title: Cauza C-589/13: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt (Trimitere preliminară — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 56 CE — Impozitare intermediară a veniturilor din capital și a veniturilor rezultate din cesiunea participațiilor încasate de o fundație națională — Refuzul dreptului la deducerea din baza de impozitare a donațiilor în favoarea unor beneficiari nerezidenți scutiți de impozit în statul membru de impozitare al fundației în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri)

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/4

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 17 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt
   (Cauza C-589/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 56 CE - Impozitare intermediară a veniturilor din capital și a veniturilor rezultate din cesiunea participațiilor încasate de o fundație națională - Refuzul dreptului la deducerea din baza de impozitare a donațiilor în favoarea unor beneficiari nerezidenți scutiți de impozit în statul membru de impozitare al fundației în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri))
   (2015/C 371/05)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: F.E. Familienprivatstiftung Eisenstadt

      cu participarea: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien

      Dispozitivul

   Articolul 56 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații fiscale a unui stat membru, cum este cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia, în cadrul impozitării intermediare care se aplică veniturilor din capital și veniturilor rezultate din cesiunea participațiilor încasate de o fundație privată rezidentă, aceasta din urmă are dreptul de a deduce din baza sa de impozitare corespunzătoare unui anumit an fiscal numai donațiile efectuate în cadrul aceluiași an fiscal și care au făcut obiectul unei impozitări în sarcina beneficiarilor acestor donații în statul membru de impozitare al fundației, în timp ce o astfel de deducere este exclusă de respectiva legislație fiscală națională dacă beneficiarul are reședința în alt stat membru și este, în statul membru de impozitare al fundației, scutit de impozitul care se aplică în principiu donațiilor în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.


title: Cauza C-160/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 28 martie 2013 — Staatssecretaris van Financiën/X BV

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 28 martie 2013 — Staatssecretaris van Financiën/X BV
   (Cauza C-160/13)
   2013/C 178/07
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Staatssecretaris van Financiën

      Pârâtă: X BV

      Întrebările preliminare

   Articolul 140 literele (a) și (b) din Directiva TVA (1) trebuie interpretat în sensul că scutirea de TVA pe care o prevede nu se aplică achiziției intracomunitare de proteze dentare? În cazul unui răspuns negativ, aplicarea scutirii de TVA este supusă condiției ca protezele dentare din străinătate să fie livrate de către un medic stomatolog sau un tehnician dentar și/ori către un medic stomatolog sau un tehnician dentar?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza F-89/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 decembrie 2010 — Gagalis/Consiliul [Funcție publică — Securitate socială — Accident du muncă — Invaliditate permanentă parțială — Decizie de acoperire a costurilor unei cure termale în limita a 75 % — Rambursarea cheltuielilor aferente tratamentelor în temeiul articolului 72 din statut și rambursarea complementară în temeiul articolului 73 din statut — Excluderea acoperirii cheltuielilor de cazare — Refuzarea rambursării complementare — Interpretarea articolului 73 alineatul (3) din statut și a articolului 9 din reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională]

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/62

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 1 decembrie 2010 — Gagalis/Consiliul
   (Cauza F-89/09) (1)

   (Funcție publică - Securitate socială - Accident du muncă - Invaliditate permanentă parțială - Decizie de acoperire a costurilor unei cure termale în limita a 75 % - Rambursarea cheltuielilor aferente tratamentelor în temeiul articolului 72 din statut și rambursarea complementară în temeiul articolului 73 din statut - Excluderea acoperirii cheltuielilor de cazare - Refuzarea rambursării complementare - Interpretarea articolului 73 alineatul (3) din statut și a articolului 9 din reglementarea comună privind acoperirea riscurilor de accident și de boală profesională)
   2011/C 30/119
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Spyridon Gagalis (Kraainem, Belgia) (reprezentanți: N. Lhoëst, avocat, ulterior N. Lhoëst și L. Delhaye, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și K. Zieleśkiewicz, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei pârâtului prin care se refuză reclamantului rambursarea tuturor cheltuielilor legate de o cură termală în limita a 75 % în temeiul articolului 73 din statut

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Domnul Gagalis suportă ansamblul cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009, p. 45..


title: Cauza C-261/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Spania) la 19 iunie 2008 — María Julia Zurita García/Delegado del Gobierno en la Región de Murcia

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/33

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Murcia (Spania) la 19 iunie 2008 — María Julia Zurita García/Delegado del Gobierno en la Región de Murcia
   (Cauza C-261/08)
   (2008/C 209/49)
   Limba de procedură: spaniola
   Instanța de trimitere
   Tribunal Superior de Justicia de Murcia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: María Julia Zurita García

      Pârât: Delegado del Gobierno en la Región de Murcia
   Întrebarea preliminară
   În conformitate cu Tratatul de Instituire a Comunității Europene, în special în conformitate cu articolul 62 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a), precum și în conformitate cu Regulamentul 562/2006 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din data de 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen), în special în conformitate cu articolele 5, 11 și 13 din acesta, normele menționate anterior trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări, precum reglementarea națională și jurisprudenței care o interpretează, în temeiul căreia expulzarea oricărui „resortisant al unei țări terțe” care nu deține un document prin care se autorizează intrarea și șederea pe teritoriul Uniunii Europene poate fi înlocuită prin impunerea unei amenzi?

      (1)  JO L 105, p. 1, Ediție specială 19/vol. 8, p. 5.


title: Cauza C-376/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 august 2012 — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 6 august 2012 — Sky Italia Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali
   (Cauza C-376/12)
   2012/C 311/08
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sky Italia Srl

      Pârâte: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni, Commissione di Garanzia per l’Attuazione della Legge sullo Sciopero nei Servizi Pubblici Essenziali

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile comunitare în domeniu, în special dispozițiile prevăzute de Directiva nr. 2002/20/CE (1), trebuie interpretate în sensul că se opun normelor naționale care sunt de asemenea indicate, în special Legea nr. 266 din 2005, inclusiv în ceea ce privește modul concret de aplicare a acestor norme prin regulament?

      (1)  Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183).


title: Cauza C-185/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – „EasyPay” AD, „Finance Engineering” AD/Ministerski savet na Republika Bulgaria, Natsionalen osiguritelen institut (Trimitere preliminară — Serviciu de virament poștal — Directiva 97/67/CE — Domeniu de aplicare — Reglementare națională care atribuie un drept exclusiv privind prestarea unui serviciu de virament poștal — Ajutor de stat — Activitate economică — Servicii de interes economic general)

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/4

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – „EasyPay” AD, „Finance Engineering” AD/Ministerski savet na Republika Bulgaria, Natsionalen osiguritelen institut
   (Cauza C-185/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Serviciu de virament poștal - Directiva 97/67/CE - Domeniu de aplicare - Reglementare națională care atribuie un drept exclusiv privind prestarea unui serviciu de virament poștal - Ajutor de stat - Activitate economică - Servicii de interes economic general))
   (2015/C 414/05)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din procedura principală

      Reclamante:„EasyPay” AD, „Finance Engineering” AD

      Pârâte: Ministerski savet na Republika Bulgaria, Natsionalen osiguritelen institut

      Dispozitivul

               1)

               Directiva 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 februarie 2008, trebuie interpretată în sensul că un serviciu de virament poștal prin care expeditorul, în speță statul, trimite sume de bani unui destinatar, prin intermediul furnizorului însărcinat cu asigurarea serviciului poștal universal, nu intră în domeniul de aplicare al acestei directive.

               2)

               Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că, în ipoteza în care activitatea de virament poștal care permite plata pensiilor constituie o activitate economică, nu intră totuși sub incidența acestei dispoziții acordarea de către un stat membru a dreptului exclusiv de a efectua plata pensiilor prin virament poștal unei întreprinderi precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care acest serviciu constituie un serviciu de interes economic general a cărui compensație reprezintă contraprestația serviciilor prestate de întreprinderea respectivă în executarea obligațiilor sale de serviciu public.

