title: Decizia Comisiei din 27 martie 2014 de recunoaștere a Bureau Veritas Certification Holding SAS drept organizație de monitorizare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 995/2010 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a obligațiilor care revin operatorilor care introduc pe piață lemn și produse din lemn

text:
               8.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/9

         DECIZIA COMISIEI
   din 27 martie 2014
   de recunoaștere a Bureau Veritas Certification Holding SAS drept organizație de monitorizare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 995/2010 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a obligațiilor care revin operatorilor care introduc pe piață lemn și produse din lemn
   (2014/C 103/06)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 995/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 de stabilire a obligațiilor care revin operatorilor care introduc pe piață lemn și produse din lemn (1), în special articolul 8 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               La 21 decembrie 2012, Comisia Europeană a primit o cerere de recunoaștere depusă de Bureau Veritas Certification Holding SAS, în care aceasta își declară intenția de a funcționa ca organizație de monitorizare în toate statele membre.

               (2)

               Solicitantul a prezentat o actualizare a cererii sale la 22 ianuarie 2013.

               (3)

               În conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din Regulamentul delegat (UE) nr. 363/2012 al Comisiei din 23 februarie 2012 privind normele de procedură pentru recunoașterea și retragerea recunoașterii organizațiilor de monitorizare, prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 995/2010 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a obligațiilor care revin operatorilor care introduc pe piață lemn și produse din lemn (2), la 9 iulie 2013 Comisia Europeană a transmis spre consultare statelor membre în cauză cererea menționată. În termenul obligatoriu de o lună nu s-au primit observații.

               (4)

               La 12 septembrie 2013 a avut loc, la Bruxelles, o reuniune a grupului de coordonare din cadrul Comisiei instituit special pentru a evalua cererile privind organizațiile de monitorizare, la care solicitantul și-a prezentat cererea în persoană.

               (5)

               În conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 363/2012, solicitantului i sau cerut informații suplimentare într-un mesaj electronic din data de 19 octombrie 2013.

               (6)

               Solicitantul a furnizat, la 25 octombrie 2013, informațiile și clarificările suplimentare cerute.

               (7)

               Pe baza documentelor prezentate de solicitant, la 19 decembrie 2013 grupul de coordonare a concluzionat că cererea îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 995/2010, iar solicitantul poate fi recunoscut de Comisie ca organizație de monitorizare.

               (8)

               Comisia Europeană a evaluat pe baza tuturor documentelor justificative prezentate dacă solicitantul îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 995/2010 și consideră că Bureau Veritas Certification Holding SAS, 67-71 Boulevard du Château, 92200 Neuilly-sur-Seine; nr. de identificare 775 690 621 R.C.S. Nanterre, Franța îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 995/2010,

         DECIDE:
   Articolul 1
   Bureau Veritas Certification Holding SAS, 67-71 Boulevard du Château, 92200 Neuilly-sur-Seine; nr. de identificare 775 690 621 R.C.S. Nanterre, Franța este recunoscută ca organizație de monitorizare în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 995/2010.
   Articolul 2
   Directorului general al Direcției Generale Mediu îi revine sarcina de a se asigura că solicitantul și autoritățile competente din toate statele membre sunt informate cu privire la prezenta decizie și că textul prezentei decizii se publică fără întârziere pe site-ul Comisiei.

      Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2014.

            Pentru Comisie

         Janez POTOČNIK

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 295, 12.11.2010, p. 23.

      (2)  JO L 115, 27.4.2012, p. 12.


title: Decizia Consiliului din 21 februarie 2006 privind încheierea Acordului între Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei de extindere la Danemarca a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe și ale Regulamentului (CE) nr. 2725/2000 al Consiliului privind instituirea sistemului „Eurodac” pentru compararea amprentelor digitale în scopul aplicării eficiente a Convenției de la Dublin

text:
Anunţ juridic important

|

32006D0188

Official Journal L 066 , 08/03/2006 P. 0037 - 0037

		20060221Decizia Consiliuluidin 21 februarie 2006privind încheierea Acordului între Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei de extindere la Danemarca a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe și ale Regulamentului (CE) nr. 2725/2000 al Consiliului privind instituirea sistemului "Eurodac" pentru compararea amprentelor digitale în scopul aplicării eficiente a Convenției de la Dublin(2006/188/CE)CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 63 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 300 alineatul (2) primul paragraf prima teză și articolul 300 alineatul (3) primul paragraf,având în vedere propunerea Comisiei,având în vedere avizul Parlamentului European [1],întrucât:(1) Comisia a negociat în numele Comunității un acord între Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei de extindere la Danemarca a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 343/2003 [2] al Consiliului și ale Regulamentului (CE) nr. 2725/2000 al Consiliului [3].(2) Acordul a fost semnat, în numele Comunității Europene, la 13 martie 2005, sub rezerva unei posibile încheieri la o dată ulterioară, în conformitate cu decizia Consiliului din 13 iunie 2005.(3) În conformitate cu articolul 3 din Protocolul privind poziția Regatului Unit și a Irlandei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Regatul Unit și Irlanda vor participa la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.(4) În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive și nu are obligații în temeiul acesteia și nici nu se supune aplicării sale.(5) Prezentul acord ar trebui aprobat,DECIDE:Articolul 1Acordul între Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei de extindere la Danemarca a dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe și ale Regulamentului (CE) nr. 2725/2000 al Consiliului privind instituirea sistemului "Eurodac" pentru compararea amprentelor digitale în scopul aplicării eficiente a Convenției de la Dublin se aprobă în numele Comunității.Articolul 2Președintele Consiliului procedează la notificarea prevăzută la articolul 10 alineatul (2) din acord [4].Articolul 3Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 2006.Pentru ConsiliuPreședinteleK. Gastinger[1] Aviz emis la 13 decembrie 2005 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).[2] JO L 50, 25.2.2003, p. 1.[3] JO L 316, 15.12.2000, p. 1.[4] Data intrării în vigoare a acordului este prima zi a celei de-a doua luni următoare notificării efectuate de către părțile contractante.--------------------------------------------------


title: 2012/309/UE: Decizia Consiliului din 10 mai 2012 de desemnare a Capitalei europene a culturii pentru anul 2016 în Spania și Polonia

text:
               15.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 154/11

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 10 mai 2012
   de desemnare a Capitalei europene a culturii pentru anul 2016 în Spania și Polonia
   (2012/309/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Decizia nr. 1622/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 2006 de stabilire a unei acțiuni comunitare în favoarea evenimentului „Capitala europeană a culturii” pentru perioada 2007-2019 (1), în special articolul 9 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere raportul Comitetului de selecție din iunie 2011 privind procesul de selecție a Capitalelor europene ale culturii în Spania, respectiv în Polonia,
   întrucât:
   Criteriile menționate la articolul 4 din Decizia nr. 1622/2006/CE sunt îndeplinite pe deplin,
   ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Donostia-San Sebastián și Wrocław sunt desemnate „Capitale europene ale culturii 2016” în Spania și Polonia.
   Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 10 mai 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         U. ELBÆK

      (1)  JO L 304, 3.11.2006, p. 1.


title: Decizia Consiliului din 15 decembrie 2014 de numire a unui membru în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Germania

text:
               17.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 453/2

         DECIZIA CONSILIULUI
   din 15 decembrie 2014
   de numire a unui membru în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Germania
   (2014/C 453/02)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2062/94 al Consiliului din 18 iulie 1994 privind înființarea Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă (1), în special articolul 8,
   având în vedere listele de candidați prezentate Consiliului de către guvernele statelor membre și de către organizațiile lucrătorilor și cele patronale,
   având în vedere listele membrilor și supleanților în cadrul Comitetului consultativ pentru securitate și sănătate la locul de muncă,
   întrucât:

               (1)

               Prin deciziile sale din 2 decembrie 2013 (2) și din 12 iunie 2014 (3), Consiliul a numit membrii și supleanții în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru perioada care se încheie la 7 noiembrie 2016.

               (2)

               Organizația lucrătorilor Confederația Europeană a Sindicatelor (ETUC) a prezentat o candidatură pentru ocuparea unui post vacant,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Este numită în calitate de membru în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă, pentru perioada care se încheie la 7 noiembrie 2016:
   II.   REPREZENTANȚII ORGANIZAȚIILOR LUCRĂTORILOR

               Țara

               Membru

               Germania

               doamna Sonja KÖNIG

         Articolul 2
   Consiliul numește membrii și supleanții încă nenominalizați la o dată ulterioară.
   Articolul 3
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. MARTINA

      (1)  JO L 216, 20.8.1994, p. 1.

      (2)  Decizia Consiliului din 2 decembrie 2013 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă (JO C 360, 10.12.2013, p. 8).

      (3)  Decizia Consiliului din 12 iunie 2014 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Lituania și Malta (JO C 182, 14.6.2014, p. 14); Decizia Consiliului din 12 iunie 2014 de numire a membrilor și a membrilor supleanți în cadrul Consiliului de conducere al Agenției Europene pentru Sănătate și Securitate în Muncă pentru Franța (JO C 186, 18.6.2014, p. 5).


title: Decizia nr. 357/15/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 23 septembrie 2015 de încheiere a procedurii oficiale de investigare privind ajutorul de stat acordat în favoarea societății Sandefjord Fotball AS (Norvegia) [2016/906]

text:
               9.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 152/59

         DECIZIA NR. 357/15/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
   din 23 septembrie 2015
   de încheiere a procedurii oficiale de investigare privind ajutorul de stat acordat în favoarea societății Sandefjord Fotball AS (Norvegia) [2016/906]
   AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE („AUTORITATEA”),
   având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 61 și protocolul 26 la acesta,
   având în vedere Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,
   având în vedere Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Protocolul 3”), în special articolul 7 alineatul (3) din partea II,
   întrucât:
   I.   FAPTELE

   1.   Procedură

               (1)

               În urma primirii unor plângeri și a informațiilor de piață, la 31 octombrie 2013 autoritatea a notificat autoritățile norvegiene în legătură cu acuzațiile privind acordarea de ajutoare de stat pentru finanțarea noului stadion de fotbal din Sandefjord (documentul nr. 686574). În aceeași scrisoare, autoritatea a solicitat informații cu privire la presupusa măsură de ajutor, pe care autoritățile norvegiene le-au furnizat la 29 noiembrie 2013 (documentele nr. 691773 și nr. 691774).

