title: 2012/546/UE, Euratom: Decizia Parlamentului European din 10 mai 2012 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia#Rezoluția Parlamentului European din 10 mai 2012 conținând observațiile care fac parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive#Rezoluția Parlamentului European din 10 mai 2012 referitoare la rapoartele speciale ale Curții de Conturi în contextul descărcării de gestiune a Comisiei pentru exercițiul financiar 2010

text:
               17.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 286/29

         DECIZIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
   din 10 mai 2012
   privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia
   (2012/546/UE, Euratom)
   PARLAMENTUL EUROPEAN,

               —

               având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010 (1),

               —

               având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 [COM(2011) 473 – C7-0256/2011] (2),

               —

               având în vedere Raportul Comisiei privind acțiunile întreprinse în urma descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar 2009 [COM(2011) 736] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc raportul în cauză [SEC(2011) 1350 și SEC(2011) 1351],

               —

               având în vedere Comunicarea Comisiei din 1 iunie 2011 intitulată „Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2010” [COM(2011) 323],

               —

               având în vedere Raportul anual al Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2010 [COM(2011) 643] și documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește raportul în cauză [SEC(2011) 1189],

               —

               având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,

               —

               având în vedere Declarația de asigurare (4) privind fiabilitatea conturilor și conformitatea operațiunilor subiacente cu legile și reglementările în vigoare întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2010 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 (06081/1/2012 – C7-0053/2012),

               —

               având în vedere articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și articolul 106a din Tratatul Euratom,

               —

               având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 55, 145, 146 și 147,

               —

               având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0098/2012),

               A.

               întrucât, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia execută bugetul și gestionează programe, iar în temeiul articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia face acest lucru în cooperare cu statele membre pe propria răspundere, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare,

               1.

               acordă Comisiei descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010;

               2.

               își prezintă observațiile în rezoluția care face parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive – și în rezoluția sa din 10 mai 2012 referitoare la rapoartele speciale întocmite de Curtea de Conturi în contextul acordării Comisiei a descărcării de gestiune pentru 2010 (6);

               3.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta decizie împreună cu rezoluțiile Parlamentului, ca parte integrantă a acesteia, Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, Curții de Conturi și Băncii Europene de Investiții și de a asigura publicarea acestora în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

            Președintele

         Martin SCHULZ

            Secretarul general

         Klaus WELLE

      (1)  JO L 64, 12.3.2010.

      (2)  JO C 332, 14.11.2011, p. 1.

      (3)  JO C 326, 10.11.2011, p. 1.

      (4)  JO C 332, 14.11.2011, p. 134.

      (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

      (6)  Texte adoptate, P7_TA(2012) 154 (a se vedea pagina 68 din prezentul Jurnal Oficial).

      REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 10 mai 2012
      conținând observațiile care fac parte integrantă din deciziile privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia și agențiile executive
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010 (1),

                  —

                  având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 [COM(2011) 473 – C7-0256/2011] (2),

                  —

                  având în vedere Raportul Comisiei privind acțiunile întreprinse în urma descărcării de gestiune pentru exercițiul financiar 2009 [COM(2011) 736] și documentele de lucru ale serviciilor Comisiei care însoțesc raportul în cauză [SEC(2011) 1350 și SEC(2011) 1351],

                  —

                  având în vedere Comunicarea Comisiei din 1 iunie 2011 intitulată „Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2010” [COM(2011) 323],

                  —

                  având în vedere Raportul anual al Comisiei către autoritatea care acordă descărcarea de gestiune privind auditurile interne desfășurate în anul 2010 [COM(2011) 643] și documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește raportul în cauză [SEC(2011) 1189],

                  —

                  având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3) (Raportul anual), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,

                  —

                  având în vedere Declarația de asigurare (4) privind fiabilitatea conturilor și conformitatea operațiunilor subiacente cu legile și reglementările în vigoare întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2010 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 (06081/1/2012 – C7-0053/2012) și având în vedere că Regatul Unit, Țările de Jos și Suedia au refuzat, pentru prima dată, să recomande ca descărcarea de gestiune să fie aprobată,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune a agențiilor executive în ceea ce privește execuția bugetară pentru exercițiul financiar 2010 (06084/2012 – C7-0052/2012) și având în vedere că Regatul Unit, Țările de Jos și Suedia au refuzat, pentru prima dată, să recomande ca descărcarea de gestiune să fie aprobată,

                  —

                  având în vedere articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și articolul 106a din Tratatul Euratom,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (5), în special articolele 55, 145, 146 și 147,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE) nr. 58/2003 al Consiliului din 19 decembrie 2002 de stabilire a statutului agențiilor executive cărora urmează să li se încredințeze anumite sarcini privind gestionarea programelor comunitare (6), în special articolul 14 alineatele (2) și (3),

                  —

                  având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar și avizele celorlalte comisii interesate (A7-0098/2012),

                  A.

                  întrucât Europa se confruntă cu o gravă criză bugetară și financiară ce poate avea ca rezultat o criză de încredere în Uniune și întrucât este extrem de important ca Uniunea Europeană să ofere un exemplu de bună administrație publică, în persoana Comisiei, care execută bugetul Uniunii; întrucât buna administrație publică reprezintă un element esențial pentru păstrarea notei AAA a Uniunii Europene, care este importantă, în special pentru respectarea angajamentului privind acordarea mecanismului european de stabilizare financiară a unei garanții de 60 000 000 000 EUR;

                  B.

                  întrucât 2010 a fost primul exercițiu bugetar integral reglementat de dispozițiile Tratatului de la Lisabona și caracterizat de noi proceduri bugetare și de instituirea Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) și a Președinției Consiliului European alături de Președinția Consiliului asigurată prin rotație; întrucât 2010 a fost și primul an al noii Strategii Europa 2020;

                  C.

                  întrucât o bună guvernanță presupune ca obiectivele politice să fie stabilite înainte de adoptarea instrumentelor juridice care să permită atingerea lor și întrucât instrumentele juridice în vigoare ce nu sunt armonizate pe deplin cu obiectivele politice ar trebui modificate;

                  D.

                  întrucât sunt necesare dispoziții care să asigure transparența, responsabilitatea publică și auditul public în situațiile în care sunt implicate fonduri publice; întrucât, pentru al șaptesprezecelea an consecutiv, Curtea de Conturi nu a putut să emită o declarație de asigurare pozitivă cu privire la bugetul Uniunii;

                  E.

                  întrucât articolul 287 alineatul (1) al doilea paragraf din TFUE solicită Curții de Conturi să furnizeze Parlamentului și Consiliului o declarație de asigurare privind legalitatea și regularitatea operațiunilor subiacente, declarația putând fi completată cu aprecieri specifice pentru fiecare mare domeniu de activitate a Uniunii;

                  F.

                  întrucât peste 90 % din toate erorile se înregistrează nu la nivelul Comisiei, ci la nivelul autorităților statelor membre și la cel al beneficiarilor finali (Raportul anual, punctul 1.22);

                  G.

                  întrucât, în majoritatea cazurilor în care au fost identificate erori în domeniul coeziunii, autoritățile statelor membre au dispus de suficiente informații care le permiteau depistarea și corectarea respectivelor erori înainte de certificarea cheltuielilor în vederea transmiterii lor Comisiei (Raportul anual, punctul 4.25);

                  H.

                  întrucât este necesar să se diferențieze între acele autorități naționale care au instituit sisteme funcționale de supraveghere și control și autoritățile naționale care sunt responsabile de sisteme doar parțial funcționale, pentru a se evita astfel situația în care toate statele membre trebuie să suporte sarcini suplimentare;

                  I.

                  întrucât lipsa de interes autentic al statelor membre pentru procedura de descărcare de gestiune ar putea fi cauzată de eforturile insuficiente ale Comisiei de a identifica în mod public, clar, neechivoc și bine argumentat statele membre, regiunile și programele care gestionează în mod deficitar fondurile Uniunii;

                  J.

                  întrucât declarațiile naționale de gestiune obligatorii, întocmite și semnate la nivel ministerial și supuse unui audit corespunzător efectuat de către un auditor independent, reprezintă un mijloc necesar de contracarare a lipsei de responsabilitate a unor autorități naționale în ceea ce privește utilizarea și gestiunea fondurilor Uniunii;

                  K.

                  întrucât recurgerea frecventă la prefinanțări de către Comisie are consecințe asupra metodologiei de audit a Curții de Conturi și întrucât Curtea de Conturi ar putea să-și adapteze metodologia la noile circumstanțe pentru a se asigura de utilitatea informațiilor pe care le transmite autorității care acordă descărcarea de gestiune;

                  L.

                  întrucât, mai mult ca oricând, Uniunea are nevoie de un organism de audit cu adevărat extern, eficient, independent și puternic, ceea ce înseamnă în mod firesc, din respect pentru contribuabili, că membrii Curții de Conturi nu ar trebui niciodată numiți pe criterii politice, ci doar pe criterii profesionale;

                  M.

                  întrucât recurgerea la instrumente financiare complexe și inovatoare trebuie contrabalansată printr-o transparență deplină, inclusiv prin publicarea unor date cuprinzătoare despre toți beneficiarii finali, și prin norme clare de raportare pentru a se evita astfel orice risc la adresa bugetului și reputației Uniunii;

                  N.

                  întrucât statele membre trebuie să coopereze cu Comisia pentru a asigura utilizarea creditelor în conformitate cu principiile bunei gestiuni financiare;

                  O.

                  întrucât statele membre sunt cele care răspund în fața lumii externe și a Uniunii, chiar dacă structura acestora este federală;

                  P.

                  întrucât este necesar să se soluționeze în mod mai eficient atât chestiunile legate de conformitate, cât și cele legate de performanță, pentru a consolida legitimitatea Uniunii;

                  Q.

                  întrucât evoluția continuă de-a lungul anilor a declarației de asigurare întocmită de Curtea de Conturi a fost esențială pentru identificarea domeniilor în care modul de gestiune al statelor membre și al Comisiei trebuie îmbunătățit;

                  R.

                  întrucât Curtea de Conturi nu a putut nici de data aceasta să emită o declarație de asigurare pozitivă privind legalitatea și regularitatea plăților, ceea ce este regretabil,

         Acțiuni prioritare pentru Comisie

                  1.

                  invită Comisia să prezinte Parlamentului European un plan de acțiune privind îndeplinirea următoarelor acțiuni prioritare:

                              —

                              supravegherea îndeaproape a utilizării instrumentelor de inginerie financiară (IIF), după cum se menționează la punctul 21 din prezenta rezoluție;

                              —

                              îmbunătățirea și consolidarea fiabilității lanțului de responsabilitate, după cum se menționează la punctul 36 din prezenta rezoluție;

                              —

                              revederea practicii de recurgere frecventă la prefinanțare, după cum se menționează la punctul 56 din prezenta rezoluție;

                              —

                              instituirea unui mecanism eficient de sancționare în domeniul politicii de coeziune, după cum se menționează la punctul 124 din prezenta rezoluție;

         Declarația de asigurare a Curții de Conturi

         Conturi – aviz fără rezerve

                  2.

                  constată că conturile anuale ale Uniunii pentru exercițiul financiar 2010 prezintă cu fidelitate, în toate aspectele semnificative, poziția Uniunii la 31 decembrie 2010 și rezultatele operațiunilor sale și ale fluxurilor sale de numerar pentru exercițiul încheiat la acea dată;

                  3.

                  constată importanța modificării politicii contabile a Comisiei cu privire la instrumentele de inginerie financiară (IIF), care indică existența în continuare a unor riscuri de denaturări semnificative, în ciuda faptului că conturile au primit un aviz fără rezerve începând cu 2007; invită Comisia să analizeze în fiecare an dacă noul tratament adoptat reflectă în mod corect realitatea;

         Legalitatea și regularitatea veniturilor – aviz fără rezerve

                  4.

                  constată cu satisfacție că veniturile subiacente conturilor pentru exercițiul încheiat la 31 decembrie 2010 sunt, sub toate aspectele semnificative, conforme cu legile și reglementările în vigoare;

         Legalitatea și regularitatea angajamentelor – aviz fără rezerve

                  5.

                  constată cu satisfacție că angajamentele subiacente conturilor pentru exercițiul încheiat la 31 decembrie 2010 sunt, sub toate aspectele semnificative, conforme cu legile și reglementările în vigoare;

         Legalitatea și regularitatea plăților – aviz nefavorabil

                  6.

                  regretă profund că plățile rămân afectate în mod semnificativ de erori;

                  7.

                  înțelege că baza pentru avizul cu rezerve al Curții de Conturi constă în observația că sistemele de supraveghere și control sunt doar parțial funcționale și, prin urmare, plățile sunt afectate de un indice de eroare cel mai probabil estimat la 3,7 %;

                  8.

                  reamintește că indicele de eroare cel mai probabil pentru plățile aferente exercițiului 2009 a fost estimat la 3,3 %;

                  9.

                  își manifestă îngrijorarea față de această creștere, întrucât inversează tendința pozitivă manifestată în ultimii ani; invită Comisia să depună eforturi pentru impunerea unei tendințe de scădere consecventă a indicelui de eroare, conform solicitărilor din rapoartele anterioare de descărcare de gestiune;

                  10.

                  atribuie această evoluție în principal creșterii marcante de 7,7 % a indicelui de eroare cel mai probabil înregistrate în domeniile coeziunii, energiei și transportului;

         Aspecte orizontale

         Instrumente de inginerie financiară (IIF)

                  11.

                  reamintește că Comisia promovează o utilizare mai marcată a IIF pentru următorul cadru financiar multianual (7), în ciuda faptului că tot Comisia consideră că IIF prezintă un risc ridicat (8); înțelege că IIF completează, fără să înlocuiască finanțările actuale bazate pe granturi, și au avantajul potențial că pot fi utilizate de mai multe ori;

                  12.

                  își manifestă îngrijorarea profundă față de lipsa de informații cu privire la implementarea actualelor IIF, care pare să afecteze toate domeniile de politică (Raportul anual, punctele 1.31 și 1.33);

                  13.

                  regretă absența unor norme de raportare obligatorii și recunoaște eforturile depuse de Comisie pentru a obține informații din partea statelor membre cu privire la utilizarea actuală a IIF în contextul Fondului european de dezvoltare regională (FEDER); salută raportul de sinteză referitor la informațiile colectate de Comisie privind „Instrumentele de inginerie financiară implementate de statele membre cu contribuții FEDER – situația la 31 decembrie 2010” (Raportul de sinteză privind IIF), prezentat Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European; constată că au fost create IIF cu angajamente totale în valoare de aproximativ 8 100 000 000 EUR, care au primit, până la sfârșitul lui 2010, plăți în valoare de aproximativ 5 200 000 000 EUR din partea programelor operaționale aferente perioadei 2007-2013 (Raportul anual, punctul 4.32);

                  14.

                  regretă faptul că Comisia a primit informații cu privire la doar circa 75 % din contribuțiile totale alocate IIF pentru întreprinderi (9); își manifestă îngrijorarea că informațiile primite din partea statelor membre diferă din punctul de vedere al acurateței și al caracterului lor complet și că un număr redus de state membre sau regiuni nu au reacționat sau nu au completat formularele de raportare cu privire la supraveghere; înțelege că acest lucru pune Comisia în imposibilitatea de a analiza toate IIF în vigoare la 31 decembrie 2010;

                  15.

                  subliniază faptul că:

                              —

                              numărul exact și dimensiunea diverselor fonduri specifice instituite,
                              [Comisia estimează că au fost create 92 de fonduri specifice în Franța și Italia, pentru care nu au fost primite rapoarte de monitorizare sau pentru care au fost transmise doar informații insuficiente, pe lângă cele aproape 300 de fonduri specifice pentru care există informații (10)];

                              —

                              indicatorii de eficacitate a IIF, care conțin niveluri-țintă,
                              [de exemplu numărul de investiții în întreprinderi mici și mijlocii, locurile de muncă create sau salvate, resursele suplimentare mobilizate la nivel de întreprindere sau la nivel de fond specific (11)]; și

                              —

                              indicatorii de eficiență și economie ai IIF,
                              [de exemplu, costurile administrative și stimulentele prevăzute pentru utilizarea optimă a fondurilor, informații cu privire la ieșirile și intrările de fonduri, informații cu privire la fondurile reziduale după sfârșitul perioadei de programare (12)]

                        sunt elemente importante și indispensabile pentru evaluarea utilizării IIF și regretă profund că aceste informații nu sunt încă disponibile integral;

                  16.

                  ia act cu regret de observațiile Curții de Conturi formulate în principal cu privire la domeniul politicii de coeziune, cum ar fi alocările excesive către IIF, având ca rezultat eludarea regulii „n + 2” [Raportul anual, exemplul 4.4(a)], întârzieri și implementarea lentă a IIF [Raportul anual, exemplul 4.4(b)], cerințe neconforme de lichidare [Raportul anual, exemplul 4.4(c)], contribuții financiare plătite ca avansuri imediat ce structura juridică a IIF a fost instituită (Raportul anual, punctul 4.34) și probleme în efectuarea de audituri adecvate asupra IIF (Raportul anual, punctele 4.35 și 4.36);

                  17.

                  consideră că aceste observații au drept cauză temeiul juridic deficitar al IIF; își manifestă îngrijorarea că normele aplicabile IIF nu stabilesc stimulente adecvate pentru utilizarea eficace a IIF; își manifestă de asemenea îngrijorarea că acestea permit un spațiu prea mare de manevră pentru statele membre; salută totuși progresele realizate recent în ceea ce privește elaborarea unui temei juridic pentru IIF; subliniază următoarele deficiențe principale ale temeiul juridic, care la momentul respectiv era un regulament al Consiliului (13):

                              —

                              dispoziții insuficiente pentru a stimula implementarea rapidă a IIF;

                              —

                              dispoziții insuficiente cu privire la rata de îndatorare și caracterul reînnoibil al IIF;

                              —

                              dispoziții insuficiente care să preîntâmpine alocările excesive;

                              —

                              dispoziții insuficiente de instituire a unor mecanisme de prime de gestiune care să creeze stimulente pentru utilizarea cât mai eficientă a IIF;

                              —

                              dispoziții insuficiente cu privire la fondurile reziduale la sfârșitul perioadei de programare;

                              —

                              condiții neclare pentru eligibilitatea capitalului de rulment;

                              —

                              posibilitatea de a recurge în mod nejustificat la tratamentul preferențial al sectorului privat;

                  18.

                  este de acord cu poziția Curții de Conturi potrivit căreia resursele returnate instrumentelor financiare și veniturile încasate de acestea nu ar trebui distribuite în altă parte înainte de închiderea programului operațional, ci ar trebui returnate instrumentelor financiare corespunzătoare [Curtea de Conturi, Avizul nr. 7/2011 (14), pagina 11]; se așteaptă ca această recomandare să fie luată în considerare cu toată seriozitatea în cadrul procedurii legislative referitoare la propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor dispoziții comune privind instrumentele structurale [COM(2011) 615 – 2011/0276(COD)];

                  19.

                  este satisfăcut de faptul că articolele 130 și 131 din propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind normele financiare aplicabile bugetului anual al Uniunii [COM(2010) 815 – 2010/0395(COD)] vor permite să se stabilească durata de valabilitate a instrumentelor financiare; invită Comisia să prezinte un rezumat al măsurilor care ar putea preîntâmpina eventualele riscuri pentru bugetul Uniunii generate de IIF;

                  20.

                  constată că IIF sunt prezente și în alte domenii de politică; constată existența unui risc de suprapunere și de implementare incoerentă a acestor instrumente în lipsa unei coordonări adecvate; prin urmare, invită Curtea de Conturi să procedeze la un audit orizontal al IIF, în toate domeniile de politică;

                  21.

                  invită Comisia să considere drept acțiune prioritară supravegherea îndeaproape a utilizării IIF, printre altele prin:

                              —

                              evaluarea obiectivă și critică a experienței înregistrate până acum cu IIF în cadrul politicii de coeziune pentru perioada de programare 2007-2013, mai ales în ceea ce privește observațiile formulate de Curtea de Conturi, inclusiv învățămintele trase și consecințele înregistrate, și invită Comisia să raporteze Parlamentului European cu privire la rezultatele evaluării;

                              —

                              evaluarea riscurilor separat pentru diferite IIF și ținând seama de structura de risc a beneficiarului IIF-urilor;

                              —

                              finalizarea procesului de colectare de informații de la statele membre cu privire la aspectele ce nu au fost încă întru totul acoperite, cum ar fi numărul exact și dimensiunea fondurilor specifice și indicatorii relevanți cu privire la eficacitatea, eficiența și economia IIF; crearea unor mecanisme prin care să se asigure respectarea obligației de raportare a statelor membre;

                              —

                              raportarea anuală către Parlament, în cadrul procedurii de descărcare de gestiune, cu privire la utilizarea IIF în statele membre, inclusiv indicatori referitori la eficacitatea, eficiența și economia IIF, precum și la modul în care Comisia coordonează, asigură coerența și contracarează riscul de suprapunere între domeniile de politică;

         Responsabilitatea Comisiei și luările sale de poziție

                  22.

                  reamintește că, în conformitate cu articolul 317 din TFUE, Comisia execută bugetul Uniunii pe propria răspundere; subliniază că, în cazul în care Comisia execută bugetul prin gestiune partajată, sarcinile de execuție sunt delegate statelor membre, în conformitate cu articolul 53b din Regulamentul financiar;

                  23.

                  subliniază încă o dată (15) că, prin urmare, Comisia este cea care poartă responsabilitatea principală pentru gestionarea fondurilor respective ale Uniunii și că, prin urmare, Comisia are obligația să ia măsuri care să asigure legalitatea și regularitatea, precum și buna gestiune financiară;

                  24.

                  subliniază că nu este posibil ca Comisia să transfere responsabilitatea sa financiară statelor membre, inclusiv în cazurile în care au fost identificate deficiențe sau nereguli de gestiune la nivelul unui stat membru;

                  25.

                  consideră că utilizarea judicioasă a conceptului de „gestiune partajată” trebuie să se bazeze pe principiul fundamental conform căruia Uniunea deleagă unele dintre competențele sale statelor membre, iar statele membre sunt obligate să-și îndeplinească obligațiile care le revin conform legislației Uniunii; solicită să fie aplicat integral punctul 44 din Acordul interinstituțional din 17 mai 2006 dintre Parlamentul European, Consiliu și Comisie privind disciplina bugetară și buna gestiune financiară (16); consideră că sintezele anuale ale auditurilor și ale declarațiilor disponibile trebuie puse la dispoziția publicului, ceea ce va contribui la îmbunătățirea gestiunii bugetului Uniunii;

                  26.

                  constată că există o legătură strânsă între responsabilitatea principală a Comisiei pentru execuția bugetului și importanța procedurii de descărcare de gestiune; subliniază că printre responsabilitățile cele mai importante ale Comisiei privind execuția bugetului se află și deficiențele de gestiune și cele din sistemele de control de la nivelul statelor membre;

                  27.

                  subliniază că responsabilitatea financiară este și rămâne indivizibilă și reamintește prevederile articolului 53b alineatul (4) din Regulamentul financiar, conform căruia, „pentru a asigura utilizarea fondurilor în conformitate cu normele aplicabile, Comisia aplică proceduri de închidere a conturilor sau mecanisme de corecție financiară care îi permit să își asume răspunderea finală pentru execuția bugetară” (subliniere adăugată);

                  28.

                  subliniază în acest context importanța luărilor de poziție ale Comisiei; ia act însă de observațiile generale formulate de Curtea de Conturi cu privire la Rapoartele anuale de activitate ale Comisiei (RAA), conform cărora nu au existat îndrumări cu privire la calcularea indicelui de eroare reziduală sau a riscului rezidual; constată, de asemenea, că aceste elemente au câștigat în importanță atunci când se stabilește necesitatea exprimării unei rezerve (Raportul anual, punctele 1.19 și 1.20); își manifestă îngrijorarea că această situație ar putea determina apariția unor inconsecvențe de aplicare în diferitele direcții generale;

                  29.

                  ia act, de asemenea, de observațiile Curții de Conturi cu privire la următoarele rapoarte anuale de activitate:

                              —

                              rezerva referitoare la măsurile privind dezvoltarea rurală din cadrul axei 2 nu ar fi trebuit suprimată (Raportul anual, punctul 3.53), calcularea indicilor de eroare reziduală pentru schemele de ajutor este afectată de diverse deficiențe (Raportul anual, punctul 3.54);

                              —

                              suma expusă la risc estimată în rapoartele anuale de activitate ale Direcției Generale Politica Regională (DG REGIO) și Direcției Generale Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Incluziune (DG EMPL) ar putea fi subestimată (Raportul anual, anexa 4.3);

                              —

                              calcularea indicelui de eroare reziduală prezentată în raportul anual de activitate al Direcției Generale Extindere se limitează la 30 % din plățile efectuate (Raportul anual, punctul 5.33);

                              —

                              raportul anual de activitate al EuropeAid prezintă doar o evaluare parțial corectă a gestiunii financiare din perspectiva regularității (Raportul anual, punctul 5.34);

                              —

                              rezerva privind Programul-cadru 6 din raportul anual de activitate al Direcției Generale Societatea Informațională și Media ar fi trebuit menținută (Raportul anual, punctul 6.47);

                  30.

                  reamintește Comisiei că toate rezervele sunt incluse ca anexă la Raportul de sinteză al Comisiei și subliniază că, prin adoptarea acestuia, Comisia „își asumă întreaga responsabilitate politică pentru gestiunea realizată de către directorii săi generali și de către șefii de serviciu, pe baza asigurărilor și rezervelor formulate de aceștia în rapoartele lor anuale de activitate (RAA)” (17);

                  31.

                  subliniază că colegiul și comisarii își asumă, prin urmare, responsabilitatea ultimă pentru fiabilitatea și exhaustivitatea rezervelor exprimate de directorii generali și de șefii de serviciu în calitate de „ordonatori de credite delegați” și subliniază că delegarea nu înlocuiește câtuși de puțin responsabilitatea ultimă a colegiului și a comisarilor;

                  32.

                  ia act de observațiile formulate de Curtea de Conturi cu privire la avizul global al auditorului intern; consideră că, în lipsa unei revizuiri substanțiale, urmând observațiile Curții de Conturi, utilitatea avizului global este limitată;

                  33.

                  este îngrijorat de observațiile formulate de Curtea de Conturi cu privire la rapoartele anuale de activitate și la Raportul de sinteză (Raportul anual, punctele 1.17-1.25); consideră ca trebuie să se dea curs fără întârziere observațiilor respective pentru a proteja valoarea documentelor în cauză ca instrumente care asigură responsabilitatea; recunoaște, cu toate acestea, că calculul unui indice de eroare reziduală reprezintă doar una dintre metodele utilizate de Comisie pentru evaluarea nivelului de risc; invită Comisia să pună la dispoziție orientări consecvente care să fie aplicate de toate direcțiile generale;

                  34.

