune. El supraveghează, fără a aduce atingere rolului Comisiei, punerea în aplicare a măsurilor adoptate și evaluează efectele acestora. Comisia informează CPS cu privire la măsurile pe care le adoptă sau pe care intenționează să le adopte. Statele membre informează CPS cu privire la măsurile pe care le-au adoptat sau pe care intenționează să le adopte la nivel național.
      CPS asigură „controlul politic și conducerea strategică” a răspunsului militar al Uniunii Europene în cazul unei crize. În acest scop, acesta evaluează în special, pe baza avizelor și recomandărilor Comitetului Militar, elementele esențiale (opțiuni militare strategice care includ lanțul de comandă, conceptul de operațiune și planul de operațiune) care trebuie prezentate Consiliului.
      CPS are un rol major în intensificarea consultărilor, în special cu NATO și cu statele terțe interesate.
      Secretarul general/Înaltul reprezentant, pe baza lucrărilor CPS, orientează activitățile centrului de criză. Aceasta sprijină CPS și îi furnizează informații în condiții corespunzătoare gestionării crizelor.
      Pentru a permite CPS să asigure pe deplin „controlul politic și conducerea strategică” a unei operațiuni militare de gestionare a unei crize, se vor pune în aplicare următoarele dispoziții:

                  (a)

                  în vederea lansării unei operațiuni, CPS trimite Consiliului o recomandare bazată pe avizul Comitetului Militar, în conformitate cu procedurile obișnuite de pregătire ale Consiliului. Pe această bază, Consiliul hotărăște lansarea operațiunii, în cadrul unei acțiuni comune;

                  (b)

                  acțiunea comună stabilește în special, în conformitate cu articolele 18 și 26 din Tratatul privind Uniunea Europeană, rolul secretarului general/Înalt reprezentant în procesul de punere în aplicare a măsurilor care țin de „controlul politic și conducerea strategică” exercitate de CPS. Pentru aceste măsuri, secretarul general/Înalt reprezentant hotărăște pe baza avizului conform al CPS. În cazul în care o nouă decizie a Consiliului ar fi considerată oportună, se poate recurge la procedura scrisă simplificată [articolul 12 alineatul (4) din regulamentul de procedură al Consiliului];

                  (c)

                  în cursul operațiunii, Consiliul va fi informat prin rapoarte ale CPS prezentate de Secretarul general/Înalt reprezentant în calitate de președinte al CPS.


title: Decizia nr. 412/06/COL a Autorității de Supraveghere a AELS din 19 decembrie 2006 în vederea adoptării unei decizii privind un sistem de rambursare a impozitului pentru navigatorii de la bordul navelor înscrise în Registrul naval comun din Norvegia — Fișă sintetică

text:
               17.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/20

         Decizia nr. 412/06/COL a Autorității de Supraveghere a AELS din 19 decembrie 2006 în vederea adoptării unei decizii privind un sistem de rambursare a impozitului pentru navigatorii de la bordul navelor înscrise în Registrul naval comun din Norvegia
   Fișă sintetică
   (2007/C 111/08)

               Numărul de referință al ajutorului

               61026

               Stat membru AELS

               Regatul Norvegiei

               Regiunea

               Norvegia

               Titlul și obiectivul sistemului de ajutor

               Sistem de rambursare a impozitului pentru navigatorii de la bordul navelor înscrise în Registrul naval comun din Norvegia
               Obiectivul principal al sistemului de rambursare a impozitului pentru ocuparea forței de muncă și formarea navigatorilor este de a păstra și a crește ocuparea forței de muncă a navigatorilor din Norvegia și SEE, de a garanta recrutarea și formarea calificată a navigatorilor și de a ameliora poziția concurențială a întreprinderilor care îi angajează. În același timp, sistemul are un obiectiv strategic mai larg, cel de a păstra și dezvolta know-how-ul în industriile maritime în general și de a îmbunătăți siguranța

               Temeiul legal

               Buget anual fixat prin decizia Parlamentului norvegian și Regulamentul (CE) nr. 1720 din 21 decembrie 2005

               Cheltuieli anuale planificate

               Sistem de ajutor

               Cheltuieli anuale planificate pentru 2006:
               Pentru sistemul de ajutor

               1 210 milioane NOK

               152 milioane EUR

               Pentru modificările notificate ale sistemului pentru 2006

               45 milioane NOK

               5,65 milioane EUR

               Durată

               Sistemul de rambursare a impozitului se supune deciziilor bugetare anuale ale Parlamentului norvegian care fixează domeniul de aplicare al acestuia. Prin urmare, sistemul se limitează la exercițiul financiar anual. Prelungirea anuală a sistemului este condiționată de creditele bugetare ale anului financiar următor. În principiu, sistemul nu este stabilit pentru o anumită perioadă de timp, dar, dacă rămâne operațional, va fi din nou notificat în zece ani

               Intensitatea maximă a sistemului de ajutor

               Sistemul de ajutor rambursează armatorilor impozitele și contribuțiile la asigurările sociale percepute de la navigatori, precum și contribuțiile la asigurările sociale achitate de armatori
               Rambursările nu pot în niciun caz depăși cifra impozitului pe venit și contribuțiile la asigurările sociale achitate

               Sectoare economice

               Transport maritim

               Denumirea și adresa autorității care acordă ajutorul

                           Ministry of Trade and Industry

                           P.O. Box 8014 Dep

                           N-0030 Oslo