               (2)

               La 16 ianuarie 2014, autoritatea a solicitat din partea autorităților norvegiene informații suplimentare (documentul nr. 694963), care au fost furnizate la 14 februarie 2014 (documentul nr. 699518).

               (3)

               Pe baza informațiilor aflate la dispoziția sa, la 22 octombrie 2014 autoritatea a hotărât să adopte Decizia nr. 444/14/COL de inițiere a procedurii oficiale de investigare privind ajutorul acordat în favoarea societății Sandefjord Fotball AS și a invitat autoritățile norvegiene să prezinte observații. Decizia a fost publicată în Jurnalul Oficial la 15 ianuarie 2015, părțile terțe fiind invitate să prezinte observații în termen de o lună de la publicare.

               (4)

               Autoritățile norvegiene au primit o prelungire a termenului-limită de prezentare a observațiilor, până la data de 23 decembrie 2014, și au prezentat observații la data respectivă (documentele nr. 733899-733901). Autoritatea nu a primit alte observații.

         2.   Beneficiarul – Sandefjord Fotball AS

               (5)

               Clubul Sandefjord Fotball este o asociație înființată în 1998 pe baza unui acord de cooperare încheiat între cele mai mari cluburi de fotbal din zona Sandefjord, și anume Sandefjord Ballklubb și IL Runar. Obiectivul cooperării a fost crearea unei echipe de fotbal profesionist în Sandefjord, care să poată juca în prima ligă din Norvegia.

               (6)

               Sandefjord Fotball AS, o societate cu răspundere limitată, deține echipa de fotbal profesionist („echipa de elită”) (1). Cooperarea dintre clubul Sandefjord Fotball și societatea Sandefjord Fotball AS este reglementată de cerințele impuse de Asociația Norvegiană de Fotbal. Clubul mai deține o echipă de amatori și o echipă de juniori. De asemenea, clubul organizează școli de vară de fotbal și concursuri regionale de fotbal pentru jucători amatori tineri.

         3.   Descrierea măsurii

   3.1.
         Context

               (7)

               Până în 2007, echipa de elită a clubului Sandefjord Fotball a utilizat stadionul municipal din Bugårdsparken pentru antrenamente și meciuri. Cu toate acestea, stadionul nu îndeplinea cerințele prevăzute de Federația Norvegiană de Fotbal pentru cluburile care joacă în prima ligă. Modernizarea stadionului existent a fost estimată la aproximativ 40 de milioane NOK, sumă pe care administrația locală din Sandefjord nu a fost dispusă să o investească.

         3.2.
         Construcția noului stadion

               (8)

               În 2005, municipalitatea Sandefjord și societatea Sandefjord Fotball AS au discutat posibilitatea de a construi un stadion nou. Municipalitatea a acceptat să furnizeze terenul necesar și societatea Sandefjord Fotball AS a acceptat să finanțeze și să exploateze stadionul.

               (9)

               Municipalitatea a achiziționat mai multe parcele de teren situate în zona Pindsle în schimbul unei sume totale de aproximativ 3,7 milioane NOK. La momentul respectiv, terenul respectiv făcea parte din categoria terenurilor arabile. Decizia municipalității din 6 septembrie 2005 de autorizare a achiziției a prevăzut modificarea încadrării funcționale a terenului în teren de uz comercial și construirea unui stadion. În noul plan de urbanism, terenul a fost divizat în două părți: parcela 152/96 a fost destinată utilizării mixte ca stadion și în scopuri comerciale, iar parcela 152/97 a fost destinată utilizării în scopuri comerciale. În temeiul unui acord din 28 noiembrie 2006, ambele parcele de teren au fost transferate ulterior către două filiale deținute în întregime de Sandefjord Fotball AS: parcela 152/96 a fost transferată către Sandefjord Fotball Stadion AS, iar parcela 152/97 a fost transferată către Sandefjord Fotball Næring AS.

               (10)

               Conform acordului, Sandefjord Fotball AS era responsabilă de organizarea finanțării necesare pentru construirea stadionului. Costurile de construcție au fost estimate la 110 milioane NOK pentru proiect. Sandefjord Fotball AS urma să contribuie cu 70 de milioane NOK din fonduri proprii și de la investitori externi, vânzarea drepturilor de denumire etc. și să contracteze un împrumut pentru valoarea rămasă de 40 de milioane NOK. Contribuția societății Sandefjord Fotball AS ar fi majorată parțial de vânzarea terenului destinat utilizării în scopuri comerciale (parcela 152/97) către Pindsle Property AS.

               (11)

               Pe lângă construcția stadionului, acordul conținea o serie de obligații suplimentare. În special, Sandefjord Fotball AS a acceptat să execute lucrări rutiere pe amplasamentul stadionului și să suporte cheltuielile ocazionate de dezafectarea vechiului stadion, inclusiv reparații.

               (12)

               La scurt timp după încheierea acordului, acțiunile societății Sandefjord Fotball Næring AS, care deținea parcela 152/97, au fost achiziționate de Pindsle Property AS în schimbul sumei de 40 de milioane NOK. Nu s-a efectuat nicio evaluare a societății înainte de vânzare.

               (13)

               Noul stadion a fost finalizat în iulie 2007, costurile totale de construcție ridicându-se la 110 milioane NOK (2). Pe lângă terenul de fotbal și tribune, stadionul conține o serie de alte amenajări, printre care o pistă de atletism, un centru de fitness și săli de reuniune. Acestea sunt închiriate gratuit către alte organizații (în principal organizații sportive la nivel de amatori).

         3.3.
         Vânzarea ulterioară a stadionului

               (14)

               În 2009, Sandefjord Fotball AS s-a confruntat cu dificultăți financiare. Clubul a decis să atragă fonduri prin vânzarea Sandefjord Fotball Stadion AS (societatea care deținea stadionul și proprietățile adiacente de pe parcela 152/96) către Pindsle Property AS. De această dată, legislația norvegiană a impus efectuarea unei evaluări a societății de către un terț, întrucât mai multe persoane ocupau poziții în consiliul de administrație și dețineau acțiuni atât în societate, cât și în Pindsle Property AS.

               (15)

               Conform raportului din 6 aprilie 2009 al expertului, valoarea Sandefjord Fotball Stadion AS se ridica la o sumă cuprinsă între 14 milioane NOK și 16 milioane NOK. Societatea a fost vândută la un preț de 15 milioane NOK la 9 iunie 2009.

         4.   Decizia de inițiere a procedurii

               (16)

               La 22 octombrie 2014, autoritatea a emis Decizia nr. 444/14/COL de inițiere a procedurii oficiale de investigare privind ajutorul acordat în favoarea societății Sandefjord Fotball AS.

               (17)

               În decizia sa, autoritatea a ajuns la concluzia preliminară conform căreia transferul terenurilor către Sandefjord Fotball AS constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. În special, autoritatea a considerat că transferul a avut loc la un preț mai mic decât valoarea de piață, atât pentru parcela 152/96 (destinată utilizării mixte ca stadion și în scopuri comerciale), cât și pentru parcela 152/97 (destinată utilizării în scopuri comerciale).

               (18)

               Întrucât autoritățile norvegiene nu au prezentat niciun argument în ceea ce privește evaluarea compatibilității, autoritatea a avut îndoieli că măsura poate fi considerată compatibilă cu funcționarea Acordului privind SEE.

         5.   Observațiile transmise de autoritățile norvegiene

               (19)

               Autoritățile norvegiene au prezentat observații privind decizia de inițiere a procedurii prin scrisoarea din 23 decembrie 2014 (documentele nr. 733899-733901).

         5.1.
         Tranzacția nu implică un ajutor de stat

               (20)

               În observațiile prezentate, autoritățile norvegiene susțin că transferul terenului de la municipalitatea Sandefjord către Sandefjord Fotball AS nu constituie ajutor de stat, întrucât nu a implicat niciun avantaj pentru presupusul beneficiar.

               (21)

               Autoritățile norvegiene susțin, în special, că valoarea de piață a terenului în cauză era negativă la momentul tranzacției și au prezentat în acest sens o expertiză din 5 februarie 2014. Principalul motiv pentru presupusa valoare negativă a terenurilor este că Sandefjord Fotball AS avea obligația (ca urmare a transferului de terenuri, precum și în temeiul normelor care stabileau destinația acestora) de a construi un stadion de fotbal ca parte a tranzacției, iar costul de construcție a stadionului depășea valoarea terenului.

               (22)

               Potrivit autorităților norvegiene, obligația de a construi un stadion a putut fi impusă în mod valabil ca „obligație specială” în conformitate cu punctul 2.2 litera (c) partea V din Orientările Autorității privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice (denumite în continuare „Orientările privind vânzarea de terenuri”) (3).

         5.2.
         Orice valoare a ajutorului ar fi foarte limitată

               (23)

               În ceea ce privește valoarea presupusului ajutor de stat, autoritățile norvegiene susțin că, în cazul în care autoritatea ar constata că terenul în cauză avea o valoare de piață pozitivă, valoarea respectivă ar fi foarte limitată.