      (1)  JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza C-315/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 30 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – József Lingurár/Miniszterelnökséget vezető miniszter (Trimitere preliminară — Politica agricolă comună — Finanțare de către FEADR — Sprijin pentru dezvoltare rurală — Plăți Natura 2000 — Beneficiu rezervat persoanelor private — Zonă forestieră aflată în parte în proprietatea statului)

text:
               22.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/4

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 30 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – József Lingurár/Miniszterelnökséget vezető miniszter
   (Cauza C-315/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica agricolă comună - Finanțare de către FEADR - Sprijin pentru dezvoltare rurală - Plăți Natura 2000 - Beneficiu rezervat persoanelor private - Zonă forestieră aflată în parte în proprietatea statului))
   (2017/C 161/05)
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Kúria

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: József Lingurár

      Intimată: Miniszterelnökséget vezető miniszter

      Dispozitivul

   Articolul 42 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care o zonă forestieră eligibilă pentru ajutorul Natura 2000 este deținută în parte de stat și în parte de o persoană particulară, trebuie să se țină seama de raportul dintre suprafața zonei deținute de stat și cea a zonei deținute de respectiva persoană particulară pentru calcularea cuantumului ajutorului care trebuie plătit acesteia din urmă.

      (1)  JO C 296, 16.8.2016


title: Cauza C-519/15 P: Recurs introdus la 25 septembrie 2015 de Trafilerie Meridionali SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 iulie 2015 în cauza T-422/10

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/23

         Recurs introdus la 25 septembrie 2015 de Trafilerie Meridionali SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 15 iulie 2015 în cauza T-422/10
   (Cauza C-519/15 P)
   (2015/C 406/24)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Trafilerie Meridionali SpA (reprezentanți: P. Ferrari, G.M.T. Lamicela, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii, în măsura în care este respins motivul invocat în acțiune potrivit căruia Clubul Europa nu îi poate fi imputat Trame (sub nicio formă) în perioada cuprinsă între 9 octombrie 2000 și 19 septembrie 2002, precum și în măsura în care privește sancțiunea aplicată recurentei (punctele 3 și 4 din dispozitiv) și, în consecință, admiterea concluziilor prezentate deja în primă instanță în fața Tribunalului, inclusiv cu privire la amendă; cu titlu subsidiar, anularea hotărârii în măsura arătată mai sus și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru a se pronunța asupra acestui aspect în lumina indicațiilor pe care Curtea i le va furniza;

               —

               anularea hotărârii, în măsura în care este respins motivul invocat în acțiune potrivit căruia Trame trebuie să beneficieze de o reducere a amenzii pentru lipsa capacității sale de plată, în temeiul principiului egalității de tratament, precum și în măsura în care privește sancțiunea aplicată recurentei (punctele 3 și 4 din dispozitiv) și, în consecință, admiterea concluziilor prezentate deja în primă instanță în fața Tribunalului, inclusiv cu privire la amendă; cu titlu subsidiar, anularea hotărârii în măsura arătată mai sus și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru a se pronunța asupra acestui aspect în lumina indicațiilor pe care Curtea i le va furniza;

               —

               anularea hotărârii, în măsura în care privește calculul amenzii aplicate Trame (punctul 3 din dispozitiv) și soluționarea litigiului cu privire la acest aspect prin hotărârea pe care Curtea o va pronunța; cu titlu subsidiar, anularea hotărârii în măsura arătată mai sus și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal, pentru a se pronunța asupra acestui aspect în lumina indicațiilor pe care Curtea i le va furniza;

               —

               anularea hotărârii, în măsura în care se dispune suportarea de către Trame a propriilor cheltuieli de judecată în procedura principală în primă instanță, în cauza T-422/10 (punctul 5 din dispozitiv), și obligarea Comisiei la plata acestor cheltuieli de judecată sau a unei părți din acestea;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură;

               —

               declararea faptului că Tribunalul a încălcat obligația de a se pronunța într-un termen rezonabil asupra litigiului dedus judecății în fața sa de către recurentă în cauza T-422/10, în conformitate cu dispoziția cuprinsă la articolul 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

               —

               adoptarea oricărei alte măsuri pe care Curtea o consideră adecvată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  Primul motiv: cu privire la imputarea în sarcina Trame a Clubului Europa. Denaturarea elementelor de probă. Interpretarea și aprecierea vădit nerezonabile ale acestor elemente de probă
               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, întrucât a respins motivul invocat în acțiune potrivit căruia Clubul Europa nu îi poate fi imputat Trame (sub nicio formă) în perioada cuprinsă între 9 octombrie 2000 și 19 septembrie 2002, ca urmare a unei denaturări a elementelor de probă sau a unei interpretări ori a unei aprecieri vădit nerezonabilă a acestora. În lumina celor arătate, hotărârea este viciată și în ceea ce privește sancțiunea aplicată recurentei.

               2.

                  Al doilea motiv: cu privire la neacordarea unei reduceri a amenzii în cazul Trame din cauza lipsei capacității de plată. Nemotivare. Încălcarea articolului 36 și a articolului 53 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție. Încălcarea articolului 117 din Regulamentul de procedură al Tribunalului
               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, întrucât nu a explicat în mod adecvat și nici în mod implicit motivele pentru care a respins motivul invocat în acțiune referitor la încălcarea de către Comisie a principiului egalității de tratament în ceea ce privește acordarea reducerii amenzii pentru lipsa capacității de plată, astfel încât recurenta se află în imposibilitatea de a cunoaște motivele pe care se întemeiază hotărârea, iar Curtea este împiedicată să dispună de elemente suficiente pentru a-și exercita controlul. Pe de altă parte, Tribunalul nu a luat în considerare unele elemente având o importanță fundamentală în vederea pronunțării asupra acestui aspect. În lumina celor arătate, hotărârea este viciată și în ceea ce privește sancțiunea aplicată recurentei.

               3.

                  Al treilea motiv: cu privire la metodologia utilizată de Tribunal pentru a stabili din nou amenda. Nemotivare. Încălcarea articolului 36 și a articolului 53 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție. Încălcarea articolului 117 din Regulamentul de procedură al Tribunalului
               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, întrucât nu a furnizat o explicație adecvată referitoare la modalitatea de apreciere a amenzii în cadrul stabilirii din sancțiunii care urma să fie aplicată Trame și, în special, referitoare la „ponderea” atribuită fiecărui element de fapt relevant într-un asemenea context. O asemenea neîndeplinire de către Tribunal a obligației sale împiedică, printre altele, verificarea aspectului dacă acesta a stabilit sancțiunea în conformitate cu principiul egalității de tratament.

               4.

                  Al patrulea motiv: cu privire la cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță în fața Tribunalului
               Admiterea unuia sau a celor două motive de anulare menționate în secțiunile A și B nu pot decât să se repercuteze asupra concluziei la care Tribunalul a ajuns la punctele 411 și 412 din hotărâre, potrivit căreia fiecare parte trebuie să suporte propriile cheltuieli de judecată. Prin urmare, hotărârea trebuie anulată și în măsura în care recurenta este obligată să suporte propriile cheltuieli de judecată efectuate în acțiunea principală în primă instanță, în cauza T-422/10, iar Comisia trebuie să fie obligată să suporte aceste cheltuieli de judecată sau cel puțin o parte a acestora.

               5.

