title: Cauza C-637/13 P: Recurs introdus la 4 decembrie 2013 de Laufen Austria AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 septembrie 2013 în cauza T-411/10, Laufen Austria/Comisia

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/28

         Recurs introdus la 4 decembrie 2013 de Laufen Austria AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 16 septembrie 2013 în cauza T-411/10, Laufen Austria/Comisia
   (Cauza C-637/13 P)
   2014/C 52/51
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Laufen Austria AG (reprezentant: E. Navarro Varona, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Admiterea argumentelor expuse de Laufen Austria AG în prezentul recurs.

               —

               Declararea nulității parțiale a Hotărârii Tribunalului din 16 septembrie 2013 pronunțate în cauza R-411/10.

               —

               Admiterea concluziilor formulate de Laufen Austria AG reducându-se cuantumul amenzii care i-a fost aplicată.

               —

               Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Laufen Austria AG în cadrul prezentei proceduri, precum și a cheltuielilor aferente cauzei T-411/10 în ceea ce privește aceleași motive de recurs.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o eroare de aplicare a articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) și a principiilor proporționalității și răspunderii individuale în ceea ce privește amenda aplicată individual societății Laufen Austria AG pentru încălcarea anterioară achiziționării sale de către Roca Sanitario, S.A.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în aplicarea jurisprudenței Curții și pe încălcarea principiilor egalității de tratament, proporționalității, motivării și încrederii legitime în cadrul aplicării orientărilor privind calcularea amenzilor aplicate în conformitate cu articolul 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (2).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 TFUE] și [102 TFUE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

      (2)  JO 2006, C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264.


title: Cauza C-304/15: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 septembrie 2016 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (Neîndeplinirea obligaţiilor de către un stat membru — Directiva 2001/80/CE — Articolul 4 alineatul (3) — Partea A din anexa VI — Limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanţi provenind de la instalaţii de ardere de mari dimensiuni — Aplicare — Centrala electrică de la Aberthaw)

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/21

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 septembrie 2016 – Comisia Europeană/Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord
   (Cauza C-304/15) (1)

   ((Neîndeplinirea obligaţiilor de către un stat membru - Directiva 2001/80/CE - Articolul 4 alineatul (3) - Partea A din anexa VI - Limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanţi provenind de la instalaţii de ardere de mari dimensiuni - Aplicare - Centrala electrică de la Aberthaw))
   (2016/C 419/26)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și S. Petrova, agenți)

      Pârât: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: J. Kraehling și L. Christie, agenți, asistați de G. Facenna, QC)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neaplicarea în mod corect a Directivei 2001/80/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind limitarea emisiilor în atmosferă a anumitor poluanți provenind de la instalații de ardere de dimensiuni mari în cazul centralei electrice de la Aberthaw (Regatul Unit), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord nu şi-a îndeplinit obligaţiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (3) din această directivă coroborată cu partea A din anexa VI la aceasta.

               2)

               Obligă Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-395/09: Acțiune introdusă la 6 octombrie 2009 — Arques Industries/Comisia

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/27

         Acțiune introdusă la 6 octombrie 2009 — Arques Industries/Comisia
   (Cauza T-395/09)
   2009/C 297/40
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Arques Industries AG (Starnberg, Germania) (reprezentanți: C. Grave, B. Meyring și A. Scheidtmann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolelor 1, 2, 3 și 4 din Decizia C (2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 în cazul COMP/39.396 — carbură de calciu și altele, în măsura în care decizia este adresată reclamantei;

               —

               în subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantei în conformitate cu articolul 2 litera (f) din decizie;