               (24)

               Autoritățile norvegiene au explicat că terenurile agricole se bucură de o protecție specială în Norvegia. Vânzarea și/sau schimbarea destinației terenurilor fac obiectul unor controale stricte din partea comisiilor agricole regionale. În cazul terenurilor în speță, comisia agricolă competentă a acceptat propunerea de reafectare a acestora numai pe baza obiectivului de interes public de a construi un stadion. Nu ar fi fost posibil ca un dezvoltator să achiziționeze terenul pentru utilizare exclusivă în scopuri comerciale. Prin urmare, principiul investitorului în economia de piață nu poate fi aplicat în cazul transferului de teren. În schimb, autoritățile norvegiene consideră că orice evaluare de piață ar trebui să se bazeze pe prețul terenurilor agricole, care era singura utilizare alternativă realistă.

               (25)

               În subsidiar, în ceea ce privește valoarea terenului destinat utilizării în scopuri comerciale (parcela 152/97), autoritățile norvegiene susțin că Pindsle Property AS, societatea care a achiziționat Sandefjord Fotball Næring AS în schimbul sumei de 40 de milioane NOK, a plătit mai mult decât prețul pieței. În sprijinul acestui argument, autoritățile norvegiene fac trimitere la raportul de evaluare (anexa 11 la documentul nr. 699518), care a concluzionat că parcela 152/97 avea o valoare de piață de aproximativ 15 milioane NOK (4). Evaluarea se bazează pe prețul mediu al terenului destinat utilizării în scopuri comerciale în zona Pindsle la momentul tranzacției.

               (26)

               De asemenea, autoritățile norvegiene susțin că, în orice caz, pentru a calcula valoarea ajutorului trebuie să fie efectuate anumite deduceri. Deducerile rezultă din anumite obligații pe care Sandefjord Fotball AS și le-a asumat în beneficiul municipalității în temeiul acordului din 28 noiembrie 2006: (i) suma de 2,6 milioane NOK pentru renovarea vechiului stadion; (ii) suma de 400 000 NOK pentru înlocuirea reflectoarelor de pe vechiul stadion; (iii) suma de 1,5 milioane NOK pentru construirea unui pasaj pietonal; și (iv) suma de 5 milioane NOK pentru construirea unui sens giratoriu și a unei treceri de pietoni. Prin urmare, în total, acordul prevedea că Sandefjord Fotball AS trebuie să suporte costuri de 9,5 milioane NOK (conform estimărilor la momentul respectiv) în vederea furnizării de servicii pentru municipalitate (5).

         5.3.
         Orice ajutor de stat potențial ar trebui să fie declarat compatibil

               (27)

               Autoritățile norvegiene susțin că, în cazul în care autoritatea identifică o componentă de ajutor de stat în cadrul operațiunii în cauză, un astfel de ajutor ar trebui să fie declarat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din acord.

               (28)

               Autoritățile norvegiene subliniază faptul că promovarea sportului, inclusiv construirea unei infrastructuri sportive, constituie un obiectiv de interes comun. De asemenea, autoritățile norvegiene susțin că ajutorul de stat este un instrument necesar și adecvat în speță.

               (29)

               În special, conform explicațiilor autorităților norvegiene, era nevoie de un stadion nou în Sandefjord. Autoritățile norvegiene subliniază presiunea cauzată de rulajul mare de pe stadionul municipal existent, care era utilizat de Sandefjord Fotball și de alte echipe la momentul respectiv. De asemenea, era necesar un stadion mai modern care să răspundă cerințelor de autorizare ale Asociației Norvegiene de Fotbal pentru a permite echipei de elită Sandefjord Fotball – care a activat în temeiul unei derogări temporare – să rămână în prima ligă norvegiană.

               (30)

               Municipalitatea Sandefjord a examinat posibilitatea modernizării stadionului existent, care, cu toate acestea, nu ar fi rezolvat problema capacității insuficiente. În schimb, construirea unui stadion nou ar soluționa atât problemele legate de capacitate, cât și pe cele legate de autorizare și, în plus, ar crea o locație destinată fotbalului în departamentul Vestfold. Astfel cum se poate observa din tabelul de mai jos, noul stadion este utilizat de mai multe cluburi. De asemenea, vechiul stadion municipal a fost renovat (cu fonduri din partea societății Sandefjord Fotball AS) și este utilizat la capacitate maximă în prezent de cluburile sportive locale (atletism și fotbal), de școli și de publicul larg. Din tabel rezultă, de asemenea, că în Sandefjord a fost nevoie de un stadion nou și că ajutorul de stat era adecvat. De asemenea, modernizarea stadionului existent ar fi necesitat o investiție de aproximativ 40 de milioane NOK din partea municipalității, fără să se întrevadă vreo perspectivă de a atrage fonduri private.

               (31)

               Autoritățile norvegiene susțin, de asemenea, că ajutorul este proporțional. În primul rând, autoritățile norvegiene subliniază faptul că cele mai multe dintre costurile de investiții pentru noul stadion au fost finanțate de Sandefjord Fotball AS, care a contribuit cu suma maximă posibilă la costurile de construcție din fonduri proprii și credite bancare. Contribuția proprie a asigurat faptul că valoarea ajutorului este menținută la minimul necesar.

               (32)

               Autoritățile norvegiene subliniază, de asemenea, activitățile sportive sociale și pentru amatori de natură neeconomică care au fost posibile prin construcția stadionului. În prezent, stadionul municipal existent este disponibil pentru activități sportive la nivel de amatori. De asemenea, o serie de activități sportive și sociale pentru amatori, inclusiv evenimente școlare, au loc periodic pe noul stadion.

               (33)

               Pentru a ilustra acest punct, autoritățile norvegiene au prezentat următorul tabel care rezumă gradul de ocupare anual estimat al stadionului de către diferiți utilizatori pentru perioada 2007-2014:

                           Club

                           Activități

                           Ore pe an

                           Plată

                           Echipa de elită Sandefjord Fotball

                           20 de meciuri (aprilie-octombrie/noiembrie) 100 de ore
                           Antrenament aprilie-octombrie/noiembrie 2 ore × 5 × 16 = 160 de ore (6)

                           260

                           Da

                           Echipele de juniori și de debutanți Sandefjord Fotball

                           Antrenamente și meciuri mai-septembrie

                           60

                           Da

                           Cluburi de cooperare

                           Antrenamente și meciuri mai-septembrie

                           30

                           Nu

                           Cluburi de cooperare

                           Spații pentru cursuri și conferințe, festivități, forum pentru antrenori și administratori, prelegeri

                           30

                           Nu

                           Sandar IL (club sportiv)

                           Meciuri de finală pentru categoria de vârstă 14-19 ani în cadrul cupei Sandar, inclusiv ceremonia de deschidere (și utilizarea vestiarelor)

                           25

                           Nu

                           Vestfold Fotballkrets (asociație fotbalistică la nivelul departamentului)

                           Adunări ale echipelor din Sandefjord și din restul departamentului pentru categoria de vârstă 14-16 ani, inclusiv antrenamente și meciuri, cursuri și instruire pentru antrenori

                           30

                           Nu

                           Sandefjord Fotball Bredde (activități sportive pentru copii și tineri), turnee pentru amatori

                           Administrația clubului utilizează incinta pentru cursuri și conferințe. Școală de fotbal în timpul vacanțelor de vară, de toamnă și de Paște, pentru categoria de vârstă 6-12 ani, pe terenul de fotbal. Turnee pentru amatori „Cupe ale întreprinderilor”

                           90

                           Nu

               (34)

               De asemenea, școlile învecinate și mai multe cluburi sportive folosesc pista de atletism în timpul săptămânii. Există, de asemenea, zile de activități organizate de școli care se desfășoară pe stadion.

               (35)

               Prin urmare, utilizarea stadionului pentru activități diferite de sportul profesionist reprezintă mai mult de 50 %. Principala limitare în calea unei eventuale creșteri a utilizării stadionului pentru activități diferite de sportul profesionist constă în reziliența gazonului natural (7). Echipa profesionistă se bucură de acces preferențial pe stadion prin rezervarea terenului de fotbal pentru meciurile jucate pe teren propriu și de acces preferențial pe terenul de fotbal pentru antrenament. Spațiile interioare (de exemplu, vestiare și spații de birouri, dulapuri) pot fi folosite de către orice organizație pe tot parcursul anului.

               (36)

               Astfel cum se poate observa din tabelul de mai sus, majoritatea utilizatorilor neprofesioniști ai stadionului nu plătesc chirie. În același timp, echipa de elită plătește o chirie anuală de 3 milioane NOK plus 20 % din vânzările de bilete pentru utilizarea stadionului. Autoritățile norvegiene consideră că suma respectivă corespunde valorii de piață a chiriei: echipe comparabile plătesc o chirie pe oră cuprinsă între 2 000 și 5 000 NOK, care în ansamblu se ridică la o chirie totală anuală mai mică de 3 milioane NOK. Prin urmare, autoritățile norvegiene consideră că echipa de elită Sandefjord Fotball nu beneficiază de niciun avantaj față de concurenții săi de pe urma chiriei pe care o achită pentru utilizarea stadionului.

               (37)

               De asemenea, autoritățile norvegiene subliniază că orice efect asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței ar fi foarte limitat, din cauza caracterului local al clubului. În general, biletele pentru meciurile jucate pe teren propriu sunt vândute numai la nivel local și către suporterii echipelor norvegiene vizitatoare. Veniturile din vânzările la chioșcuri în timpul meciurilor variază între 600 000 NOK și 1 milion NOK pe an. În ceea ce privește produsele de marcă, piața este limitată în mare parte la suporterii din regiunea Vestfold. Nu există concurență între cluburi în ceea ce privește produsele respective. Denumirea arenei a fost vândută societății Komplett.no, care este un magazin online de produse electronice cu sediul în Sandefjord. Publicitatea pe stadion este permisă numai întreprinderilor locale.

               (38)

               Inclusiv în ceea ce privește piața de jucători, efectul asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței este limitat. Sandefjord Fotball AS vinde jucători numai într-o măsură foarte redusă și numai către alte cluburi norvegiene. De exemplu, în perioada 2011-2013, transferurile de jucători au condus la un venit de doar 1,35 milioane NOK, iar costurile au fost de 860 000 NOK.