                  Al cincilea motiv: cu privire la dreptul la protecție jurisdicțională într-un termen rezonabil. Încălcarea articolului 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene
               Trame consideră că Tribunalul nu și-a respectat obligația de a se pronunța într-un termen rezonabil asupra litigiului dedus judecății în fața sa de către recurentă în cauza T-422/10, încălcând, astfel, articolul 47 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.


title: Cauza C-298/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV/deutsche internet versicherung AG (Directiva 2000/31/CE — Articolul 5 alineatul (1) litera (c) — Comerț electronic — Furnizor de servicii prin intermediul internetului — Poștă electronică)

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 16 octombrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesgerichtshof — Germania) — Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV/deutsche internet versicherung AG
   (Cauza C-298/07) (1)

   (Directiva 2000/31/CE - Articolul 5 alineatul (1) litera (c) - Comerț electronic - Furnizor de servicii prin intermediul internetului - Poștă electronică)
   (2008/C 313/11)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände — Verbraucherzentrale Bundesverband eV

      Pârât: deutsche internet versicherung AG
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesgerichtshof — Interpretarea articolului 5 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (directiva privind comerțul electronic) (JO L 178, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 29, p. 257) — Prestator de servicii care oferă aceste servicii exclusiv prin internet indicând pe site-ul său doar adresa de poștă electronică și punând la dispoziția destinatarului un formular pentru a adresa întrebări în scris — Necesitatea ca acest prestator de servicii să indice și un număr de telefon?
   Dispozitivul
   Articolul 5 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă (directiva privind comerțul electronic) trebuie să fie interpretat în sensul că furnizorul de servicii este obligat să furnizeze destinatarilor serviciului, încă dinainte de încheierea unui contract cu aceștia din urmă, în afară de adresa de poștă electronică, și alte informații care permit contactarea rapidă, precum și o comunicare directă și eficientă. Aceste informații nu trebuie să reprezinte în mod obligatoriu un număr de telefon. Acestea pot consta într-un formular de contact electronic prin intermediul căruia destinatarii serviciului pot să se adreseze pe internet furnizorului de servicii și la care acesta răspunde prin poșta electronică, cu excepția situațiilor în care un destinatar al serviciului, care, după contactarea prin mijloace electronice a furnizorului de servicii, este privat de acces la rețeaua electronică, îi solicită acestuia din urmă accesul la un mijloc de comunicare diferit de mijloacele electronice.

      (1)  JO C 223, 22.9.2007.


title: Cauza T-40/06: Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — Trioplast Industrier/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața sacilor de plastic industriali — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Durata încălcării — Amenzi — Gravitatea încălcării — Circumstanțe atenuante — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Proporționalitate — Răspundere solidară — Principiul securității juridice” )

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/22

         Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2010 — Trioplast Industrier/Comisia
   (Cauza T-40/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața sacilor de plastic industriali - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Durata încălcării - Amenzi - Gravitatea încălcării - Circumstanțe atenuante - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Proporționalitate - Răspundere solidară - Principiul securității juridice)
   2010/C 301/33
   Limba de procedură: suedeza

      Părțile

      Reclamantă: Trioplast Industrier AB (Smålandsstenar, Suedia) (reprezentanți: T. Pettersson și O. Larsson, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castillo de la Torre, P. Hellström și V. Bottka, ulterior F. Castillo de la Torre, L. Parpala și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2005) 4634 final a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] (Cazul COMP/F/38.354 — Saci industriali) privind o înțelegere pe piața sacilor de plastic industriali, precum și, în subsidiar, o cerere pentru reducerea amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 2 primul paragraf litera (f) din Decizia C(2005) 4634 final a Comisiei din 30 noiembrie 2005 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE (Cazul COMP/F/38.354 — Saci industriali) este anulat în măsura în care o privește pe Trioplast Industrier AB.

               2.

               Se stabilește la 2,73 milioane de euro cuantumul aplicat Trioplast Industrier, în temeiul căruia trebuie stabilită cota sa parte din răspunderile solidare ale societăților-mamă succesive pentru plata amenzii aplicate Trioplast Wittenheim SA.

               3.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4.

               Trioplast Industrier suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

               5.

               Comisia suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Trioplast Industrier.

      (1)  JO C 96, 22.4.2006.


title: Cauza T-319/15: Acțiune introdusă la 23 iunie 2015 – Deutsche Edelstahlwerke/Comisia

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/60

         Acțiune introdusă la 23 iunie 2015 – Deutsche Edelstahlwerke/Comisia
   (Cauza T-319/15)
   (2015/C 302/75)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Edelstahlwerke GmbH (Witten, Germania) (reprezentanți: H. Janssen și S. Altenschmidt, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 25 noiembrie 2014 în procedura Ajutor de stat SA.33995 (2013) (ex 2013/NN) – Germania, Sprijin pentru energia electrică produsă din surse regenerabile și reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile pentru utilizatorii mari consumatori de energie, C(2014) 8786 final, în temeiul articolului 264 TFUE;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive:

               1.

               Primul motiv: încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE
               Reclamata susține că reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile nu constituie ajutor de stat, întrucât nu au fost acordate resurse de stat și nici nu s-a renunțat la acestea. De asemenea, reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile nu a avut un efect selectiv. În plus, aceasta nu a denaturat concurența și nici nu a adus atingere schimburilor comerciale în cadrul pieței interne.

               2.

               Al doilea motiv: încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE
               Deși, contrar a ceea ce susține reclamanta, ar trebui să existe un ajutor de stat, pârâta nu ar putea totuși să solicite, potrivit reclamantei, rambursarea acestuia în temeiul articolului 108 alineatul (3) TFUE. Reducerea suprataxei pe energia din surse regenerabile nu ar fi astfel un ajutor de stat nou, de vreme ce reglementarea anterioară, identică în conținut în ceea ce privește aspectele esențiale, a fost deja autorizată de către pârâtă în anul 2012.

               3.

               Al treilea motiv: încălcarea articolului 107 alineatul (3) TFUE
               În continuare, reclamanta susține că decizia ar încălca articolul 107 alineatul (3) TFUE și principiul protecției încrederii legitime. Pârâta nu ar fi avut dreptul să controleze faptele examinate în temeiul Orientărilor privind ajutoarele de stat pentru protecția mediului și energie pentru perioada 2014-2020, publicate la 28 iunie 2014. Dimpotrivă, ar fi trebuit să aplice orientările publicate în anul 2008. Având ca punct de plecare criteriile din 2008, pârâta ar fi trebuit să ajungă la concluzia că pretinsul ajutor de stat este compatibil cu piața internă.

               4.

               Al patrulea motiv: încălcarea articolului 108 alineatul (1) TFUE și a principiului securității juridice
               În sfârșit, reclamanta susține că pârâta ar fi încălcat principiul securității juridice, precum și articolul 108 alineatul (1) TFUE, în măsura în care decizia atacată a fost adoptată în cadrul unei proceduri privind un ajutor de stat nou. Întrucât pârâta ar fi autorizat reglementarea anterioară din 2012 privind energia din surse regenerabile, ar fi trebuit să adopte o decizie în cadrul unei proceduri privind ajutoare de stat existente și nu în cadrul unei proceduri privind ajutoare de stat noi.


title: Cauza C-534/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 10 octombrie 2013 — Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare și alții/Fipa Group și alții

text:
               7.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 359/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 10 octombrie 2013 — Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare și alții/Fipa Group și alții
   (Cauza C-534/13)
   2013/C 359/08
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero della Salute, Istituto Superiore per la Protezione e la Ricerca Ambientale (ISPRA)

      Pârâte: Fipa Group srl, Ivan srl, Tws Automation srl

      Întrebarea preliminară

   Principiile Uniunii Europene în domeniul mediului înconjurător prevăzute la articolul 191 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și de Directiva 2004/35/CE (1) din 21 aprilie 2004 [articolul 1 și articolul 8 alineatul (3) considerentele (13) și (24)], în special, principiul „poluatorul plătește”, principiul precauției, principiul acțiunii preventive, principiul remedierii, cu prioritate la sursă, a daunelor provocate mediului, se opun unei legislații naționale precum cea reprezentată de articolele 244, 245, 253 din Decretul legislativ nr. 152 din 3 aprilie 2006 care, în cazul contaminării dovedite a unui sit și al imposibilității de a identifica persoana răspunzătoare pentru contaminare sau al imposibilității de a obține de la aceasta din urmă intervențiile de reparare, nu permite autorității administrative să impună proprietarului nerăspunzător pentru poluare luarea măsurilor de securitate de urgență și de reabilitare, prevăzând pentru acesta doar o răspundere patrimonială limitată la valoarea sitului după executarea intervențiilor de reabilitare?