                  ia act de Cartea verde a Comisiei privind cadrul de guvernanță corporativă al UE (18) pentru sectorul privat; constată, de asemenea, progresele realizate de Comisie în ceea ce privește buna guvernanță corporativă în cadrul serviciilor Comisiei în urma seriei de evenimente ce a condus la demisia Comisiei Santer în 1999;

                  35.

                  ia act de declarația de guvernanță adoptată de Comisie la 30 mai 2007, care cuprinde funcționarea internă a Comisiei și explică modul în care aceasta este dirijată și controlată, precum și modul în care interacționează cu părțile interesate; încurajează Comisia să-și îmbunătățească în continuare guvernanța corporativă și să informeze autoritatea care acordă descărcarea de gestiune cu privire la acțiunile și măsurile întreprinse, realizând următoarele:

                              —

                              integrarea acelor elemente de guvernanță corporativă prevăzute sau propuse de dreptul european al societăților, relevante pentru instituțiile Uniunii;

                              —

                              adoptarea de măsuri care să permită Președintelui să valideze conturile și să prezinte împreună cu acestea:

                                          (i)

                                          o descriere a riscurilor și a incertitudinilor care ar putea afecta realizarea obiectivelor de politică, precum și o declarație în care Președintele, împreună cu colegiul comisarilor, acceptă responsabilitatea pentru gestiunea riscului; precum și

                                          (ii)

                                          o declarație oficială de guvernanță corporativă, prin care să se indice în mod clar la ce standarde internaționale de guvernanță corporativă se raliază Comisia și care să conțină lămuriri obiective și complete în cazul în care se impune o îndepărtare de la recomandările codului privind guvernanța corporativă (principiul „conformare sau justificare”);

                  36.

                  invită Comisia să considere drept acțiune prioritară îmbunătățirea și consolidarea lanțului de responsabilitate, printre altele prin:

                              —

                              acordarea de asistență Comisiei pentru control bugetar pentru ca aceasta să poată înțelege în detaliu sintezele anuale ale statelor membre; regretă faptul că, până în prezent, Comisia nu a pus la dispoziție nicio informație cu privire la rapoartele anuale de sinteză, întrucât aceste rapoarte nu pot fi considerate declarații naționale de gestiune dacă nu se cunoaște deloc conținutul lor;

                              —

                              emiterea unei declarații politice prin care acceptă responsabilitatea sa ultimă și globală pentru execuția bugetului, inclusiv pentru acea parte din buget care este executată prin gestiune partajată;

                              —

                              semnarea raportului anual de activitate inclusiv de către comisarul responsabil;

                              —

                              elaborarea rapoartelor anuale de activitate în mod obiectiv, evitându-se estimările optimiste;

                              —

                              furnizarea de îndrumări obligatorii, complete și pertinente către direcțiile generale, mai ales cu privire la modul în care sunt evaluate indicii de eroare reziduală și riscurile reziduale, în conformitate cu principiul prudenței;

                              —

                              furnizarea, în fiecare raport anual de activitate, a unei explicații complete și fiabile cu privire la relația dintre riscul rezidual sau indicele de eroare reziduală și indicele de eroare calculat de Curtea de Conturi; invită Comisia să examineze, în strânsă cooperare cu Curtea de Conturi, posibilități de aliniere a metodologiei sale pentru calculul indicelui de eroare reziduală la metodologia aplicată de Curtea de Conturi la calcularea indicelui de eroare celui mai probabil;

                              —

                              revizuirea metodologiei pentru întocmirea avizului global de audit al auditorului intern și soluționarea deficiențelor identificate de Curtea de Conturi;

                              —

                              analizarea oportunității îmbunătățirii mecanismului de guvernanță corporativă al Comisiei, luându-se în considerare sus-menționata Carte verde a Comisiei privind cadrul de guvernanță corporativă al UE pentru sectorul privat;

         Școlile europene

                  37.

                  regretă că, în ciuda mijloacelor bugetare considerabile prevăzute pentru școlile europene, acestea din urmă tot nu își îndeplinesc sarcina principală, și anume asigurarea unui număr suficient de locuri în limbile cerute, în apropierea locurilor de muncă și de trai ale funcționarilor, extinzându-și în schimb activitățile către alte domenii ale educației;

                  38.

                  recunoaște că o problemă de bază se găsește în structurile decizionale și de finanțare prevăzute în Convenția privind școlile europene; prin urmare, solicită Comisiei să analizeze, împreună cu statele membre, posibilitatea revizuirii acestei convenții și să raporteze până la 31 decembrie 2012 cu privire la progresul realizat în acest sens; între timp, solicită Comisiei să depună mai multe eforturi în vederea realizării obiectivelor menționate mai sus, utilizând în mod mai adecvat mijloacele bugetare puse la dispoziție;

         Administrația Comisiei

                  39.

                  invită Comisia să clarifice planurile sale de mutare a birourilor, costurile pe care aceasta le presupune, cât spațiu de birouri va fi disponibil și cât spațiu nou va fi adăugat, precum și numărul membrilor personalului afectați din fiecare direcție generală;

                  40.

                  solicită Comisiei să finalizeze fără întârziere exercițiul de reclasificare a tuturor agenților temporari ai Oficiului European de Luptă Antifraudă cu un contract pe durată nedeterminată, așa cum a anunțat comisarul Šefčovič în chestionarul utilizat pentru pregătirea prezentei proceduri de descărcare de gestiune (19);

                  41.

                  subliniază că, în 2010, în cursul procedurii de aprobare, cu titlu de avantaj facultativ, a programului flexibil de lucru și a zilelor libere pentru compensarea orelor suplimentare efectuate, Comisia a aprobat aproximativ 90 000 de zile de concediu suplimentare pentru personalul său, ceea ce reprezintă aproximativ 445 de posturi, deși în articolul 56 din Statutul funcționarilor se precizează că nu se compensează orele de lucru suplimentare efectuate de funcționarii încadrați în grupa de funcții AD 5/AST 5; solicită să fie precizat costul total suportat de contribuabili din cauza concediilor de compensare;

         Responsabilitatea statelor membre

                  42.

                  reamintește că, în conformitate cu articolul 317 din TFUE, Comisia execută bugetul Uniunii pe propria răspundere și în cooperare cu statele membre;

                  43.

                  subliniază că cele două domenii de politică cele mai predispuse unor indici de eroare mari („Coeziune, transport și energie” și „Agricultură și resurse naturale”) sunt administrate în gestiune partajată și regretă că estimarea indicilor de eroare celor mai probabili se situează la 7,7 % și, respectiv, 2,3 %;

                  44.

                  salută în acest context analiza Comisiei privind erorile raportate de Curtea de Conturi pentru exercițiile financiare 2006-2009, care indică, pentru prima dată, că trei state membre (Spania, Italia și Regatul Unit) au contribuit în proporție de 59 % la cuantumul erorilor cuantificabile cumulative identificate în această perioadă în cazul Fondului european de dezvoltare regională și al Fondului de coeziune, iar în cazul Fondului social european, patru state membre (Spania, Portugalia, Regatul Unit și Germania) au contribuit în proporție de 68 % la cuantumul erorilor cuantificabile cumulative, identificate în această perioadă în domeniul politicii de coeziune (20); constată că, în ceea ce privește FEDER și Fondul de coeziune, cele mai multe erori identificate în Italia s-au înregistrat în regiunile Calabria, Campania și Puglia și că în Spania un număr redus de programe operaționale din regiunile Andalucía, Valencia și Castilla-La Mancha au însumat 75 % din erorile identificate în Spania (21); înțelege totodată că Spania și Italia au contribuit în mod semnificativ și la indicele de eroare pentru exercițiul 2010;

                  45.

                  constată că problemele din Italia aferente FEDER „țin de deficiențele sistemice identificate la nivelul autorităților de gestiune și audit” și de „aplicarea dispozițiilor privind achizițiile publice și selecția de proiecte, inclusiv eligibilitatea proiectelor retrospective” (22); constată de asemenea că, în Spania, cauza problemelor ține de gestionarea și de sistemul de control complexe care „pot conduce în practică la o diviziune neclară a responsabilităților și la absența unei supravegheri efective din partea autorității responsabile” (23);

                  46.

                  reamintește că miniștrii de finanțe ai Greciei, Italiei și Spaniei au fost invitați la un schimb de opinii în cadrul Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European; regretă că niciunul dintre miniștrii invitați nu a discutat, se pare, cu deputații respectivei comisii rezultatele prezentate de Curtea de Conturi, în vederea îmbunătățirii gestiunii fondurilor structurale și, ulterior, a temeiului juridic; solicită Președintelui său ca, la următoarea reuniune a șefilor de stat, să abordeze refuzul respectivilor miniștri de finanțe de a discuta aceste chestiuni importante în public, cu comisia competentă în fond a Parlamentului;

                  47.

                  reamintește că a invitat în mod repetat Comisia să prezinte o propunere privind introducerea unor declarații naționale de gestiune obligatorii (DNG) emise, făcute publice și supuse în mod corespunzător auditului de autoritatea responsabilă de audit, ca parte a responsabilității finale și generale a Comisiei pentru execuția bugetului Uniunii; subliniază că DNG ar trebui să conțină informații complete cu privire la utilizarea fondurilor Uniunii;

                  48.

                  propune ca cuprinsul declarațiilor naționale semnate la nivel de direcții generale să fie conform cu normele internaționale de audit, ca declarațiile să fie folosite de Curtea de Conturi în cadrul activității sale de audit și să se inspire, printre altele, din declarațiile întocmite de autoritățile care au competențe de gestiune delegate;

                  49.

                  atrage atenția asupra unor diferențe importante între statele membre în ceea ce privește performanța administrativă în gestionarea partajată a veniturilor și cheltuielilor, în special în ceea ce privește depistarea neregulilor, a fraudei și a erorilor, precum și monitorizarea financiară atât în domeniul vamal, cât și a cheltuielilor realizate din fondurile Uniunii; consideră că, dacă toate statele membre ar da dovadă de o performanță adecvată, chiar și numai în domeniul vamal, bugetul Uniunii ar putea realiza un venit suplimentar (net) de cel puțin 100 000 000 EUR; constată că, în prezent, Comisia monitorizează performanța administrativă post factum și de la caz la caz, neefectuând, prin urmare, o analiză suficientă a tendințelor prin care să identifice domeniile de risc; solicită Comisiei să aplice metoda analizei tendințelor pentru a identifica riscurile financiare și a adopta măsuri prin care să fie îmbunătățită performanța administrativă a statelor membre;

         Bulgaria și România

                  50.

                  ia act cu profundă îngrijorare de raportul intermediar al Comisiei referitor la progresele realizate de Bulgaria în cadrul mecanismului de cooperare și de verificare; este îngrijorat de starea sistemului juridic din Bulgaria, care este în continuare alarmantă; observă că sunt în curs de desfășurare 27 de procese penale împotriva a 28 de judecători; solicită clarificarea unei serii de cazuri presupuse de fraudă legate de utilizarea fondurilor Uniunii în Bulgaria, care au dus la suspendarea plăților în 2008 și în legătură cu care parchetul a suspendat ancheta, deși într-un alt stat membru anchetarea unor cazuri similare, bazate pe aceleași fapte, s-a desfășurat în continuare; este extrem de surprins de faptul că, în toate cazurile de fraudă care vizează fondurile Uniunii și care au fost aduse în fața instanței, urmărirea penală a fost înlocuită cu amenzi administrative și că un caz important de fraudă cu implicarea fondurilor Uniunii este amânat în apel de peste 18 luni; își exprimă, de asemenea, regretul cu privire la faptul că a fost ignorată o recomandare a Comisiei și, ca urmare, Comisia Națională pentru Identificarea și Confiscarea Activelor de Origine Criminală (CEPACA) nu a fost autorizată să întreprindă din proprie inițiativă verificarea activelor înalților funcționari și ale politicienilor; este îngrijorat de faptul că, în Bulgaria, publicarea unificată, promptă și sistematică a hotărârilor judecătorești motivate nu este o normă; invită Comisia să exercite presiuni asupra autorităților judiciare în vederea intensificării eforturilor lor de reformă și în vederea implementării cât mai rapide a recomandărilor Comisiei; invită, în acest sens, Comisia să dea publicității suma alocată pentru sprijinirea eforturilor depuse de Bulgaria pentru realizarea reformelor și să aprecieze măsura în care plățile respective au dus la realizarea rezultatelor promise; așteaptă realizarea unor îmbunătățiri importante în anul următor, alături de noi analize și de o serie de măsuri elaborate de Comisie în cooperare cu guvernul bulgar în vederea restabilirii integrității sistemului juridic din Bulgaria;

                  51.

                  ia act cu îngrijorare de raportul intermediar al Comisiei referitor la progresele realizate de România în cadrul mecanismului de cooperare și de verificare; cu toate acestea, constată cu satisfacție tendința pozitivă a rezultatelor Agenției Naționale de Integritate (ANI) în ceea ce privește anchetarea cazurilor de îmbogățire frauduloasă și identificarea conflictelor de interese; observă că finanțarea ANI a fost majorată din fondurile Uniunii; este îngrijorat însă că dosarele ANI nu sunt monitorizate ulterior în mod uniform și că monitorizarea este deseori întârziată; salută faptul că Direcția Națională Anticorupție (DNA) și-a continuat rolul de serviciu eficace de urmărire penală în cazurile de corupție la nivel înalt; constată că în 2011 a crescut numărul cazurilor de punere sub acuzare, al hotărârilor judecătorești și al condamnărilor și s-a accelerat instrumentarea cauzelor în fața Înaltei Curți de Casație și Justiție, fapt reflectat de creșterea cu 85 % față de 2011 a hotărârilor judecătorești definitive în cauzele inițiate de DNA (24); este îngrijorat de faptul că rezultatele unei analize a hotărârilor judecătorești pronunțate în cazuri de corupție la nivel înalt arată că 60 % din sentințe sunt suspendate și că, deseori, sunt pronunțate sentințe cu pedepsele minime prevăzute de lege; este surprins de practica nesatisfăcătoare în ceea ce privește publicarea promptă a hotărârilor motivate, ceea ce prezintă riscul aplicării prescripției în unele cazuri de corupție la nivel înalt în urma publicării întârziate a motivărilor, provocată de posibilitatea amânării apelului pe o perioadă îndelungată; invită Comisia să dea publicității suma alocată pentru sprijinirea eforturilor depuse de România pentru realizarea unei reforme judiciare; se așteaptă la noi îmbunătățiri în următorul an; invită Comisia să exercite o presiune mai mare asupra guvernului român pentru a-l determina să implementeze recomandările Comisiei; invită Comisia să solicite neapărat guvernului român să își intensifice eforturile depuse în vederea dezvoltării unei jurisprudențe consecvente a cauzelor referitoare la achizițiile publice; invită Comisia insistent și hotărât să insiste pe lângă guvernul român ca acesta să asigure respectarea recomandărilor Comisiei și elaborarea unui plan de implementare mai clar și mai cuprinzător pentru punerea în aplicare a dispozițiilor Codului penal și ale Codului de procedură penală; se așteaptă la eforturi mai susținute îndreptate către confiscarea activelor provenite din activități criminale desfășurate în România; de asemenea, așteaptă de la Comisie o serie de măsuri, elaborate în cooperare cu guvernul român, pentru îmbunătățirea integrității sistemului juridic din România;

         Prefinanțări

                  52.

                  ia act de faptul că prefinanțările sunt considerate necesare pentru ca beneficiarii să inițieze acțiunile convenite;

                  53.

                  remarcă observațiile formulate de Curtea de Conturi referitoare la recurgerea semnificativ crescută la prefinanțări de către Comisie între 2005 și 2010 (Raportul anual, punctul 1.28); își manifestă însă îngrijorarea cu privire la neînchiderea prefinanțărilor (Raportul anual, punctul 1.29 și punctul 86 din Avizul nr. 6/2010 al Curții de Conturi);

                  54.

                  își manifestă de asemenea îngrijorarea cu privire la influența pe care prefinanțările o au mai ales în domeniile de politică „Ajutor extern, dezvoltare și extindere” și „Cercetare și politici interne”; constată o utilizare în creștere a prefinanțărilor și un indice de eroare global de sub 2 % în aceste două domenii de politică; remarcă, în continuare, concluziile Curții de Conturi conform cărora prefinanțările nu au fost afectate de un nivel semnificativ de eroare, însă plățile intermediare și finale rămân afectate de un nivel semnificativ de eroare (Raportul anual, punctele 5.35 și 6.48);

                  55.

                  consideră că, prin volumele crescute de prefinanțări, Comisia își asumă un risc financiar crescut, de exemplu în caz de insolvabilitate a beneficiarului, precum și un risc crescut în ceea ce privește legalitatea și regularitatea, întrucât verificarea costurilor declarate de beneficiari este amânată pentru o dată ulterioară;

                  56.

                  consideră că este mai eficient să se prevină neregulile decât să se corecteze ex post plăți necuvenite prin recuperări; prin urmare, invită Comisia să considere drept o acțiune prioritară reevaluarea recurgerii crescute la prefinanțare, precum și a mecanismelor de control și audit prin:

                              —

                              informarea Parlamentului cu privire la motivele pentru care Comisia a recurs în mod frecvent la prefinanțări între 2005 și 2010;

                              —

                              adaptarea nivelului prefinanțărilor pentru diversele programe la un nivel care să garanteze fondurile necesare pentru ca beneficiarii să poată iniția proiectele, respectând, în același timp, interesele financiare ale Uniunii și informând Parlamentul în mod corespunzător;

         Angajamente bugetare restante

                  57.

                  reamintește că angajamentele bugetare restante sunt credite de angajament deschise, dar neutilizate (respectiv plătite) și că acestea provin în general din programe multianuale (cum ar fi coeziunea), în care angajamentele sunt făcute în primii ani ai perioadei de programare, plățile conexe survenind treptat, pe parcursul întregii perioade de programare;

                  58.

                  constată că un nivel ridicat de angajamente restante poate indica dificultăți întâmpinate de statele membre în absorbția sumelor alocate;

                  59.

                  ia act de faptul că, în 2010, Curtea de Conturi a constatat că respectivele credite restante au crescut cu circa 10 %, până la aproximativ 194 000 000 000 EUR (Raportul anual, punctul 1.43 și figura 1.2), ceea ce reprezintă aproximativ trei ani de cheltuieli în ritmul actual;

                  60.

                  consideră că, în ceea ce privește perioada de programare 2007-2013, există riscul ca:

                              —

                              fondurile angajate să fie cheltuite mai repede decât în mod obișnuit, crescând astfel riscul de eroare;

                              —

                              la sfârșitul perioadei de programare 2007-2013, statele membre ar putea încerca să absoarbă toate fondurile angajate cu care să cofinanțeze proiecte deja implementate și finanțate din fonduri naționale (așa-numitele proiecte „retrospective” care nu au făcut obiectul sistemului Uniunii de gestiune și control și sunt, prin urmare, mult mai predispuse erorilor);

                  61.

                  invită Comisia să prezinte informații cu privire la cuantumul angajamentelor restante pe stat membru și la cooperarea sa cu statele membre în vederea identificării și tratării domeniilor de risc în ceea ce privește absorbția și regularitatea;

         Contribuția bugetară la agențiile descentralizate și la întreprinderile comune

                  62.

                  remarcă faptul că, în exercițiul financiar 2010, contribuția Uniunii s-a ridicat la peste 620 000 000 EUR la bugetul agențiilor descentralizate și la peste 500 000 000 EUR la bugetul întreprinderilor comune; constată că informațiile referitoare la contribuția Uniunii la bugetul agențiilor se găsesc cu anumite dificultăți; solicită Comisiei să pună anual la dispoziția autorității care acordă descărcarea de gestiune informații consolidate despre finanțarea anuală totală pe agenție/întreprindere comună de la bugetul general al Uniunii, precum:

                              —

                              contribuția inițială a Uniunii înscrisă în bugetul agenției/întreprinderii comune;

                              —

                              cuantumul fondurilor provenite din recuperarea surplusului;

                              —

                              contribuția generală a Uniunii în folosul agenției/întreprinderii comune;

                              —

                              cuantumul contribuției provenite de la statele membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS), atunci când este cazul;

                  63.

                  solicită Comisiei ca, în această perioadă de criză financiară, să evite majorările la bugetele agențiilor și chiar să aibă în vedere reducerea contribuției Uniunii la bugetele agențiilor, pe baza evaluării priorităților sale;

                  64.

                  invită Comisia să elaboreze orientări privind modelele care să poată fi folosite de toate agențiile/întreprinderile comune pentru întocmirea programelor anuale de activitate și a rapoartelor anuale de activitate, pentru a asigura o comparație semnificativă a rezultatelor în raport cu obiectivele planificate;

                  65.

                  solicită Comisiei să pună la dispoziția Parlamentului o prezentare detaliată a criteriilor și a mecanismelor de verificare aplicate cu scopul de a se evita conflictele de interese și cazurile de „ușă turnantă” din agenții/întreprinderi comune;

         Bugetul Uniunii și criza financiară și bugetară

                  66.

                  își manifestă îngrijorarea față de criza financiară și bugetară încă în desfășurare în statele membre; consideră că această criză implică diferite tipuri de riscuri pentru bugetul Uniunii, după cum urmează:

                              —

                              riscuri financiare legate de împrumuturile acordate statelor membre;

                              —

                              riscuri financiare legate de venituri;

                  67.

                  reamintește că șase state membre (Grecia, Ungaria, Irlanda, Letonia, Portugalia și România) sunt considerate în prezent drept „state membre în dificultate”, dat fiind că primesc asistență sub forma unor împrumuturi pentru balanța de plăți, acordate prin intermediul Mecanismului european de stabilizare financiară (MESF), sau asistență acordată prin instrumentul de împrumut în favoarea Greciei;

                  68.

                  constată că bugetul Uniunii garantează împrumuturile acordate prin intermediul instrumentului de asistență pentru balanța de plăți (împrumuturile acordate până la 31 decembrie 2010 însumând circa 12 000 000 000 EUR) și MESF (niciun împrumut nu a fost acordat până la 31 decembrie 2010) (25); constată totodată că suma maximă restantă de împrumuturi ce poate fi acordată prin instrumentul de asistență pentru balanța de plăți și prin MESF este de 50 000 000 000 EUR [articolul 1 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului (26)] și, respectiv, de 60 000 000 000 EUR (27); subliniază că suma totală (110 000 000 000 EUR) este aproape egală cu bugetul anual al Uniunii, dat fiind că plățile totale de la bugetul Uniunii au fost de aproape 122 000 000 000 EUR în 2010 (28);

                  69.

                  este preocupat de faptul că, în Raportul său anual pe 2010, Curtea de Conturi nu a acordat suficientă atenție acestor noi provocări cu care se confruntă Uniunea; regretă în special faptul că aceste riscuri pentru bugetul Uniunii nu au fost suficient evidențiate de către Curtea de Conturi; subliniază faptul că, în cadrul activității sale anuale, Curtea de Conturi trebuie să acorde un rol proeminent acestui nou Mecanism european de stabilitate;

                  70.

                  reamintește că nu există niciun fond de garantare care să protejeze bugetul de tragerile din respectivele garanții; invită prin urmare Comisia să evalueze necesitatea eventuală de a se institui un fond de garantare pentru acoperirea posibilelor pierderi, asemănător cu Fondul de garantare pentru acțiuni externe, cu scopul de a proteja bugetul Uniunii;

                  71.

                  subliniază că, potrivit situației la 30 septembrie 2011, din cadrul FESM s-au semnat împrumuturi în valoare de 48 500 000 000 EUR dintr-un total de 60 000 000 000 EUR; încurajează Curtea de Conturi să prezinte un raport despre operațiunile FESM și, în special, despre mecanismele de control instituite de Comisie, până la sfârșitul anului 2012;

                  72.

                  reamintește că veniturile la bugetul Uniunii provin din diferite surse; reamintește faptul că, fără a prejudicia alte venituri, bugetul va fi finanțat în întregime din resurse proprii; subliniază că în special resursele provenind din venitul național brut (VNB), reprezentând 73 % din totalul veniturilor, este vărsat de la bugetele naționale ale statelor membre (29);

                  73.

                  consideră că, cu cât situația financiară din anumite state membre devine mai gravă, cu atât mai dificil va fi pentru acele state membre să contribuie la bugetul Uniuni; consideră că această situație periclitează veniturile la bugetul Uniunii, având drept cauză situația „statelor membre în dificultate”, care ar putea fi nevoite să contracteze noi împrumuturi de stat pentru a finanța bugetul Uniunii sau pentru a-și onora contribuțiile la diferite mecanisme de acordare de asistență;

                  74.

                  constată că resursele din VNB provenind de la statele membre în dificultate reprezintă circa 6 % din totalul resurselor din VNB pentru exercițiul financiar 2010 (30);

                  75.

                  constată, de asemenea, că proporția cofinanțării pentru statele membre în dificultate a fost majorată în cazul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), al fondurilor structurale, al Fondului de coeziune și al Fondului european pentru pescuit; speră că ratele de cofinanțare mai mari vor permite realizarea de investiții mai importante, în special în statele membre aflate în dificultate; subliniază în acest context controlul și responsabilitățile de supraveghere crescute ale Comisiei;

         Fondul european de stabilitate financiară (FESF) și Mecanismul european de stabilitate (MES)

                  76.

                  contestă utilizarea de către Consiliu în 2010 a articolului 122 din TFUE pentru instituirea Fondului european de stabilitate financiară (FESF), deoarece respectivul articol este aplicabil doar catastrofelor naturale, și nu celor economice; este îngrijorat de faptul că FESF nu conține niciun element de control democratic din partea Parlamentului și nici nu conferă Curții de Conturi dreptul de a efectua audituri; își exprimă atitudinea foarte critică cu privire la faptul că pentru FESF nu se prevede nici măcar efectuarea unui audit public extern;

                  77.

                  ia act de recenta semnare de către statele membre a Tratatului privind MES; subliniază avertismentul lansat de Parlament în Rezoluția sa din 23 martie 2011 (31) împotriva înființării Mecanismului european de stabilitate (MES) cu titlu permanent în afara cadrului instituțional al Uniunii, deoarece această decizie antrenează probleme în ceea ce privește mecanismul de control asupra instituțiilor Uniunii; împărtășește îngrijorarea unor instituții supreme de audit cu privire la faptul că în tratat nu se prevăd suficiente dispoziții care să garanteze un audit extern eficient;

                  78.

                  reiterează invitația sa adresată Consiliului și statelor membre de a acorda considerația necesară următoarelor aspecte privind instituirea MES:

                              —

                              să asigure, prin actele de înființare a MES, existența unor dispoziții adecvate privind auditul extern public al legalității, regularității și performanței, în conformitate cu standardele de audit acceptate la nivel internațional, ținând cont de următoarele documente:

                                          (i)

                                          Rezoluția Comitetului de contact al instituțiilor supreme de audit din Uniunea Europeană din 14 octombrie 2011 referitoare la declarația instituțiilor supreme de audit din zona euro privind auditul extern al Mecanismului european de stabilitate (CC-R-2011-01) (32);