               (39)

               În ceea ce privește drepturile de televizare, autoritățile norvegiene au explicat că acestea sunt gestionate la nivel central de către Asociația Norvegiană de Fotbal. Cota din încasări a unui club depinde de locul pe care se clasează în primele două ligi norvegiene. Întrucât nu există un interes real pentru liga de fotbal norvegiană în afara Norvegiei, drepturile de televizare nu au niciun impact real asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței.

         II.   EVALUARE

   1.   Existența unui ajutor de stat

               (40)

               Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE prevede următoarele: „Cu excepția dispozițiilor contrare din prezentul acord, orice ajutor acordat de statele membre ale CE, de statele AELS sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției de anumite bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre părțile contractante, este incompatibil cu funcționarea prezentului acord”.

               (41)

               Aceasta înseamnă că o măsură constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE dacă se îndeplinesc cumulativ următoarele condiții: măsura este acordată de stat sau prin intermediul resurselor de stat, conferă un avantaj economic selectiv unei întreprinderi și este susceptibilă să afecteze schimburile comerciale între părțile contractante și să denatureze concurența.

         1.1.
         Resurse de stat

               (42)

               Pentru a constitui ajutor de stat, o măsură trebuie să fie acordată de către stat sau prin intermediul resurselor de stat. Conceptul de stat nu se referă numai la guvernul central, ci cuprinde toate nivelurile administrației publice (inclusiv municipalitățile), precum și întreprinderile publice (8).

               (43)

               Terenurile în cauză au fost achiziționate de municipalitatea Sandefjord și transferate ulterior către două filiale ale societății Sandefjord Fotball AS. Prin urmare, autoritatea concluzionează că transferul terenurilor implică resurse de stat.

         1.2.
         Întreprindere

               (44)

               Conform jurisprudenței constante, întreprinderile sunt entități care desfășoară activități economice, indiferent de statutul juridic și de modul în care sunt finanțate (9). Activitățile economice sunt activități care constau în oferirea de bunuri sau servicii pe o piață (10).

               (45)

               Sandefjord Fotball AS este un club de fotbal profesionist organizat ca o întreprindere privată. Acesta este activ pe mai multe piețe, cum ar fi piața transferurilor de jucători de fotbal, a vânzării de bilete, a drepturilor de televizare, a suvenirurilor pentru suporteri și a sponsorizărilor.

               (46)

               Prin urmare, autoritatea concluzionează că Sandefjord Fotball AS constituie o întreprindere în sensul articolului 61 din Acordul privind SEE.

         1.3.
         Avantaj economic

               (47)

               Transferul de teren către o întreprindere poate conferi un avantaj economic, în special în cazul în care acesta are loc la un preț sub prețul pieței.

               (48)

               O tranzacție având ca obiect transferul de resurse de stat nu constituie ajutor de stat atunci când este efectuată în conformitate cu condițiile normale de piață, astfel încât nu conferă un avantaj unei întreprinderi (11). Acesta este cunoscut drept testul operatorului economic privat în economia de piață.

         1.3.1.   Transferul parcelei de teren 152/96

               (49)

               La momentul transferului către Sandefjord Fotball AS, parcela 152/96 era destinată construirii unui stadion de fotbal și utilizării în scopuri comerciale. Prin urmare, orice construcție pe teren trebuia să includă un stadion pentru a primi autorizația de construcție. Întrucât costurile de construcție a stadionului au depășit orice valoare potențială a terenului, autoritățile norvegiene susțin că prețul pieței pentru parcela 152/96 a fost zero, sau chiar negativ.

               (50)

               Autoritatea constată că obligațiile legate de destinația terenurilor pot influența prețul de piață al unui teren. Cu toate acestea, obligația de a construi un stadion de fotbal nu poate reduce prețul de piață la zero, în special în cazul unei tranzacții care vizează sprijinirea unui club de fotbal pentru construirea unui stadion nou (12).

               (51)

               De asemenea, autoritatea face trimitere la secțiunea 2.2 litera (d) din orientările privind vânzarea de terenuri, care prevede că, în principiu, „valoarea de piață nu trebuie să fie fixată sub costurile de bază (13) pentru o perioadă de cel puțin trei ani după achiziție, cu excepția cazului în care evaluatorul independent identifică în mod specific o scădere generală a prețurilor de piață ale terenurilor și clădirilor pe piața relevantă”. În speță, municipalitatea Sandefjord a achiziționat terenul care a fost ulterior divizat în parcelele 152/96 și 152/97 în schimbul sumei de 3,7 milioane NOK. Autoritatea constată că transferul de teren către Sandefjord Fotball AS a avut loc la un preț mai mic decât costul de achiziție suportat de municipalitate.

               (52)

               Pe baza celor de mai sus, autoritatea concluzionează că transferul parcelei 152/96 a conferit un avantaj economic societății Sandefjord Fotball AS.

         1.3.2.   Transferul parcelei de teren 152/97

               (53)

               La momentul transferului către Sandefjord Fotball AS, parcela 152/97 era destinată utilizării în scopuri comerciale. Autoritățile norvegiene susțin că transferul parcelei 152/97 ar trebui evaluat în contextul acordului din 28 noiembrie 2006, care prevede în special obligația clubului de fotbal de a construi stadionul în schimbul terenului. Având în vedere că valoarea estimată a costurilor de construcție a stadionului depășea valoarea terenului, transferul nu ar fi putut implica acordarea unui avantaj economic.

               (54)

               Autoritatea constată că parcela 152/97 este destinată utilizării în scopuri comerciale. Prin urmare, în conformitate cu normele de urbanism, nu există nicio obligație de a construi un stadion pe respectiva parcelă de teren. De asemenea, nu exista la momentul transferului către societatea Sandefjord Fotball AS nicio restricție obligatorie decurgând din destinația agricolă anterioară a terenului. Numai acordul din 28 noiembrie 2006 prevede obligația societății Sandefjord Fotball AS de a organiza și a finanța construcția stadionului. Acordul este singurul instrument juridic care prevede vânzarea parcelei 152/97 pentru finanțarea unei părți a construcției.

               (55)

               Autoritatea consideră că un operator economic privat în economia de piață care ar fi vândut un teren nu ar fi impus astfel de condiții pentru construcția sau finanțarea unui stadion. Prin urmare, autoritatea nu poate accepta argumentul potrivit căruia legătura contractuală dintre transferul parcelei 152/97 către Sandefjord Fotball AS și construcția stadionului ar trebui să fie luată în considerare la evaluarea existenței unui avantaj economic.

               (56)

               De asemenea, autoritatea observă că, la puțin timp după efectuarea transferului, Sandefjord Fotball AS a vândut acțiunile deținute în Sandefjord Fotball Næring AS, societatea care deținea parcela 152/97, către Pindsle Property AS, în schimbul sumei de 40 de milioane NOK. Vânzarea indică faptul că terenul în cauză avea o valoare economică.

               (57)

               Pe baza celor de mai sus, autoritatea concluzionează că transferul parcelei 152/97 a conferit un avantaj economic societății Sandefjord Fotball AS.

         1.4.
         Caracterul selectiv

               (58)

               Presupusul ajutor de stat rezultă dintr-o tranzacție între municipalitatea Sandefjord și societatea Sandefjord Fotball AS. Aceasta reprezintă o măsură selectivă, în sensul articolului 61 din Acordul privind SEE, prin faptul că se referă doar la o anumită întreprindere.

         1.5.
         Denaturarea concurenței și efectul asupra schimburilor comerciale între părțile contractante

               (59)

               În conformitate cu jurisprudența privind efectul asupra schimburilor comerciale și denaturarea concurenței, autoritatea „[e]ste obligată nu să stabilească un efect real al acestor ajutoare asupra schimburilor […] și o denaturare efectivă a concurenței, ci trebuie doar să examineze dacă aceste ajutoare sunt susceptibile să afecteze aceste schimburi și să denatureze concurența” (14).

               (60)

               Simplul fapt că ajutorul consolidează poziția unei întreprinderi în comparație cu alte întreprinderi concurente în cadrul schimburilor comerciale din SEE este suficient pentru a concluziona că măsura este de natură să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între părțile contractante la Acordul privind SEE (15).

               (61)

               În 2006, echipa de elită Sandefjord Fotball a jucat în prima ligă norvegiană, cu posibilitatea de a se califica în campionatele europene. De asemenea, pe lângă participarea la competiții fotbalistice, cluburile profesioniste de fotbal desfășoară activități economice pe mai multe piețe, cum ar fi piața transferurilor de jucători profesioniști, publicitate, sponsorizare, comercializarea de produse promoționale sau drepturi de difuzare. Prin urmare, ajutorul acordat unui club de fotbal profesionist poate să consolideze poziția acestuia pe fiecare dintre piețele respective, care, în majoritatea cazurilor, pot include mai multe țări din SEE. În ceea ce privește piața transferurilor de jucători, la momentul respectiv Sandefjord Fotball AS era – și este încă – activă pe piața transferurilor, recrutând eventual jucători din alte țări din SEE.

               (62)

               Prin urmare, autoritatea concluzionează că măsura este de natură să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între părțile contractante la Acordul privind SEE.

         1.6.
         Concluzii privind existența ajutorului

               (63)

               Pe baza constatărilor de mai sus, autoritatea concluzionează că măsura constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.

         1.7.
         Valoarea ajutorului

               (64)

               În ceea ce privește parcela 152/96, autoritatea recunoaște că obligația legată de destinația terenului, și anume construirea unui stadion, reduce valoarea de piață a terenului (16). Cu toate acestea, astfel cum se explică la considerentul 50 de mai sus, un preț de piață egal cu zero nu poate fi justificat în speță. În conformitate cu punctul 2.2 litera (d) din orientările privind vânzarea de terenuri elaborate de autoritate, municipalitatea Sandefjord ar fi trebuit să vândă terenul cel puțin la un preț care să îi acopere costurile de achiziție. Pe această bază, autoritatea consideră că valoarea ajutorului în ceea ce privește parcela respectivă se ridică la 1,9 milioane NOK (17).