               —

               în subsidiar, anularea articolelor 1 și 3 din decizie, în măsura în care acestea o privesc pe reclamantă;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă Decizia C (2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 în cazul COMP/39.396 — carbură de calciu și reactivi pe bază de magneziu pentru industria oțelului și a gazului. Prin decizia atacată, reclamantei și altor întreprinderi li s-a aplicat o amendă pentru încălcarea articolului 81 CE, precum și a articolului 53 din Acordul privind SEE. Potrivit Comisiei, reclamanta a participat la o încălcare unică și continuă în sectorul carburii de calciu și al magneziului în SEE, cu excepția Spaniei, Portugaliei, Irlandei și a Regatului Unit, care a constat în împărțirea piețelor, în înțelegeri privind cotele, în împărțirea clienților, în stabilirea prețurilor și în schimbul de informații comerciale confidențiale cu privire la prețuri, la clienți și la volumul vânzărilor.
   În motivarea acțiunii, reclamanta se întemeiază pe opt motive, care sunt expuse în trei părți.
   Prin intermediul primei părți, reclamanta solicită anularea deciziei atacate în măsura în care se consideră că răspunde solidar pentru comportamentul SKW Stall-Metallurgie GmbH și se întemeiază în această privință pe următoarele trei motive:

               —

               aplicarea eronată a articolului 81 alineatul (1) CE și a articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1), întrucât Comisia a considerat că reclamanta răspunde în solidar cu SKW Stall Metallurgie GmbH;

               —

               încălcarea articolului 253 CE, deoarece Comisia nu a motivat exercitarea competenței sale de apreciere discreționare în ceea ce privește răspunderea reclamantei în calitate de fostă societate-mamă;

               —

               aplicarea eronată a articolului 81, deoarece pârâta a săvârșit o eroare de drept prin constatarea unei încălcări unice și continue.

         Prin intermediul celei de a doua părți, reclamanta solicită, în subsidiar, reducerea cuantumului amenzii care i-a fost aplicată și, în această privință, se întemeiază pe următoarele motive:

               —

               încălcarea articolului 253 CE, deoarece decizia atacată este contradictorie în ceea ce privește cuantumul amenzii;

               —

               încălcarea articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003, deoarece Comisia a apreciat greșit gravitatea și durata încălcării;

               —

               încălcarea principiului general al egalității cu privire la gravitatea și la durata încălcării, astfel cum acestea au fost apreciate de Comisie;

               —

               încălcarea articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003, deoarece pârâta nu a luat în considerare ca circumstanță atenuantă faptul că, în procedura administrativă, reclamanta a renunțat în mod expres să conteste constatările pârâtei.

         În partea a treia, reclamanta solicită, în subsidiar, anularea articolelor 1 și 3 din decizia atacată, în măsura în care reclamanta este vizată de acestea, deoarece aceste articole se întemeiază pe o aplicare greșită a articolului 81 CE și a articolului 7 din Regulamentul nr. 1/2003 și încalcă articolul 253 CE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-618/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competență judiciară — Materie delictuală sau cvasidelictuală — Rețea de distribuție selectivă — Revânzare pe internet în afara unei rețele — Acțiune în încetarea perturbării ilicite — Criteriu de legătură]

text:
               20.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 53/18

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl
   (Cauza C-618/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competență judiciară - Materie delictuală sau cvasidelictuală - Rețea de distribuție selectivă - Revânzare pe internet în afara unei rețele - Acțiune în încetarea perturbării ilicite - Criteriu de legătură])
   (2017/C 053/21)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Concurrence SARL

      Pârâte: Samsung Electronics France SAS și Amazon Services Europe Sàrl

      Dispozitivul

   Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat, în scopul atribuirii competenței judiciare conferite prin această dispoziție de a judeca o acțiune în răspundere pentru încălcarea interdicției de vânzare în afara unei rețele de distribuție selectivă care rezultă din punerea la dispoziție, pe site-uri internet care operează în diferite state membre, a unor produse care fac obiectul acestei rețele, în sensul că locul în care s-a produs prejudiciul trebuie considerat ca fiind teritoriul statului membru care protejează interdicția de vânzare menționată prin intermediul acțiunii în discuție, teritoriu pe care reclamantul pretinde că a suferit o reducere a vânzărilor sale.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Cauza T-84/10: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2011 — Regione Puglia/Comisia ( Acțiune în anulare — FEDR — Decizie prin care se reduce contribuția financiară — Entitate regională — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate )

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/20

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2011 — Regione Puglia/Comisia
   (Cauza T-84/10) (1)

   (Acțiune în anulare - FEDR - Decizie prin care se reduce contribuția financiară - Entitate regională - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate)
   2011/C 331/39
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Regione Puglia (Bari, Italia) (reprezentanți: F. Brunelli și A. Aloia, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Cattabriga și A. Steiblytė, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei Comisiei C (2009) 10350 din 22 decembrie 2009 de reducere a contribuției financiare din partea Fondului european de dezvoltare regională (FEDR) acordate în temeiul Deciziei Comisiei C(2000) 2349 din 8 august 2000 de aprobare a programului operațional POR Puglia, pentru perioada 2000-2006, în cadrul obiectivului nr. 1

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Regione Puglia suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, inclusiv cheltuielile de judecată aferente procedurii de măsuri provizorii.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-164/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 3 aprilie 2017 – Edel Grace, Peter Sweetman/An Bord Pleanala

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 3 aprilie 2017 – Edel Grace, Peter Sweetman/An Bord Pleanala
   (Cauza C-164/17)
   (2017/C 178/13)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Edel Grace, Peter Sweetman

      Pârât(ă): An Bord Pleanala

      Întrebările preliminare

   În cazul în care

               a)

               obiectivul esențial al unui sit protejat este de a asigura un habitat unei anumite specii,

               b)

               natura habitatului adecvat pentru specia respectivă presupune că partea sitului care este adecvată se va modifica în timp, în mod necesar, și

               c)

               în cadrul unui proiect de dezvoltare propus urmează a fi pus în aplicare un plan de gestionare a sitului în ansamblul său (cuprinzând inclusiv modificările privind gestionarea părților sitului care nu sunt direct afectate de proiect ca atare), cu scopul de a garanta că, în orice moment, partea din sit adecvată pentru a oferi un habitat, astfel cum acesta a fost menționat anterior, nu se va reduce ci chiar se va putea extinde dar

               d)

               pe durata existenței proiectului de dezvoltare, o parte a sitului nu va avea potențialul de a asigura un habitat corespunzător,
               măsuri precum cele descrise la litera c) pot să fie considerate, în mod corect, ca fiind măsuri de atenuare?


title: Cauza C-204/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 4 mai 2015 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Latspas”

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 4 mai 2015 – Valsts ieņēmumu dienests/SIA „Latspas”
   (Cauza C-204/15)
   (2015/C 228/08)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Valsts ieņēmumu dienests

      Cealaltă parte din procedură: SIA „Latspas”

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 29 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1) trebuie interpretat în sensul că metoda prevăzută la acest articol se aplică inclusiv în cazul în care importul mărfurilor și punerea lor în liberă circulație pe teritoriul vamal al Comunității au avut loc ca urmare a faptului că în cursul procedurii de tranzit acestea au fost sustrase de sub supravegherea vamală, în condițiile în care aceste mărfuri sunt supuse taxelor vamale de import și nu au fost vândute pentru export pe teritoriul vamal al Comunității, ci pentru export în afara Comunității?

               2)

               Termenul „succesivă”, care figurează la articolul 30 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, în raport cu dreptul la bună administrare care este consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și coroborat cu principiul motivării actelor administrative, trebuie interpretat în sensul că, pentru a putea concluziona în favoarea aplicării metodei prevăzute la articolul 31, administrația vamală este obligată să indice în fiecare act administrativ motivele pentru care în împrejurările concrete respective nu se pot utiliza metodele de stabilire a valorii în vamă a mărfurilor prevăzute la articolele 29 și 30?