                                          (ii)

                                          Declarația Comitetului de contact al instituțiilor supreme de audit din Uniunea Europeană adresată Parlamentului European, Consiliului European, Comisiei Europene și parlamentelor și guvernelor statelor membre ale UE din 14 octombrie 2011 privind impactul Semestrului european și al altor evoluții recente în guvernanța economică a UE asupra instituțiilor supreme de audit ale statelor membre ale Uniunii Europene și asupra Curții de Conturi Europene (33);

                                          (iii)

                                          scrisoarea președintelui Curții de Conturi din Țările de Jos (34) referitoare la aspectele ce trebuie tratate în documentele de înființare a MES în ceea ce privește articolul 30 din Tratatul privind MES;

                              —

                              să instituie dispoziții adecvate privind responsabilitatea și transparența deplină în cazul MES;

                              —

                              să asigure fiabilitatea datelor și a statisticilor;

                              —

                              să includă dispoziții clare privind responsabilitatea și raportarea pentru toți actorii care vor fi răspunzători în conceperea mecanismului;

                              —

                              să îndemne Comisia să informeze Parlamentul și Consiliul de două ori pe an cu privire la riscul pe care îl prezintă pentru bugetul Uniunii garanția acordată FESF și să întrebe Comisia cum aceste fonduri vor fi transferate în bugetul Uniunii, iar apoi către FESF în caz de incapacitate de plată;

                  79.

                  invită Consiliul și statele membre să precizeze mecanismul de control politic din partea Parlamentului asupra oricărei emisiuni de euroobligațiuni, în general, și asupra mecanismului permanent pentru situații de criză, în particular; este de acord cu opinia conform căreia Parlamentul ar trebui implicat în mod egal în mecanism;

         Transparența

                  80.

                  subliniază rolul vital pe care transparența îl joacă pentru garantarea răspunderii pentru utilizarea banilor publici și reamintește că aceasta reprezintă unul dintre instrumentele principale care garantează legalitatea și regularitatea cheltuielilor; își repetă cererea pentru ca toate plățile aferente subvențiilor acordate din fondurile Uniunii să fie înregistrate într-o bază de date online ușor accesibilă, ținându-se seama în mod corespunzător de legislația privind protecția datelor; consideră că plățile din fondurile Uniunii ar trebui să fie condiționate în mod explicit de acceptarea de către beneficiari a prevederii ca detaliile de bază, inclusiv suma, numele beneficiarului și scopul plății, să fie puse la dispoziția publicului;

                  81.

                  remarcă faptul că sistemul existent în prezent în domeniul de politică referitor la coeziune nu asigură transparența deplină a beneficiarilor FEDER și ai Fondului de coeziune; observă că, în prezent, Comisia pune la dispoziție un portal prin care se asigură accesul la listele de beneficiari disponibile pe site-urile de internet naționale, care sunt doar în limba națională respectivă și nu se bazează pe criterii comune; speră ca viitorul regulament care va stabili dispoziții comune privind instrumentele structurale [COM(2011) 615 – 2011/0276 (COD)] să garanteze că statele membre pun la dispoziție date privind beneficiarii finali ai FEDER și ai Fondului de coeziune care să fie publicate pe site-ul de internet oficial al Comisiei în una dintre cele trei limbi de lucru ale Comisiei, pe baza unui set comun de criterii care să permită comparația și depistarea erorilor; reamintește invitația sa adresată Comisiei de a se inspira din activitatea organismului din SUA American Recovery Accountability and Transparency Board și din site-ul acestuia, www.recovery.gov;

                  82.

                  reamintește hotărârea Curții de Justiție din 9 noiembrie 2010 în cauzele conexate Volker și Markus Schecke GbR, C-92/09, și Hartmut Eifert, C-93/09, care este pertinentă pentru domeniul de politici agricultură și resurse naturale; solicită Comisiei să prezinte cât mai curând posibil o propunere pentru un nou regulament care să impună statelor membre obligația de a publica informații cu privire la persoanele juridice și fizice care beneficiază de fonduri europene în agricultură, ținând seama de hotărârea menționată; consideră că informațiile referitoare la beneficiari ar trebui să fie disponibile pe site-ul de internet oficial al Comisiei în una dintre cele trei limbi de lucru ale Comisiei, bazate pe un set comun de criterii care să permită comparația și depistarea erorilor;

         Metodologia privind declarația de asigurare

                  83.

                  este la curent cu intenția Curții de Conturi de a-i furniza mai multe informații cu privire la domeniile de politică „agricultură și resurse naturale” și „coeziune, energie și transport”; salută această intenție, dat fiind că va aduce mai multă transparență și o mai bună identificare a domeniilor problematice ale bugetului; consideră că acest lucru va permite Comisiei, Curții de Conturi, Parlamentului European și altor actori implicați să se concentreze asupra acestor domenii și să facă recomandări pentru ameliorarea gestionării lor; dorește însă să sublinieze importanța asigurării comparabilității între exercițiile financiare succesive;

                  84.

                  salută evaluarea mai detaliată de către Curtea de Conturi a fiabilității luărilor de poziție ale Comisiei atât în capitolul 1, cât și în celelalte capitole din Raportul anual pe 2010; reamintește că luările de poziție sunt avizate cu necesitate de către Curtea de Conturi; încurajează Curtea de Conturi să analizeze cu rigurozitate luările de poziție ale Comisiei și să raporteze în detaliu asupra acestora;

                  85.

                  constată că se recurge din ce în ce mai frecvent la prefinanțări; consideră că prefinanțările sunt expuse unui nivel mai mic de risc privind legalitatea și regularitatea decât plățile finale sau intermediare, întrucât nu este necesară justificarea costurilor pentru prefinanțare; invită Curtea de Conturi să analizeze posibilitatea adaptării metodologiei sale de audit pentru a ține seama de recurgerea mai frecventă la prefinanțări, pentru a furniza Parlamentului informații și mai utile cu privire la tranzacțiile cu cel mai mare grad de risc;

                  86.

                  constată că Curtea de Conturi aplică o metodologie comună pentru cuantificarea erorilor din achizițiile publice în două domenii de politici: agricultură și resurse naturale și coeziune, energie și transport; regretă faptul că Comisia aplică metodologii diferite în aceste două domenii, metodologii care, în plus, nu sunt în concordanță cu metodologia Curții de Conturi; își manifestă îngrijorarea că existența unor metodologii diferite în aceste domenii ar putea submina credibilitatea controlului și auditului cheltuielilor efectuate în domeniile aflate în gestiune partajată; solicită prin urmare Comisiei și Curții de Conturi să armonizeze de urgență modul în care sunt tratate erorile din achizițiile publice în aceste două domenii de politică și să raporteze comisiei competente a Parlamentului cu privire la progresele înregistrate până la sfârșitul anului 2012;

         Aspecte specifice

         Rolul comisarului responsabil de controlul bugetar

                  87.

                  ia act de faptul că, în mandatul 2004-2009 al Comisiei, un comisar a avut ca responsabilitate unică controlul bugetar, conform solicitării anterioare a Parlamentului; regretă faptul că, în actualul mandat al Comisiei, chestiunile legate de controlul bugetar au fuzionat cu alte responsabilități („fiscalitate și uniune vamală”); propune ca, în mandatul 2014-2019 al Comisiei, să fie reinstituită funcția de comisar pentru control bugetar, care să presupună responsabilități legate, printre altele, de următoarele domenii:

                              —

                              auditul intern;

                              —

                              combaterea fraudei;

                              —

                              legătura cu Curtea de Conturi și comisia competentă a Parlamentului;

                              —

                              contactul cu autoritățile bugetare și de audit competente din statele membre, precum și dezvoltarea unui cadru de control intern cuprinzător;

                              —

                              supravegherea și îmbunătățirea utilității raportului anual de sinteză, inclusiv realizarea unei analize a sistemelor de gestiune și control ale statelor membre;

                              —

                              încredințarea și aprecierea evaluărilor independente ale programelor, precum și transformarea raportului de evaluare prevăzut la articolul 318 din TFUE într-un instrument valoros pentru îmbunătățirea performanțelor;

         Performanță: obținerea de rezultate pornind de la bugetul Uniunii

                  88.

                  salută includerea noului Capitol 8 „Obținerea de rezultate pornind de la bugetul UE” în raportul anual, care conține observațiile Curții de Conturi cu privire la autoevaluarea Comisiei în ceea ce privește rezultatele obținute, inclusă în rapoartele anuale de activitate;

                  89.

                  ia act de constatările Curții de Conturi privind calitatea raportării Comisiei cu privire la rezultate, cum ar fi:

                              —

                              „În prezent, planul de gestionare nu prevede obiective sau indicatori care să măsoare economicitatea și eficiența” (Raportul anual, titlul dinaintea punctului 8.17)

                              —

                              „În anumite domenii, nivelurile-țintă nu erau cuantificate în mod suficient și nici nu erau suficient de precise (specifice)” (Raportul anual, titlul dinaintea punctului 8.18)

                              —

                              „În anumite domenii, nu s-au definit repere intermediare pentru nivelurile-țintă multianuale” (Raportul anual, titlul dinaintea punctului 8.20)

                              —

                              „Descrierea realizărilor pe domenii de politici conținea informații limitate referitor la rezultate și la impacturi” (Raportul anual, titlul dinaintea punctului 8.22);

                  90.

                  consideră că aceste constatări importante demonstrează că Parlamentul nu se poate baza în întregime pe raportarea Comisiei privind rezultatele sale; consideră că fundamentul bunei gestiuni, al elaborării de politici și al controlului parlamentar îl reprezintă datele fiabile; ar aprecia dacă Curtea de Conturi ar dezvolta în continuare activitățile sale în acest domeniu, incluzând aici o „certificare” periodică a datelor privind rezultatele raportate de Comisie;

                  91.

                  consideră că rezultatele sunt la fel de importante ca legalitatea și regularitatea și invită Curtea de Conturi să analizeze posibilitatea de a include noua perspectivă asupra rezultatelor din diferitele grupuri de politici în capitolele corespunzătoare din raportul anual;

                  92.

                  constată că obiectivele, indicatorii și nivelurile-țintă stabilite în planurile de gestionare vizează, în principal, eficacitatea (Raportul anual, punctul 8.15); invită Comisia să își îmbunătățească raportarea cu privire la rezultate, incluzând indicatori privind economia și eficiența, și să stabilească obiective adecvate pentru evaluarea progreselor în realizarea obiectivelor multianuale;

                  93.

                  invită Comisia, de asemenea, să definească în domeniile aflate în gestiune partajată, împreună cu statele membre, indicatori adecvați de performanță care să fie aplicați cu consecvență și să verifice dacă raportarea de către statele membre cu privire la rezultatele atinse este obligatorie, completă, corectă și publică;

                  94.

                  ia act de avizele repetate ale Curții de Conturi și ale Comisiei privind faptul că există diferențe de calitate considerabile între sistemele de gestiune și control ale statelor membre și între cele ale diferitor programe;

                  95.

                  invită Comisia să explice sistematic aceste diferențe în eficacitatea sistemelor de control și să pună la dispoziție evaluări clare ale eforturilor depuse, sau nu, de statele membre pentru a depista și corecta neregulile, în vederea garantării faptului că statele membre care au sisteme de control și supraveghere funcționale nu se supun riscului de discreditare;

                  96.

                  invită Comisia să prezinte raportul de evaluare prevăzut la articolul 318 din TFUE în fața comisiei competente a Parlamentului și în sesiunea plenară la același moment în care este prezentat raportul anual al Curții de Conturi și invită Curtea de Conturi să își prezinte, cu aceste ocazii, observațiile privind raportul de evaluare; subliniază faptul că raportul de evaluare ar trebui publicat la un moment în care să fie posibil atât pentru Curtea de Conturi, cât și pentru Parlament să îl evalueze în mod corespunzător;

                  97.

                  reamintește că, potrivit articolului 318 din TFUE, Comisia are obligația de a prezenta „un raport de evaluare a finanțelor Uniunii bazat pe rezultatele obținute”; ia act de faptul că, la 17 februarie 2012, Comisia a adoptat primul raport de evaluare în conformitate cu articolul 318 din TFUE referitor la exercițiul financiar 2010;

                  98.

                  reamintește, de asemenea, că Parlamentul, în rezoluția sa referitoare la descărcarea de gestiune acordată Comisiei pentru exercițiul financiar 2009 (35), a sugerat următoarele:

                              —

                              Comisia ar trebui să numească un „evaluator al performanței” pentru a stabili asumarea clară a responsabilității pentru raportul de evaluare (punctul 199);

                              —

                              ar trebui stabilită o relație clară și transparentă între indicatorii de performanță, temeiul lor juridic/politic, cuantumul cheltuielilor și rezultatele obținute (punctul 200);

                              —

                              Serviciul de audit intern ar trebui să auditeze metodologia utilizată pentru elaborarea raportului și să evalueze activitățile desfășurate (punctul 200);

                              —

                              indicatorii-cheie de performanță utilizați de departamentele Comisiei ar trebui să fie făcuți publici (punctul 200);

                  99.

                  regretă faptul că Comisia nu a fost capabilă să abordeze în totalitate aceste sugestii în cadrul primului raport de evaluare menționat la articolul 318 din TFUE; ia act în continuare de faptul că primul raport de evaluare reprezintă un sumar al rapoartelor de evaluare existente în două domenii de politică (educație și cultură și cercetare); consideră că aspectele vizate și conținutul primului raport de evaluare nu se ridică la înălțimea așteptărilor legate de un raport de evaluare prevăzut în TFUE;

                  100.

                  invită Comisia să continue dezvoltarea conținutului raportului de evaluare prevăzut la articolul 318 din TFUE și, în special, să identifice valoarea adăugată a acestui raport comparativ cu evaluările „obișnuite” desfășurate conform Regulamentului financiar (articolul 27) și normelor sale de aplicare [Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei (36), articolul 21];

                  101.

                  sprijină pe deplin intenția Comisiei de „a depune eforturi pentru a asigura intensificarea coordonării, a schimbului de informații și a coerenței atât în cadrul Comisiei, cât și cu statele membre, în ceea ce privește programarea, organizarea și utilizarea monitorizării și evaluării în următorul cadru financiar” (37);

                  102.

                  salută faptul că Curtea de Conturi are în plan să efectueze observații la primul raport de evaluare realizat conform articolului 318 din TFUE (38);

                  103.

                  invită din nou Comisia să revizuiască informarea și formarea personalului cu privire la „Titlul II: Drepturile și obligațiile funcționarilor” din Statutul funcționarilor pentru a se asigura că toți membrii personalului cunosc dispozițiile respective, în special obligațiile prevăzute la articolul 22a din Statutul funcționarilor; solicită Comisiei ca, până în septembrie 2012, să prezinte comisiei competente a Parlamentului un raport privind activitățile sale în acest domeniu;

                  104.

                  solicită Comisiei ca, până în septembrie 2012, să înainteze comisiei competente a Parlamentului un raport privind activitățile sale legate de încurajarea denunțurilor realizate de publicul larg;

         Coeziune, energie și transport – aviz nefavorabil

                  105.

                  regretă creșterea indicelui de eroare la 7,7 % în domeniul de politică „coeziune, energie și transport”, în pofida unor întreruperi frecvente ale termenelor de plată; este profund îngrijorat de faptul că anumite erori ar fi putut fi detectate și corectate pentru 58 % din operațiunile afectate de erori (Raportul anual, punctul 4.25); este îngrijorat de faptul că discuția despre o situație „stabilă” legată de nivelul de eroare trădează o atitudine de complacere din ce în ce mai pronunțată;

                  106.

                  solicită Curții de Conturi să prezinte indicii de eroare aferenți Fondului european de dezvoltare regională, Fondului de coeziune, Fondului social european și sectorului „energie și transport” în mod separat, și nu în mod cumulat;

                  107.

                  regretă faptul că, de mai mulți ani, nerespectarea normelor de achiziții publice reprezintă cauza principală a erorilor; vede implicațiile generale legate de această situație și consideră acest lucru ca un indiciu al faptului că însăși funcționarea pieței interne este periclitată; invită Comisia să continue reforma actuală a achizițiilor publice, luând în calcul aceste rezultate îngrijorătoare, și să urmărească cu strictețe încălcările acestor norme, dat fiind că și Curtea de Conturi a identificat cazuri de transpunere incorectă a directivelor Uniunii în dreptul național al achizițiilor publice (Raportul anual, punctul 4.27);

                  108.

                  ia cunoștință cu profundă îngrijorare de eficacitatea doar parțială a autorităților de audit; este profund îngrijorat de faptul că metodologiile de audit ale acestora diferă într-o așa măsură, încât rezultatele lor nu pot fi agregate pentru a obține o opinie globală la nivel național privind un anumit fond (Raportul anual, punctul 4.41); invită Comisia să explice cum consolidează informațiile provenite de la autoritățile de audit și cum asigură coerența, pentru a putea furniza Parlamentului informații fiabile în rapoartele sale anuale de activitate;

                  109.

                  invită Curtea de Conturi să prezinte, în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf din TFUE, un aviz privind independența autorităților naționale de audit în cadrul gestiunii partajate;

                  110.

                  solicită Comisiei să informeze Parlamentul atunci când intenționează să se bazeze pe datele furnizate de anumite autorități de audit, în conformitate cu articolul 73 din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (39), reducând astfel numărul auditurilor la fața locului întreprinse de propriile servicii; invită Curtea de Conturi să urmărească îndeaproape această evoluție și să efectueze un audit în acest sens;

                  111.

                  încurajează Curtea de Conturi să examineze posibilitatea de a trata problema persistentă legată de multianualitatea execuției fondurilor și anualitatea auditurilor realizate de Curte; subliniază faptul că în perioada de execuție indicele de eroare tinde să fie mai mare decât la închidere, atunci când cheltuielile au trecut de toate nivelurile de control;

         Rolul de supraveghere al Comisiei în domeniul politicii de coeziune

                  112.

                  înțelege că Comisia are posibilitatea (dar nu și obligația) de a sancționa statele membre care nu se conformează, utilizând diverse instrumente:

                              Întrerupere

                              Suspendare

                              Corecții financiare acceptate de statele membre

                              Corecții financiare neacceptate de statele membre

                              Efect

                              Termenul de plată este amânat pentru o perioadă maximă de șase luni de către ordonatorul de credite

                              Plata este suspendată pentru o perioadă nedefinită de colegiul comisarilor

                              Statele membre pot să reutilizeze fondurile „eliberate”, ceea ce nu conduce la o pierdere de fonduri pentru statele membre

                              Se anulează, integral sau parțial, contribuția Uniunii (reducere netă)

                              Condiții

                              Dovezile sugerează deficiențe semnificative în sistemele de gestiune și control

                              Deficiențe semnificative în sistemul de gestiune și control sau cheltuielile declarate sunt afectate de nereguli grave

                              Statul membru acceptă corecțiile financiare determinate de auditul Comisiei, al Curții de Conturi sau al altei entități de audit din Uniune

                              Statul membru nu acceptă corecțiile financiare determinate de auditul Comisiei, al Curții de Conturi sau al altei entități de audit din Uniune

                              Temeiul juridic
                              [Regulamentul (CE) nr. 1083/2006]

                              Articolul 91

                              Articolul 92

                              Articolul 98

                              Articolul 99

                  113.

                  salută clarificarea adusă de Comisie (40) legată de distincția dintre „deficiență semnificativă” și „deficiență gravă”; ia act de faptul că evaluarea care a condus la o astfel de calificare se bazează pe nota orientativă COCOF 08/0019/01-EN și aplică cerințele-cheie menționate în respectivul document;

                  114.

                  regretă faptul că Comisia nu are competența de a impune penalități statelor membre sau regiunilor care, în mod repetat, au executat defectuos fondurile structurale și Fondul de coeziune;

         Eficacitatea întreruperilor sau a suspendărilor

                  115.

                  reamintește că Parlamentul a solicitat să se recurgă sistematic la întreruperi și suspendări, fără să se țină seama de considerente politice [rezoluția de descărcare de gestiune 2009 (41), punctele 194-196];

                  116.

                  ia notă de faptul că, în 2010, Comisia a recurs de mai multe ori la întreruperi – DG REGIO a întrerupt 49 de termene de plată (a se vedea Raportul anual de activitate al DG REGIO, pagina 42-44), iar DG EMPL a întrerupt 14 termene de plată (a se vedea Raportul anual de activitate al DG EMPL, pagina 50); constată, de asemenea, că în 2010 Comisia nu a suspendat plăți nici pentru FEDER, nici pentru Fondul de coeziune, dar a suspendat șase plăți pentru FSE;

                  117.

                  regretă faptul că indicele de eroare în domeniul „coeziune”, în special în ceea ce privește politica regională, a crescut în ciuda faptului că s-a recurs într-o mai mare măsură la întreruperi și a faptului că Comisia a identificat statele membre și regiunile care contribuie cel mai mult la indicele de eroare; reamintește Comisiei de planul său de acțiune privind întărirea rolului de supraveghere al Comisiei din cadrul gestionării partajate a acțiunilor structurale (42); solicită Comisiei să analizeze deficiențele din statele membre și din regiunile afectate de cel mai înalt nivel de eroare și să își respecte rolul de supraveghere prin executarea de măsuri conform planului de acțiune;

                  118.

                  solicită Comisiei să reia plățile doar dacă există suficiente probe de audit culese la fața locului care arată că deficiențele au fost remediate, pentru a spori eficacitatea competenței de a aplica sancțiuni și pentru a evita orice risc de reluare prea rapidă a plăților;

                  119.

                  constată că DG REGIO a reluat în decembrie 2010 24 % din plățile întrerupte [12 din cele 49 de plăți întrerupte în 2010, toate acestea fiind întrerupte în octombrie 2010 (43)]; crede că reluarea plăților în decembrie agravează dezechilibrul plăților din cursul anului, ceea ce sporește riscul de eroare în gestionarea plăților și limitează timpul de care dispune Curtea de Conturi pentru auditarea acestor plăți; invită Comisia să informeze Parlamentul pentru care dintre aceste 12 cazuri s-ar fi pierdut fonduri conform regulii n + 2/n + 3 dacă plățile ar fi fost reluate în 2011;

         Eficacitatea corecțiilor financiare

                  120.

                  dorește să sublinieze diferența semnificativă dintre o corecție financiară aplicată de un stat membru, care nu conduce la o reducere netă, și corecțiile financiare aplicate de Comisie prin intermediul unor ordine de recuperare, care conduc la o reducere netă; consideră că corecțiile financiare aplicate de un stat membru au un „caracter virtual” cu un efect punitiv minim; salută îmbunătățirile aduse notei 6 din conturile anuale ale Uniunii Europene și invită Comisia să îmbunătățească în continuare informațiile oferite, de exemplu comparând corecțiile financiare și recuperările cu sumele de plată corespondente;

                  121.

                  se arată profund îngrijorat de faptul că:

                              —

                              în 2010, corecțiile financiare au condus la o reducere netă în cca doar 20 % din cazuri (a se vedea conturile anuale ale Uniunii Europene, pagina 68), deoarece proiectele care sunt considerate ineligibile pot fi înlocuite cu alte proiecte, eventual chiar cu „proiecte retrospective”, deși acestea prezintă riscuri sporite în ceea ce privește legalitatea și regularitatea și nu au valoare adăugată europeană;

                              —

                              în cele mai multe cazuri, corecțiile financiare vizează deficiențe apărute în sistemele de control ale statelor membre, și nu anumite proiecte, ceea ce înseamnă că impactul financiar al deficiențelor din sistem este suportat de obicei de contribuabilul de la nivel național, care a contribuit deja la bugetul Uniunii;

                              —

                              rata de execuție a corecțiilor financiare în perioada de programare 2000-2006 a scăzut de la 62 % la 58 % (a se vedea conturile anuale ale Uniunii Europene, pagina 71), în special ca urmare a ratelor de execuție scăzute din cadrul FEDER și al Fondului de coeziune;

                  122.

                  consideră că acești factori subminează grav eficacitatea corecțiilor financiare; își exprimă temerea că posibilitatea de a înlocui cheltuielile neeligibile exercită presiune asupra statelor membre să prezinte alte proiecte, eventual retrospective, ceea ce ar putea avea chiar un impact advers, sporind riscurile legate de legalitatea și regularitatea bugetului Uniunii;

         Concluzii privind rolul de supraveghere al Comisiei

                  123.

                  solicită Comisiei, în special DG REGIO, să utilizeze pe deplin instrumentele de sancționare existente; este totuși de părere că, în cadrul legislativ 2007-2013, nu se prevăd nici suficiente stimulente pentru ca statele membre să respecte regulile, nici instrumente suficient de eficace pe care Comisia să le utilizeze pentru a recompensa respectarea regulilor sau a sancționa nerespectarea acestora;

                  124.

                  invită, prin urmare, Comisia să considere drept acțiune prioritară sprijinirea eforturilor Parlamentului din cadrul procedurii legislative ordinare legate de propunerea de regulament de stabilire a unor dispoziții comune privind instrumentele structurale [COM(2011) 615 – 2011/0276(COD)], eforturi care vizează crearea unor mecanisme eficace de sancționare, astfel încât Comisia să își poată asuma întru totul răspunderea finală și globală pentru execuția bugetului, ceea ce ar trebui să includă, printre altele:

                              —

                              aplicarea generalizată a reducerilor nete în scopul impunerii de către Comisie a corecțiilor financiare și eliminarea posibilității de a declara proiecte retrospective;

                              —

                              impunerea obligației statelor membre de a recupera cheltuielile neeligibile de la beneficiarii finali în măsura în care acest lucru este posibil, astfel încât beneficiarii finali să fie cei care suportă consecințele prezentării unor cheltuieli neeligibile, nu contribuabilii de la nivel național, și informarea Parlamentului cu privire la recuperările făcute de Comisie, dacă este posibil;

                              —

                              posibilitatea ca statele membre să fie stimulate de Comisie nu doar pentru a se conforma regulilor, ci și pentru a aplica politica de coeziune în mod eficace, eficient și economic;

                              —

                              asigurarea disponibilității unei game complete de sancțiuni (întreruperi, suspendări, corecții financiare și penalități) pentru toate fondurile, cu o marjă minimă de apreciere atunci când se descoperă încălcarea normelor;

                              —

                              competența Comisiei de a impune penalizări statelor membre sau de a întrerupe programele operaționale în statele membre sau regiunile care în mod repetat au utilizat defectuos fondurile structurale și Fondul de coeziune;

                              —

                              demararea de acțiuni judiciare dacă statele membre persistă în a nu-și respecta obligațiile ce le revin în temeiul articolului 258 din TFUE;

                              —

                              transmiterea către Comisie a tuturor datelor și informațiilor relevante de care aceasta are nevoie pentru a-și exercita rolul de supraveghere în ceea ce privește utilizarea fondurilor de către statele membre;

         Agricultură și resurse naturale – concluzie cu rezerve

                  125.

                  salută faptul că plățile directe din Sistemul Integrat de Administrare și Control (IACS), care reprezentau în 2010 77 % din cheltuielile totale din cadrul PAC, nu au fost afectate de erori materiale (Raportul anual punctul 3.55 și răspunsul Comisiei la acest punct);

                  126.

                  salută faptul că Comisia a reușit să mențină indicele de eroare cel mai probabil la 2,3 % (Raportul anual, anexa 3.1) și încurajează Comisia să își continue eforturile de a reduce și mai mult indicele de eroare;

                  127.

                  reamintește că IACS trebuie să garanteze că agricultorii beneficiază de plăți corecte și ușor de urmărit; cu toate acestea, remarcă faptul că eficacitatea IACS este afectată negativ de date eronate înregistrate în bazele de date, de verificări încrucișate incomplete sau de o monitorizare incorectă ori incompletă a anomaliilor (Raportul anual al Curții de Conturi, punctul 3.29); solicită Comisiei să garanteze că toate bazele de date sunt actualizate și că toate anomaliile sunt monitorizate în mod adecvat;

                  128.

                  remarcă exemplul dat de Curtea de Conturi de eroare de eligibilitate în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) (44) în legătură cu un mecanism de barter în cadrul căruia s-au utilizat stocuri de intervenție; remarcă, de asemenea, că suma totală suportată de bugetul Uniunii pentru transportul celor 9 894 de tone de unt din cadrul mecanismului este de aproximativ 900 000 EUR (45); își exprimă profunda preocupare cu privire la buna gestiune financiară a acestor operațiuni; invită Comisia să ia măsurile necesare pentru a se asigura că, dacă vor mai fi utilizate, mecanismele de barter sunt transparente și eficace din punctul de vedere al costurilor;

                  129.

                  remarcă faptul că cheltuielile de dezvoltare rurală [cca 11 483 000 000 EUR (46)] sunt în special vulnerabile la eroare în măsura în care, din cele 80 de tranzacții verificate aleatoriu, 40 (50 %) erau afectate de erori, iar 21 dintre acestea din urmă (52 %) erau afectate de erori cuantificabile (Raportul anual, punctul 3.19);

                  130.

                  constată că procedura de verificare și validare a conturilor s-a dovedit în general eficace pentru protejarea intereselor financiare ale bugetului Uniunii, excluzând cheltuielile care nu fuseseră realizate în conformitate cu normele Uniunii;

                  131.