               (65)

               În ceea ce privește parcela 152/97, autoritatea constată că Sandefjord Fotball AS a vândut acțiunile deținute în Sandefjord Fotball Næring AS, societatea care deținea parcela 152/97, către Pindsle Property AS în schimbul sumei de 40 de milioane NOK. Pindsle Property AS este o societate privată și nu făcea parte din același grup ca Sandefjord Fotball AS la momentul tranzacției. Prin urmare, vânzarea a avut loc între două societăți independente (18). autoritatea nu a primit nicio dovadă concludentă care să arate că tranzacția nu a avut loc la prețul pieței. În consecință, autoritatea consideră că acesta reprezintă cel mai bun indiciu disponibil al valorii de piață pentru parcela 152/97.

               (66)

               Pe baza celor de mai sus, autoritatea concluzionează că valoarea de piață totală a terenului transferat către Sandefjord Fotball AS s-a ridicat la 41,9 milioane NOK la momentul tranzacției. Cu toate acestea, în temeiul acordului din 28 noiembrie 2006, Sandefjord Fotball AS și-a asumat, de asemenea, o serie de obligații pentru efectuarea de lucrări în numele municipalității Sandefjord. Astfel cum este prevăzut la considerentul 26 de mai sus, costul total estimat al obligațiilor respective s-a ridicat la 9,5 milioane NOK la momentul acordului. Autoritățile norvegiene au explicat că, în absența acordului, lucrările respective ar fi fost efectuate de municipalitate. Prin urmare, autoritatea acceptă faptul că respectivul cost total al lucrărilor – astfel cum a fost prevăzut la momentul acordului – ar trebui să fie dedus din valoarea ajutorului.

               (67)

               Prin urmare, autoritatea concluzionează că ajutorul total acordat societății Sandefjord Fotball AS s-a ridicat la 32,4 milioane NOK.

         2.   Cerințe de procedură

               (68)

               În temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3, „Autoritatea AELS de Supraveghere este informată în timp util, pentru a i se permite să prezinte observații, în legătură cu orice planuri de acordare sau de modificare a unui ajutor […]. Statul în cauză nu își va pune în aplicare măsurile propuse până când procedura nu va avea drept rezultat o decizie finală”.

               (69)

               Transferul terenului în cauză nu a făcut obiectul unei notificări anterioare adresate autorității. Prin urmare, autoritatea concluzionează că autoritățile norvegiene nu și-au respectat obligațiile care le revin în temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3.

         3.   Compatibilitate

               (70)

               Articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE prevede că pot fi considerate ca fiind compatibile cu funcționarea Acordului SEE ajutoarele destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor activități sau a anumitor regiuni economice, în cazul în care acestea nu aduc modificări condițiilor schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun.

               (71)

               Autoritatea constată că nu a emis încă orientări privind ajutorul de stat pentru construirea de infrastructuri sportive. Prin urmare, măsura în cauză va fi evaluată în mod direct în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul privind SEE.

               (72)

               În conformitate cu practica la momentul acordării ajutorului, evaluarea autorității se bazează pe următoarele aspecte:

                           —

                           Vizează măsura un obiectiv de interes comun bine definit?

                           —

                           Este ajutorul bine conceput pentru îndeplinirea obiectivului de interes comun, și anume vizează ajutorul propus o disfuncționalitate a pieței sau un alt obiectiv? În special:

                                       —

                                       Este ajutorul de stat un instrument corespunzător?

                                       —

                                       Există un efect de stimulare, și anume determină ajutorul o modificare a comportamentului întreprinderilor?

                                       —

                                       Este măsura de ajutor proporțională, și anume ar putea fi obținută aceeași modificare a comportamentului prin intermediul unui ajutor de o intensitate inferioară?

                           —

                           Sunt limitate denaturarea concurenței și efectele asupra schimburilor comerciale, astfel încât bilanțul global este pozitiv?

               (73)

               Întrebările de mai sus vor fi abordate în următoarele alineate.

         3.1.
         Obiectivul de interes comun

               (74)

               Autoritatea remarcă, în primul rând, că promovarea sportului nu este menționată în mod direct în Acordul privind SEE ca un obiectiv comun. Cu toate acestea, promovarea sportului poate fi considerată ca făcând parte din promovarea educației, formării și tineretului, precum și a politicilor sociale. O cooperare mai strânsă în aceste domenii este considerată un obiectiv al SEE, astfel cum se prevede în special la articolele 1 și 78 din Acordul privind SEE. Modalitățile de realizare a unei astfel de cooperări consolidate sunt definite în Protocolul 31 la Acordul privind SEE în ceea ce privește cooperarea în domenii specifice în afara celor patru libertăți. Articolul 4 din Protocolul 31 se intitulează „Educație, formare, tineret și sport” și prevede, de exemplu, participarea părților contractante la Anul european al educației prin sport 2004. Aceasta ilustrează legătura strânsă dintre promovarea sportului și obiectivele stabilite în Acordul privind SEE.

               (75)

               Interpretarea este în concordanță cu abordarea adoptată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”). În Uniunea Europeană, promovarea sportului este menționată în mod explicit la articolul 165 din TFUE, care a fost introdus prin Tratatul de la Lisabona. Cu toate acestea, inclusiv înainte de Tratatul de la Lisabona, Comisia a recunoscut specificitatea rolului pe care sportul îl are în cadrul societății europene, prin intermediul structurilor bazate pe voluntariat, în domenii precum sănătatea, educația, integrarea socială și cultura. Începând cu Tratatul de la Lisabona, promovarea sportului a fost recunoscută, de asemenea, ca un factor care contribuie la obiectivele generale ale Strategiei Europa 2020 prin îmbunătățirea capacității de inserție profesională și a mobilității, în special prin acțiuni care promovează incluziunea socială în și prin sport, educație și formare.

               (76)

               Având în vedere cele de mai sus, autoritatea concluzionează că promovarea educației, formării și tineretului prin sport constituie un obiectiv de interes comun. De asemenea, autoritatea observă că finanțarea infrastructurii sportive poate beneficia, de asemenea, de Regulamentul general de exceptare pe categorii în cazul în care sunt îndeplinite anumite condiții. Aceasta demonstrează, de asemenea, că promovarea sportului, inclusiv construirea unei infrastructuri sportive, reprezintă un obiectiv de interes comun.

         3.2.
         Instrumentul adecvat

               (77)

               Pentru a evalua dacă ajutorul de stat este eficace pentru atingerea obiectivului de interes comun identificat, autoritatea trebuie, în primul rând, să identifice și să definească problema care trebuie abordată. Ajutoarele de stat ar trebui să vizeze situațiile în care astfel de ajutoare pot determina o îmbunătățire substanțială pe care piața nu este în măsură să o furnizeze prin mijloace proprii. De asemenea, măsura de ajutor propusă trebuie să fie un instrument corespunzător pentru a aborda obiectivul de interes comun identificat.

               (78)

               Există o disfuncționalitate a pieței recunoscută în furnizarea de stadioane de fotbal în Norvegia sub forma unei lipse a investițiilor comerciale în stadioane, care sunt generatoare de pierderi din punct de vedere structural, întrucât veniturile acestora sunt insuficiente pentru a acoperi costurile de investiție (19).

               (79)

               De asemenea, autoritățile norvegiene au demonstrat o nevoie reală pentru un nou stadion de fotbal în Sandefjord. Acest lucru este demonstrat de problemele de capacitate ale stadionului municipal existent la momentul adoptării măsurii și de faptul că vechiul stadion nu a mai îndeplinit cerințele de autorizare impuse de Asociația Norvegiană de Fotbal. În cele din urmă, având în vedere natura neprofitabilă a infrastructurii stadionului, ajutorul de stat a fost necesar pentru a stimula investiția.

               (80)

               În acest context, autoritatea concluzionează că ajutorul de stat a fost un instrument adecvat.

         3.3.
         Efectul stimulator

               (81)

               Autoritatea poate declara ajutorul de stat compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE numai dacă acesta are un efect de stimulare. Există un efect de stimulare atunci când un ajutor determină schimbarea comportamentului beneficiarului pentru a continua obiectivul de interes comun identificat, schimbare a comportamentului care nu s-ar produce în absența ajutorului respectiv.

               (82)

               Autoritatea remarcă, în primul rând, că nu s-a început construirea stadionului înainte de transferul terenului în cauză.

               (83)

               De asemenea, informațiile furnizate de autoritățile norvegiene arată că Sandefjord Fotball AS nu ar fi putut finanța construirea stadionului în absența ajutorului de stat, întrucât nu dispunea de mijloacele financiare și nici nu avea capacitatea de a împrumuta fonduri suficiente pentru a acoperi deficitul. Contribuția financiară proprie la construirea stadionului a fost deja la limita posibilităților (20).

               (84)

               Pe baza celor de mai sus, autoritatea concluzionează că măsura de ajutor are un efect de stimulare.

         3.4.
         Proporționalitate

               (85)

               Ajutorul de stat este considerat a fi proporțional în cazul în care valoarea ajutorului este limitată la nivelul minim necesar pentru realizarea obiectivului de interes comun identificat. În general, autoritatea își bazează evaluarea proporționalității pe concepte legate de costurile eligibile și intensități maxime ale ajutorului.