      (1)  Directiva 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (JO L 143, p. 56, Ediție specială, 15/vol. 11, p. 168).


title: Cauza T-449/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Trends ( Clauză compromisorie — Al doilea Program-cadru pentru activități de cercetare și de dezvoltare tehnologică — Contracte privind proiecte în domeniul informaticii transportului rutier și al telecomunicațiilor — Lipsa documentelor justificative pentru o parte din cheltuielile declarate — Rezilierea contractelor — Contracte ajunse la termen )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/29

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Trends
   (Cauza T-449/04) (1)

   („Clauză compromisorie - Al doilea Program-cadru pentru activități de cercetare și de dezvoltare tehnologică - Contracte privind proiecte în domeniul informaticii transportului rutier și al telecomunicațiilor - Lipsa documentelor justificative pentru o parte din cheltuielile declarate - Rezilierea contractelor - Contracte ajunse la termen’)
   (2007/C 247/45)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia, agent, asistat de K. Kapoutzidou și S. Chatzigiannis, avocats)

      Pârâtă: Transport Environment Development Systems (Trends) (Atena, Grecia) (reprezentanți: V. Christianos și V. Vlassi, avocats)
   Obiectul
   Cerere a Comisiei, în temeiul unei clauze compromisorii în sensul articolului 238 CE, de obligare a societății Trends la restituirea către Comisie a sumei de 195 435 euro, majorată cu dobânzi contractuale sau, în subsidiar, majorată cu dobânzi de întârziere.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Respinge cererea incidentală.

               3)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată, cu excepția celor aferente cererii incidentale.

               4)

               Obligă Transport Environment Development Systems (Trends) la plata cheltuielilor de judecată aferente cererii incidentale.

      (1)  JO C 184, 2.8.2003 (număr de ordine anterior C-249/03).


title: Cauza T-164/12: Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2014 – Alstom/Comisia [ „Concurență — Acțiune în despăgubire formulată în fața unei instanțe naționale — Cerere de cooperare — Articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 — Decizie a Comisiei de a comunica informații unei instanțe naționale — Retragere a cererii — Revocare a deciziei — Nepronunțare asupra fondului” ]

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/17

         Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2014 – Alstom/Comisia
   (Cauza T-164/12) (1)

   ([„Concurență - Acțiune în despăgubire formulată în fața unei instanțe naționale - Cerere de cooperare - Articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1/2003 - Decizie a Comisiei de a comunica informații unei instanțe naționale - Retragere a cererii - Revocare a deciziei - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 056/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alstom (Levallois-Perret, Franța) (reprezentanți: inițial J. Derenne, avocat, N. Heaton, P. Chaplin și M. Farley, solicitors, ulterior J. Derenne, N. Heaton și P. Chaplin)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Antoniadis, N. Khan și P. Van Nuffel, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: National Grid Electricity Transmission plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Magnus, C. Bryant, E. Coulson, solicitors, J. Turner, D. Beard, QC, și L. John, barrister)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei, comunicate reclamantei prin scrisoarea directorului general al Direcției Generale Concurență a Comisiei din 26 ianuarie 2012 cu numărul D/2012/006840 de a da curs cererii de cooperare formulată de High Court of Justice (England & Wales) [Înalta Curte de Casație (Anglia și Țara Galilor)], în măsura în care implică divulgarea unor informații despre care se pretinde că sunt protejate de secretul profesional, care figurează în răspunsul său la comunicarea motivele în cauza COMP/F/38.899 – Instalații de comutație cu izolație în gaz

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv cele efectuate în cadrul procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 165, 9.6.2012.


title: Cauza C-93/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Augstākās tiesas Senāts — Republica Letonia) — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 — Articolul 11 — Procedură simplificată de abandonare a mărfurilor în vederea distrugerii acestora — Stabilire prealabilă a existenței unei încălcări a unui drept de proprietate intelectuală — Sancțiune administrativă)

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/7

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Augstākās tiesas Senāts — Republica Letonia) — Schenker SIA/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-93/08) (1)

   (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare - Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 - Articolul 11 - Procedură simplificată de abandonare a mărfurilor în vederea distrugerii acestora - Stabilire prealabilă a existenței unei încălcări a unui drept de proprietate intelectuală - Sancțiune administrativă)
   (2009/C 82/12)
   Limba de procedură: letona
   Instanța de trimitere
   Augstākās tiesas Senāts
   Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Schenker SIA

      Intimată: Valsts ieņēmumu dienests
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Augstākās tiesas Senāts — Interpretarea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală (JO L 196, p. 7, Ediție specială, 02/vol. 16, p. 18) — Procedură simplificată de abandonare a mărfurilor pentru a fi distruse fără stabilirea prealabilă a existenței unei încălcări a unui drept de proprietate intelectuală în conformitate cu legislația națională — Legislație națională care prevede aplicarea unei sancțiuni administrative în cazul în care mărfurile declarate aduc atingere unui drept de proprietate intelectuală
   Dispozitivul
   Inițierea, cu acordul titularului unui drept de proprietate intelectuală și al importatorului, a procedurii simplificate prevăzute la articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 1383/2003 al Consiliului din 22 iulie 2003 privind intervenția autorităților vamale împotriva mărfurilor suspectate de a aduce atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală, precum și măsurile care trebuie aplicate mărfurilor care aduc atingere anumitor drepturi de proprietate intelectuală nu privează autoritățile competente de puterea de a aplica persoanelor responsabile de importarea unei astfel de mărfi pe teritoriul vamal al Comunității Europene o „sancțiune” în sensul articolului 18 din acest regulament, cum ar fi o amendă administrativă.

      (1)  JO C 128, 24.5.2008.


title: Cauza C-105/16 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 martie 2017 – Republica Polonă/Comisia Europeană [Recurs — FEOGA și Feader — Cheltuieli excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană — Dezvoltare rurală — Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 — Articolul 33b — Sprijin financiar acordat exploatațiilor de semisubzistență supuse restructurării — Obligația de a consacra cel puțin 50 % din sprijinul financiar operațiunilor de restructurare]

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/13

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 martie 2017 – Republica Polonă/Comisia Europeană
   (Cauza C-105/16 P) (1)

   ([Recurs - FEOGA și Feader - Cheltuieli excluse de la finanțarea de către Uniunea Europeană - Dezvoltare rurală - Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 - Articolul 33b - Sprijin financiar acordat exploatațiilor de semisubzistență supuse restructurării - Obligația de a consacra cel puțin 50 % din sprijinul financiar operațiunilor de restructurare])
   (2017/C 144/17)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Stobiecka-Kuik și J. Aquilina, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 136, 18.4.2016.


title: Cauza C-301/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 26 iunie 2007 — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/4

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 26 iunie 2007 — PAGO International GmbH/Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   (Cauza C-301/07)
   (2007/C 223/04)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Oberster Gerichtshof
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: PAGO International GmbH

      Pârâtă: Tirolmilch registrierte Genossenschaft mbH
   Întrebările preliminare

               1)

               O marcă comunitară este protejată în cadrul întregii Comunități ca o „marcă de notorietate” în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (1) (Regulamentul 40/94) dacă aceasta este „de notorietate” doar într-un stat membru?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ: o marcă ce este „de notorietate” doar într-un stat membru este protejată în acel stat membru conform articolului 9 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 40/94, în așa fel încât să poate fi instituită o interdicție limitată doar la acel stat membru?

      (1)  JO L 11, p. 1.


title: Cauza T-24/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — ThyssenKrupp Stainless/Comisia [ Concurență — Înțelegeri — Produse plate din oțel inoxidabil ﾀﾔ Decizie de constatare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 a unei încălcări a articolului 65 CO după expirarea Tratatului CECO — Suprataxa pe aliaj — Competența Comisiei — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Autoritate de lucru judecat — Dreptul la apărare — Acces la dosar — Prescripție — Principiul non bis in idem — Cooperare pe parcursul procedurii administrative ]

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/18

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 1 iulie 2009 — ThyssenKrupp Stainless/Comisia
   (Cauza T-24/07) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Produse plate din oțel inoxidabil - Decizie de constatare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1/2003 a unei încălcări a articolului 65 CO după expirarea Tratatului CECO - Suprataxa pe aliaj - Competența Comisiei - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Autoritate de lucru judecat - Dreptul la apărare - Acces la dosar - Prescripție - Principiul non bis in idem - Cooperare pe parcursul procedurii administrative”)
   2009/C 193/26
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ThyssenKrupp Stainless AG (Duisburg, Germania) (reprezentanți: M. Klusmann și S. Thomas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, R. Sauer și O. Weber, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în tot sau în parte a Deciziei Comisiei din 20 decembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 65 [CO] (Cazul COMP/F/39.234 — Suprataxa pe aliaj — readoptare) și, în subsidiar, cerere de reducere a amenzii aplicate ThyssenKrupp Stainless prin această decizie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă ThyssenKrupp Stainless AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-502/11: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2011 — Sanofi Pasteur MSD/OAPI — Mundipharma (Reprezentarea unor seceri încrucișate)