                  încurajează Comisia să reducă în continuare durata procedurii de verificare a conformității, asigurându-se în același timp că este menținut dreptul de apărare al statelor membre; solicită Comisiei să îmbunătățească legătura dintre corecțiile financiare impuse și valoarea reală a plăților necorespunzătoare; solicită statelor membre să coopereze cu Comisia, furnizându-i toate informațiile necesare la timp;

                  132.

                  salută concluziile Curții de Conturi din Raportul său special nr. 8/2011 intitulat „Recuperarea plăților efectuate în mod necuvenit în cadrul politicii agricole comune”, conform cărora sistemele utilizate pentru recuperări și corecții financiare au înregistrat îmbunătățiri în ultimii ani; își reiterează convingerea că fondurile agricole plătite în mod necuvenit trebuie să fie recuperate de la beneficiarii finali în cea mai mare măsură posibilă, pentru a evita ca contribuabilii să plătească de două ori; invită Comisia să ia măsuri suplimentare pentru a elimina posibilitățile de interpretare și de aplicare a unor practici divergente de către statele membre și pentru a controla strict sistemele de recuperări ale acestora;

                  133.

                  este ferm convins că reuniunile tripartite ale reprezentanților Curții de Conturi, Comisiei și autorităților naționale ar trebui extinse la domeniul de politică „agricultură și resurse naturale” pentru a facilita interpretarea și aplicarea armonizată a normelor privind gestiunea și controlul cheltuielilor și a evita, pe cât posibil, neînțelegerile;

         Ajutorul extern, dezvoltarea și extinderea – concluzie cu rezerve

                  134.

                  ia act de concluzia Curții de Conturi potrivit căreia sistemele de supraveghere și de control pentru ajutor extern, dezvoltare și extindere au fost doar parțial eficace în asigurarea regularității plăților (Raportul anual punctul 5.36);

                  135.

                  ia act de faptul că indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curtea de Conturi este de 1,7 % (Raportul anual, punctul 5.13); regretă, totuși, că a fost constatat un nivel însemnat de erori în ceea ce privește plățile intermediare și finale care, conform comisarului Andris Piebalgs, este de circa 5 % (47) și ar fi și mai ridicat dacă din calcul s-ar exclude sprijinul bugetar; ia act, în continuare, de faptul că toate erorile cuantificabile au fost constatate la plățile intermediare și finale (Raportul anual, punctul 5.13); regretă faptul că două treimi din erorile constatate la plățile finale nu fuseseră depistate la controalele efectuate de Comisie (Raportul anual, punctul 5.16);

                  136.

                  consideră că, per ansamblu, indicele de eroare cel mai probabil este sub pragul de semnificație de 2 %, din cauza proporției prefinanțărilor și a sprijinului bugetar în cadrul cheltuielilor operaționale totale; ia act de faptul că această proporție a crescut de la 66 % în exercițiul financiar 2008 la 75 % în exercițiul financiar 2010 (48);

                  137.

                  reamintește faptul că prefinanțările au un profil de risc diferit, care nu se reflectă în mod concret în auditul realizat în contextul declarației de asigurare; consideră că este mai eficient să se prevină neregulile decât să se corecteze ex post plăți necuvenite prin recuperări;

                  138.

                  reamintește că nici principalele riscuri legate de sprijinul bugetar (riscul legat de eficacitatea ajutorului și cel legat de fraudă și corupție) nu se reflectă în mod concret în auditul realizat în contextul declarației de asigurare; invită Comisia să monitorizeze cu strictețe aceste riscuri; consideră că sprijinul sectorial bugetar este totuși o măsură eficace pentru dezvoltarea pe termen lung a capacităților; solicită Comisiei să introducă sprijinul bugetar doar în condiții riguroase și bine definite;

                  139.

                  salută declarația Curții de Conturi potrivit căreia „EuropeAid a elaborat o strategie completă de control și a continuat să aducă ameliorări semnificative în ceea ce privește concepția și implementarea sistemelor sale de supraveghere și de control” (Raportul anual, anexa 5.3);

                  140.

                  ia act de opinia Curții de Conturi conform căreia „declarația directorului general și raportul anual de activitate furnizează o evaluare parțial corectă a gestiunii financiare din perspectiva regularității, pentru FED-uri și pentru bugetul general al Uniunii Europene” (Raportul anual, punctul 5.34, evidențierea prin caractere cursive adăugată);

                  141.

                  invită Comisia să încurajeze EuropeAid să finalizeze cât mai curând posibil lucrul la o metodologie de calcul a indicelui de „eroare reziduală” care poate rămâne în urma executării tuturor controalelor și să comunice rezultatele și altor direcții generale care se ocupă de relații externe, în vederea realizării îmbunătățirilor necesare în ceea ce privește luările de poziție ale Comisiei în materie de ajutor extern, dezvoltare și extindere;

                  142.

                  solicită Comisiei să permită unui adjunct de șef de delegație, care provine de obicei dintr-un stat membru, atunci când acesta există, să țină locul șefului de delegație în lipsa acestuia pentru toate chestiunile, cu excepția execuției cheltuielilor operaționale gestionate de delegația Uniunii, care pot fi subdelegate doar personalului Comisiei;

                  143.

                  ia act de observațiile Curții de Conturi prezentate în exemplul 5.3 din Raportul anual; este extrem de preocupat de „interpretarea flexibilă a eligibilității în cazul acțiunilor cofinanțate” sau de „abordarea virtuală” legată de organizațiile ONU, care implică riscul pentru dubla finanțare a aceluiași cost; consideră că acestea au efectul de a reduce indicele de eroare constatat de Curtea de Conturi; este, de asemenea, extrem de preocupat de „criteriile de eligibilitate extinse” aplicabile conform acordului-cadru financiar și administrativ încheiat cu agențiile ONU (FAFA) și conform acordurilor-cadru de parteneriat cu partenerii executivi ai Comisiei, criterii care implică, de asemenea, riscul de finanțare a aceluiași cost de două ori; îndeamnă insistent Comisia să întrerupă ambele practici; așteaptă ca agențiile ONU să acorde organizațiilor donatoare interguvernamentale drepturi de acces la rapoartele de audit intern similare cu cele acordate statelor membre ale ONU; consideră, în acest sens, că sunt necesare progrese mai mari pentru a îmbunătăți raportarea privind utilizarea fondurilor Uniunii, furnizându-se informații despre rezultate mai curând decât despre acțiuni;

                  144.

                  salută mandatul revizuit acordat de Comisie, prin care se acordă garanții bugetare BEI, care să acopere riscurile împotriva pierderilor implicate de împrumuturi și garanții pentru proiecte din afara Uniunii; subliniază faptul că, pentru controlul garanției Uniunii acordate BEI, competența aparține fără îndoială Curții de Conturi;

                  145.

                  subliniază faptul că informațiile privind contractele atribuite de EuropeAid (49) și DG ECHO (50) nu urmează același model; încurajează Comisia să pună în aplicare un model comun pentru bazele de date care conțin contracte atribuite de aceste două DG-uri, în care ar trebui să fie incluse cel puțin următoarele informații: numărul de contract/referința, titlul contractului, tema/sectorul de intervenție, numele și cetățenia contractantului, țara de intervenție, suma, tipul de contract și durata acestuia (a se menționa atât data începerii, cât și data încheierii contractului);

                  146.

                  solicită Comisiei un raport detaliat privind costul total al publicității legate de extinderea Uniunii (spoturi publicitare difuzate în cinematografe, la televiziune, pe internet și prin alte mijloace de informare în masă), defalcat pe diverse mijloace de informare și pe țările în care au fost difuzate spoturile, precum și informații detaliate referitoare la întreprinderile care au desfășurat campania, de la faza de producție până la faza difuzării; de asemenea, așteaptă un raport privind toate celelalte activități publicitare ale Comisiei legate de extindere, însoțit de informații detaliate în mod corespunzător și de prezentarea defalcată a costurilor;

         Ajutorul acordat de Uniune pentru Haiti

                  147.

                  reamintește de cutremurul din Haiti și de consecințele sale dezastruoase; regretă nivelul insuficient de coordonare a ajutorului umanitar cu ajutorul pentru dezvoltare (care leagă ajutorul de urgență de reabilitare și dezvoltare); consideră că acordarea de ajutor umanitar trebuie să se bazeze pe o strategie de retragere; consideră că Comisia ar trebui să-și direcționeze eforturile și finanțarea spre reabilitare și dezvoltare;

                  148.

                  regretă coordonarea insuficientă între delegația Uniunii și reprezentanța ECHO; sprijină o coordonare consolidată între toți actorii Uniunii aflați în Haiti; prin urmare, îndeamnă Comisia să asigure o mai bună coerență și complementaritate între ajutorul umanitar și ajutorul pentru dezvoltare, atât la nivelul politicilor, cât și în practică;

                  149.

                  regretă lipsa de sustenabilitate a unor proiecte și subliniază că proiectele ar trebui să vizeze în principal crearea de locuri de muncă și creșterea durabilă, care să permită statului haitian să își sporească veniturile proprii pentru a depinde mai puțin de asistența străină; prin urmare, solicită Comisiei să pună la dispoziția Parlamentului o listă a proiectelor care au fost realizate de-a lungul ultimilor 15 ani în Haiti, cu o evaluare detaliată a situației lor actuale, pentru a se constata gradul de sustenabilitate al acestora până în prezent;

                  150.

                  subliniază lipsa de vizibilitate a ajutorului acordat de Uniune în Haiti; consideră că, pentru creșterea vizibilității, nu doar steagul, ci și numele Uniunii Europene ar trebui să apară în documentele de PR, mai degrabă decât numele singur al Comisiei sau al DG ECHO, care sunt mult mai greu de identificat pentru cetățeanul haitian de rând;

         Cercetare și alte politici interne – concluzie cu rezerve

                  151.

                  ia act de concluzia Curții de Conturi potrivit căreia sistemele de supraveghere și de control pentru cercetare și alte politici interne au fost doar parțial eficace în asigurarea regularității plăților (Raportul anual, punctul 6.49);

                  152.

                  remarcă drept o caracteristică specifică a acestui grup de politici că marea parte din cheltuielile operaționale (72 %, Raportul anual, tabelul 6.1) sunt executate prin intermediul prefinanțării, care presupune doar respectarea unui număr limitat de condiții, în comparație cu plățile intermediare și finale, și că această specificitate are o influență pozitivă asupra indicelui de eroare general;

                  153.

                  este preocupat, în special, de nivelul prefinanțărilor din cadrul programului de învățare pe tot parcursul vieții care permite prefinanțarea costului proiectului înscris în buget până la 100 % (Raportul anual, punctul 6.9) și în cazul căruia plățile efectuate în 2010 au fost prefinanțate în proporție de 93 % (Raportul anual, tabelul 6.1);

                  154.

                  ia act de faptul că a fost constatat un nivel semnificativ de eroare la plățile intermediare și finale efectuate către beneficiari și că indicele de eroare cel mai probabil estimat de Curtea de Conturi a fost de 1,4 % (Raportul anual, punctul 6.12), nivel determinat de influența prefinanțării; de asemenea, observă că Curtea de Conturi nu publică un indice de eroare specific pentru plățile intermediare și finale;

                  155.

                  înțelege că, din estimările Comisiei (51), indicele de eroare reprezentativ, cu excepția prefinanțărilor, calculat pe o bază multianuală este de 3,4 % pentru programul-cadru 6 și că indicele de eroare reprezentativ provizoriu calculat pe o bază multianuală pentru programul-cadru 7 depășește cu puțin 4 %; înțelege, de asemenea, că indicele de eroare reziduală pe o bază multianuală, care reprezintă nivelul de eroare rămas în urma corecțiilor și recuperărilor efectuate de serviciile Comisiei după efectuarea auditurilor, se ridică la circa 2,4 % pentru programul-cadru 6, în timp ce pentru programul-cadru 7 Comisia nu a avut încă suficient timp să constate efectele integrale ale corecțiilor și recuperărilor efectuate pe o bază multianuală;

                  156.

                  subliniază rolul important al mecanismului de finanțare cu partajarea riscurilor având în vedere actuala criză economică; solicită Comisiei să crească sprijinul acordat prin intermediul mecanismului universităților și organizațiilor de cercetare pentru investiții în proiecte realizate în parteneriate de tip public-privat și în proiecte de interes european care vizează infrastructura de cercetare pentru îndeplinirea obiectivelor inteligente de politică publică din cadrul Strategiei Europa 2020;

                  157.

                  ia act de faptul că Comisia simplifică procedurile de control ex ante cât mai mult posibil pentru a facilita procesarea plăților, astfel încât pot fi realizate doar cerințe administrative și controale aritmetice; este preocupat de faptul că au fost efectuate doar verificări ex ante limitate chiar și în cazuri de îndoieli legate de eligibilitatea costurilor declarate (Raportul anual, punctul 6.17, și exemplul 6.2); insistă să se realizeze acțiuni pentru remedierea acestei situații;

                  158.

                  consideră că trebuie găsit un echilibru între facilitarea plăților și controlul eligibilității costului declarat; solicită Comisiei să își modifice strategia de control ex ante, conform unei abordări bazate pe riscuri, pentru a aborda într-un mod mai eficace riscurile specifice ale declarației de costuri și, în caz de risc ridicat, să extindă procedurile de control ex ante la verificări realizate la fața locului;

                  159.

                  este profund îngrijorat de faptul că certificatele de audit sunt în continuare doar parțial eficace (Raportul anual, punctul 6.22); reamintește faptul că certificatele de audit reprezintă unul dintre cele mai importante elemente ale controalelor ex ante realizate de Comisie; solicită Comisiei să instituie drept practică uzuală comunicarea oficială cu auditorii externi prin furnizarea de reacții și solicitarea de explicații în cazul existenței unor certificate de audit nefiabile;

                  160.

                  salută faptul că strategia de audit ex post a Comisiei este considerată a fi eficace în depistarea și corectarea erorilor (Raportul anual, punctul 6.30); salută, în plus, faptul că procedurile Comisiei de recuperare a fondurilor cheltuite în mod necuvenit sunt adecvate și că Comisia a făcut uz pe scară mai amplă de măsuri corective, cum ar fi rezilierea anticipată a contractelor și aplicarea de penalități;

                  161.

                  este profund îngrijorat de faptul că calculul indicelui de eroare reziduală se bazează pe presupuneri care nu se verifică întotdeauna în realitate, cum ar fi „extrapolarea” erorilor constatate într-o declarație de costuri la alte declarații de costuri ale aceluiași beneficiar; este de acord cu opinia Curții de Conturi conform căreia fiabilitatea indicelui de eroare reziduală este limitată (Raportul anual, punctul 6.32); consideră că, din acest motiv, se pune sub semnul întrebării și fiabilitatea rezervelor formulate de directorii generali, deoarece unul dintre principalii indicatori folosiți pentru a decide dacă este oportun să se formuleze sau nu o rezervă este indicele de eroare reziduală;

         Aspecte din perspective politice specifice

         Perspectiva politicii de dezvoltare

                  162.

                  consideră că actuala criză bugetară și economică cu care se confruntă numeroase state membre impune Uniunii, acum mai mult ca niciodată, să optimizeze eficiența și impactul ajutorului pe care îl acordă; în acest context, este preocupat de constatările Curții de Conturi din raportul său anual referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2010, conform cărora, în 2010, sistemele de supraveghere și de control ale Comisiei pentru grupul de politici „Ajutor extern și dezvoltare” au fost din nou doar parțial eficace în asigurarea regularității plăților, iar două treimi din erorile cuantificabile au fost identificate la nivelul plăților finale, aceste erori nefiind depistate de Comisie în cursul controalelor sale;

                  163.

                  recunoaște, cu toate acestea, eforturile continue ale Comisiei de a îmbunătăți elaborarea și punerea în aplicare a sistemelor sale de supraveghere și control, precum și de a îmbunătăți calitatea datelor introduse în sistemul de informații de gestiune CRIS; salută faptul că, în general, plățile efectuate în 2010 în cadrul grupului de politici „Ajutor extern și dezvoltare” nu au fost afectate de erori materiale, indicele de eroare estimat fiind mai redus comparativ cu anul 2009; încurajează Comisia să elaboreze o metodologie coerentă pentru calcularea indicelui de eroare reziduală de către direcțiile generale care gestionează relațiile externe, să își îmbunătățească mai mult cadrul de audit extern și să respecte cele mai înalte standarde de control;

                  164.

                  încurajează Comisia, în special, să îmbunătățească calitatea funcțiilor legate de controlul ex ante, de monitorizare și raportare și de supraveghere și audit bazat pe risc asumate de delegațiile Uniunii, în cazul cărora s-au detectat cele mai multe erori, să consolideze capacitățile unităților operaționale și financiare ale delegațiilor, să sporească resursele puse la dispoziția delegațiilor pentru activitățile-cheie de monitorizare și să sistematizeze cadrul de monitorizare, ceea ce include introducerea unei monitorizări multianuale și a unor planuri de evaluare multianuale, precum și consolidarea orientărilor în materie de monitorizare;

                  165.

                  solicită Comisiei să găsească soluții viabile la problemele organizaționale cauzate de fuzionarea DG DEV și a DG AIDCO la sfârșitul lui 2010; îndeamnă Comisia și SEAE, care a fost inaugurat în decembrie 2010, să finalizeze fără întârziere acordurile de lucru care clarifică rolurile și responsabilitățile lor individuale în ciclul de programare și de punere în aplicare a asistenței externe, care include delegațiile;

                  166.

                  consideră că noile instrumente financiare aferente viitorului cadru financiar multianual 2014-2020 trebuie să reflecte pe deplin drepturile legislative și de control consolidate ale Parlamentului conferite prin Tratatul de la Lisabona; consideră că Parlamentul trebuie să fie implicat în procesul de programare de pe o poziție de egalitate cu Consiliul;

                  167.

                  încurajează Comisia să îmbunătățească în continuare eficacitatea ajutorului acordat de Uniune pentru sectorul educației de bază din Africa Subsahariană și Asia de Sud (52), în special stabilind indicatori și ținte realiste pentru monitorizarea eficace a rezultatelor, asigurându-se că personalul desemnat de delegații are o vechime și cunoștințe suficiente pentru a menține dialogul politic sectorial cu guvernele partenere și cu alți donatori și concentrându-se mai mult pe calitatea educației și pe capacitatea guvernelor beneficiare de a face față creșterii numărului de înscrieri în sistemul școlar;

                  168.

                  este consternat de cazurile de fraudă la scară largă descoperite la sfârșitul lui 2010 de către Fondul global de luptă împotriva HIV/SIDA, a tuberculozei și a malariei în Mali, Mauritania, Djibouti și Zambia; își exprimă îngrijorarea cu privire la posibilitatea ca sume substanțiale să fi fost deturnate, de exemplu din contribuția UE pe 2010 la Fondul global; încurajează Comisia să coopereze mai strâns cu Fondul global pentru a sprijini și a monitoriza intervențiile realizate de acesta la nivel de țară, în vederea evitării reapariției unor astfel de cazuri de corupție, a responsabilizării într-o mai mare măsură a Fondului global și a creșterii eficacității acestuia;

                  169.

                  solicită din nou o mai mare implicare a parlamentelor și consultarea societății civile și a autorităților locale din țările partenere atunci când se elaborează și se revizuiesc documentele de strategie de țară din cadrul Instrumentului de cooperare pentru dezvoltare (ICD) și programele indicative multianuale;

         Perspectiva politicii sociale și de ocupare a forței de muncă

                  170.

                  subliniază că 18 % din cheltuielile aferente politicii de coeziune a Uniunii sunt destinate ocupării forței de muncă și afacerilor sociale, marea majoritate a cheltuielilor efectuate în cadrul acestui domeniu de politică (94 %) fiind suportată de Fondul social european (FSE);

                  171.

                  salută faptul că resursele destinate FSE au fost utilizate în proporție de 100 % în cazul creditelor de angajament (10,8 miliarde EUR) și în proporție de 87,9 % în cazul creditelor de plată (7,1 miliarde EUR); recunoaște că nivelul mai redus de utilizare a creditelor de plată se datorează contractării unor angajamente abia în ultimul trimestru al anului; recunoaște eforturile depuse de Comisie în vederea unei mai bune gestiuni financiare;

                  172.

                  ia act de estimarea realizată de Curtea de Conturi conform căreia rata de eroare în 2010 a fost de 7,7 % în ceea ce privește cheltuielile în domeniile coeziunii, energiei și transportului; își exprimă surprinderea față de constatarea Curții de Conturi potrivit căreia directivele Uniunii nu au fost transpuse corect în legislațiile naționale privind achizițiile publice; așteaptă, astfel, din partea Comisiei o mai bună supraveghere a procesului de transpunere în legislațiile naționale și verificarea eligibilității proiectelor finanțate; consideră că achizițiile publice se aplică mai puțin FSE;

                  173.

                  recunoaște eforturile Comisiei de a asigura, prin cursuri de formare bilaterale și multilaterale, faptul că statele membre formează, informează, consultă și orientează în mod continuu atât beneficiarii, cât și organismele de punere în aplicare, pentru a reduce rata de eroare aferentă plăților; regretă faptul că statele membre par a nu fi capabile să facă acest lucru pe cont propriu;

                  174.

                  solicită din nou ca statele membre să aibă obligația de a raporta cu privire la punerea în aplicare a instrumentelor de finanțare și sprijină solicitarea Curții de Conturi ca utilizarea FSE să fie controlată în mod regulat de către Comisie;

                  175.

                  reamintește faptul că trebuie asigurată utilizarea corectă a fondurilor de către statele membre, precum și faptul că întreruperile și suspendările sunt instrumente eficace în acest sens;

                  176.