               (86)

               Astfel cum se arată la considerentul 67 de mai sus, valoarea ajutorului acordat societății Sandefjord Fotball AS se ridică la 32,4 milioane NOK. Pentru a evalua intensitatea ajutorului, cifra respectivă trebuie raportată la costurile de investiții eligibile. În opinia autorității, cheltuielile suportate de Sandefjord Fotball AS în numele municipalității Sandefjord, care au fost deduse din valoarea ajutorului – a se vedea considerentul 66 de mai sus – nu pot face parte din costurile eligibile. Prin urmare, costurile totale de investiție în valoare de 110 milioane NOK trebuie să fie reduse cu 9,5 milioane NOK. Costurile de investiții eligibile se ridică astfel la 100,5 milioane NOK, corespunzându-le o intensitate a ajutorului de 32 %. Autoritatea observă că intensitatea ajutorului este destul de scăzută și că restul investițiilor au fost finanțate de către beneficiar, Sandefjord Fotball AS.

               (87)

               Cu toate acestea, intensitatea ajutorului trebuie să fie evaluată, de asemenea, în funcție de beneficiile sociale care decurg din infrastructura stadionului. Astfel cum s-a stabilit în secțiunea I.5.3 de mai sus, stadionul este utilizat pentru o varietate de activități neprofesioniste de către numeroși utilizatori, inclusiv echipe sportive de amatori și școli. În total, utilizările neeconomice reprezintă peste 50 % din procentul total de utilizare a stadionului.

               (88)

               De asemenea, autoritatea observă că infrastructura stadionului este, într-o anumită măsură, multifuncțională, întrucât aceasta combină un stadion de fotbal cu o pistă de atletism, un centru de fitness și alte spații interne. Acest fapt sporește posibilitățile de a utiliza stadionul în scopuri neeconomice. În cele din urmă, autoritatea observă că echipa de elită plătește o chirie la nivelul pieței pentru utilizarea stadionului (a se vedea, de asemenea, secțiunea II.3.5 de mai jos), în timp ce cluburile de amatori și alți utilizatori necomerciali au acces la stadion în mod gratuit. Aceasta subliniază, de asemenea, contribuția socială a stadionului în cadrul comunității.

               (89)

               Pe baza celor de mai sus, autoritatea concluzionează că măsura de ajutor este proporțională.

         3.5.
         Lipsa efectelor nejustificate de denaturare a concurenței și a schimburilor comerciale

               (90)

               Pentru ca ajutorul să fie compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, efectele negative ale măsurii de ajutor în ceea ce privește denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale dintre părțile contractante trebuie să fie limitate și compensate de efectele pozitive în ceea ce privește contribuția la obiectivul de interes comun.

               (91)

               De la bun început, autoritatea observă că stadionul finanțat prin intermediul ajutorului de stat în cauză prezintă, în primul rând, o concentrare la nivel local și regional. Infrastructura nu are ca scop atragerea de evenimente internaționale și nici nu este destinată să fie utilizată pe scară largă de către alți utilizatori comerciali în afară de echipa de elită Sandefjord Fotball.

               (92)

               Echipa de elită plătește chirie pentru utilizarea stadionului. Condițiile de închiriere actuale se bazează pe negocieri cu proprietarii privați ai stadionului. Prin urmare, se pleacă de la ipoteza că valoarea chiriei corespunde condițiilor pieței. Acest lucru este confirmat, de asemenea, de comparația cu valoarea tipică a chiriei pentru stadion plătită de alte cluburi, informații puse la dispoziție de autoritățile norvegiene (a se vedea considerentul 36 de mai sus).

               (93)

               Autoritatea observă, de asemenea, că intensitatea ajutorului este scăzută, iar contribuția corespunzătoare a societății Sandefjord Fotball AS la costurile de investiții reduce și mai mult riscul de denaturare a concurenței.

               (94)

               În cele din urmă, activitățile economice desfășurate de Sandefjord Fotball AS nu au decât un impact foarte limitat asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței în cadrul SEE, având în vedere caracterul local al clubului. Activități precum vânzările de bilete, comercializarea de produse promoționale, sponsorizarea și publicitatea vizează în principal comunitatea locală și departamentul Vestfold. De asemenea, activitățile societății pe piața transferurilor de jucători sunt foarte limitate și concentrate în Norvegia. În cele din urmă, Sandefjord Fotball AS nu are o influență directă asupra comercializării drepturilor de televizare, care sunt administrate la nivel central de Asociația Norvegiană de Fotbal și, în orice caz, nu primește decât cote foarte limitate din câștigurile aferente acestora.

               (95)

               Prin urmare, autoritatea concluzionează că orice denaturare a concurenței și a schimburilor comerciale cauzată de ajutor este limitată.

         3.6.
         Punere în balanță și concluzie

               (96)

               Pe baza evaluării de mai sus, autoritatea a pus în balanță efectele pozitive și cele negative ale măsurii notificate. Autoritatea concluzionează că denaturările care rezultă din măsura de ajutor nu afectează condițiile comerciale într-o măsură contrară interesului comun.

         4.   Concluzie

               (97)

               Pe baza informațiilor furnizate de autoritățile norvegiene, autoritatea a ajuns la concluzia că transferul terenului reprezintă ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE. Autoritatea a concluzionat că ajutorul este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Ajutorul de stat acordat în favoarea societății Sandefjord Fotball AS este compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE, în temeiul articolului 61 alineatul (3) litera (c).
   Articolul 2
   Prezenta decizie se adresează Regatului Norvegiei.
   Articolul 3
   Numai versiunea în limba engleză a prezentei decizii este autentică.

      Adoptată la Bruxelles, 23 septembrie 2015.

            Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

         Sven Erik SVEDMAN

            Președinte

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Membru al Colegiului

      (1)  Decizia nr. 444/14/COL conține informații suplimentare cu privire la beneficiar.

      (2)  Autoritățile norvegiene au confirmat că investiția inițială s-a ridicat la 110 milioane NOK. Cu toate acestea, clubul a investit ulterior încă 17 milioane NOK în instalații și echipamente, în principal sub forma activității desfășurate de membrii clubului („dugnadsarbeid”).

      (3)  Orientările Autorității privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice, adoptate la 17 noiembrie 1999. Informații disponibile la adresa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (4)  Raportul de evaluare estimează valoarea combinată a parcelelor 152/96 și 152/97 la 31 de milioane NOK. Suma de 15 milioane NOK rezultă din repartizarea estimării în funcție de dimensiunea celor două parcele.

      (5)  Costurile finale s-au ridicat la 12 milioane NOK, costurile suplimentare fiind acoperite de Pindsle Property AS.

      (6)  În timpul iernii, echipa de elită se antrenează pe un teren cu gazon artificial, dar utilizează vestiarele și alte încăperi interioare din cadrul stadionului.

      (7)  Există planuri de a introduce un gazon artificial pentru a permite o utilizare sporită.

      (8)  Articolul 2 din Directiva 2006/111/CE a Comisiei din 16 noiembrie 2006 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența relațiilor financiare din cadrul anumitor întreprinderi (JO L 318, 17.11.2006, p. 17), încorporată la punctul 1a din anexa XV la Acordul privind SEE.

      (9)  Hotărârea în cauza Höfner și Elser/Macroton, C-41/90, EU:C:1991:161, punctele 21-22, hotărârea în cauza Pavlov și alții, cauzele conexate C-180/98-C-184/98 EU:C:2000:428 și hotărârea în cauza Private Barnehagers Landsforbund/Autoritatea AELS de Supraveghere, E-5/07, Repertoriul Curții de Justiție a AELS pentru anul 2008, p. 61, punctul 78.

      (10)  Hotărârea în cauza Ministero dell'Economica e delle Finanze/Cassa di Risparmio di Firenze SpA, C-222/04, EU:C:2006:8, punctul 108.

      (11)  Hotărârea în cauza SFEI și alții, C-39/94, EU:C:1996:285, punctele 60-61.

      (12)  În acest context, autoritatea face referire, de asemenea, la punctul 2.2 litera (c) din orientările privind vânzarea de terenuri, care prevede că, atunci când efectuează o evaluare, „[…] [o]bligațiile a căror îndeplinire ar fi, cel puțin parțial, în interesul cumpărătorului, trebuie evaluate ținându-se seama de această împrejurare”.

      (13)  Și anume, costurile de achiziție suportate de autoritatea publică în cauză.

      (14)  Hotărârea în cauza Italia/Comisia, C-372/97, EU:C:2004:234, punctul 44.

      (15)  Hotărârea în cauza Philip Morris Holland BV/Comisia, C-730/79, EU:C:1980:209, punctele 11-12, hotărârea în cauza Fesil ASA și Finnfjord Smelteverk AS/Autoritatea AELS de Supraveghere, cauzele conexate E-5/04, E-6/04, E-7/04, Repertoriul Curții de Justiție a AELS pentru anul 2005, p. 117, punctul 94 și hotărârea în cauza Libert și alții, cauzele conexate C-197/11 și C-203/11, EU:C:2013:288, punctele 76-78.

      (16)  A se vedea, de asemenea, Decizia nr. 225/15/COL din 10 iunie 2015 de a nu ridica obiecții cu privire la ajutorul acordat sub forma unui transfer de terenuri către Vålerenga Fotball, punctul 31.

      (17)  Municipalitatea Sandefjord a achiziționat terenul care a fost divizat ulterior în parcelele 152/96 și 152/97 în schimbul sumei de 3,7 milioane NOK. Suma de 1,9 milioane NOK rezultă din repartizarea sumei în funcție de dimensiunea celor două parcele.

      (18)  Acest lucru este demonstrat, de asemenea, de absența unei evaluări realizate de un expert independent, care este obligatorie în temeiul dreptului societăților comerciale din Norvegia pentru tranzacțiile între întreprinderile care fac parte din același grup.

      (19)  A se vedea, de asemenea, Decizia nr. 225/15/COL din 10 iunie 2015 de a nu ridica obiecții cu privire la ajutorul acordat sub forma unui transfer de terenuri către Vålerenga Fotball, considerentul 65.