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/30

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2011 — Sanofi Pasteur MSD/OAPI — Mundipharma (Reprezentarea unor seceri încrucișate)
   (Cauza T-502/11)
   2011/C 340/59
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sanofi Pasteur MSD SNC (Lyon, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și P. Péters, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mundipharma AG (Basel, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 iulie 2011 în cazul R 1904/2010-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă reprezentată de seceri încrucișate pentru produse din clasa 5 — Cererea de înregistrare nr. 5164561 a unei mărci comunitare.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare în Franța nr. 94500834 a unei mărci figurative reprezentate de seceri încrucișate pentru produse din clasa 5; cererea de înregistrare internațională nr. 620636 a mărcii figurative reprezentate de seceri încrucișate pentru produse din clasa 5; cererea de înregistrare internațională nr. 627401 a mărcii figurative reprezentate de seceri încrucișate pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în întregime opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 76 și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului în măsura în care camera de recurs a considerat în mod eronat că motivul întemeiat pe caracterul puternic distinctiv al mărcilor anterioare nu a mai fost invocat în procedura căii de atac și nu a apreciat în mod corect riscul de confuzie.


title: Cauza T-495/07: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2007 — Productos Asfálticos/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/48

         Acțiune introdusă la 20 decembrie 2007 — Productos Asfálticos/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-495/07)
   (2008/C 64/79)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: Productos Asfálticos (Proas), SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: C. Fernandez Vicién, P. Carmona Botana și A. Pereda Miquel, abogados)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Comisiei;

               —

               în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate Productos Asfálticos SA și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea este îndreptată împotriva Deciziei C (2007) 4441 final a Comisiei din 3 octombrie 2007 în cauza COMP/38.710 — Bitum Spania. În decizia atacată, Comisia a concluzionat că reclamanta, împreună cu alte întreprinderi, a încălcat articolul 81 CE prin faptul că a participat într-o anumită perioadă la o serie de acorduri și practici concertate pe piața bitumului de penetrare, care au constat în acorduri de împărțire a pieței și de coordonare a prețurilor. Pentru aceste încălcări, Comisia a aplicat reclamantei o amendă în solidar cu o altă întreprindere.
   În susținerea concluziilor sale, reclamanta invocă, în primul rând, o eroare săvârșită de Comisie în aprecierea faptelor. Ea consideră în această privință că au fost apreciate greșit de către Comisie gravitatea încălcării și poziția reclamantei în cadrul înțelegerii în ceea ce privește, în special, ponderea sa specifică pe piață și aprecierea naturii de co-lider al înțelegerii.
   În al doilea rând, reclamanta reproșează Comisiei că a încălcat dreptul aplicabil. Reclamanta arată că, în decizia atacată, Comisia a încălcat principiul egalității de tratament prin aplicarea incorectă a Comunicării privind cooperarea din 2002 (1), a încălcat principiul bunei administrări prin faptul că nu a soluționat cauza într-un termen rezonabil și a stabilit o amendă al cărei cuantum depășește limita legală stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (2), încălcând astfel principiul proporționalității.
   De asemenea, reclamanta consideră că Comisia nu a respectat obligația de motivare.

      (1)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2002, C 45, p. 3).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269).


title: Cauza C-594/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verfassungsgerichtshof (Austria) la 19 decembrie 2012 — Kärntner Landesregierung și alții

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Verfassungsgerichtshof (Austria) la 19 decembrie 2012 — Kärntner Landesregierung și alții
   (Cauza C-594/12)
   2013/C 79/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verfassungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Kärntner Landesregierung, Michael Seitlinger, Christof Tschohl, Andreas Krisch, Albert Steinhauser, Jana Herwig, Sigrid Maurer, Erich Schweighofer, Hannes Tretter, Scheucher Rechtsanwalt GmbH, Maria Wittmann-Tiwald, Philipp Schmuck, Stefan Prochaska

      Cealaltă parte din procedură: Bundesregierung

      Întrebările preliminare

   1.   Cu privire la validitatea actelor instituțiilor Uniunii:

   Articolele 3-9 din Directiva 2006/24/CE (1) sunt compatibile cu articolele 7, 8 și 11 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?
   2.   Cu privire la interpretarea contractelor:

               (2.1)

               În lumina explicațiilor cu privire la articolul 8 din cartă care, conform articolului 52 alineatul (7) din cartă, au fost redactate în vederea orientării interpretării cartei și de care Verfassungsgerichtshof trebuie să țină seama, Directiva 95/46/CE (2) și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 (3) trebuie luate în considerare la aprecierea legitimității ingerințelor în același mod precum condițiile prevăzute la articolul 8 alineatul (2) și la articolul 52 alineatul (1) din cartă?

               (2.2)

               Care este raportul dintre „dreptul Uniunii” menționat la articolul 52 alineatul (3) ultima teză din cartă și directivele în materia protecției datelor?

               (2.3)

               Având în vedere condițiile și restricțiile pe care le conțin Directiva 95/46/CE și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 în ceea ce privește exercitarea dreptului fundamental la protecția datelor prevăzut de cartă, la interpretarea articolului 8 din cartă trebuie să se țină seama de modificările care decurg din dreptul derivat adoptat ulterior?

               (2.4)

               Ținând seama de articolul 52 alineatul (4) din cartă, principiul respectării nivelului mai ridicat de protecție prevăzut la articolul 53 din cartă are drept consecință faptul că trebuie avute în vedere criterii mai restrictive decât cele prevăzute în cartă la aprecierea legitimității limitărilor stabilite prin dreptul derivat?

               (2.5)

               Având în vedere articolul 52 alineatul (3) din cartă, al cincilea paragraf din preambul și explicațiile cu privire la articolul 7 din cartă, conform cărora drepturile garantate de cartă corespund drepturilor consacrate la articolul 8 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (denumită în continuare„CEDO”), se pot reține din jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului referitoare la articolul 8 din CEDO criterii care influențează interpretarea articolului 8 din cartă?

      (1)  Directiva 2006/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice și de modificare a Directivei 2002/58/CE (JO L 105, p. 54, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 51).

      (2)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001, L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauza T-84/16: Acțiune introdusă la 18 februarie 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena și Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (widiba)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/53

      Acțiune introdusă la 18 februarie 2016 – Banca Monte dei Paschi di Siena și Banca Widiba/EUIPO – ING-DIBa (widiba)
      (Cauza T-84/16)
      (2016/C 211/67)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Banca Monte dei Paschi di Siena SpA (Siena, Italia) și Wise Dialog Bank SpA (Banca Widiba SpA) (Milano, Italia) (reprezentanţi: L. Trevisan și D. Contini, avocaţi)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: ING-DIBa AG (Frankfurt am Main, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitanți: reclamantele

         Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „wibida” – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 12 192 415

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2015 în cauzele conexate R 113/2015-2 și R 174/2015-2

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate, în măsura în care prin aceasta s-a respins cererea privind restitutio in integrum și trimiterea cauzei în fața Camerei de recurs;

            În cazul în care Tribunalul respinge capătul de cerere de mai sus,

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care Camera de recurs a menținut decizia Diviziei de opoziție prin care s-a respins cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 12 192 415 pentru anumite produse și servicii și declararea faptului că cererea de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene nr. 12 192 415 poate fi admisă pentru astfel de produse și servicii sau, în subsidiar, trimiterea cauzei în fața EUIPO pentru ca acesta să adopte măsurile necesare;

            În orice caz,

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care Camera de recurs a admis calea de atac formulată de ING-DIBa privind cărțile de credit și declararea faptului că cererea de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene nr. 12 192 415 poate fi admisă pentru astfel de produse sau, în subsidiar, trimiterea cauzei în fața EUIPO pentru ca acesta să adopte măsurile necesare;

            În orice caz,

                  —

                  obligarea EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Banca Monte dei Paschi di Siena SpA și de Wise Dialog Bank SpA în cadrul prezentei proceduri și al procedurii în fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 81 alineatul (1) și a articolului 60 din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-46/13: Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2013 — Sabores de Navarra/OAPI — Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/24