                  își exprimă îngrijorarea cu privire la numărul mare de erori detectate de Curtea de Conturi în ceea ce privește instrumentele de inginerie financiară;

                  177.

                  regretă că recomandările Curții de Conturi privind contribuția FSE la combaterea abandonului școlar nu au fost transpuse până acum decât parțial de către Comisie;

                  178.

                  reamintește că este de datoria Direcției Generale Ocuparea Forței de Muncă, Afaceri Sociale și Egalitatea de Șanse, care gestionează fondurile, să ia măsuri adecvate pentru a preveni fraudele și corupția; salută strânsa cooperare cu Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF); solicită garanții cu privire la cercetarea și sancționarea cazurilor de fraudă din cadrul FSE și de către autoritățile judiciare naționale;

                  179.

                  salută eforturile întreprinse de Comisie de a obține informații detaliate de la toate statele membre, solicitându-le să prezinte rapoarte anuale de control întocmite de serviciile de audit și rapoarte anuale de sinteză, și consideră necesară extinderea activității de audit a Comisiei pentru a prezenta Parlamentului valoarea adăugată a unei finanțări din partea Uniunii;

                  180.

                  subliniază nevoile specifice ale grupurilor-țintă și ale promotorilor de proiecte din cadrul FSE; propune acceptarea de activități de voluntariat desfășurate în cadrul organizațiilor nonprofit și de contribuții în natură pentru cofinanțarea proiectelor; solicită promotorilor de proiecte să furnizeze un studiu actualizat privind costurile administrative ale FSE în funcție de stat și de proiect;

                  181.

                  subliniază faptul că Fondul european de ajustare la globalizare a finanțat până în prezent 21 de proiecte în valoare totală de 105 milioane EUR, în timp ce credite în valoare de până la 500 milioane EUR pot fi mobilizate prin transferuri; salută tendința în creștere în rândul statelor membre de a elabora și de a depune proiecte adecvate în acest context; invită Comisia să sprijine în mod eficace statele membre în procesul de elaborare și depunere de proiecte la Fondul european de ajustare la globalizare pentru a ajuta lucrătorii să găsească locuri de muncă noi și pentru a dezvolta competențe noi în cazul în care aceștia și-au pierdut locurile de muncă ca urmare a schimbării structurii comerțului mondial sau ca urmare a crizei financiare și economice mondiale;

                  182.

                  solicită Curții de Conturi să verifice și celelalte linii bugetare din domeniul social și al ocupării forței de muncă și să determine de ce creditele înscrise nu sunt utilizate integral;

                  183.

                  solicită Curții de Conturi să prezinte indicii de eroare aferenți Fondului european de dezvoltare regională și FSE în mod separat, și nu în mod cumulat;

                  184.

                  așteaptă din partea Comisiei rapoarte detaliate referitoare la proiectele-pilot;

         Perspectiva politicii pieței interne și a protecției consumatorilor

                  185.

                  ia act cu satisfacție de creșterea ratei de execuție a creditelor de plată de la titlul 12; subliniază totuși rata scăzută de execuție a creditelor de la linia bugetară 17 02 04, care a avut un impact negativ asupra ratei medii de execuție în domeniul politicilor pentru consumatori; evidențiază necesitatea ca Comisia să se bazeze pe mecanisme mai eficiente de prognoză privind nevoile de plată pentru a ameliora execuția bugetului; salută progresele realizate de Comisie în 2011 în această privință;

                  186.

                  subliniază nevoia de a promova educația financiară a consumatorilor pentru a le întări poziția în legătură cu serviciile financiare; prin urmare, în pofida deficiențelor semnalate anterior în ceea ce privește execuția și ținând seama de recentele evoluții pozitive în acest sens, își reiterează sprijinul pentru proiectul-pilot privind transparența și stabilitatea piețelor financiare inițiat în 2010; încurajează Comisia să realizeze acțiuni pentru a identifica cele mai bune modalități de cheltuire a resurselor alocate;

                  187.

                  salută inițiativa Comisiei de a organiza ateliere în statele membre, la care să se abordeze problemele întâmpinate de administrațiile naționale în aplicarea legislației privind piața internă; consideră că această inițiativă va influența pozitiv aplicarea legislației în acest domeniu;

                  188.

                  invită încă o dată Comisia să analizeze eficacitatea actualelor programe de finanțare pentru IMM-uri și să examineze posibilitatea dezvoltării de noi instrumente financiare comune;

                  189.

                  salută importanța acordată de Comisie promovării SOLVIT și a programului EU Pilot ca mecanisme alternative de soluționare a problemelor și solicită Comisiei să își intensifice eforturile în acest sens; subliniază faptul că SOLVIT și-a dovedit eficacitatea în soluționarea problemelor care afectează cetățenii, cum ar fi recunoașterea calificărilor profesionale și a drepturilor de muncă; reamintește sprijinul său pentru o linie bugetară separată și resurse financiare adecvate destinate programului SOLVIT, portalului „Europa ta” și tuturor celorlalte instrumente utilizate pentru a asigura funcționarea pieței interne la fața locului; salută modernizarea portalului „Europa ta” ca site cu acces unic care oferă informații despre drepturile din diferite sectoare, precum și servicii de asistență; consideră că publicul ar trebui să fie mai bine informat cu privire la portalul „Europa ta” și că acest portal ar trebui promovat mai intens în rândul cetățenilor și întreprinderilor din Uniune;

                  190.

                  salută continuarea sprijinului financiar pentru Rețeaua Centrelor Europene ale Consumatorilor (ECC-Net), precum și studiul comandat pentru evaluarea eficienței acestei rețele; solicită Comisiei să valorifice concluziile din respectivul studiu și să ia măsuri atât pentru a îmbunătăți calitatea serviciilor oferite, cât și pentru a asigura o finanțare stabilă a rețelei ECC-Net; subliniază importanța creșterii gradului de informare a consumatorilor cu privire la serviciile oferite de această rețea; salută călduros acțiunile Comisiei în această privință, cum ar fi campaniile de presă și măsurile de optimizare a motorului de căutare;

                  191.

                  solicită Comisiei să își intensifice eforturile pentru a garanta că situațiile financiare ale statelor membre referitoare la resursele proprii tradiționale sunt precise și să consolideze supravegherea vamală la nivel național pentru a evita erorile legate de sumele colectate drept resurse proprii, conform recomandării Curții de Conturi (punctul 2.21); încurajează, prin urmare, Comisia să își sporească eforturile de simplificare a cadrului juridic, în special pentru a rezolva problemele rămase în anumite sisteme de control;

                  192.

                  subliniază complexitatea normelor ca sursă majoră de erori în capitolul „Cercetare și alte politici”; invită Comisia să examineze diferite opțiuni în vederea îmbunătățirii echilibrului dintre simplificare și control pentru a reduce sarcina administrativă asupra IMM-urilor; evidențiază complexitatea normelor privind achizițiile publice și recomandă, prin urmare, simplificarea lor cu scopul de a diminua incidența globală a erorilor;

                  193.

                  este preocupat de eficacitatea parțială a sistemelor de supraveghere și control ale Comisiei; atrage atenția că unele erori constatate de Curtea de Conturi nu au fost detectate de către Comisie și, prin urmare, subliniază că trebuie depuse eforturi pentru a îmbunătăți sistemele actuale de control;

                  194.

                  recunoaște eforturile depuse de Comisie în punerea în aplicare a codului vamal modernizat; ia act de întârzierile din cadrul procesului și solicită Comisiei să stabilească un termen mai realist;

                  195.

                  își reiterează solicitarea adresată Comisiei de a transmite Parlamentului și Consiliului, în fiecare an, o descriere a cheltuielilor de la fiecare linie bugetară mai detaliată decât observațiile referitoare la linia respectivă;

                  196.

                  în pofida criticilor justificate ale Curții de Conturi (53), consideră că Fondul de garantare pentru IMM-uri este un instrument financiar esențial pentru a stimula în continuare potențialul întreprinderilor artizanale și al magazinelor de vânzare cu amănuntul; încurajează Comisia să maximizeze valoarea adăugată a Fondului de garantare pentru IMM-uri și să promoveze și mai mult inovația și spiritul antreprenorial al Uniunii în lume;

                  197.

                  ia act de Raportul special nr. 13/2011 al Curții de Conturi intitulat „Modul în care este controlat regimul vamal 42 este de natură să prevină și să detecteze evaziunea în materie de TVA?”; pentru a preveni pierderile importante pentru bugetele naționale rezultate în urma evaziunii în materie de TVA, invită Comisia să aducă modificări suplimentare cadrului de reglementare al Uniunii; în plus, pentru a asigura gestionarea uniformă a scutirii de TVA de către autoritățile vamale, invită statele membre să îmbunătățească colaborarea și să facă schimb de informații într-un mod mai eficient;

                  198.

                  reamintește responsabilitatea statelor membre în temeiul articolului 317 din TFUE și datoria lor de a consolida sistemele de control în ceea ce privește, în primul rând, verificările de gestiune înainte de certificarea cheltuielilor în fața Comisiei și, în al doilea rând, orientările privind sintezele anuale, care sunt o sursă valoroasă de asigurare;

                  199.

                  făcând trimitere la documentul „Un buget pentru Europa 2020”, invită Comisia să colaboreze în continuare cu Parlamentul și cu Consiliul și să se asigure că viitoarele activități de programare ale Uniunii respectă principiile simplificării, bunei gestiuni financiare și responsabilității; invită statele membre și Comisia să se axeze pe obiective SMART (specifice, măsurabile, realizabile, relevante și programate pentru a coincide cu planificarea programelor de cheltuieli ale Uniunii) și, totodată, să țină seama de eventualele riscuri legate de punerea în aplicare;

         Perspectiva politicii transporturilor și turismului

                  200.

                  constată că bugetul 2010, astfel cum a fost adoptat definitiv și modificat în cursul exercițiului financiar, prevedea în mod specific pentru politicile din sfera de activitate a Comisiei pentru transport și turism credite de angajament în valoare totală de 2 640 819 360 EUR și credite de plată în valoare totală de 1 895 014 386 EUR; constată, de asemenea, că din aceste sume:

                              —

                              pentru rețelele transeuropene de transport (TEN-T) au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 1 012 440 000 EUR și credite de plată în valoare de 890 594 000 EUR;

                              —

                              pentru siguranța transporturilor au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 16 876 000 EUR și credite de plată în valoare de 15 375 000 EUR;

                              —

                              pentru programul Marco Polo au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 63 940 000 EUR și credite de plată în valoare de 30 257 000 EUR;

                              —

                              pentru agențiile de transport au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 165 788 360 EUR și credite de plată în valoare de 128 447 410 EUR;

                              —

                              pentru programul Galileo au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 896 035 000 EUR și credite de plată în valoare de 455 135 000 EUR;

                              —

                              pentru transporturi, inclusiv pentru un domeniu prioritar consacrat mobilității urbane durabile, din cel de Al șaptelea program-cadru de cercetare și dezvoltare, au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 427 740 000 EUR și credite de plată în valoare de 346 880 476 EUR;

                              —

                              pentru turism au fost prevăzute credite de angajament în valoare de 4 600 000 EUR și credite de plată în valoare de 3 520 000 EUR;

                  201.

                  ia act de faptul că, la examinarea execuției bugetului aferent exercițiului 2010, Curtea de Conturi Europeană a ales să se concentreze asupra politicii de coeziune și asupra politicii energetice mai degrabă decât asupra politicii transporturilor;

                  202.

                  salută ratele ridicate de utilizare a creditelor de angajament pentru proiectele aferente TEN-T; invită statele membre să garanteze o finanțare adecvată de la bugetele naționale, în paralel cu acest angajament al Uniunii; reamintește că Parlamentul a susținut un nivel de finanțare din partea UE mai ridicat; încurajează statele membre ca, în cadrul proiectelor transfrontaliere legate de rețeaua centrală, să realizeze toate acțiunile necesare pentru a încheia acorduri financiare echilibrate și la înălțimea ambițiilor Uniunii;

                  203.

                  solicită Comisiei să prezinte, în fiecare an, liste cu proiecte de infrastructură pentru turism și transport cofinanțate prin Fondul de coeziune și prin fondurile regionale, cum este deja cazul fondurilor pentru TEN-T, și ulterior să pună la dispoziția altor instituții și a contribuabililor informații accesibile și transparente privind cofinanțarea de către Uniune;

                  204.

                  salută evaluarea intermediară a proiectelor prioritare din cadrul programului multianual TEN-T 2007-2013, care a fost efectuată în 2010 de DG Mobilitate și Transport (MOVE), pentru a evalua progresele realizate în ceea privește executarea rețelei; consideră că această evaluare a consacrat principiul condiționării finanțării programate de progrese tangibile în cadrul proiectelor, cu scopul de a optimiza utilizarea resurselor financiare disponibile; invită Comisia să extindă acest exercițiu de evaluare pe bază de rezultate și la alte direcții generale și pentru alte politici ale Uniunii și invită celelalte comisii ale Parlamentului să formuleze aceeași cerință;

                  205.

                  salută propunerile Comisiei referitoare la TEN-T, precum și instrumentul financiar aferent, denumit mecanismul Conectarea Europei, subliniază valoarea adăugată europeană a unei mai bune utilizări a fondurilor și susține angajamentele bugetare ale Comisiei, care sunt la înălțimea noii propuneri; susține dezvoltarea de surse inovatoare de finanțare care să permită reducerea termenelor proiectelor europene de infrastructură de transport, termene întotdeauna lungi și costisitoare;

                  206.

                  salută inițiativa emiterii de obligațiuni pentru finanțarea de proiecte și solicită Comisiei să monitorizeze eficacitatea acestui nou instrument și a efectelor sale de multiplicare; consideră extrem de oportună propunerea de a aloca 10 000 000 000 EUR din Fondul de coeziune infrastructurii de transport prin intermediul mecanismului „Conectarea Europei”, cu scopul de a spori eficacitatea și valoarea adăugată a politicilor structurale și de coeziune; solicită ameliorarea sistemelor de gestiune și de control al utilizării creditelor din cadrul Fondului de coeziune pentru a garanta o absorbție corectă și eficace a acestor fonduri;

                  207.

                  regretă rata de utilizare scăzută a creditelor de plată aferente siguranței transporturilor (65 %); observă că suma înscrisă în bugetul pentru 2010 era cea propusă de Comisie în proiectul preliminar de buget; invită Comisia să prezinte o explicație detaliată cu privire la utilizarea insuficientă a acestor credite, precum și cu privire la măsurile pe care le va prevedea pentru a se asigura că această situație nu se va mai repeta;

                  208.

                  salută creșterea ratei de utilizare a creditelor de plată alocate siguranței transporturilor și drepturilor pasagerilor, precum și a celor alocate programului Marco Polo II; constată totuși că 14 % din creditele aferente programului Marco Polo II au fost transferate la alte linii bugetare; remarcă faptul că o parte a liniei bugetare destinate programului SESAR a fost, de asemenea, transferată și dorește să reamintească întreaga importanță a acestui program pentru consolidarea politicii industriale a Uniunii;

                  209.

                  salută rata de utilizare a creditelor de plată aferente programelor Egnos și Galileo, progresul înregistrat în 2009 fiind menținut; subliniază importanța investițiilor în acest sector cu implicații pentru toate politicile Uniunii și, în special, pentru sectoarele logisticii, transporturilor durabile și siguranței în transporturi; salută lansarea cu succes la 21 octombrie 2011 a primilor doi sateliți operativi Galileo, ceea ce reprezintă o etapă fundamentală pentru reușita celor două programe; solicită să se garanteze finanțarea adecvată, dezvoltarea, punerea în aplicare și viabilitatea aplicațiilor și a serviciilor inovatoare susținute de aceste programe din domeniul transporturilor pentru a exploata la maximum potențialul acestor programe;

                  210.

                  ia act de raportul special intitulat „Au fost eficace proiectele din domeniul turismului cofinanțate de FEDR?”, în care se constată că turismul este cel mai important sector de servicii din Uniune; salută concluzia Curții de Conturi potrivit căreia majoritatea proiectelor au generat rezultate pe mai multe planuri, fie prin crearea sau menținerea de locuri de muncă, fie prin crearea de capacitate turistică sau prin intensificarea activității de turism; invită Comisia să dea curs recomandărilor Curții de Conturi referitoare la gestiunea și controlul fondurilor FEDER destinate proiectelor de turism și să recurgă la dispozițiile Tratatului de la Lisabona pentru a propune un program multianual în domeniul turismului, inclusiv posturi bugetare dotate cu resurse financiare adecvate;

                  211.

                  ia act cu satisfacție de constatarea Curții de Conturi privind legalitatea și regularitatea conturilor anuale ale Agenției Executive pentru Rețeaua Transeuropeană de Transport sub toate aspectele semnificative; își exprimă preocuparea cu privire la proporția creditelor de angajament reportate (14,5 %); invită Comisia să prezinte o explicație detaliată cu privire la motivele reportării acestor credite;

                  212.

                  solicită să fie anexat la bugetul anual un raport privind creditele neutilizate reportate din exercițiile anterioare, în care să se explice de ce respectivele credite nu au fost utilizate, precum și cum și când vor fi utilizate;

         Perspectiva politicii aferente libertăților civile, justiției și afacerilor interne

                  213.

                  regretă diminuarea nivelului de execuție a angajamentelor din bugetul destinat spațiului de libertate, securitate și justiție (94,8 % în 2010 față de 97,7 % în 2009), precum și scăderea ușoară a nivelului de execuție a plăților (88,7 % în 2010 față de 89,6 % în 2009);

                  214.

                  salută progresul semnificativ realizat în ceea ce privește reducerea nivelului de anulare a plăților (de la 8,5 % în 2009 la 2,8 % în 2010); regretă creșterea nivelului de reportări (de la 1,9 % în 2009 la 8,5 % în 2010), cauzată, în principal, de reportările din cadrul Fondului pentru frontierele externe, al Fondului european de returnare și din cadrul SIS II; încurajează Comisia să reducă nivelul de reportări al plăților din cadrul bugetului destinat spațiului de libertate, securitate și justiție;

                  215.

                  salută ratele ridicate de execuție a trei dintre cele patru fonduri din cadrul programului „Solidaritate și gestionarea fluxurilor migratorii”; ia act de justificarea oferită de Comisie pentru rata mai scăzută de execuție a Fondului pentru frontierele externe, și anume faptul că programele anuale ale celor cinci țări care au fost incluse pentru prima dată în 2010 în acest fond nu au fost adoptate în decursul anului 2010;

         Perspectiva politicii din domeniul culturii și al educației

                  216.

                  salută eforturile de simplificare suplimentară a procedurilor și de sporire a accesibilității în ceea ce privește programele de educație și de cultură și remarcă faptul că, în 2010, Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (EACEA) dispunea de formulare electronice pentru majoritatea acțiunilor și programelor, în special pentru programul de învățare pe tot parcursul vieții, pentru programul Cultura și programul Europa pentru cetățeni; salută utilizarea pe scară largă a sumelor forfetare și a deciziilor de grant; subliniază importanța unui echilibru adecvat între procedurile flexibile și controalele necesare;

                  217.

                  regretă faptul că controalele primare efectuate pentru programul de învățare pe tot parcursul vieții nu au fost puse în aplicare pe deplin de către agențiile naționale, ceea ce a cauzat o absorbție insuficientă a fondurilor destinate programului, datorită datelor incoerente raportate și nerealizării la timp a numărului minim de verificări; invită Comisia să își continue eforturile pentru a asigura că toate agențiile naționale își asumă responsabilitățile care le revin;

                  218.

                  constată cu satisfacție că Comisia și-a îmbunătățit sistemele de control și că domeniul de politică „cultură și educație”, ca parte din grupul de politici „cercetare și alte politici interne”, nu a fost afectat de erori materiale;

                  219.

                  salută progresele semnificative înregistrate în ceea ce privește întârzierile în efectuarea plăților și constată cu satisfacție că EACEA a executat 94 % din plățile sale în termenele stabilite; reamintește că orice întârziere în efectuarea plăților afectează direct drepturile beneficiarilor, în special drepturile întreprinderilor mici și mijlocii și, în consecință, succesul programelor; cu toate acestea, reamintește că cea mai mare parte a unei subvenții ar trebui plătită cât mai curând posibil și, în orice caz, în perioada care face obiectul subvenției, pentru a nu crește dependența organizațiilor de băncile care aprobă împrumuturi, întrucât EACEA consideră dobânzile ca fiind „neeligibile”;

                  220.

                  ia act de faptul că Comisia a lansat o procedură de ofertare pentru o rețea de televiziune paneuropeană, astfel cum se preconiza în bugetele pentru 2009 și 2010; astfel, este extrem de preocupat de faptul că, în 2010, Comisia a hotărât să suspende proiectul și să redirecționeze fondurile unor alte obiective, fără a obține aprobarea Parlamentului și a Consiliului; solicită să se facă publice toate contractele și recomandările referitoare la rețeaua de televiziune, precum și evaluările realizate de comitetul de selecție;

         Perspectiva politicii din domeniul mediului, sănătății publice și siguranței alimentare

                  221.

                  consideră că ratele globale de execuție a liniilor bugetare pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară sunt satisfăcătoare; reamintește în acest context că doar 0,76 % din bugetul Uniunii este dedicat acestor instrumente de politică care intră în sfera de responsabilitate a Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară;

         Măsuri în domeniul mediului și al climei

                  222.

                  subliniază rata globală de execuție de 99,26 % în domeniul mediului și al politicilor climatice; remarcă, în continuare, că execuția plăților s-a ridicat la nivelul de 84,1 %;

                  223.

                  salută obținerea unei rate de execuție de 99,4 % a bugetului operațional al programului LIFE+; constată că, în 2010, 240 000 000 EUR au fost dedicate granturilor pentru proiecte, 9 300 000 EUR au fost destinate activităților operaționale ale ONG-urilor, 42 500 000 EUR au fost utilizate pentru măsuri menite să sprijine rolul Comisiei de inițiere și monitorizare a dezvoltării de politici și a legislației și 14 500 000 EUR au fost utilizate pentru sprijin administrativ;

                  224.

                  subliniază diferențele în alocarea națională indicativă și finală pentru fiecare stat membru a fondurilor destinate LIFE+, precum și numărul diferit al propunerilor primite din partea diferitor state membre; încurajează Comisia să întreprindă noi eforturi pentru formarea profesională anuală a autorităților naționale și pentru organizarea de seminare în fiecare stat membru în vederea furnizării de informații generale privind obiectivele LIFE+ și modul de pregătire a unei oferte de succes;

                  225.

                  recunoaște lipsa unui temei juridic pentru implementarea Programului de acțiune al UE pentru combaterea schimbărilor climatice; salută transferarea sumei complete de 15 000 000 EUR instrumentului financiar din cadrul Inițiativei de finanțare a energiei durabile în scopul dezvoltării unor instrumente de finanțare adecvate care să ofere avânt proiectelor de eficiență energetică și proiectelor de exploatare a surselor de energie regenerabilă;

                  226.

                  ia act de observațiile Curții de Conturi privind auditurile ex post efectuate de Comisie pe criterii bazate pe riscuri începând cu 2006; salută decizia DG ENV din 2011 de modificare a metodologiei de eșantionare pentru a se obține și rezultate bazate pe eșantioane aleatorii ce ar putea fi mai bine generalizate la dimensiunea globală a proiectului;

                  227.

                  salută planul de acțiune elaborat de DG CLIMA în vederea îmbunătățirii măsurilor naționale de securitate, considerat necesar după identificarea unor deficiențe majore de securitate în registrele naționale ale sistemului UE de comercializare a certificatelor de emisii (ETS);

                  228.

                  constată că din bugetul 2010 au fost finanțate șapte proiecte-pilot și o acțiune pregătitoare;

                  229.

                  subliniază faptul că rata de execuție a contribuțiilor la activitățile internaționale de mediu, care au drept scop să acopere contribuțiile obligatorii și voluntare la convențiile, protocoalele și acordurile internaționale, este afectată de fluctuațiile ratelor de schimb, deoarece cea mai mare parte a contribuțiilor sunt făcute în dolari SUA;

         Sănătate publică și siguranță alimentară

                  230.

                  salută rata de execuție de 99,7 % a creditelor de angajament în domeniul sănătății publice (cu excepția creditelor prevăzute pentru Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară, Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor și Agenția Europeană pentru Medicamente); constată rata de execuție de 95,3 % a creditelor de angajament în domeniul siguranței alimentare, al sănătății și al bunăstării animalelor și în domeniul fitosanitar;

                  231.

                  subliniază importanța programului de sănătate publică; salută, așadar, rata de execuție satisfăcătoare de aproape 100 % a creditelor de angajament; este la curent cu rata de execuție mai scăzută a creditelor de plată (95,1 %), cauzată de solicitarea tardivă a plăților de către beneficiarii granturilor sau de prelungirea acordurilor contractuale;

                  232.

                  subliniază importanța continuării sensibilizării opiniei publice în ceea ce privește efectele nocive ale consumului de tutun; consideră executarea completă a sumei disponibile în 2010 drept un succes al campaniei HELP;

                  233.

                  ia act de observațiile Curții de Conturi cu privire la Agenția Executivă pentru Sănătate și Consumatori, entitate administrativă a Comisiei Europene; invită Agenția executivă să reducă semnificativ creditele reportate prin revizuirea planificării bugetare și a instrumentelor de raportare pentru a respecta principiul anualității bugetului Uniunii; a luat act și de raportul anual al Comisiei privind auditurile interne desfășurate în 2010 și încurajează Agenția executivă să rectifice, în cooperare cu direcția generală parteneră, aspectele semnalate, precum guvernanța și arhitectura sistemelor IT;

                  234.

                  ia act de rata de execuție de 95,3 % a capitolului 17 04 din buget – Siguranța alimentelor și a hranei pentru animale, sănătatea și bunăstarea animalelor și domeniul fitosanitar; este conștient că execuția completă nu a fost posibilă întrucât numărul epizootiilor a fost scăzut, ceea ce nu a permis utilizarea integrală a fondurilor de urgență conform anticipărilor și, totodată, nu a fost necesară achiziționarea de vaccinuri de urgență;

                  235.

                  constată, în ceea ce privește măsurile de eradicare, că cererile de decont finale depuse de statele membre au fost adesea mai reduse decât estimarea inițială; constată, de asemenea, că au fost necesare mai multe audituri, date fiind ratele de eroare crescute din trecut, ceea ce a contribuit la executarea cu întârziere a plăților în acest domeniu;

                  236.

                  regretă rezultatul scăzut al plăților pentru măsuri fitosanitare, din cauza depunerii cu întârziere de către statele membre a documentelor necesare sau din cauza caracterului incomplet al documentației; invită statele membre să îmbunătățească procedurile în acest sens;

         Perspectiva politicii de afaceri externe

                  237.

                  constată că majoritatea erorilor necuantificabile identificate de Curtea de Conturi reprezintă erori legate de procedurile de achiziții publice și de prelungirea unor contracte; reamintește, ca și în procedurile anterioare de descărcare de gestiune, preocupările sale privind vulnerabilitatea semnificativă a celor două sectoare la fraudă și gestiune defectuoasă;

                  238.

                  ia notă de faptul că sistemele de supraveghere și de control aferente grupului de politici Acțiune externă/Dezvoltare/Extindere au fost considerate doar parțial eficace și invită Comisia și Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) să adopte și să pună în aplicare măsurile necesare pentru a îmbunătăți regularitatea plăților;

                  239.

                  reamintește că principalele riscuri legate de sprijinul bugetar (mai exact, riscul legat de eficacitatea asistenței și cel legat de fraudă și corupție) nu figurează în auditul realizat în contextul declarației de asigurare; invită Comisia să monitorizeze cu strictețe aceste riscuri;

                  240.

                  consideră că, în afara eforturilor necesare pentru îmbunătățirea regularității plăților, Comisia ar trebui să efectueze, în cazul tuturor intervențiilor sale, evaluări sistematice pe baza raportului cost-beneficiu, conform recomandărilor formulate de Curtea de Conturi în raportul său special (54); insistă ca Parlamentul, componentă a autorității bugetare, să fie informat cu privire la rezultatul acestor evaluări, inclusiv cu privire la rezultatul evaluărilor activităților din domeniul PESC;

                  241.

                  subliniază, cu toate acestea, că raportul cost-beneficiu în sine nu poate fi întotdeauna considerat un criteriu suficient pentru evaluarea oportunității acordării de asistență de către Uniune unei țări terțe; este, de fapt, convins că eficacitatea asistenței în raport cu obiectivele politicii externe a Uniunii trebuie evaluată sistematic și pe baza unor criterii suplimentare, cum ar fi interesele strategice ale Uniunii, necesitatea prezenței Uniunii pe teren sau punerea în aplicare a unor proiecte și acțiuni care promovează valorile și principiile fundamentale ale Uniunii;

                  242.

                  este de acord cu opinia Curții de Conturi conform căreia numeroase domenii de asistență a Uniunii ar putea, în anumite cazuri, să fie optimizate, iar impactul asistenței ar putea fi sporit printr-o mai bună coordonare cu statele membre, a căror acțiune externă nu trebuie considerată concurentă, ci complementară acțiunii Uniunii; prin urmare, solicită să fie depuse eforturi mai mari de coordonare între donatorii din Uniune, cu țările terțe și cu organizațiile internaționale;

         Perspectiva politicii de dezvoltare regională

                  243.

                  ia act de faptul că execuția bugetară pentru politica regională a fost corespunzătoare, fiind efectuate plăți în valoare de 30 557 000 000 EUR, și că mare parte a plăților din 2010 au fost dedicate în principal și pentru prima dată punerii în aplicare a programelor pe 2007-2013 (25 550 000 000 EUR plăți intermediare, față de 9 420 000 000 EUR în 2009);

                  244.