      (20)  A se vedea, în special, informațiile furnizate în documentul nr. 699518, p. 29.


title: 2014/16/PESC: Decizia EUBAM Libya/1/2014 a Comitetului politic și de securitate din 14 ianuarie 2014 privind instituirea Comitetului contribuitorilor pentru Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya)

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 14/13

         DECIZIA EUBAM LIBYA/1/2014 A COMITETULUI POLITIC ȘI DE SECURITATE
   din 14 ianuarie 2014
   privind instituirea Comitetului contribuitorilor pentru Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya)
   (2014/16/PESC)
   COMITETUL POLITIC ȘI DE SECURITATE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 38 al treilea paragraf,
   având în vedere Decizia 2013/233/PESC a Consiliului din 22 mai 2013 privind Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya) (1), în special articolul 10 alineatul (3),
   întrucât:

               (1)

               În temeiul articolului 10 alineatul (3) din Decizia 2013/233/PESC, Consiliul a autorizat Comitetul politic și de securitate (COPS) să adopte decizii relevante privind instituirea unui comitet al contribuitorilor (CoC) pentru Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya).

               (2)

               Concluziile Consiliului European de la Göteborg din 15 și 16 iunie 2001 au instituit principiile directoare și modalitățile pentru contribuțiile statelor terțe la misiunile de poliție. La 10 decembrie 2002, Consiliul a aprobat documentul intitulat „Consultări și modalități referitoare la contribuția statelor ne-membre UE la operațiile UE de gestionare civilă a crizelor”, care dezvoltă în continuare cadrul în care statele terțe pot participa la operațiile de gestionare civilă a crizelor, inclusiv instituirea unui CoC.

               (3)

               CoC ar trebui să reprezinte un for de dezbatere a tuturor problemelor legate de gestionarea EUBAM Libya cu statele terțe contribuabile. COPS, care exercită controlul politic și conducerea strategică a EUBAM Libya, ar trebui să țină cont de punctele de vedere exprimate de CoC,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Instituire și mandat
   (1)   Se instituie un Comitet al contribuitorilor (CoC) la Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya).
   (2)   Mandatul CoC este stabilit în documentul intitulat „Consultări și modalități referitoare la contribuția statelor ne-membre UE la operațiile UE de gestionare civilă a crizelor”.
   Articolul 2
   Componență
   (1)   CoC este format din următorii membri:

               —

               reprezentanți ai tuturor statelor membre și

               —

               reprezentanți ai statelor terțe care participă la misiune și oferă contribuții.

         (2)   La reuniunile CoC poate, de asemenea, să participe un reprezentant al Comisiei.
   Articolul 3
   Informații din partea șefului misiunii
   Șeful misiunii transmite periodic informații către CoC.
   Articolul 4
   Președinția
   CoC este prezidat de Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate sau de reprezentantul acestuia.
   Articolul 5
   Reuniuni
   (1)   CoC este convocat periodic de către președinte. Atunci când circumstanțele o impun, se pot convoca reuniuni de urgență la inițiativa președintelui sau la cererea unui membru.
   (2)   Președintele distribuie, în prealabil, o ordine de zi provizorie și documente referitoare la reuniune. Președintele este responsabil de comunicarea rezultatelor dezbaterilor din cadrul CoC către COPS.
   Articolul 6
   Confidențialitate
   (1)   În conformitate cu Decizia 2013/488/UE a Consiliului din 23 septembrie 2013 (2), normele de securitate ale Consiliului se aplică reuniunilor și procedurilor din cadrul CoC. În special, reprezentanții din cadrul CoC trebuie să dețină autorizări de securitate adecvate.
   (2)   Deliberările CoC fac obiectul obligației de păstrare a secretului profesional, cu excepția cazurilor în care CoC decide în unanimitate contrariul.
   Articolul 7
   Intrarea în vigoare
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 14 ianuarie 2014.

            Pentru Comitetul politic și de securitate

            Președintele

         W. STEVENS

      (1)  JO L 138, 24.5.2013, p. 15.

      (2)  Decizia 2013/488/UE a Consiliului din 23 septembrie 2013 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (JO L 274, 15.10.2013, p. 1)


title: Decizia (UE) 2015/2025 a Consiliului din 26 octombrie 2015 privind încheierea Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Tunisiană privind principiile generale de participare a Republicii Tunisiene la programele Uniunii

text:
               13.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 297/1

         DECIZIA (UE) 2015/2025 A CONSILIULUI
   din 26 octombrie 2015
   privind încheierea Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Tunisiană privind principiile generale de participare a Republicii Tunisiene la programele Uniunii
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 212, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) al doilea paragraf litera (a) și articolul 218 alineatul (7),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   având în vedere avizul Parlamentului European,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu Decizia (UE) 2015/575 a Consiliului (1), Protocolul la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte (2), referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Tunisiană privind principiile generale de participare a Republicii Tunisiene la programele Uniunii („protocolul”) a fost semnat în numele Uniunii la 17 martie 2015.

               (2)

               Obiectivul protocolului îl constituie stabilirea normelor financiare și tehnice care să permită Republicii Tunisiene să participe la anumite programe ale Uniunii. Cadrul orizontal creat prin protocol constituie un dispozitiv de cooperare economică, financiară și tehnică ce permite accesul la asistența, în special cea financiară, care urmează a fi furnizată de către Uniune în temeiul respectivelor programe. Acest cadru se aplică numai programelor Uniunii ale căror acte juridice constitutive prevăd posibilitatea participării Republicii Tunisiene. Prin urmare, încheierea protocolului nu duce la exercitarea, în cadrul diferitelor politici sectoriale urmărite de programe, a competențelor care sunt exercitate la instituirea programelor.

               (3)

               Protocolul ar trebui aprobat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Protocolul la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Tunisiană privind principiile generale de participare a Republicii Tunisiene la programele Uniunii se aprobă în numele Uniunii (3).
   Articolul 2
   Președintele Consiliului procedează, în numele Uniunii, la notificarea prevăzută la articolul 10 din protocol (4).
   Articolul 3
   Comisia este împuternicită să stabilească, în numele Uniunii, clauzele și condițiile specifice aplicabile participării Republicii Tunisiene la fiecare program al Uniunii în parte, inclusiv contribuția financiară datorată. Comisia informează în permanență cu privire la acest lucru grupul de lucru competent al Consiliului.
   Articolul 4
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 26 octombrie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Decizia (UE) 2015/575 a Consiliului din 17 decembrie 2014 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a Protocolului la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, referitor la un acord-cadru între Uniunea Europeană și Republica Tunisiană privind principiile generale de participare a Republicii Tunisiene la programele Uniunii (JO L 96, 11.4.2015, p. 1).

      (2)  JO L 97, 30.3.1998, p. 2.

      (3)  Protocolul a fost publicat în JO L 96, 11.4.2015, p. 3, împreună cu decizia de semnare.

      (4)  Data intrării în vigoare a protocolului se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene de către Secretariatul General al Consiliului.


title: Decizia 2003/202/PESC a Consiliului din 18 martie 2003 privind lansarea operațiunii militare a UE în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei

text:
Anunţ juridic important

|

32003D0202

Official Journal L 076 , 22/03/2003 P. 0043 - 0044 Ediţie specială în limba cehă Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba estonă Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba letonă Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba malteză Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba polonă Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 18 Volume 02 P. 85  - 86

		20030318Decizia 2003/202/PESC a Consiliuluidin 18 martie 2003privind lansarea operațiunii militare a UE în Fosta Republică Iugoslavă a MacedonieiCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și, în special, articolul 17 alineatul (2) și articolul 25 ale acestuia,având în vedere Acțiunea comună 2003/92/PESC din 27 ianuarie 2003 referitoare la operațiunea militară a Uniunii Europene în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei [1] și, în special, articolul 3 al acesteia,întrucât:(1) Președintele Trajkovski și secretarul general/Înalt reprezentant au procedat la un schimb de scrisori, iar la 13 martie, președintele Trajkovski a trimis o altă scrisoare prin care invită UE să lanseze o operațiune în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.(2) Consiliul a decis, la 7 februarie 2003, numirea comandantului operațiunii și a comandantului forței și desemnarea statului major al operațiunii pentru forța Uniunii Europene în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.(3) Comitetul Politic și de Securitate (CPS) a decis, la 18 februarie 2003, constituirea unui comitet al contributorilor pentru operațiunea din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.(4) Au fost încheiate acordurile permanente privind relațiile UE-NATO și a avut loc un schimb de scrisori cu NATO în legătură cu punerea resurselor și capacităților NATO la dispoziția operațiunii militare a UE în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei.(5) Consiliul a aprobat, la 18 martie 2003, planul operațiunii prezentat de CPS, însoțit de avizul militar.(6) Consiliul Nord-Atlantic a decis să pună capăt operațiunii "Allied Harmony" din Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei de la 31 martie 2003.(7) Negocierile în curs cu Guvernul Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei referitoare la acordul privind statutul forțelor ar trebui încheiate înainte de finalizarea operațiunii NATO.(8) În conformitate cu articolul 6 din protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, Danemarca nu participă la elaborarea și la punerea în aplicare a deciziilor și acțiunilor Uniunii Europene cu implicații în domeniul apărării. Danemarca nu participă la finanțarea operațiunii,DECIDE:Articolul 1Operațiunea militară a UE în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei se lansează la 31 martie 2003.Articolul 2Comandantul operațiunii este autorizat, cu efect imediat, să dea ordinul de activare (ACTORD) în vederea începerii desfășurării forțelor, înaintea transferului de autoritate care urmează sosirii lor în teatrul de operațiuni și să înceapă executarea misiunii.Articolul 3Durata prevăzută a operațiunii UE în Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei este de șase luni. În temeiul avizului CMUE și ținând seama de punctul de vedere al comandantului operațiunii și de avizul Comitetului contributorilor, Comitetul Politic și de Securitate prezintă Consiliului recomandarea sa privind încetarea operațiunii, după evaluarea progreselor realizate în raport cu obiectivele UE.Articolul 4Prezenta decizie produce efecte la data adoptării.Articolul 5Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.Adoptată la Bruxelles, 18 martie 2003.Pentru ConsiliuPreședinteleG. Papandreou[1] JO L 34, 11.2.2003, p. 26.--------------------------------------------------


title: Decizia (PESC) 2017/1342 a Consiliului din 17 iulie 2017 de modificare și de prelungire a Deciziei 2013/233/PESC privind Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya)

text:
               18.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 185/60

         DECIZIA (PESC) 2017/1342 A CONSILIULUI
   din 17 iulie 2017
   de modificare și de prelungire a Deciziei 2013/233/PESC privind Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 42 alineatul (4) și articolul 43 alineatul (2),
   având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
   întrucât:

               (1)

               La 22 mai 2013, Consiliul a adoptat Decizia 2013/233/PESC (1), prin care s-a instituit Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya).