         Acțiune introdusă la 28 ianuarie 2013 — Sabores de Navarra/OAPI — Frutas Solano (KIT, EL SABOR DE NAVARRA)
   (Cauza T-46/13)
   2013/C 86/40
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Sabores de Navarra, AIE (Pamplona, Spania) (reprezentanți: J. Calderón Chavero și O. González Fernández, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Frutas Solano, SA (Calahorra, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 7 noiembrie 2012 în cauzele R 2542/2011-2 și R 2550/2011-2;

               —

               în consecință, aplicarea Deciziei din 11 octombrie 2011 adoptate de divizia de anulare a OAPI, în procedura de declarare a nulității nr. 4633 C; această decizie declară nulitatea în parte a mărcii comunitare (verbale) nr. 5042346 „KIT, EL SABOR DE NAVARRA” în clasa 29 pentru „Fructe și legume conservate, uscate și gătite; jeleuri, dulcețuri, compoturi; toate provenind din Navarra” și în clasa 30 pentru: „Patiserie și cofetărie, miere, sirop de melasă; sosuri (condimente); condimente”;

               —

               admiterea concluziilor reclamantei și obligarea diviziei de anulare a OAPI în cauză să declare din nou nule produsele vizate la paragraful anterior;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marcă verbală „KIT, EL SABOR DE NAVARRA” pentru produse din clasele 29, 30 și 33 — Marca comunitară înregistrată nr. 5 042 346.

      Titularul mărcii comunitare: Frutas Solano, SA

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: marca figurativă care conține elementul verbal „Sabores de Navarra La Sabiduría del Sabor” pentru produse și servicii din clasele 29, 30, 33, 39 și 42

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: admite în parte calea de atac formulată de Frutas Solano, SA și anulează în parte decizia diviziei de anulare; respinge calea de atac formulată de reclamantă.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 53 alineatul (1) litera (a) din același regulament;

               —

               încălcarea articolului 15 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-650/11: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2011 — Dimension Data Belgium/Parlamentul European

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/28

         Acțiune introdusă la 19 decembrie 2011 — Dimension Data Belgium/Parlamentul European
   (Cauza T-650/11)
   2012/C 73/55
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Dimension Data Belgium SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: P. Levert și M. Velghe, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Parlamentului European notificată reclamantei prin mesajul electronic din 18 octombrie 2011 prin a care a fost respinsă oferta reclamantei pentru lotul nr. 1 al contractului PE-ITEC-DIT-ITIM-TELSIS, iar locul nr. 1 al contractului menționat a fost atribuit societății BT Belgique;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe nemotivarea deciziei în litigiu întrucât Parlamentul European nu a comunicat reclamantei nicio caracteristică a ofertei reținute.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de transparență care îi revine Parlamentului European în temeiul articolelor 89, 92, 97 și 100 din regulamentul financiar (1) și al articolului 138 din modalitățile de executare (2), întrucât Parlamentul European nu a definit în mod clar, complet și precis criteriul de evaluare al prețului ofertelor.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere în definirea criteriilor de evaluare a calității ofertelor, precum și încălcarea principiului proporționalității și a articolului 138 alineatul (2) din modalitățile de executare, autoritatea contractantă luând în considerare un criteriu de evaluare care nu ar viza identificarea ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere în privința calității ofertelor financiare și a unei încălcări a articolului 139 din modalitățile de executare prin atribuirea lotului nr. 1 al contractului în litigiu societății BT Belgique, întrucât oferta sa ar fi anormal de redusă, astfel încât ar trebui respinsă de Parlamentul European sau, în caz contrar, ar trebui considerată ca nefiind conformă cu caietul de sarcini.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comsiiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).


title: Cauza C-462/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline/Jean-Pierre Rouard (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Secțiunea 5 din capitolul II — Competența în materie de contracte individuale de muncă — Secțiunea 2 din același capitol — Competențe speciale — Articolul 6 punctul 1 — Pluralitate de pârâți)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 mai 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation — Franța) — Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline/Jean-Pierre Rouard
   (Cauza C-462/06) (1)

   (Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Secțiunea 5 din capitolul II - Competența în materie de contracte individuale de muncă - Secțiunea 2 din același capitol - Competențe speciale - Articolul 6 punctul 1 - Pluralitate de pârâți)
   (2008/C 171/11)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour de cassation
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Glaxosmithkline, Laboratoires Glaxosmithkline

      Pârât: Jean-Pierre Rouard
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour de cassation — Interpretarea articolului 6 punctul 1, a articolului 18 punctul 1 și a articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74) — Norme de comptență în materia contractelor individuale de muncă — Situația unui lucrător care a lucrat într-un stat terț pentru două societăți ale unui grup cu sediul în două state membre diferite
   Dispozitivul
   Norma de competență specială, prevăzută la articolul 6 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială, nu poate fi aplicată în cazul unui litigiu al cărui obiect intră sub incidența secțiunii 5 din capitolul II din același regulament, privitoare la normele de competență aplicabile în materia contractelor individuale de muncă.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-345/10: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Portugalia/Comisia ( „FEOGA — Secțiunea Orientare — Reducerea unei contribuții financiare — Măsuri de sprijin pentru investiții în exploatațiile agricole — Eficacitatea controalelor” )

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/19

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Portugalia/Comisia
   (Cauza T-345/10) (1)

   (FEOGA - Secțiunea Orientare - Reducerea unei contribuții financiare - Măsuri de sprijin pentru investiții în exploatațiile agricole - Eficacitatea controalelor)
   2012/C 194/30
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și J. Saraiva de Almeida, agenți, asistați de M. Figueiredo, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade și G. von Rintelen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 4255 a Comisiei din 29 iunie 2010 privind aplicarea unor corecții financiare contribuției FEOGA, secțiunea Orientare, acordată programului operațional CCI 1999.PT.06.I.PO.007 (Portugalia — programul național, obiectivul 1), în cadrul măsurii „Investiții în exploatațiile agricole”

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-78/15: Acțiune introdusă la 16 februarie 2015 – Mudhook Marketing/OAPI (IPVanish)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/32

         Acțiune introdusă la 16 februarie 2015 – Mudhook Marketing/OAPI (IPVanish)
   (Cauza T-78/15)
   (2015/C 127/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Mudhook Marketing, Inc. (Winter Park, Statele Unite) (reprezentanți: A. Dellmeier și H. Eckermann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca verbală comunitară „IPVanish” – Cererea de înregistrare nr. 2 330 271

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 4 decembrie 2014 în cauza R 1417/2014-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-296/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) la 22 mai 2017 – „Wiemer & Trachte” GmbH, în lichidare/Zhan Oved Tadzher

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Varhoven kasatsionen sad (Bulgaria) la 22 mai 2017 – „Wiemer & Trachte” GmbH, în lichidare/Zhan Oved Tadzher
   (Cauza C-296/17)
   (2017/C 256/11)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven kasatsionen sad

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Wiemer & Trachte” GmbH, în lichidare

      Pârât: Zhan Oved Tadzher

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 (1) privind procedurile de insolvență trebuie interpretat în sensul că competența instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia s-a deschis procedura de insolvență reprezintă o competență exclusivă pentru o acțiune revocatorie împotriva unui pârât al cărui sediu sau reședință se află într-un alt stat membru sau lichidatorul este îndreptățit, în cazul prevăzut la articolul 18 alineatul (2) din regulament, să formuleze o acțiune revocatorie în fața unei instanțe din statul membru pe teritoriul căruia se află sediul sau reședința pârâtului, dacă acțiunea revocatorie a lichidatorului se întemeiază pe un act de dispoziție efectuat în celălalt stat membru cu privire la bunuri mobile?

               2.

               Este valabilă liberarea prevăzută la articolul 24 alineatul (2) coroborat cu alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000 în cazul executării unei obligații în favoarea debitorului într-un stat membru, care a fost efectuată prin intermediul administratorului unei filiale a societății debitoare înregistrate în acel stat membru, dacă la data executării obligației a fost depusă într-un alt stat membru o cerere de deschidere a procedurii de insolvență împotriva debitoarei și a fost desemnat un lichidator provizoriu, fără a se lua însă nicio decizie cu privire la deschiderea procedurii de insolvență?