                  regretă faptul că, din perspectiva cheltuielilor aferente domeniilor de politică ale Uniunii, politica regională s-a numărat printre domeniile de politică afectate de erori, 49 % dintre cele 243 de plăți auditate de către Curtea de Conturi fiind afectate de erori; cu toate acestea, ia act de faptul că doar o parte din erori vor avea un impact financiar și că frecvența de 49 % este mai redusă decât în perioada 2000-2006; subliniază faptul că indicele de eroare a scăzut comparativ cu perioada de programare 2000-2006; solicită Comisiei și statelor membre să asigure, în cadrul gestiunii partajate, că tendința arată o scădere considerabilă a indicelui de eroare;

                  245.

                  reamintește că o eroare are loc atunci când o tranzacție nu este executată în conformitate cu dispozițiile legale și cu normele în vigoare, acest lucru însemnând că cheltuielile declarate (și rambursate) sunt neconforme cu reglementările; de asemenea, remarcă faptul că o eroare nu presupune neapărat dispariția fondurilor, pierderea sau risipa acestora sau comiterea unei fraude;

                  246.

                  remarcă faptul că nerespectarea normelor în materie de achiziții publice și a normelor de eligibilitate este cauza unei proporții însemnate din indicele de eroare estimat (31 %, respectiv 43 %); ia act, în acest context, de recomandarea Curții de Conturi de a se identifica domeniile în care este necesară o mai mare simplificare; prin urmare, solicită să se analizeze necesitatea consolidării asistenței tehnice și, în orice caz, necesitatea de a garanta menținerea capacității operaționale depline pentru supravegherea financiară; subliniază necesitatea simplificării normelor de către Comisie pentru a asigura proceduri mai ușor de utilizat și a nu descuraja potențialii beneficiari să participe la proiecte; invită statele membre să își simplifice dispozițiile naționale, care adaugă foarte frecvent o povară administrativă pe care normele Uniunii nu o impun; consideră, așadar, că ar trebui să se depună eforturi susținute pentru a reduce și mai mult acest nivel de eroare;

                  247.

                  regretă deficiențele constatate în implementarea instrumentelor de inginerie financiară, în special în ceea ce privește nerespectarea cerințelor de reglementare în realizarea contribuției din programele operaționale la fondurile de implementare a unor astfel de instrumente, precum și raportarea defectuoasă și nerespectarea cerințelor de verificare în vigoare; remarcă faptul că potențialul instrumentelor de inginerie financiară ar trebui exploatat în continuare pentru a permite dezvoltarea de proiecte strategice de calitate și participarea actorilor din sectorul privat, în special a IMM-urilor, și a capitalurilor la proiecte Uniunii; invită Comisia să simplifice normele referitoare la aceste instrumente, deoarece complexitatea lor actuală limitează gradul lor de utilizare; recomandă o analiză mai aprofundată pentru a stabili efectul real al acestor instrumente și orientările referitoare la implementarea lor; invită statele membre să se conformeze obligațiilor lor de raportare;

                  248.

                  ia act de faptul că, într-un număr mare de operațiuni afectate de erori, autoritățile din statele membre dispuneau de suficiente informații pentru a depista erorile și a aplica măsuri de corecție înainte de certificare; invită Comisia să consolideze asistența pe care o acordă autorităților de gestionare prin intermediul atelierelor de lucru pe această temă, al notelor orientative, prin schimbul de bune practici și formarea funcționarilor responsabili de gestionare, având în vedere că majoritatea erorilor apar la controlul efectuat la primul nivel; constată că ar trebui instaurată o monitorizare constantă a transferului real de măsuri de formare destinate autorităților de gestionare cu scopul de a verifica transmiterea cunoștințelor, acordându-se o atenție specială activităților de la nivel local; solicită instituirea de mecanisme de corecție, inclusiv introducerea de sancțiuni în cazurile de neglijență evidente;

                  249.

                  salută explicația furnizată de Comisie, conform căreia, pentru prima oară, marea majoritate a erorilor este concentrată în doar trei state membre și doar în anumite programe operaționale;

         Perspectiva politicii din domeniul drepturilor femeii și egalității de gen

                  250.

                  reamintește Curții de Conturi și Comisiei că, în conformitate cu articolul 8 din TFUE, promovarea egalității dintre bărbați și femei este un principiu fundamental al Uniunii Europene în toate activitățile sale; prin urmare, invită Curtea de Conturi să evalueze executarea bugetului din punctul de vedere al egalității de gen, acolo unde este cazul;

                  251.

                  regretă faptul că raportul anual nu conține observații ale Curții de Conturi, nici precizări ale Comisiei cu privire la cheltuieli aferente egalității de gen;

                  252.

                  subliniază că auditarea bugetului, inclusiv din perspectiva egalității de gen, constituie o cerință preliminară pentru elaborarea unui buget care să conțină o dimensiune de gen, dat fiind că aceasta poate scoate la iveală efectele acestor cheltuieli asupra egalității de gen și, mai ales, poate determina dacă bărbații și femeile beneficiază în mod proporțional de pe urma acestor cheltuieli, precum și dacă bugetul trebuie adaptat pentru a răspunde într-un mod mai adecvat necesităților bărbaților și femeilor;

         Perspectiva politicii comerțului internațional

                  253.

                  atrage atenția asupra faptului că asigurarea protejării eficiente a intereselor financiare ale Uniunii este legată de asistența macrofinanciară; consideră că este necesar ca serviciile Comisiei să asigure controale adecvate, iar Curtea de Conturi să asigure efectuarea de audituri corespunzătoare în legătură cu acest instrument;

                  254.

                  subliniază că, în ceea ce privește strategia ajutorului pentru comerț, fondurile Uniunii trebuie folosite cu eficacitate și în conformitate cu normele și reglementările în vigoare, vizându-se o mai bună integrare a beneficiarilor în sistemul comerțului mondial bazat pe reguli și eradicarea sărăciei;

                  255.

                  subliniază că ar trebui sprijinite centrele de afaceri ale Uniunii din China, Thailanda și India; consideră totodată că ar trebui instituite măsuri adecvate de control pentru a garanta buna funcționare și eficacitatea acestor centre;

         Perspectiva politicii pescuitului

                  256.

                  ia act de Comunicarea Comisiei Europene adresată Parlamentului European, Consiliului și Curții de Conturi privind conturile anuale ale Uniunii Europene - exercițiul financiar 2010 (55), precum și de Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2010 (56); subliniază că aceste două documente conțin puține observații în domeniul afacerilor maritime și al pescuitului;

                  257.

                  transmite mulțumiri DG MARE pentru documentele suplimentare transmise și consideră că ratele globale de execuție ale liniilor bugetare din domeniul afacerilor maritime și al pescuitului pentru 2010 sunt satisfăcătoare;

                  258.

                  subliniază că rata globală de execuție a bugetului a fost de 97,2 % pentru creditele de angajament și de 79,23 % pentru creditele de plată; constată totuși o rată de execuție foarte mică pentru capitolul 11 02 – Piețele produselor piscicole – și ia notă de explicațiile Comisiei referitoare în special la execuția programelor de pescuit în favoarea zonelor ultraperiferice;

                  259.

                  ia act cu satisfacție de intențiile DG MARE de a îmbunătăți execuția creditelor disponibile pentru acțiunile cofinanțate cu statele membre și încurajează serviciile responsabile ale Comisiei să persevereze în această direcție;

                  260.

                  remarcă eforturile depuse de DG MARE în domeniul auditului intern și solicită ca, în continuare, Comisia să gestioneze toate proiectele și dosarele cât mai eficient și mai rapid posibil;

                  261.

                  constată menținerea rezervei DG MARE privind sistemele de gestiune și control pentru programele operaționale ale IFOP (Instrumentul Financiar pentru Orientarea Pescuitului) din Germania – uzina de ambalare; ia act de faptul că este vorba despre un proiect vechi și complex care a debutat în 2001 și invită Comisia să încheie acest dosar rapid, asigurând, în același timp, protecția intereselor Uniunii;

                  262.

                  salută faptul că DG MARE a sporit eficacitatea controalelor în domeniul acordurilor internaționale și că s-a convenit să se separe plățile care țin strict de aspectul comercial (104 017 795 EUR, adică 72 % din total) de cele care țin de sprijinul sectorial (40 211 849 EUR, adică 28 % din total);

                  263.

                  insistă asupra necesității de a monitoriza cu eficacitate acțiunile finanțate de Uniune pentru sprijinul sectorial în cadrul unor acorduri internaționale, prin intermediul unor matrice elaborate cât mai detaliat posibil; subliniază, de asemenea, nevoia de a se cere majorarea proporției destinate sprijinului sectorial; își exprimă convingerea fermă că, în final, partea comercială a acordurilor va trebui să fie condiționată de un sprijin sectorial eficace, monitorizat suficient și substanțial;

                  264.

                  solicită să fie implicat mai mult în politica de pescuit, având în vedere rolul său legislativ și bugetar, în special în ceea ce privește acordurile internaționale de pescuit și diversele reuniuni în cadrul cărora sunt discutate (de exemplu, comitetele mixte sau negocierile bilaterale cu țări terțe);

                  265.

                  solicită Curții de Conturi să elaboreze rapoarte speciale privind aspectele prioritare din politica comună din domeniul pescuitului în urma diverselor propuneri legislative și comunicări grupate în pachetul de reformă a acestei politici, inclusiv în ceea ce privește dimensiunea sa externă.

         (1)  JO L 64, 12.3.2010.

         (2)  JO C 332, 14.11.2011, p. 1.

         (3)  JO C 326, 10.11.2011, p. 1.

         (4)  JO C 332, 14.11.2011, p. 134.

         (5)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (6)  JO L 11, 16.1.2003, p. 1.

         (7)  COM(2011) 662.

         (8)  SEC(2011) 1179, p. 24.

         (9)  Raportul de sinteză privind IIF, p. 6.

         (10)  Raportul de sinteză privind IIF, p. 10.

         (11)  Raportul de sinteză privind IIF, p. 9.

         (12)  Raportul de sinteză privind IIF, p. 21 și 26.

         (13)  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european și Fondul de coeziune (JO L 210, 31.7.2006, p. 25).

         (14)  JO C 47, 17.2.2012, p. 1.

         (15)  Rezoluția din 21 aprilie 2004 a Parlamentului European referitoare la descărcarea de gestiune acordată Comisiei pentru exercițiul financiar 2002 (JO L 330, 4.11.2004, p. 82).

         (16)  JO C 139, 14.6.2006, p. 1.

         (17)  Sinteza realizărilor Comisiei în materie de gestiune în 2010 [COM(2011) 323], p. 2.

         (18)  COM(2011) 164.

         (19)  Răspunsul comisarului Šefčovič la întrebarea scrisă nr. 12 pentru audierea din 8 decembrie 2011 din cadrul Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European.

         (20)  SEC(2011) 1179, p. 13.

         (21)  Răspunsul comisarului Johannes Hahn la întrebarea cu solicitare de răspuns scris nr. 4 la audierea din 19 decembrie 2011 din cadrul Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European.

         (22)  SEC(2011) 1179, p. 20.

         (23)  SEC(2011) 1179, p. 21.

         (24)  Raportul Comisiei privind progresele realizate de România în cadrul mecanismului de cooperare și verificare, COM(2012) 56, p. 4.

         (25)  Conturile anuale ale Uniunii Europene [COM(2011) 473], p. 32 și p. 90.

         (26)  Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre (JO L 53, 23.2.2002, p. 1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 431/2009 (JO L 128, 27.5.2009, p. 1).

         (27)  Articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 407/2010 al Consiliului din 11 mai 2010 de instituire a unui mecanism european de stabilizare financiară (JO L 118, 12.5.2010, p. 1) stabilește un plafon de 1,23 % pentru care Comisia estimează că ar fi posibilă activarea unei sume totale de 60 000 000 000 EUR [COM(2010) 713, p. 4].

         (28)  Sursa: figura IV din anexa la Raportul anual al Curții de Conturi pentru 2010.

         (29)  Sursa: figura I din anexa la Raportul anual al Curții de Conturi pe 2010.

         (30)  Sursa: figura V din anexa la Raportul anual al Curții de Conturi pe 2010.

         (31)  Rezoluția Parlamentului European din 23 martie 2011 referitoare la proiectul de decizie a Consiliului European de modificare a articolului 136 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la un mecanism de stabilitate pentru statele membre a căror monedă este euro [P7_TA(2011) 103].

         (32)  http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/9406723.PDF

         (33)  http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/9504723.PDF

         (34)  Disponibilă pe site-ul de internet al Curții de Conturi din Țările de Jos la următoarea adresă: http://www.courtofaudit.com/english/News/2012/02/Letter_of_president_Netherlands_Court_of_Audit_on_ESM_Board_of_Auditors

         (35)  JO L 250, 27.9.2011, p. 33.

         (36)  JO L 357, 31.12.2002, p. 1.

         (37)  COM(2012) 40, p. 16.

         (38)  Programul de lucru al Curții de Conturi pe 2012, p. 6.

         (39)  JO L 210, 31.7.2006, p. 25.

         (40)  Răspuns la întrebarea nr. 21, documentul „Anexa cu întrebări adresate Comisarului Šemeta”, pus la dispoziție de Secretariatul Comisiei pentru control bugetar la 16 decembrie 2011, după audierea Comisarului Šemeta de la 8 decembrie 2011 în cadrul Comisiei pentru control bugetar.

         (41)  A se vedea nota de subsol 35.

         (42)  COM(2008) 97.

         (43)  Anexa la răspunsurile date la întrebările cu solicitare de răspuns scris adresate comisarului Johannes Hahn pentru audierea din 19 decembrie 2011 din Comisia pentru control bugetar a Parlamentului European.

         (44)  Raportul anual, exemplul 3.1, pagina 79.

         (45)  Raportul anual, nota de subsol 23, pagina 79.

         (46)  Raportul anual, tabelul 3.1, pagina 72.

         (47)  Răspunsul la întrebarea cu solicitare de răspuns oral adresată Comisarului Andris Piebalgs la audierea din 12 ianuarie 2012 din cadrul Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European.

         (48)  Calcul efectuat pe baza răspunsului la întrebarea cu solicitare de răspuns scris nr. 2 adresată Comisarului Andris Piebalgs pentru audierea din 12 ianuarie 2012.

         (49)  http://ec.europa.eu/europeaid/work/funding/beneficiaries/index.cfm?lang=en&mode=SM&type=contract

         (50)  http://ec.europa.eu/echo/files/funding/agreements/agreements_2010.pdf

         (51)  Răspunsuri la întrebările adresate Comisarului Máire Geoghegan-Quinn la audierea din 23 ianuarie 2012 din cadrul Comisiei pentru control bugetar a Parlamentului European.

         (52)  Ajutorul pentru dezvoltare acordat de UE în domeniul educației de bază în Africa Subsahariană și în Asia de Sud (Raportul special nr. 12/2010).

         (53)  Raportul special nr. 4/2011 al Curții de Conturi intitulat „Auditul Fondului de garantare pentru IMM-uri”.

         (54)  Raportul special nr. 1/2011 al Curții de Conturi Europene – „Deconcentrarea gestionării de către Comisie a asistenței externe de la serviciile sale centrale către delegații a condus la îmbunătățirea furnizării ajutorului?”

         (55)  JO C 332, 14.11.2011, p. 1.

         (56)  JO C 326, 10.11.2011, p. 3.

      REZOLUȚIA PARLAMENTULUI EUROPEAN
      din 10 mai 2012
      referitoare la rapoartele speciale ale Curții de Conturi în contextul descărcării de gestiune a Comisiei pentru exercițiul financiar 2010
      PARLAMENTUL EUROPEAN,

                  —

                  având în vedere bugetul general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010 (1),

                  —

                  având în vedere conturile anuale ale Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 [COM(2011) 473 – C7-0256/2011] (2),

                  —

                  având în vedere Raportul anual al Curții de Conturi referitor la execuția bugetului privind exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile instituțiilor (3), precum și rapoartele speciale ale Curții de Conturi,

                  —

                  având în vedere Declarația de asigurare (4) privind fiabilitatea conturilor și conformitatea operațiunilor subiacente cu legile și reglementările în vigoare întocmită de Curtea de Conturi pentru exercițiul financiar 2010 în temeiul articolului 287 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Decizia sa din 10 mai 2012 privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia (5) și Rezoluția sa conținând observațiile care fac parte integrantă din decizia respectivă,

                  —

                  având în vedere rapoartele speciale ale Curții de Conturi întocmite în temeiul articolului 287 alineatul (4) al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune care trebuie acordată Comisiei cu privire la execuția bugetului general al Uniunii Europene pentru exercițiul financiar 2010 (06081/1/2012 – C7-0053/2012),

                  —

                  având în vedere articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolele 317, 318 și 319 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum și articolul 106a din Tratatul Euratom,

                  —

                  având în vedere Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (6), în special articolele 55, 145, 146 și 147,

                  —

                  având în vedere articolul 76 și anexa VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru control bugetar (A7-0102/2012),

                  A.

                  întrucât, în temeiul articolului 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia execută bugetul și gestionează programe, iar în temeiul articolului 317 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia face acest lucru în cooperare cu statele membre pe propria răspundere, în conformitate cu principiul bunei gestiuni financiare;

                  B.

                  întrucât rapoartele speciale ale Curții de Conturi prezintă informații privind unele motive de îngrijorare legate de execuția fondurilor, care sunt utile Parlamentului pentru exercitarea rolului său de autoritate care acordă descărcarea de gestiune;

                  C.

                  întrucât observațiile sale privind rapoartele speciale ale Curții de Conturi fac parte integrantă din Decizia Parlamentului din 10 mai 2012 menționată mai sus privind descărcarea de gestiune pentru execuția bugetului general al Uniunii Europene aferent exercițiului financiar 2010, Secțiunea III – Comisia,

         Partea I   Raportul special nr. 7/2010 al Curții de Conturi intitulat „Auditul procedurii de verificare și validare a conturilor”

                  1.

                  salută Raportul special nr. 7/2010 privind procedura de verificare și validare a conturilor în politica agricolă, dată fiind importanța sa fundamentală pentru calitatea informațiilor pe care Comisia le transmite Parlamentului în cursul procedurii de descărcare de gestiune;

                  2.

                  constată că principala concluzie a Raportului special nr. 7/2010 constă în declarațiile sale privind corecțiile ulterioare aduse conturilor anuale prin decizii de conformitate în ciuda descărcării de gestiune acordate între timp de către Parlament și a relativizării astfel rezultate a informațiilor furnizate în cursul procedurii de descărcare de gestiune;

                  3.

                  este conștient că singura soluție posibilă ar fi schimbarea sistemului de control aplicat în politica agricolă, care ar fi fezabilă doar prin impunerea unor sarcini considerabil mai mari pentru beneficiarii finanțărilor și pentru autoritățile administrative;

                  4.

                  își axează deci recomandările în special pe posibilitățile de ameliorare a sistemului existent; face trimitere, de asemenea, la Raportul special nr. 8/2011 al Curții de Conturi intitulat „Recuperarea plăților efectuate în mod necuvenit în cadrul politicii agricole comune” în vederea evaluării viabilității reale a sistemului și subliniază critica adusă de Curtea de Conturi cu privire la faptul că sistemul în ansamblu nu permite cuantificarea plăților efectuate în mod necuvenit în cadrul politicii agricole;

                  5.

                  se alătură cererii Curții de Conturi de reformare a procedurii de verificare și validare a conturilor cu scopul:

                              —

                              de a scurta durata procedurilor de corecție financiară, impunând termene fixe și proceduri de opoziție eșalonate;

                              —

                              de a stabili un raport clar între sumele recuperate și plățile ilegale reale și de a exclude posibilitatea „negocierilor” referitoare la valoarea corecțiilor financiare, deoarece este vorba de o recuperare reală a plăților neconforme cu reglementările, și nu de o „sancțiune”;

                  6.

                  consideră că, pentru a asigura credibilitatea procedurii anuale de descărcare de gestiune și a proteja interesele financiare ale Uniunii, este esențial ca sistemul actual să fie îmbunătățit și insistă ca, în cadrul procedurii de descărcare de gestiune, Comisia să indice:

                              —

                              ce sume, domenii și exerciții de cheltuieli mai pot fi auditate și, în acest context, câte corecții financiare ar putea fi efectuate (sumele minime și maxime) și în cazul căror state membre;

                              —

                              la ce exerciții financiare se referă într-adevăr deciziile de conformitate și cum modifică aceste decizii cifrele aferente exercițiilor financiare pentru care s-a acordat deja descărcarea de gestiune;

                              —

                              o estimare exactă a numărului de rectificări necesare care nu sunt efectuate în cadrul procedurii de conformitate și a numărului de rectificări care nu mai pot fi făcute în deciziile de conformitate în temeiul regulii privind cele 24 de luni;

                  7.

                  ia act de măsurile luate de Comisie cu scopul de a conferi mai multă credibilitate informațiilor furnizate de autoritățile de control ale statelor membre care stau la baza verificării și validării conturilor; atrage atenția asupra concluziei dramatice a Curții de Conturi conform căreia majoritatea acestor autorități nu sunt totuși capabile să pună în aplicare măsurile Comisiei; prin urmare, solicită Comisiei să ia mai multe inițiative în ceea ce privește instruirea autorităților administrative din statele membre; invită Comisia să susțină într-un mod structurat și să promoveze schimbul de informații dintre agențiile de plăți și organismele de certificare, prin intermediul rețelelor și seminarelor lor, să transmită exemple de bune practici și să elaboreze soluții comune pentru chestiunile de natură juridică prin interpretare; consideră că auditurile bazate pe risc sunt indispensabile și pentru organismele de certificare;

                  8.

                  consideră că trebuie aduse în continuare îmbunătățiri declarațiilor de asigurare ale directorilor agențiilor de plăți și ale organismelor de certificare, ca o măsură esențială de responsabilizare; solicită un sistem de recompense pentru declarațiile corecte și sancțiuni pentru cele necorespunzătoare, mai ales pentru erorile sistematice descoperite care nu au fost raportate în prealabil;

                  9.

                  solicită un flux sistematic de informații de la administrațiile executive de la cel mai jos nivel către Comisie pentru a permite includerea dificultăților întâmpinate pe teren în texte juridice simplificate și în interpretările acestora; invită Comisia să se asigure că funcționarii agențiilor naționale de plăți, respectiv ai organismelor de certificare, nu vor fi penalizați de către autoritățile lor naționale și de directorii lor pentru că au raportat corecții Comisiei;

                  10.

                  solicită Comisiei să includă agențiile de plăți și organismele de certificare care înregistrează o rată ridicată de înlocuire a personalului în auditurile bazate pe risc și să prezinte autorității de descărcare de gestiune o comunicare în acest sens în raportul anual de activitate; insistă asupra unei analize a corectitudinii declarațiilor de asigurare și solicită ca autoritatea de descărcare de gestiune să fie informată cu privire la ratele de eroare pentru fiecare stat membru și la principalele cauze de eroare;

                  11.

                  solicită verificarea procedurilor care stau la baza deciziilor de conformitate, constituirea mai rapidă a grupurilor de experți în vederea concilierii și utilizarea punctuală a concilierii în sine;

                  12.

                  recomandă includerea cifrelor solicitate la punctul 6 într-o secțiune separată a rezoluției anuale de descărcare de gestiune și supunerea lor la vot în plen;

         Partea II   Raportul special nr. 13/2010 al Curții de Conturi intitulat „Noul Instrument european de vecinătate și parteneriat a fost lansat cu succes în Caucazul de Sud (Armenia, Azerbaidjan și Georgia) și reușește să obțină rezultate în această regiune?”