               (2)

               La 19 ianuarie 2016, Comitetul politic și de securitate (COPS) a convenit să utilizeze cadrul existent al EUBAM Libya pentru a planifica o posibilă cooperare civilă în domeniul Politicii de Securitate și Apărare Comune/Reformei Sectorului de Securitate cu guvernul libian de uniune națională, la cererea acestuia, contribuind astfel la eforturile Misiunii de sprijin a Organizației Națiunilor Unite în Libia (UNSMIL), și pe această bază a convenit să prelungească mandatul EUBAM Libya cu șase luni. Prin urmare, la 15 februarie 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/207 (2) de prelungire a EUBAM Libya până la 21 august 2016.

               (3)

               La 4 august 2016, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2016/1339 (3) de modificare a Deciziei 2013/233/PESC și de prelungire a acesteia până la 21 august 2017.

               (4)

               Declarația de la Malta a membrilor Consiliului European din 3 februarie 2017 privind aspectele externe ale migrației a subliniat mai ales faptul că eforturile de stabilizare a Libiei sunt acum mai importante ca niciodată și că Uniunea va face tot posibilul pentru a contribui la atingerea acestui obiectiv. În Libia, consolidarea capacităților este esențială pentru ca autoritățile să obțină controlul asupra frontierelor terestre și maritime și să combată activitățile de introducere ilegală de persoane și de tranzit.

               (5)

               În concluziile sale privind Libia din 6 februarie 2017, Consiliul și-a reafirmat în special susținerea deplină pentru UNSMIL și a concluzionat că EUBAM Libya va continua să colaboreze cu autoritățile libiene și să le ofere asistență în vederea unei posibile misiuni civile viitoare, de îndată ce condițiile o vor permite, în domeniul poliției, al statului de drept și al gestionării frontierelor.

               (6)

               La 4 iulie 2017, COPS a convenit, pe baza revizuirii strategice a misiunii, să prelungească mandatul EUBAM Libya până la 31 decembrie 2018.

               (7)

               Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (ÎR) ar trebui autorizat să comunice Europolului, Frontex, Organizației Națiunilor Unite și Interpolului informații clasificate generate în scopul EUBAM Lybia, în conformitate cu Decizia 2013/488/UE a Consiliului (4).

               (8)

               Prin urmare, Decizia 2013/233/PESC ar trebui modificată în consecință.

               (9)

               EUBAM Libya se va desfășura în contextul unei situații care s-ar putea deteriora și care ar putea aduce atingere realizării obiectivelor acțiunii externe a Uniunii, astfel cum sunt prevăzute la articolul 21 din tratat,

         ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
   Articolul 1
   Decizia 2013/233/PESC se modifică după cum urmează:

               1.

               Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
               „Articolul 2
               Obiective
               EUBAM Libya va contribui la un amplu proces de planificare a reformei sectorului securității civile, în vederea pregătirii pentru o posibilă misiune civilă din cadrul politicii de securitate și apărare comune (PSAC).
               Obiectivele EUBAM Libya sunt acelea de a implica și de a sprijini autoritățile libiene în domeniul gestionării frontierelor, al asigurării respectării legii și, în sens mai larg, al sistemului justiției penale.”

               2.

               La articolul 3, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   În vederea îndeplinirii obiectivelor prevăzute la articolul 2, EUBAM Libya:

                           (a)

                           stă la baza planificării UE privind o posibilă misiune civilă din cadrul PSAC în domeniul reformei sectorului de securitate, cooperând îndeaproape cu Misiunea de sprijin a Organizației Națiunilor Unite în Libia (UNSMIL) și contribuind la eforturile acesteia, asigurând legătura cu autoritățile libiene legitime și cu alți interlocutori relevanți din domeniul securității;

                           (b)

                           sprijină dezvoltarea cadrului mai larg al gestionării frontierelor, inclusiv prin asigurarea furnizării capacităților necesare poliției de coastă din cadrul Ministerului de Interne (Administrația generală a securității zonelor de coastă), prin colaborarea cu paza de coastă libiană și prin intensificarea contactelor cu autoritățile libiene legitime de la granițele de sud;

                           (c)

                           sprijină consolidarea capacităților și planificarea strategică în cadrul Ministerului de Interne pentru asigurarea respectării legii în Tripoli și dezvoltarea capacităților de coordonare între autoritățile libiene relevante în lupta împotriva criminalității organizate și a terorismului;

                           (d)

                           sprijină consolidarea capacităților în sens mai larg și acordă asistență Ministerului Justiției pentru planificarea strategică, inclusiv pentru instituirea atât a Grupului de lucru pentru reforma justiției penale, cât și a unor posibile subgrupuri.”

               3.

               La articolul 5, alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
               „(7)   Comandantul operației civile, șeful delegației Uniunii în Libia și șeful misiunii EUBAM Libya se consultă reciproc, după caz. Consilierul principal privind egalitatea de gen al Serviciului European de Acțiune Externă este consultat de asemenea, dacă este cazul.”

               4.

               La articolul 6, alineatul (7) se înlocuiește cu următorul text:
               „(7)   Șeful misiunii asigură coordonarea, după caz, cu alți actori ai Uniunii prezenți pe teren. Fără a aduce atingere lanțului de comandă, șeful misiunii primește orientări politice la nivel local din partea șefului delegației Uniunii în Libia.”

               5.

               La articolul 9, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
               „(1)   Sub autoritatea Consiliului și a ÎR, COPS exercită controlul politic și conducerea strategică a EUBAM Libya. Consiliul autorizează COPS să ia deciziile relevante în acest scop în conformitate cu articolul 38 paragraful al treilea din Tratatul UE. Autorizarea în cauză include competența de numire a unui șef al misiunii, la propunerea ÎR, și competența de modificare a documentelor de planificare. Competențele decizionale cu privire la obiectivele EUBAM Libya și la încheierea acesteia revin în continuare Consiliului.”

               6.

               La articolul 11, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
               „(4)   Personalul EUBAM Libya urmează o instruire obligatorie în domeniul securității înainte de a-și începe exercitarea atribuțiilor, în conformitate cu documentele de planificare. De asemenea, personalul EUBAM Libya urmează periodic, în teatrul de operații, reinstruiri organizate de ofițerul de securitate al misiunii.”

               7.

               La articolul 13 alineatul (1), ultimul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „Valoarea de referință financiară destinată acoperirii cheltuielilor aferente EUBAM Libya pentru perioada 22 august 2016-30 noiembrie 2017 este de 17 000 000 EUR.”

               8.

               La articolul 15, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
               „(4)   ÎR este autorizat să comunice Europolului și Frontex informații clasificate ale UE generate în scopul EUBAM Lybia, în conformitate cu Decizia 2013/488/UE.”

               9.

               La articolul 15, se adaugă următoarele alineate:
               „(5)   ÎR este autorizat să comunice ONU informații clasificate ale UE până la nivelul «RESTREINT UE/EU RESTRICTED», generate în scopul EUBAM Lybia, în conformitate cu Decizia 2013/488/UE.
               (6)   ÎR este autorizat să comunice Interpolului informații clasificate ale UE generate în scopul EUBAM Lybia, în conformitate cu Decizia 2013/488/UE. Până la încheierea unui acord între Uniune și Interpol, EUBAM Libya poate comunica aceste informații birourilor centrale naționale ale Interpolului din statele membre, în conformitate cu acordurile care urmează a fi încheiate între comandantul operației civile și șeful biroului central național relevant.
               (7)   ÎR este autorizat să încheie acordurile necesare pentru punerea în aplicare a dispozițiilor privind schimbul de informații, prevăzute la prezentul articol.
               (8)   ÎR poate delega competențele de autorizare pentru comunicarea informațiilor și pentru încheierea acordurilor prevăzute la prezentul articol unor persoane aflate sub autoritatea ÎR, comandantului operației civile și/sau șefului misiunii.”

               10.

               La articolul 16, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
               „Se aplică până la 31 decembrie 2018.”

         Articolul 2
   Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.

      Adoptată la Bruxelles, 17 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         F. MOGHERINI

      (1)  Decizia 2013/233/PESC a Consiliului din 22 mai 2013 privind Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya) (JO L 138, 24.5.2013, p. 15).

      (2)  Decizia (PESC) 2016/207 a Consiliului din 15 februarie 2016 de modificare a Deciziei 2013/233/PESC privind Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya) (JO L 39, 16.2.2016, p. 45).

      (3)  Decizia (PESC) 2016/1339 a Consiliului din 4 august 2016 de modificare și de prelungire a Deciziei 2013/233/PESC privind Misiunea de asistență a Uniunii Europene pentru gestionarea integrată a frontierelor în Libia (EUBAM Libya) (JO L 212, 5.8.2016, p. 111).

      (4)  Decizia 2013/488/UE a Consiliului din 23 septembrie 2013 privind normele de securitate pentru protecția informațiilor UE clasificate (JO L 274, 15.10.2013, p. 1).