               3.

               Articolul 24 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000 poate fi aplicat privind executarea unei obligații asupra plății unei sume de bani către debitoare, dacă viramentul inițial al acestei sume de la debitoare către persoana care a executat obligația este considerat nevalid potrivit legislației naționale a instanței competente în materia insolvenței, iar nevaliditatea rezultă din deschiderea procedurii de insolvență?

               4.

               Este aplicabilă prezumția lipsei de cunoștință conform articolului 24 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1346/2000 dacă autoritățile menționate la articolul 21 alineatul (2) a doua teză din regulament nu au luat măsurile necesare pentru a asigura publicitatea în registrul statului membru pe teritoriul căruia debitoarea deține o filială a hotărârilor instanței competente în materia insolvenței prin care a fost desemnat un lichidator provizoriu și s-a stabilit că actele de dispoziție ale societății sunt valabile doar cu acordul lichidatorului provizoriu, dacă statul membru pe teritoriul căruia se află filiala prevede publicitatea obligatorie a acestor hotărâri, deși le recunoaște conform articolului 25 coroborat cu articolul 16 din regulament?

      (1)  JO 2000, L 160, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 1, p. 143.


title: Cauzele conexate C-283/06 și C-312/06: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság — Republica Ungaria) — KÖGÁZ Rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafone Magyarország Mobil Távközlési rt/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője (C-283/06), OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06) (A șasea directivă TVA — Articolul 33 alineatul (1) — Noțiunea de impozite pe cifra de afaceri — Impozit local pe profit)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/13

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 11 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság — Republica Ungaria) — KÖGÁZ Rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafone Magyarország Mobil Távközlési rt/Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője (C-283/06), OTP Garancia Biztosító rt/Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   (Cauzele conexate C-283/06 și C-312/06) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 33 alineatul (1) - Noțiunea de impozite pe cifra de afaceri - Impozit local pe profit)
   (2007/C 297/19)
   Limba de procedură: maghiara
   Instanțele de trimitere
   Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: KÖGÁZ rt, E-ON IS Hungary kft, E-ON DÉDÁSZ rt, Schneider Electric Hungária rt, TESCO Áruházak rt, OTP Garancia Biztosító Rt.., OTP Bank rt, ERSTE Bank Hungary rt, Vodafon Magyarország Mobil Távközlési rt (C-283/06), OTP Garancia Biztosító rt (C-312/06)

      Pârâte: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője (C-283/06), Vas Megyei Közigazgatási Hivatal (C-312/06)
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Zala Megyei Bíróság, Legfelsőbb Bíróság — Interpretarea anexei X (lista menționată la articolul 24 din actul de aderare: Ungaria), capitolul 4 (Politica concurenței), punctul 3 litera (a) la Actul privind condițiile de aderare a Republicii Cehia, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungaria, Republicii Malta, Republicii Polonia, Republicii Slovenia și Republicii Slovacia și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană (JO L 236, p. 846) și a articolului 33 din Directiva 77/388/CEE: A șasea Directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Interzicerea taxelor având caracter de impozite pe cifra de afaceri — Legislație națională care autorizează autoritățile locale să introducă un impozit pe operațiunile economice — Posibilitatea statului membru, acordată prin actul de aderare, de a aplica reduceri pentru acest impozit în cursul unei perioade tranzitorii
   Dispozitivul
   Articolul 33 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/680/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991 de completare a sistemului comun privind taxa pe valoarea adăugată și de modificare a Directivei 77/388/CEE în vederea eliminării frontierelor fiscale, trebuie interpretat în sensul că nu se opune menținerii unei prelevări fiscale care prezintă caracteristici similare celor ale impozitului din acțiunea principală.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006

      JO C 237, 30.9.2006.


title: Cauza T-355/14: Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2016 – STC/Comisia („Contracte de achiziții publice de lucrări — Procedură de cerere de ofertă — Construirea unei centrale de trigenerare dotate cu o turbină cu gaz și mentenanța conexă — Respingerea ofertei unui ofertant — Retragerea actului atacat — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/33

         Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2016 – STC/Comisia
   (Cauza T-355/14) (1)

   ((„Contracte de achiziții publice de lucrări - Procedură de cerere de ofertă - Construirea unei centrale de trigenerare dotate cu o turbină cu gaz și mentenanța conexă - Respingerea ofertei unui ofertant - Retragerea actului atacat - Nepronunțare asupra fondului”))
   (2017/C 022/44)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: STC SpA (Forlì, Italia) (reprezentanți: A. Marelli și G. Delucca, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial L. Di Paolo, F. Moro și L. Cappelletti, ulterior L. Di Paolo și F. Moro, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: CPL Concordia Soc. coop. (Concordia Sulla Secchia, Italia) (reprezentant: A. Penta, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea, în primul rând, a Deciziei Comisiei din 3 aprilie 2014 de respingere a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă JRC IPR 2013 C04 0031 OC privind construcția unei centrale de trigenerare dotate cu o turbină cu gaz și mentenanța acesteia (JO 2013/S 137-237146), pe situl Centrului comun de cercetare (JRC) din Ispra (Italia), în al doilea rând, a deciziei Comisiei prin care contractul a fost atribuit societății CPL Concordia, precum și a oricărui alt act conex, anterior sau ulterior acestei decizii, inclusiv a unei eventuale decizii de aprobare a contractului și, dacă este cazul, a contractului însuși, în al treilea rând, a scrisorii Comisiei din 15 aprilie 2014 prin care reclamantei i-a fost refuzat accesul la documentele aferente procedurii de cerere de ofertă și, pe de altă parte, cerere având ca obiect, cu titlu principal, obligarea Comisiei să revoce atribuirea contractului și să atribuie contractul respectiv reclamantei și, cu titlu subsidiar, în cazul în care prejudiciul nu poate fi reparat în natură, obligarea Comisiei să o despăgubească pe reclamantă pentru prejudiciul suferit

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Respinge concluziile CPL Concordia Soc. coop. ca fiind vădit inadmisibile.

               3)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri și procedurii de măsuri provizorii.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza T-415/07: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2007 — RedEnvelope/OAPI — Red Letter Days (redENVELOPE)

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/25

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2007 — RedEnvelope/OAPI — Red Letter Days (redENVELOPE)
   (Cauza T-415/07)
   (2008/C 8/45)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: RedEnvelope, Inc. (San Francisco, Statele Unite ale Americii) (reprezentant: A. Poulter, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Red Letter Days Ltd (Londra, Regatul Unit)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei nr. R 1117/2005-1 a Camerei întâi de recurs din 14 septembrie 2007, în măsura în care prin decizie au fost admise probe noi în susținerea motivelor de opoziție;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „redENVELOPE” pentru servicii din clasele 35 și 42 — cererea nr. 1 601 327.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Red Letter Days Ltd.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile înregistrate și neînregistrate naționale verbale și figurative „RED LETTER”, „RED LETTER DAYS” și „RED LETTER DAYS PLC” pentru produse și servicii din clasele 9, 14, 16, 18, 21, 22, 25, 26, 33, 36, 39, 41, 42, 43 și 44.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția în parte.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și trimite cauza la divizia de opoziție pentru reexaminare în ceea ce privește articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a admis probe noi care permit diviziei de opoziție să ia o decizie întemeiată pe probe de care nu a dispus în procedura anterioară și la care pârâtul nu a avut posibilitatea de a răspunde în fața diviziei de opoziție.


title: Cauza C-390/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 aprilie 2011 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2007/36/CE — Exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/6

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 14 aprilie 2011 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-390/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2007/36/CE - Exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2011/C 179/09
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și de Schietere de Lophem, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă (JO L 184, p. 17)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza C-420/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 septembrie 2012 — Anitrav/Roma Capitale

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 14 septembrie 2012 — Anitrav/Roma Capitale
   (Cauza C-420/12)
   2012/C 366/46
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Associazione Nazionale Imprese Trasporto Viaggiatori (Anitrav)