                  13.

                  salută auditul Curții de Conturi și recomandările cuprinse în acesta; își exprimă profunda îngrijorare cu privire la constatările auditului, care indică probleme majore în implementarea Instrumentului european de vecinătate și parteneriat (IEVP) de către Comisie;

                  14.

                  este foarte îngrijorat de deficiențele identificate de audit în cadrul procedurilor de programare; invită Comisia să urmeze recomandările Curții de Conturi și să raționalizeze procedurile, să îmbunătățească legătura dintre documentele de programare strategică (planurile de acțiune ale politicii europene de vecinătate, documentele de strategie de țară și programele indicative naționale) și să elaboreze un calendar mai coerent pentru aceste documente, obiectivul director urmărit fiind acela de a oferi țărilor vecine perspectiva unei relații din ce în ce mai strânse cu Uniunea;

                  15.

                  consideră inacceptabil modul în care Comisia recurge la sprijin bugetar în cadrul IEVP, tratându-l ca modalitate de ajutor preferată în cele trei țări vizate, fără o evaluare detaliată a eficacității instrumentelor disponibile; subliniază în acest context că sprijinul bugetar sectorial este adesea asociat unei vizibilități scăzute și unei motivații sporadice din partea guvernelor, fiind profund îngrijorat de concluzia Curții de Conturi potrivit căreia eligibilitatea unui domeniu pentru sprijin bugetar sectorial a devenit un factor important în stabilirea asistenței pentru programele de acțiune anuale din 2007; îndeamnă Comisia să urmeze recomandarea Curții de Conturi de a alege opțiunea sprijinului bugetar sectorial într-un mod mai selectiv, luând în considerare toate opțiunile disponibile în cadrul IEVP, și să asigure o implementare mai echilibrată a diferitelor instrumente; subliniază necesitatea de a îmbunătăți accesul ONG-urilor și al sectorului privat din țările beneficiare la asistența oferită;

                  16.

                  este preocupat de concluziile auditului potrivit cărora programarea și conceperea asistenței nu au fost orientate suficient printr-un dialog structurat cu țările beneficiare, dialogul fiind condus în principal de serviciile centrale ale Comisiei și schimbul de opinii direct fiind astfel limitat la câteva zile de misiune la nivel de țară, iar rapoartele nu conțin dovezi suficiente cu privire la cele discutate; este de părere că sprijinul bugetar sectorial acordat unui țări producătoare și exportatoare de petrol pentru a promova utilizarea mai extinsă a surselor regenerabile de energie cu siguranță nu poate fi o motivație puternică pentru guvernul respectiv; invită Comisia să ia măsurile necesare pentru a consolida dialogul cu țările beneficiare;

                  17.

                  invită Comisia și Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) să țină seama de recomandarea Curții de Conturi de a asigura suficient personal, inclusiv la fața locului, care să includă experți în domeniul sprijinului bugetar, precum și de a contribui la consolidarea cadrului general al administrației de stat din țările beneficiare prin utilizarea unor măsuri complementare instrumentului de înfrățire instituțională;

                  18.

                  salută programul-pilot pus în aplicare de Comisie care implică o monitorizare orientată spre rezultate și care este creat anume pentru operațiunile din cadrul programului de sprijin pentru politici sectoriale și așteaptă un raport de evaluare a valorii adăugate recunoscute în cele trei țări vizate;

         Partea III   Raportul special nr. 14/2010 al Curții de Conturi intitulat „Gestionarea de către Comisie a sistemului de controale sanitar-veterinare la importurile de carne după reformele legislației din domeniul igienei din 2004”

                  19.

                  salută raportul special al Curții de Conturi, răspunsul Comisiei, precum și Raportul Comisiei privind eficiența și coerența controalelor sanitare și fitosanitare la importurile de produse alimentare, hrană pentru animale, animale și plante [COM(2010) 785];

                  20.

                  susține recomandările Curții de Conturi adresate Comisiei cu privire la optimizarea acțiunilor sale în cadrul funcției de supraveghere și de coordonare;

                  21.

                  solicită, în special, îmbunătățiri în următoarele domenii, care ar contribui la o siguranță alimentară mai ridicată la importurile de carne și, astfel, la o mai bună protecție a cetățenilor europeni împotriva importurilor de produse alimentare periculoase, subliniind totodată faptul că recomandările Curții de Conturi nemenționate explicit la literele (a)-(e) de mai jos nu ar trebui neglijate:

                              (a)

                              prin recomandarea întâi a Curții de Conturi se solicită Comisiei să aibă în vedere o uniformizare a tratamentelor aplicate diferențiat în țări terțe în funcție de statul membru implicat și să ia măsuri împotriva dezavantajelor concurențiale discriminatorii rezultate;

                              (b)

                              prin recomandarea trei a Curții de Conturi se solicită Comisiei să ceară statelor membre să utilizeze cu mai multă eficacitate sistemele informaționale existente și să le interconecteze în mai mare măsură pentru a asigura o mai bună coordonare între punctele de control la frontieră și autoritățile vamale;

                              (c)

                              prin recomandarea patru a Curții de Conturi se solicită Comisiei să ajute statele membre la elaborarea, punerea în aplicare și evaluarea planurilor naționale de control și monitorizare; este de părere că ar trebui instituit un set de bază de analize, cu respectarea adecvată a principiului subsidiarității, pentru a detecta cele mai întâlnite categorii de reziduuri hormonale (de exemplu substanțele anabolizante) și/sau de contaminanți proveniți din mediu (dioxine, metale grele) etc.; consideră că realizarea acestor analize ar trebui să fie obligatorie; consideră că într-o primă etapă ar putea fi depuse eforturi de conștientizare în cadrul programului „O formare mai bună pentru o hrană mai sigură” (BTSF) pentru a sensibiliza autoritățile competente din statele membre în această direcție; este de părere că, în plus, ar trebui monitorizat modul de respectare a dispozițiilor privind taxele;

                              (d)

                              prin recomandarea șapte a Curții de Conturi se cere Comisiei să prezinte Parlamentului European și Consiliului o propunere care să permită acțiuni legislative sau judiciare împotriva statelor membre care încalcă în mod regulat și pentru o perioadă mare de timp dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 882/2004 (7), punând astfel în pericol siguranța cetățenilor europeni;

                              (e)

                              prin recomandarea opt a Curții de Conturi se cere Comisiei să armonizeze modul de efectuare a controalelor consolidate și să formuleze în mod precis și clar normele privind aceste controale în punctele de control la frontieră; Comisiei i se solicită, de asemenea, să examineze posibilitatea de a introduce un număr prestabilit de analize de laborator care să fie efectuate de statele membre în cadrul verificării mărfurilor la punctele de control la frontieră;

                  22.

                  constată faptul că producătorii europeni de produse alimentare și de carne trebuie să îndeplinească standarde de producție și de calitate ridicate; își exprimă deosebita îngrijorare cu privire la faptul că standardele de producție respective nu se aplică și pentru producătorii din țări terțe care exportă în Uniune, fapt constatat și de Curtea de Conturi; solicită Comisiei să se ocupe de această problemă și să prezinte fără întârziere Parlamentului și Consiliului propuneri care să vizeze modalități adecvate de atenuare a efectelor negative rezultate asupra competitivității producătorilor europeni de carne și produse alimentare;

         Partea IV   Raportul special nr. 1/2011 al Curții de Conturi intitulat „Deconcentrarea gestionării de către Comisie a asistenței externe de la serviciile sale centrale către delegații a condus la îmbunătățirea furnizării ajutorului?”

                  23.

                  salută raportul foarte cuprinzător și analitic pregătit de Curtea de Conturi, precum și momentul oportun al evaluării rezultatelor deconcentrării;

                  24.

                  sprijină concluziile Curții de Conturi, care afirmă că deconcentrarea a dus în mod clar la accelerarea furnizării ajutorului, la îmbunătățirea calității acestuia și la ameliorarea gestionării sale financiare;

                  25.

                  încurajează Comisia să completeze criteriile și să consolideze procedurile de evaluare a calității proiectelor finanțate cu scopul de a îmbunătăți calitatea ajutorului și de a reduce în continuare numărul proiectelor neperformante; subliniază că impactul cheltuielilor cu ajutorul este extrem de important pentru Parlament;

                  26.

                  invită Comisia să ia în considerare promovarea consultărilor locale, acolo unde este posibil, atunci când ia decizii cu privire la proiecte și monitorizează progresele înregistrate în cadrul acestora;

                  27.

                  speră că Comisia va lua toate măsurile necesare pentru a depăși neajunsurile sistemelor de supraveghere și control, în special la nivelul delegațiilor Uniunii;

                  28.

                  își exprimă preocuparea față de problemele persistente legate de personalul implicat în politicile privind ajutorul; consideră că rata ridicată de înlocuire a personalului în DG Dezvoltare și Cooperare – EuropeAid, precum și numărul insuficient al angajaților cu calificări adecvate din delegațiile Uniunii ar trebui abordate fără întârziere; este de părere că, acolo unde este cazul, Comisia ar trebui să coopereze cu SEAE pentru a asigura în cadrul delegațiilor Uniunii resurse umane adecvate pentru gestionarea ajutorului; se așteaptă ca, până la sfârșitul anului 2012, Comisia să prezinte un raport detaliat în care să fie planificate și introduse măsuri pentru a remedia aceste deficiențe;

                  29.

                  încurajează Comisia să solicite delegațiilor Uniunii să efectueze periodic vizite de monitorizare tehnică și financiară a proiectelor și să axeze sistemul de raportare internă în mai mare măsură pe rezultatele obținute prin intervențiile de acordare a ajutorului;

                  30.

                  invită Comisia să analizeze și să identifice, cu participarea activă a delegațiilor Uniunii, posibilitățile de consolidare a programelor de ajutor din țările partenere cu implicarea Băncii Europene de Investiții, precum și a unor instituții naționale și internaționale europene care oferă finanțare pentru dezvoltare;

         Partea V   Raportul special nr. 2/2011 al Curții de Conturi intitulat „Situația acțiunilor întreprinse în urma Raportului special nr. 1/2005 privind mecanismele de gestionare din cadrul Oficiului European de Luptă Antifraudă”

                  31.

                  îndeamnă Comisia să pună în aplicare fără întârziere recomandările formulate în Raportul special nr. 1/2005, deoarece dintre cele 14 recomandări acceptate de Comisie, doar două au fost pe deplin puse în aplicare până în prezent; se așteaptă să fie pe deplin informat în legătură cu progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a celor 12 recomandări restante;

                  32.

                  salută faptul că Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) își utilizează în mai mare măsură competențele de investigare, de exemplu realizând controale la fața locului și interviuri sau concentrându-se pe cazurile mai grave și mai complexe; apreciază utilizarea sporită a sistemului electronic al OLAF de gestionare a cazurilor și introducerea sistemului de gestionare a timpului; regretă însă faptul că durata medie pentru soluționarea cazurilor depășește în continuare doi ani și că, în 2009, activitatea legată de investigații ocupa doar 37 % din timpul de lucru al OLAF în ansamblu;

                  33.

                  solicită OLAF să-și îmbunătățească sistemul de gestionare a timpului în așa fel încât să garanteze o mai bună alocare a sarcinilor pentru a se reduce timpul necesar sarcinilor care nu țin de investigații; dorește să vadă rezultatele reale ale acțiunilor fără caracter de investigație, care reprezintă 63 % din timpul total;

                  34.

                  constată că, potrivit figurii 2 din Raportul special nr. 2/2011, criteriul „claritatea obiectivelor și a planificării” este considerat a fi aspectul cel mai problematic din cadrul unei investigații; recomandă stabilirea adecvată a unor obiective clare pentru fiecare investigație în viitor, ținând seama de faptul că fundamentarea oricărei investigații și planificarea resurselor în cadrul acesteia reprezintă obiective clare;

                  35.

                  constată că, potrivit Raportului special nr. 2/2011, „nu există în continuare niciun control independent al acțiunilor de investigare aflate în derulare și niciun cod care să garanteze că aceste acțiuni urmează un curs previzibil”, în pofida anunțurilor repetate făcute de OLAF în trecut; remarcă în continuare că, deși în propunerea modificată a Comisiei de regulament de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 [COM(2011) 135] se afirmă în mod explicit dorința de a se introduce o procedură de revizuire, aceasta nu înseamnă că va fi asigurat un control independent al legalității diferitelor investigații, ideea propusă fiind și mai puțin satisfăcătoare decât propunerea inițială; reamintește faptul că aceasta este o cerință esențială ce se regăsește și în jurisprudența Curții de Justiție; consideră deci vitală crearea unui astfel de mecanism de control, nu numai pentru a proteja drepturile persoanelor sau ale operatorilor economici în cauză, ci și pentru a proteja drepturile investigatorilor OLAF împotriva acțiunilor în justiție inițiate de respectivele persoane sau operatori economici; de asemenea, subliniază necesitatea unui mandat clar pentru OLAF în raport cu celelalte instituții ale Uniunii;

                  36.

                  împărtășește opinia Curții de Conturi referitoare la necesitatea unui document unic cuprinzător care să reflecte în mod clar performanța OLAF în diferitele sectoare, făcând posibilă măsurarea progreselor de la un an la altul; subliniază importanța unei distincții între rapoartele elaborate pentru public și cele pentru uzul intern; este de părere că un raport detaliat pus la dispoziția publicului este de importanță crucială, deoarece ar permite o comparație fiabilă privind performanța OLAF în timp și de la un sector la altul;

                  37.

                  regretă faptul că evaluarea rezultatelor activităților OLAF nu este întotdeauna posibilă, deoarece informațiile sunt prezentate în documente diferite, elaborate în scopuri diferite și adresate unor destinatari diferiți; îndeamnă Comisia să instituie un sistem de diseminare a informațiilor care să fie unitar, clar și comparabil și care să permită evaluarea integrală și obiectivă a activităților OLAF;

                  38.

                  subliniază că timpul alocat evaluării informațiilor primite s-a dublat din 2004 încoace, de la 3,5 la 7,1 luni; este de părere că faza de evaluare inițială ar trebui limitată la confirmarea sau infirmarea veridicității acuzațiilor cuprinse în informațiile inițiale; consideră că ar trebui evitată desfășurarea de activități de investigare în faza de evaluare inițială, deoarece acest lucru nu numai că antrenează incertitudine juridică, ci și denaturează statisticile referitoare la diferitele aspecte ale investigațiilor; sugerează ca investigațiile să fie demarate utilizându-se posibilitățile de investigare disponibile în eventualitatea în care informațiile, culese în faza de evaluare inițială și cu ajutorul instrumentelor juridice disponibile în cadrul acestei evaluări, nu permit OLAF să decidă dacă să deschidă sau nu un caz;

                  39.

                  împărtășește opinia Curții de Conturi potrivit căreia scurtarea perioadelor de investigație și ameliorarea calității rapoartelor finale ar putea contribui la un sistem de sancțiuni mai eficace care să permită proceduri de recuperare, disciplinare și penale;

                  40.

                  regretă faptul că, în pofida acordului de cooperare semnat în 2008 între OLAF și Eurojust, în temeiul căruia OLAF este obligat să notifice Eurojust toate cazurile de fraudă suspectată în rândul operatorilor economici din mai multe state membre, OLAF a trimis Eurojust astfel de notificări în doar cinci cazuri în 2008 și într-un singur caz în 2009, ceea ce arată că nu există o colaborare funcțională între OLAF și Eurojust; solicită să fie luate toate măsurile necesare pentru intensificarea activității în acest domeniu;

                  41.

                  îndeamnă OLAF să își intensifice în continuare cooperarea cu statele membre pe un temei juridic robust; sprijină în acest sens ideea consolidării suplimentare a diferitelor temeiuri juridice existente în vederea dezvoltării cooperării; este de acord cu recomandarea Curții de Conturi de a încheia acorduri cu serviciile naționale de investigație în eventualitatea lipsei unei legislații specifice cu scopul de a clarifica normele detaliate în materie de cooperare și schimb de informații;

         Partea VI   Raportul special nr. 3/2011 al Curții de Conturi intitulat „Eficiența și eficacitatea contribuțiilor UE canalizate prin organizații ONU în țări afectate de conflicte”

                  42.

                  salută raportul Curții de Conturi și susține concluziile și recomandările formulate în raport;

                  43.

                  apreciază faptul că, lucrând împreună ONU, Comisia poate ajunge la regiuni din lume în care, singură, nu ar fi putut avea un impact notabil; este conștient de gradul ridicat de risc inerent implicat atunci când se acordă ajutor regiunilor afectate de conflicte; cu toate acestea, este îngrijorat de deficiențele identificate cu privire la eficiența proiectelor și de întârzierile înregistrate în finalizarea lor; salută deciziile recente ale consiliilor executive ale Unicef, PNUD, UNOPS și UNFPA de a pune la dispoziția Comisiei rapoartele de audit intern;

                  44.

                  solicită Comisiei să asigure în cadrul procedurii bugetare anuale transparența în ceea ce privește fondurile Uniunii care urmează să fie cheltuite prin intermediul ONU, să planifice mai bine cheltuielile împreună cu ONU și să își accelereze procedurile interne pentru a obține rezultate mai rapide;

                  45.

                  consideră că o monitorizare adecvată depinde, în mod inevitabil, de o raportare adecvată; este profund îngrijorat de faptul că raportarea rămâne în continuare necorespunzătoare, în pofida numeroaselor solicitări formulate de Parlament în rezoluțiile sale succesive de descărcare de gestiune de a îmbunătăți această situație, precum și a numeroaselor angajamente asumate de Comisie și de agențiile ONU de a pune rapid în aplicare măsurile necesare; îndeamnă Comisia să prezinte Parlamentului, cel târziu până la sfârșitul lunii martie 2012, un plan de acțiune cu etape contractuale clare, concepute în mod specific pentru a îmbunătăți în mod radical sistemul de raportare cu privire la toate proiectele și programele finanțate prin procedura de gestiune comună și delegate agențiilor ONU;

                  46.

                  solicită Comisiei ca atunci când finanțează proiecte cu alți donatori prin intermediul unui fond fiduciar cu donatori multipli să se informeze cu privire la proporția exactă care este finanțată dintr-un proiect; consideră că, pentru a ameliora mecanismele de control, banii ar trebui să fie gestionați într-un cont separat; consideră că, în cazul în care specificațiile unui proiect nu sunt satisfăcătoare, Comisia trebuie să aibă posibilitatea de a respinge proiectul și că același lucru ar trebui să fie valabil și în cazul în care reprezentanții Uniunii nu sunt incluși în mod suficient în procesul de planificare a programului;

                  47.

                  împărtășește opinia Curții de Conturi potrivit căreia controalele efectuate de Comisie cu privire la legalitate și regularitate ar trebui completate cu verificări corespunzătoare ale eficacității și eficienței proiectelor; prin urmare, solicită Comisiei să definească împreună cu SEAE obiective clare și măsurabile și să stabilească măsuri adecvate de control; subliniază în acest context importanța obținerii unei asigurări rezonabile din partea partenerilor de execuție; reamintește faptul că Parlamentul a cerut declarații de asigurare din partea partenerilor de execuție și insistă asupra acestei solicitări; solicită Comisiei să oficializeze aceste declarații și să le pună la dispoziția Parlamentului în timpul procedurii de descărcare de gestiune; este de acord cu recomandările formulate de Serviciul de Audit Intern (IAS) al Comisiei, și anume de a se desfășura controale ex ante ale contractelor și plăților pentru a se verifica eligibilitatea costurilor propuse și reclamate; insistă ca discuțiile pe aceste teme să fie documentate în cadrul dosarului; subliniază opinia IAS potrivit căreia costurile administrative suplimentare și alte costuri indirecte reclamate de ONU și plătite de Uniune trebuie să fie bine documentate și justificate;

                  48.

                  susține recomandarea Curții de a se evalua termene realiste pentru proiecte pe baza circumstanțelor date, astfel încât să se evite o explozie a costurilor și a prelungirii termenelor de realizare, în conformitate cu Acordul-cadru financiar și administrativ dintre Comunitatea Europeană și ONU; reamintește Comisiei responsabilitatea sa fundamentală privind execuția bugetului; solicită Comisiei să transmită Parlamentului informații actualizate cu privire la utilizarea orientărilor revizuite de raportare UE-ONU;

                  49.

                  invită Comisia să instituie un mecanism de comparare a costurilor pentru a identifica și a evita suprafacturarea și să refuze costurile indirecte suplimentare rezultate în urma subcontractării, pe care Curtea de Conturi le-a identificat în două cazuri; solicită Comisiei să desfășoare investigații comune împreună cu ONU dacă există suspiciuni cu privire la credibilitatea proiectelor;

                  50.

                  regretă faptul că numai o mică parte dintre proiectele examinate vizează fondurile fiduciare cu donatori multipli; invită Curtea de Conturi să publice un raport special care să se axeze numai pe gestiunea fondurilor fiduciare cu donatori multipli;

                  51.

                  invită Curtea de Conturi să informeze Parlamentul în cazul în care apar dificultăți prelungite legate de obținerea accesului neîngrădit la documentele de lucru ale auditorilor ONU, în conformitate cu Acordul-cadru financiar și administrativ; reamintește faptul că Parlamentul a solicitat ca acest acces să fie garantat; în cazul în care serviciilor Comisiei li se limitează în continuare accesul la aceste documente, solicită acesteia să suspende plățile viitoare pentru dosarele respective, în aplicarea dispozițiilor specifice ale Regulamentului financiar utilizate în cazul absenței justificărilor; invită Comisia ca, în cadrul următoarei proceduri de descărcare de gestiune și în funcție de evoluția situației, să prezinte Comisiei pentru control bugetar din cadrul Parlamentului un raport referitor atât la accesul la rapoartele de audit, cât și la calitatea raportării; solicită Comisiei să nu delege noi proiecte și programe către agențiile ONU dacă aceste măsuri nu sunt puse în aplicare;

         Partea VII   Raportul special nr. 4/2011 al Curții de Conturi intitulat „Auditul Fondului de garantare pentru IMM-uri”

                  52.

                  salută acest raport special ca fiind prima analiză a unui instrument financiar realizată de Curtea de Conturi; subliniază faptul că Fondul de garantare pentru IMM-uri este considerat ca fiind cel mai de succes program al Uniunii în materie de instrumente financiare; așteaptă informații din partea Comisiei cu privire la eventualele modificări ale efectului de levier al instrumentului financiar de 1:10 din 2009 sau ale ratei pierderilor de aproximativ 0,045 % constatată de Curtea de Conturi la sfârșitul lui 2009;

                  53.

                  consideră că Fondul de garantare pentru IMM-uri este un program util, în pofida criticii justificate a Curții de Conturi cu privire la lipsa unei valori adăugate dovedite la nivelul Uniunii și la importanța pur locală a sprijinului pentru întreprinderile artizanale și pentru magazinele de vânzare cu amănuntul; având în vedere importanța IMM-urilor pentru structura economică a statelor membre și a Uniunii în ansamblu, sugerează ca cele 13 țări acoperite de program să fie prezentate, iar rezultatele acestora să fie examinate, pentru a se putea trage concluzii în vederea unei mai bune direcționări a Fondului de garantare pentru IMM-uri;

                  54.

                  speră că problema valorii adăugate la nivelul Uniunii și a efectului de balast va fi discutată și abordată într-un mod credibil de către Comisie, întrucât scopul măsurilor europene nu poate consta în crearea unor structuri pentru acțiuni pur naționale sau în înlocuirea acțiunilor naționale; consideră că această critică fundamentală a Curții de Conturi cu privire la Fondul de garantare pentru IMM-uri este întemeiată, la fel ca și îngrijorările Curții potrivit cărora domeniul de finanțare este prea extins, în loc să se concentreze doar pe IMM-urile cu acces limitat la finanțare externă;

                  55.

                  consideră că este necesară o dezbatere publică privind modul în care Fondul de garantare pentru IMM-uri este finanțat; subliniază diminuarea liniei bugetare în 2010 cu 57 300 000 EUR din programul-cadru pentru competitivitate și inovare (CIP); solicită lămuriri cu privire la numărul de angajați ai Comisiei și ai Fondului european de investiții (FEI) care se ocupă de gestionarea acestui fond și la cât de mari sunt cheltuielile administrative în cauză; solicită informații cu privire la numărul de candidaturi care sunt într-adevăr respinse;

                  56.

                  ia act de observațiile generale ale Curții de Conturi privind un sistem de comisioane îmbunătățit, orientat spre rezultate, pentru serviciile financiare furnizate de FEI; observă lipsa oricărui răspuns din partea Comisiei în acest sens și așteaptă ca aceasta să aducă precizări;

                  57.

                  susține recomandările Curții de Conturi conform cărora:

                              —

                              viitoarele programe de sprijin pentru IMM-uri ar trebui să aibă la bază o logică de intervenție explicită;

                              —

                              indicatorii de performanță ar trebui îmbunătățiți, astfel încât să permită Comisiei să monitorizeze mai bine îndeplinirea obiectivelor fondului;

                              —

                              ar trebui stabilite niveluri-țintă mai precise care să reflecte mai bine obiectivele instrumentului financiar, monitorizarea ar trebui actualizată astfel încât să măsoare progresul către realizarea acestor niveluri-țintă și ar trebui avute în vedere măsuri adecvate pentru minimizarea efectului de balast;

                        remarcă cu satisfacție acceptarea de către Comisie a recomandărilor menționate mai sus și solicită Comisiei să informeze Parlamentul cu privire la măsurile prevăzute și/sau care au fost deja luate în acest sens;

                  58.

                  susține recomandările Curții de Conturi și solicită Comisiei să se asigure că:

                              —

                              pentru orice fond ulterior, temeiul juridic și acordul de gestiune sunt finalizate cu mult timp înainte de începerea propriu-zisă a perioadei de programare;

                              —

                              pentru orice eventual program ulterior este instituit un sistem de notare pentru evaluarea candidaturilor potențialilor intermediari și sunt definite cerințe minime de selecție;

                        ia act de intenția Comisiei de a analiza în continuare aceste recomandări și invită Comisia să informeze Parlamentul cu privire la concluziile sale și la eventualele acțiuni avute în vedere ca răspuns la recomandările respective;

         Partea VIII   Raportul special nr. 5/2011 al Curții de Conturi intitulat „Schema de plată unică (SPU): aspecte care trebuie abordate în vederea consolidării bunei gestiuni financiare a acestui mecanism”

                  59.

                  salută raportul Curții de Conturi și ia act cu mare interes de concluziile și recomandările formulate în raport; felicită Curtea de Conturi pentru prezentarea unui raport referitor la un subiect relevant la momentul potrivit;

                  60.

                  este de părere că SPU nu contribuie suficient la obiectivele politicii agricole comune (PAC) prevăzute de tratat; prin urmare, invită Comisia să propună schimbările necesare ale legislației, astfel încât SPU să contribuie cu adevărat în mod optim la obiectivele PAC; este de părere că schema ar trebui îmbunătățită în sensul mai bunei direcționări a sprijinului către adevărații agricultori; îndeamnă Consiliul să sprijine eforturile Parlamentului și ale Comisiei de îmbunătățire a eficienței și eficacității celei mai importante scheme de sprijin europene, contribuind astfel la o mai bună direcționare a banilor contribuabililor din Uniune;

                  61.

                  este de părere că nivelul de flexibilitate din cadrul SPU este prea ridicat (de exemplu, normele privind bunele condiții agricole și de mediu – BCAM) și că există prea mult loc de interpretare a normelor de bază ale SPU; invită Comisia să ofere orientări mai precise privind punerea în aplicare a actelor legislative ale Uniunii în legislația statelor membre, astfel încât acestea să nu le poată interpreta prea larg; în acest context, consideră că Comisiei ar trebui să i se confere competențe delegate corespunzătoare pentru a elimina lacunele și a remedia deficiențele cât mai curând posibil;

                  62.

                  este de părere că modelul istoric și-a atins scopul și că, prin urmare, ar trebui să se renunțe la acesta în următorul cadru financiar multianual; sprijină recomandarea 6 a Curții de Conturi, care propune ca sprijinul acordat prin SPU să se bazeze pe situația curentă a activității agricole din diferitele regiuni ale Uniunii; în plus, consideră că numărul de 20 de modele actuale ar trebui redus pentru a se ajunge, de preferat, la un singur model european aplicabil în toate statele membre;

                  63.

                  reamintește că intrarea unor noi agricultori în sectorul agricol este de o importanță deosebită pentru a asigura inovarea în acest sector; prin urmare, este preocupat de constatările Curții de Conturi conform cărora unele state membre care aplică SPU (5 din 17) nu utilizează opțiunile disponibile din rezerva națională pentru a facilita accesul noilor agricultori la activități economice și pentru a stimula astfel schimbarea de generație în zonele rurale;

                  64.

                  este de părere că sistemul actual funcționează într-un mod care nu stimulează suficient inovarea în sectorul agricol și, pe lângă aceasta, împiedică intrarea nou-veniților în sector;

                  65.

                  este preocupat în special de faptul că nu există nicio legătură directă între nivelul sprijinului acordat prin SPU și costurile suportate de agricultori în legătură cu respectarea bunelor condiții agricole și de mediu; consideră că acest lucru duce la un dezechilibru între volumul sprijinului și ameliorările de la nivelul mediului, al bunăstării animalelor și al siguranței alimentare; recunoaște, cu toate acestea, că principiul decuplării impune limite pentru crearea unei astfel de legături;

                  66.

                  consideră că, în propunerea sa privind PAC dincolo de 2013, Comisia ar trebui să se asigure că repartiția sprijinului între agricultori este mai echilibrată;

         Partea IX   Raportul special nr. 6/2011 al Curții de Conturi intitulat „Au fost eficace proiectele din domeniul turismului cofinanțate de FEDR?”