      Pârâtă: Roma Capitale

      Întrebarea preliminară

   Articolul 49 TFUE, articolul 3 din Tratatul UE și articolele 3, 4, 5, 6, 101 și 102 TFUE se opun aplicării articolului 3 alineatul 3, articolului 8 alineatul 3 și articolului 11 din Legea nr. 21 din 1992, în măsura în care prevăd că „sediul transportatorului și garajul trebuie să fie situate exclusiv pe teritoriul comunei care a eliberat autorizația”, că „[p]entru a se putea obține și menține autorizația pentru serviciul de închiriere cu șofer este obligatorie deținerea, în temeiul unui titlu juridic valid, a unui sediu, a unui garaj sau a unui debarcader situat pe teritoriul comunei care a eliberat autorizația” și că „[r]ezervările de transport pentru serviciul de închiriere cu șofer se efectuează la garaj. Începerea și terminarea fiecărui serviciu de închiriere cu șofer trebuie să aibă loc la garaj, situat în comuna care a eliberat autorizația, cu întoarcere în același loc, în timp ce preluarea pasagerului și sosirea lui la destinație pot avea loc și pe teritoriul altor comune”?


title: Cauza C-524/12 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 noiembrie 2013 — TeamBank AG Nürnberg/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Fercredit Servizi Finanziari SpA (Recurs — Marcă comunitară — Marca figurativă f@ir Credit — Opoziția titularului mărcii figurative comunitare FERCREDIT — Refuzul înregistrării)

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/22

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 noiembrie 2013 — TeamBank AG Nürnberg/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Fercredit Servizi Finanziari SpA
   (Cauza C-524/12 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Marca figurativă f@ir Credit - Opoziția titularului mărcii figurative comunitare FERCREDIT - Refuzul înregistrării)
   2014/C 52/37
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: TeamBank AG Nürnberg (reprezentant: D. Terheggen, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent), Fercredit Servizi Finanziari SpA (reprezentanți: G. Petrocchi, A. Masetti Zannini de Concina și R. Cartella, avvocati)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 19 septembrie 2012, TeamBank/OAPI — Fercredit Servizi Finanziari (T-220/11), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 februarie 2011 (cauza R 719/2010-1) referitoare la o procedură de opoziție între Fercredit Servizi Finanziari SpA și TeamBank AG Nürnberg — Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1) — Risc de confuzie între un semn figurativ care conține elementul verbal „f@ir Credit” și o marcă internațională figurativă anterioară care conține elementul verbal „FERCREDIT”

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă TeamBank AG Nürnberg la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 9, 12.1.2013.


title: Cauza T-263/17: Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – SD/EIGE

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/48

         Acțiune introdusă la 3 mai 2017 – SD/EIGE
   (Cauza T-263/17)
   (2017/C 239/61)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: SD (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârât: Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei implicite a EIGE din 26 august 2016 de respingere a cererii reclamantului din 26 aprilie 2016 de a i se acorda o a doua prelungire a contractului său de muncă;

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, și a deciziei EIGE din 20 ianuarie 2017, notificate reclamantului la 23 ianuarie 2017, de respingere a reclamației formulate de reclamant la 3 octombrie 2016 împotriva deciziei implicite a EIGE;

               —

               repararea prejudiciului material și moral suferit de reclamant;

               —

               rambursarea tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta acțiune.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și, în consecință, a principiului bunei administrări

                           —

                           Pârâtul nu a furnizat reclamantului o decizie motivată privind conținutul cererii sale și al reclamației ulterioare. Această lipsă totală de motivare încalcă obligația de motivare și principiul bunei administrări.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii Europene și a Deciziei nr. 82 a EIGE din 28 iulie 2014 privind procedura de prelungire/neprelungire a contractelor, aplicabilă agenților temporari și contractuali (denumită în continuare „Decizia 82”)

                           —

                           Pârâtul nu a exercitat în mod corespunzător puterea de apreciere care i-a fost acordată în temeiul dispozițiilor menționate mai sus și nu a realizat o examinare completă sau detaliată a tuturor faptelor relevante ale cauzei.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe nereguli procedurale, inclusiv încălcarea normelor de procedură internă stabilite în Decizia 82, încălcarea dreptului la apărare, a dreptului de a fi ascultat, a principiului bunei administrări și a obligației de diligență

                           —

                           Pârâtul, nu numai că nu a respectat procedura prevăzută în Decizia 82, dar nici nu a ascultat efectiv punctul de vedere al reclamantului în vreun alt mod. Astfel, înainte de a lua decizia din 26 august 2016, nu a obținut informații relevante de la reclamant cu privire la interesele sale și nu a permis reclamantului să își pregătească apărarea în mod corespunzător.


title: Cauza T-3/13: Ordonanța Tribunalului din 29 septembrie 2014 – Ronja/Comisia [ „Acțiune în anulare — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Documente care au făcut obiectul unei corespondențe în cadrul unei plângeri referitoare la transpunerea Directivei 2001/37/CE — Documente emise de un stat membru — Opoziție exprimată de statul membru — Respingere în parte a cererii de acces — Decizie de acordare a accesului integral ca urmare a unei măsuri de organizare a procedurii — Nepronunțare asupra fondului — Documente emise de Comisie — Decizie de acordare a accesului integral — Abținerea Comisiei de a iniția împotriva Austriei o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor — Inadmisibilitate” ]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/40

         Ordonanța Tribunalului din 29 septembrie 2014 – Ronja/Comisia
   (Cauza T-3/13) (1)

   ([„Acțiune în anulare - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Documente care au făcut obiectul unei corespondențe în cadrul unei plângeri referitoare la transpunerea Directivei 2001/37/CE - Documente emise de un stat membru - Opoziție exprimată de statul membru - Respingere în parte a cererii de acces - Decizie de acordare a accesului integral ca urmare a unei măsuri de organizare a procedurii - Nepronunțare asupra fondului - Documente emise de Comisie - Decizie de acordare a accesului integral - Abținerea Comisiei de a iniția împotriva Austriei o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Inadmisibilitate”])
   2014/C 409/57
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ronja s.r.o. (Znojmo, Republica Cehă) (reprezentant: E. Engin-Deniz, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Noll-Ehlers şi C. Zadra, agenţi)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziilor Comisiei din 6 septembrie 2012 şi din 8 noiembrie 2012 de respingere a cererii de acces integral la corespondența dintre Comisie și Republica Austria în cadrul plângerii 2008/4340 depuse de reclamantă referitoare la transpunerea Directivei 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun (JO L 194, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 125) și, pe de altă parte, cerere de constatare a faptului că, în mod nelegal, Comisia s-a abținut să inițieze împotriva Republicii Austria o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor pentru încălcarea articolului 13 din Directiva 2001/37 și a articolului 34 TFUE

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra celui de al doilea capăt de cerere formulat de Ronja s.r.o. privind anularea deciziei Comisiei Europene din 8 noiembrie 2012 prin care s-a respins accesul integral la scrisorile Republicii Austria din 19 februarie 2009 și din 8 mai 2009 adresate Comisiei și care au făcut obiectul corespondenței dintre acestea în cadrul plângerii 2008/4340 depuse de Ronja referitoare la transpunerea Directivei 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun (JO L 194, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 125).

               2)

               Respinge în rest acțiunea ca inadmisibilă.

               3)

               Obligă Ronja să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale Comisiei efectuate în privința concluziilor în anulare, în măsura în care acestea sunt îndreptate împotriva deciziei Comisiei din 6 septembrie 2012 prin care Comisia a acordat accesul la scrisorile din 23 decembrie 2008 și din 18 martie 2009 adresate Republicii Austria și care au făcut obiectul corespondenței dintre acestea în cadrul plângerii 2008/4340, concluziile prin care reclamanta solicită acordarea accesului integral la documentația solicitată, precum și concluziile prin care se solicită constatarea faptului că, în mod nelegal, Comisia s-a abținut să inițieze împotriva Republicii Austria o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

               4)

               Obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată ale Ronja efectuate în privința concluziilor în anulare, în măsura în care acestea sunt îndreptate împotriva deciziei sale din 8 noiembrie 2012.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza T-452/11: Ordonanța Tribunalului din 20 septembrie 2012 — Western Digital și Western Digital Ireland/Comisia

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/37

         Ordonanța Tribunalului din 20 septembrie 2012 — Western Digital și Western Digital Ireland/Comisia
   (Cauza T-452/11) (1)

   2012/C 355/79
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 305, 15.10.2011.