                  67.

                  salută constatările Curții de Conturi, în special faptul că toate proiectele au avut rezultate pozitive într-o formă sau alta și că majoritatea lor a înregistrat succese pe mai multe planuri; constată, de asemenea, că proiectele s-au dovedit benefice pentru economia locală și/sau au ajutat la păstrarea elementelor patrimoniului cultural, istoric, artistic sau ecologic al diferitelor regiuni;

                  68.

                  sprijină observația Curții de Conturi referitoare la faptul că crearea sau menținerea locurilor de muncă constituie elemente-cheie în cadrul eforturilor vizând dezvoltarea durabilă și echilibrată a economiei și a ocupării forței de muncă;

                  69.

                  observă cu îngrijorare că numai în cadrul a 58 % dintre proiectele cuprinse în eșantion s-au stabilit obiective, în timp ce pentru restul de 42 % nu s-a stabilit niciun obiectiv referitor la performanță; constată că nu a existat o monitorizare a rezultatelor pentru majoritatea proiectelor din eșantion;

                  70.

                  regretă faptul că a fost dificil să se evalueze performanța reală a proiectelor sau amploarea valorii adăugate europene în lipsa stabilirii sistematice de obiective pentru proiecte, de ținte și de indicatori, precum și în lipsa unei monitorizări ulterioare și a evaluării rezultatelor;

                  71.

                  aprobă recomandarea Curții de Conturi ca autoritățile de management să se asigure că, în momentul introducerii cererii de acordare a grantului și în momentul luării unei decizii cu privire la grant, sunt stabilite obiective, ținte și indicatori corespunzători (de exemplu, numărul de locuri de muncă create, capacitatea de turism suplimentară creată și creșterea activității turistice) care să permită selectarea proiectelor care ar putea fi cele mai eficiente și care să asigure evaluarea rezultatelor lor; îndeamnă Comisia și statele membre să încurajeze această practică;

                  72.

                  aprobă recomandarea Curții de Conturi prin care Comisia este invitată să realizeze o evaluare a ajutorului acordat în sectorul turismului pentru a examina în ce măsură acesta reprezintă un instrument rentabil de sprijinire a eforturilor statelor membre de promovare a creșterii economice și pentru a examina dacă acest sprijin ar putea fi mai bine direcționat;

                  73.

                  salută eforturile Comisiei de a simplifica procesul de subvenționare prin FEDR cu scopul de a reduce la minimum sarcina administrativă impusă promotorilor; îndeamnă Comisia să prezinte rapoarte cu privire la progresele înregistrate în acest domeniu;

         Partea X   Raportul special nr. 7/2011 al Curții de Conturi intitulat „Este sprijinul pentru agromediu bine conceput și bine gestionat?”

                  74.

                  recunoaște importanța măsurilor de agromediu ca fiind un element-cheie al politicilor Uniunii care vizează atenuarea efectelor defavorabile ale agriculturii asupra mediului; recunoaște că plățile de agromediu sunt un mod de a încuraja „agricultorii și alți gestionari de terenuri să exercite o reală funcție în serviciul întregii societăți, prin introducerea sau menținerea unor metode de producție agricolă compatibile cu protecția și ameliorarea mediului, a peisajelor și a caracteristicilor acestora, a resurselor naturale, a solurilor și a diversității genetice” (8);

                  75.

                  accentuează în același timp faptul că cheltuielile publice făcute ar trebui să asigure un raport optim cost-eficacitate și rezultate concrete; subliniază necesitatea urgentă a îndeplinirii cât mai eficace a angajamentelor Uniunii (reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020, strategia UE privind biodiversitatea pentru 2020 etc.);

                  76.

                  este îngrijorat de concluzia Curții de Conturi conform căreia politica de agromediu nu este concepută și monitorizată astfel încât să genereze beneficii tangibile pentru mediu, obiectivele plăților de agromediu nu sunt suficient de precise pentru a permite o evaluare a îndeplinirii lor, presiunile ecologice invocate nu furnizează justificări clare pentru plățile de agromediu, iar rezultatele obținute în cadrul politicii de agromediu nu pot fi monitorizate cu ușurință; invită statele membre să elaboreze programe de dezvoltare rurală cu ținte precise și invită Comisia să evalueze mult mai riguros aceste programe înainte de a le aproba; subliniază importanța unei rețele europene de evaluare pentru dezvoltare rurală care să fie bine administrată;

                  77.

                  salută concluzia Curții de Conturi conform căreia, în general, agricultorii sunt bine sprijiniți printr-o îndrumare corespunzătoare; remarcă totuși nevoia de a îmbunătăți diseminarea bunelor practici și feedbackul privind rezultatele; invită Comisia și statele membre să utilizeze mai bine în acest sens structurile existente, cum ar fi Rețeaua europeană de dezvoltare rurală;

                  78.

                  salută concluzia Curții de Conturi conform căreia agricultorii sunt în general bine sprijiniți printr-o îndrumare corespunzătoare și remarcă numeroasele cazuri de bune practici identificate de Curtea de Conturi; este preocupat de faptul că majoritatea statelor membre nu evaluează nivelul minim de participare care este necesar pentru a genera efectele ecologice preconizate pentru submăsuri și nici dacă valoarea ajutoarelor este adecvată pentru atingerea acestui nivel minim; consideră că abordarea Leader pentru dezvoltarea rurală poate fi și ea utilizată pentru implementarea unei abordări colective;

                  79.

                  este preocupat de deficiențele constatate de către Curtea de Conturi în ceea ce privește stabilirea valorii ajutoarelor; invită Comisia ca, înainte de aprobarea programelor, să se asigure că sunt luate în considerare în mod adecvat toate elementele identificate de Curtea de Conturi ca fiind necesare pentru stabilirea în mod corespunzător a valorii ajutoarelor;

                  80.

                  este preocupat de faptul că majoritatea cheltuielilor au fost efectuate pentru submăsuri „orizontale”, care au fost aplicate la nivelul întregului teritoriu acoperit de programul de dezvoltare rurală, fără ca acest lucru să fie întotdeauna justificat în programele de dezvoltare rurală; consideră că este inacceptabil ca statele membre să utilizeze doar în mod limitat procedurile de direcționare și selecție; consideră că absența unei direcționări ar trebui, în toate cazurile, să fie justificată în cadrul programelor;

                  81.

                  este profund preocupat de faptul că gestionarea politicii de agromediu nu ia suficient în considerare necesitățile specifice de mediu și nu asigură, prin urmare, un raport optim costuri-beneficii; consideră inacceptabil faptul că, potrivit constatărilor Curții de Conturi, în cazul a 39 % dintre contractele auditate fie nu existau presiuni ecologice concrete în zona unde au fost implementate contractele, fie statele membre nu puteau preciza dacă există sau nu acest tip de problemă în respectivele zone; invită statele membre să se concentreze pe o abordare colectivă acolo unde aceasta ar putea să asigure efectele ecologice dorite;

                  82.

                  subliniază că, în contextul următoarei perioade de programare, pentru ca plățile de agromediu să atingă efectele dorite în ceea ce privește biodiversitatea, conservarea și dezvoltarea agriculturii și a silviculturii de mare valoare naturală și a peisajelor agricole tradiționale, apa și schimbările climatice, este necesară direcționarea schemelor de agromediu către priorități mai precise;

                  83.

                  salută abordarea aleasă în propunerea Comisiei de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [COM(2011) 627/2], care va acorda o mai mare importanță monitorizării permanente și indicatorilor de performanță în cadrul programelor de dezvoltare rurală;

         Partea XI   Raportul special nr. 8/2011 al Curții de Conturi intitulat „Recuperarea plăților efectuate în mod necuvenit în cadrul politicii agricole comune”

                  84.

                  salută raportul special al Curții de Conturi și ia act de constatările acesteia; insistă asupra criticilor pe care Parlamentul le exprimă de multă vreme cu privire la faptul că sistemul de recuperare funcționează doar parțial; subliniază că cifrele „mai bune” prezentate de Comisie cu privire la recuperări înseamnă în continuare că 60 % din plățile necuvenite rămân în mod ilegal la beneficiari; constată că, dacă se iau în calcul cifrele Curții de Conturi, atunci este vorba chiar de 90 %;

                  85.

                  susține recomandările Curții de Conturi conform cărora Comisia ar trebui:

                              —

                              să solicite statelor membre să raporteze neregulile și alte recuperări la data la care s-a întocmit somația de recuperare;

                              —

                              să stabilească o limită de timp uniformă între detectarea unei nereguli posibile și notificarea debitorului cu privire la ordinul de recuperare, sporind astfel gradul de armonizare între statele membre și asigurând transmiterea mai rapidă a informațiilor către OLAF;

                              —

                              să elaboreze norme clare și lipsite de ambiguitate cu privire la aplicarea, înregistrarea și raportarea dobânzii la creanțele restante;

                              —

                              să clarifice condițiile în care creanțele pot fi declarate ca fiind nerecuperabile, în special în ceea ce privește cazurile de insolvabilitate;

                              —

                              să realizeze anual o estimare exactă a plăților necuvenite efectuate către beneficiarii finali pentru a ști câți bani ar fi trebuit recuperați de la aceștia și să efectueze o contabilizare exactă a recuperărilor în cadrul exercițiului în care s-au produs pierderile;

                  86.

                  constată că sistemul de recuperare acoperă în ansamblu doar o fracțiune din suma plătită și că, din aproximativ 500 000 000 000 EUR plătiți în ultimii zece ani în cadrul politicii agricole comune, s-au recuperat 5 000 000 000 EUR (1 %) (Raportul special nr. 7/2010); constată, așadar, că menținerea unui sistem de control funcțional este mai scumpă decât plata către Comisie a unor corecții financiare;

                  87.

                  ia act de intenția Comisiei de a analiza în continuare aceste recomandări și invită Comisia să informeze Parlamentul cu privire la acțiunile pe care le are în vedere pentru a da curs acestor recomandări;

                  88.

                  regretă faptul că procentul creanțelor anulate și suportate de bugetul UE a fost de 87,8 %, ridicându-se deci la 428 900 000 EUR pentru perioada 2006-2009; solicită Comisiei să aplice un mecanism de sancțiuni în cazul în care statele membre anulează creanțe în mod necorespunzător, pe motiv că acestea sunt nerecuperabile; insistă asupra faptului că este nevoie în acest sens de o definiție clară și practică a orientărilor, fără a se lăsa loc de interpretări diferite;

                  89.

                  susține recomandările Curții de Conturi și solicită Comisiei să se asigure că:

                              —

                              modul în care se gestionează și se raportează creanțele în statele membre continuă să fie îmbunătățit și că este asigurat un tratament uniform al acestor creanțe între diferitele state membre;

                              —

                              se publică în timp util orientările necesare pentru soluționarea inconsecvențelor care rămân în ceea ce privește conceptele-cheie de raportare și de contabilitate;

                              —

                              aplicarea „regulii 50/50” este revizuită, îndeosebi în ceea ce privește sumele care reușesc să eludeze verificarea și validarea și că „regula 50/50” este efectiv pusă în aplicare;

                              —

                              activitățile organismelor de certificare, prin verificările realizate asupra conturilor de debitori în statele membre, țin seama de riscurile semnalate;

                              —

                              sumele plătite în mod necuvenit sunt recuperate într-o proporție mai mare de la beneficiari;

                              —

                              urmărirea cazurilor vechi ale Grupului de acțiune pentru recuperare este finalizată și tratată în mod omogen în toate statele membre;

                  90.

                  ia act de clarificările Comisiei cu privire la aceste recomandări și invită Comisia să examineze mai îndeaproape sugestiile prezentate; invită Comisia să prezinte Parlamentului un raport privind concluziile sale și măsurile avute în vedere pe baza acestor recomandări;

                  91.

                  salută inițiativa OLAF de a analiza posibilitatea unei modificări a Regulamentului (CE) nr. 1848/2006 al Comisiei din 14 decembrie 2006 privind neregulile și recuperarea sumelor acordate pe nedrept în cadrul finanțării politicii agricole comune și organizarea unui sistem de informare în acest domeniu (9) pentru a îmbunătăți fluxul și utilizarea informațiilor existente; invită OLAF să informeze Parlamentul cu privire la constatările sale;

                  92.

                  solicită asigurarea unui tratament egal al creanțelor restante (recuperărilor) în toate statele membre și insistă asupra faptului că trebuie luate măsuri pentru ca sumele datorate Uniunii ca urmare a încălcării dreptului Uniunii să fie într-adevăr plătite, în pofida faptului că unele dintre statele membre se confruntă cu efectele crizei financiare;

                  93.

                  ia act de faptul că suma datorată de statele membre în conformitate cu „regula 50/50” (2006-2009) este de 424 000 000 EUR și că 58 % din aceasta privește Italia; solicită elaborarea unui plan de acțiune pentru Italia în vederea rezolvării acestei situații;

                  94.

                  reamintește că există în continuare o lipsă de transparență cu privire la publicarea în declarațiile financiare prezentate Parlamentului a sumelor deduse de la statele membre (de fapt, banii contribuabililor) și a sumelor recuperate efectiv de la beneficiari; solicită Comisiei să pună aceste informații la dispoziția Parlamentului;

                  95.

                  invită Curtea de Conturi să publice un raport privind această problemă în domeniul fondurilor structurale;

         Partea XII   Raportul special nr. 9/2011 al Curții de Conturi intitulat „Proiectele de e-guvernare sprijinite prin FEDER au fost eficace?”

                  96.

                  salută raportul special al Curții de Conturi și evaluarea acesteia conform căreia proiectele de e-guvernare sprijinite prin FEDER au contribuit la dezvoltarea serviciilor publice electronice;

                  97.

                  susține recomandările Curții de Conturi, în special următoarele:

                              —

                              statele membre ar trebui să elaboreze strategii în materie de e-guvernare care să se fundamenteze pe necesități identificate, care să vizeze obiective clare și care să precizeze responsabilitățile care revin diverselor organisme ținute să răspundă de îndeplinirea acestor obiective;

                              —

                              selecția de către autoritățile de management a proiectelor de e-guvernare în vederea finanțării prin FEDER ar trebui să se bazeze pe o evaluare a costurilor preconizate și a beneficiilor calitative și cantitative ale proiectelor;

                              —

                              autoritățile de management din statele membre ar trebui să se asigure că proiectele de e-guvernare selectate în vederea finanțării prin FEDER nu pun accentul numai pe rezultatele pe care trebuie să le obțină, ci au în vedere și modificări la nivelul proceselor sau al organizării pentru a putea valorifica sistemele dezvoltate;

                              —

                              autoritățile de management ar trebui încurajate să pună în aplicare bunele practici, în legătură cu care sunt disponibile recomandări prin intermediul comunității ePractice, de exemplu, și să recomande aplicarea unei metodologii corespunzătoare de management al proiectelor pentru proiectele de e-guvernare care primesc finanțare prin FEDER;

                              —

                              Comisia ar trebui invitată să depună în continuare eforturi pentru a se asigura că principiile și recomandările care vizează asigurarea unei interoperabilități transeuropene, îndeosebi principiile cadrului european de interoperabilitate, sunt aplicate în cadrul proiectelor care beneficiază de finanțare prin FEDER;

                              —

                              atunci când selectează proiecte de e-guvernare, autoritățile de management ar trebui să se asigure că toate costurile semnificative, inclusiv costurile de mentenanță, au fost prevăzute în mod corespunzător în analiza raportului costuri-beneficii de la baza deciziei de finanțare;

                              —

                              Comisia ar trebui invitată să continue să depună eforturi pentru a se asigura că autoritățile de management monitorizează și evaluează rezultatele și impactul proiectelor cu scopul de a demonstra utilizarea eficace a fondurilor acordate de Uniune și de a furniza un feedback în vederea ameliorării concepției programelor viitoare;

         Partea XIII   Raportul special nr. 10/2011 al Curții de Conturi intitulat „Sunt eficace programele «Lapte în școli» și «Fructe în școli»?”

                  98.

                  reamintește rezultatul evaluării externe din 1999 a programului „Lapte în școli” și observația Curții de Conturi conform căreia de la acea dată programul nu a mai fost modificat în mod notabil;

                  99.

                  subliniază faptul că simpla continuare a programului „Lapte în școli” în forma sa actuală ar însemna o risipă a banilor contribuabililor și că, prin urmare, programul ar trebui să înceteze dacă nu se iau măsuri pentru reformarea sa imediată și cuprinzătoare;

                  100.

                  subliniază că numai 10 % dintre școlile care sunt eligibile pentru a participa la programul „Lapte în școli” beneficiază în prezent de acesta; prin urmare, consideră că statele membre și-au manifestat sprijinul pentru acest program în pofida nivelului redus de subvenții și a posibilului „efect de balast” al programului; încurajează statele membre să instituie programe naționale de nutriție pentru școli, înlocuind astfel programele „Lapte în școli” și „Fructe în școli” cu măsuri care au obiective mai precise;

                  101.

                  este convins că, dacă vor continua să fie puse în aplicare, programele „Lapte în școli” și „Fructe în școli” ar trebui să funcționeze în moduri similare pentru a facilita coordonarea și crearea de sinergii, dat fiind că obiectivele lor sunt identice;

                  102.

                  invită Comisia și statele membre să identifice, pe baze științifice, copiii și elevii care ar beneficia în cea mai mare măsură (spre exemplu, în funcție de nevoile nutriționale, de categoria de vârstă, de starea de sănătate, de categoria socială etc.) de aceste programe; subliniază faptul că identificarea acestor grupuri-țintă va facilita, de asemenea, măsurarea impactului programelor respective;

                  103.

                  consideră că produsele ar trebui să fie oferite gratuit, iar distribuția lor în cantine ar trebui evitată;

                  104.

                  insistă asupra faptului că distribuția produselor care sunt incluse în aceste programe trebuie să fie integrată într-o strategie națională și/sau regională și subliniază că o astfel de strategie trebuie, de asemenea, să cuprindă măsuri de însoțire (de exemplu, măsuri educative și de informare la care să participe părinții și profesorii);

                  105.

                  invită Comisia și statele membre să instituie un sistem de cofinanțare pentru programul „Lapte în școli” care să fie similar cu cel utilizat pentru programul „Fructe în școli”; consideră că Comisia și statele membre ar putea avea în vedere extinderea cofinanțării la măsurile de însoțire; de asemenea, este de părere că pachetele financiare naționale neutilizate ar putea fi redistribuite între statele membre;

                  106.

                  invită Comisia și statele membre să instituie sisteme eficace de monitorizare și de control;

         Partea XIV   Raportul special nr. 11/2011 al Curții de Conturi intitulat „Modul în care sistemul indicațiilor geografice este conceput și gestionat este favorabil pentru eficacitatea acestuia?”

                  107.

                  salută raportul special al Curții de Conturi și ia act de constatarea conform căreia:

                              —

                              dispozițiile legale privind sistemul indicațiilor geografice nu stabilesc cerințele minime privind verificările specificațiilor produsului și nu abordează chestiuni precum acoperirea minimă a verificărilor, frecvența acestora, metodologia pentru selecția lor și părțile implicate în diferitele etape ale producției și distribuției care fac obiectul controlului;

                              —

                              Regulamentul (CE) nr. 882/2004 nu tratează problema obligativității și a naturii verificărilor care trebuie efectuate de către statele membre pentru a preveni și detecta practicile nepermise în legătură cu sistemul indicațiilor geografice;

                  108.

                  își exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că, potrivit auditului Curții de Conturi, acest lucru are ca rezultat o situație în care sistemele de control ale statelor membre diferă în ceea ce privește mai multe elemente importante și este de părere că aceste diferențe trebuie să fie reduse pe viitor; ia act de propunerea Comisiei [COM(2010) 733] din cadrul așa-zisului „pachet privind calitatea”; solicită să fie instituite o structură de control și un sistem adecvate care să asigure o calitate ridicată și constantă a produselor acoperite de denumirile de origine protejată și de indicațiile geografice protejate și care să prevină efectiv și să detecteze practicile nepermise în toate statele membre; consideră însă că acest fapt nu trebuie să ducă la crearea de niveluri de control suplimentare, la definirea unor cerințe maxime de control și la o creștere suplimentară a birocrației;

                  109.

                  sprijină recomandarea Curții de Conturi de a include auditurile asupra verificărilor realizate de statele membre cu privire la sistemul indicațiilor geografice în planul Comisiei de audituri regulate în statele membre și solicită Comisiei să ia măsuri corespunzătoare în acest sens;

                  110.

                  reamintește concluzia Curții de Conturi conform căreia procedura de examinare a cererilor la nivel național și la nivelul Comisiei ia mult timp și solicită Comisiei să simplifice și să scurteze procedurile de înregistrare birocratice și de lungă durată pentru a face mai atractiv sistemul indicațiilor geografice pentru solicitanții potențiali, care sunt în prezent descurajați de procedurile care necesită extrem de mult timp;

                  111.

                  își exprimă îngrijorarea cu privire la faptul că auditul Curții de Conturi a constatat că nivelul de informare în legătură cu sistemul indicațiilor geografice este scăzut în rândul consumatorilor și al producătorilor; este îngrijorat, de asemenea, de constatarea legată de opțiunile utilizate în prezent care nu par să permită creșterea notorietății sistemului indicațiilor geografice și nu sunt adaptate pentru a încuraja producătorii să participe la sistem; prin urmare, solicită Comisiei să examineze îndeaproape situația, să elaboreze o strategie clară și să definească măsuri și mijloace eficace care să abordeze lipsa actuală de informare cu privire la sistemul indicațiilor geografice și la produsele și simbolurile sale; consideră că aceste măsuri ar putea include, de exemplu, desfășurarea unei campanii din proprie inițiativă;

                  112.

                  sprijină recomandarea Curții de Conturi conform căreia ar trebui instituit un sistem de asistență reciprocă care să ia în considerare nevoile specifice ale autorităților naționale ce se ocupă de sistemul indicațiilor geografice;

                  113.

                  reamintește că sistemul de indicații geografice al Uniunii face distincția între două tipuri de denumiri protejate: denumirea de origine protejată și indicația geografică protejată; evidențiază faptul că aceste descrieri generează confuzie în rândul consumatorilor, deoarece nu arată clar care este diferența dintre ele; prin urmare, propune indicatori mai clari care să le permită consumatorilor să perceapă diferența dintre denumirile protejate din punctul de vedere al gradului și al tipului de raport dintre produs și o regiune geografică;

                  114.

                  își exprimă îngrijorarea cu privire la comunicatele recente de presă care semnalează o utilizare necorespunzătoare și abuzivă a indicațiilor geografice de către anumite țări terțe; solicită Comisiei să ia măsuri active de protecție și în context comercial internațional a produselor înregistrate în cadrul sistemului european al indicațiilor geografice și să lucreze la acorduri în acest sens cu țările terțe;

                  115.

                  solicită Comisiei să informeze Parlamentul cu privire la rezultatul acțiunilor sale;

         Partea XV   Raportul special nr. 15/2011 al Curții de Conturi intitulat „Procedurile Comisiei asigură o gestionare eficace a controlului ajutoarelor de stat?”

                  116.

                  salută raportul special și susține, în general, recomandările Curții de Conturi, cu următoarele observații prezentate în continuare; remarcă faptul că numai opt state membre au fost selectate pentru acest audit;

                  117.

                  ia act de evaluarea Curții de Conturi potrivit căreia Comisia a reacționat cu promptitudine și eficacitate la criza financiară și, astfel, a contribuit în mod semnificativ la evitarea falimentului vreunei instituții financiare majore cu sediul în Uniune;

                  118.

                  invită Comisia să adopte un rol mai proactiv în relația sa cu statele membre și, în special:

                              —

                              să își intensifice eforturile vizând informarea cu privire la normele aplicabile ajutoarelor de stat prin diseminarea de informații privind bunele practici și prin punerea la dispoziție a mai multor îndrumări practice;

                              —

                              să se asigure că, după caz, toate ajutoarele de stat sunt notificate în mod corespunzător și să elaboreze mijloace de disciplinare a statelor membre în caz contrar;

                              —

                              să pună la dispoziție, fără întârziere, mai multe resurse umane pentru controlul ajutoarelor de stat;

                  119.

                  constată deficiențele existente în ceea ce privește nevoia de a accelera procesul decizional și de a spori transparența acestuia și invită Comisia să ia măsuri pentru limitarea duratei procedurilor de investigare; ia act de numărul mare de solicitări de informații transmise statelor membre și încurajează Comisia să limiteze acest număr în vederea accelerării procedurilor; solicită Comisiei să informeze Parlamentul cu privire la durata medie necesară pentru finalizarea dosarelor în fiecare stat membru în ultimii patru ani;

                  120.

                  încurajează Comisia să analizeze în continuare dacă învățămintele desprinse din tratarea cu succes a crizei financiare ar putea fi utilizate și pentru raționalizarea activității în condiții „normale”; invită Comisia să informeze Parlamentul, înainte de luna septembrie 2012, cu privire la schimbările care ar putea fi introduse;

                  121.

                  subliniază importanța asigurării securității juridice pentru toate părțile interesate; prin urmare, solicită Comisiei:

                              —

                              să trateze rapid plângerile nefondate;

                              —

                              să accelereze procedura de tratare a plângerilor în general și să aloce resursele necesare pentru a reduce în continuare numărul ridicat de plângeri încă nesoluționate;

                              —

                              să informeze reclamanții, statele membre și beneficiarii cu privire la evoluția cazurilor aflate în derulare și la rezultatele investigațiilor;

                  122.

                  ia act de deficiențele existente în utilizarea resurselor umane disponibile și salută intenția Comisiei de a pune în aplicare un sistem mai performant de înregistrare a timpului de lucru; susține sugestia Curții de Conturi referitoare la un sistem de informații de gestiune conceput pentru a putea monitoriza efectiv timpul dedicat diferitelor dosare și volumul de lucru al responsabililor de dosare; așteaptă ca un astfel de sistem să fie operațional până la sfârșitul anului 2012;

                  123.

                  subliniază importanța monitorizării ajutoarelor de stat; prin urmare, încurajează Comisia să își intensifice activitățile de monitorizare, atât în ceea ce privește dimensiunea eșantioanelor, cât și în ceea ce privește sfera acestor activități;

                  124.

                  ia act de deficiențele existente la nivelul procesului de colectare a datelor și invită Comisia să îmbunătățească eficiența și fiabilitatea acestuia și să informeze cu privire la progresul înregistrat în introducerea aplicației SARI (10) înainte de încheierea procedurii de descărcare de gestiune pentru exercițiul financiar 2010;

                  125.

                  invită Comisia să își extindă evaluarea ex post a impactului ajutoarelor de stat și a controlului acestor ajutoare asupra întreprinderilor, a piețelor și a economiei în ansamblu;

                  126.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Curții de Justiție a Uniunii Europene, precum și Curții de Conturi și de a asigura publicarea acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (seria L).

         (1)  JO L 64, 12.3.2010.

         (2)  JO C 332, 14.11.2011, p. 1.

         (3)  JO C 326, 10.11.2011, p. 1.

         (4)  JO C 332, 14.11.2011, p. 134.

         (5)  Texte adoptate, P7_TA(2012) 153 (a se vedea pagina 31 din prezentul Jurnal Oficial).

         (6)  JO L 248, 16.9.2002, p. 1.

         (7)  Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (JO L 165, 30.4.2004, p. 1).

         (8)  Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 277, 21.10.2005, p. 1), considerentul 35.

         (9)  JO L 355, 15.12.2006, p. 56.

         (10)  Aplicația SARI este o nouă bază de date centralizată, în care autoritățile responsabile de acordarea ajutoarelor de stat din statele membre își pot codifica direct cheltuielile aferente ajutorului de stat (Raportul special nr. 15/2011, p. 60).