      (1)  JO L 302, p. 1, Ediție specială, 2/vol. 5, p. 58.


title: Cauza C-368/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 25 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2000/59/CE — Instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură — Neelaborarea și nepunerea în aplicare a planurilor de prelucrare și de tratare a deșeurilor pentru toate porturile)

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/10

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 25 septembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-368/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2000/59/CE - Instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură - Neelaborarea și nepunerea în aplicare a planurilor de prelucrare și de tratare a deșeurilor pentru toate porturile)
   (2008/C 301/18)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: K. Simonsson și E. Montaguti, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I.M. Braguglia, agent, G. Fiengo și F. Arena, avocats)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură (JO L 332, p. 81, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 22)
   Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că a omis să elaboreze și să adopte, pentru fiecare port italian, planuri de prelucrare și de tratare a deșeurilor, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalațiile portuare de preluare a deșeurilor provenite din exploatarea navelor și a reziduurilor de încărcătură.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 22.9.2007.


title: Cauza T-258/06: Hotărârea Tribunalului din 20 mai 2010 — Germania/Comisia ( „Dispoziții aplicabile contractelor de achiziții publice — Atribuiri de contracte care nu intră sau care intră parțial în domeniul de aplicare al Directivelor privind contractele de achiziții publice — Comunicare interpretativă a Comisiei — Act atacabil — Act destinat să producă efecte juridice” )

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/32

         Hotărârea Tribunalului din 20 mai 2010 — Germania/Comisia
   (Cauza T-258/06) (1)

   („Dispoziții aplicabile contractelor de achiziții publice - Atribuiri de contracte care nu intră sau care intră parțial în domeniul de aplicare al Directivelor privind contractele de achiziții publice - Comunicare interpretativă a Comisiei - Act atacabil - Act destinat să producă efecte juridice”)
   2010/C 179/54
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și C. Schulze-Bahr, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: X. Lewis și B. Schima, agenți)

      Intervenienți în susținerea reclamantei: Republica Franceză (reprezentanți: inițial, G. de Bergues, ulterior G. de Bergues și J. C. Gracia și în sfârșit G. de Bergues și J. S. Pilczer, agenți), Republica Austria (reprezentanți: M. Fruhmann, C. Pesendorfer și C. Mayr, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: inițial E. Ośniecka-Tamecka, ulterior T. Nowakowski, ulterior M. Dowgielewicz, ulterior M. Dowgielewicz, K. Rokicka și K. Zawisza și în sfârșit M. Szpunar, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: inițial H. Sevenster, ulterior C. Wissels și M. de Grave și în sfârșit C. Wissels, M. de Grave și Y. de Vries, agenți), Parlamentul European (reprezentanți: U. Rösslein și J. Rodrigues, agenți), Republica Elenă (reprezentanți: D. Tsagkaraki și M. Tassopoulou, agenți) și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: inițial Z. Bryanston-Cross, ulterior L. Seeboruth, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Comunicării interpretative a Comisiei privind legislația comunitară aplicabilă procedurilor de atribuire a contractelor nesupuse sau parțial supuse dispozițiilor directivelor privind achizițiile publice (JO 2006, C 179, p. 2)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Republica Franceză, Republica Austria, Republica Polonă, Regatul Țărilor de Jos, Parlamentul European, Republica Elenă și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza T-44/08: Ordonanța Tribunalului din 11 mai 2010 — Shetland Islands Council/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/57

         Ordonanța Tribunalului din 11 mai 2010 — Shetland Islands Council/Comisia
   (Cauza T-44/08) (1)

   2010/C 179/98

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza T-336/08: Acțiune introdusă la 18 august 2008 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Reprezentarea unui iepuraș de Paște din ciocolată)

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/17

         Acțiune introdusă la 18 august 2008 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli/OAPI (Reprezentarea unui iepuraș de Paște din ciocolată)
   (Cauza T-336/08)
   (2008/C 260/31)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Elveția) (reprezentanți: R. Lange, E. Schalast și G. Hild, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantă

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 11 iunie 2008 (cauza R 1332/2005-4);

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca tridimensională reprezintând un iepuraș de Paște din ciocolată, pentru produse din clasa 30 (cererea de înregistrare nr. 3 844 446)

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât mărcii solicitate nu îi lipsește caracterul distinctiv și nici nu există o cerință de disponibilitate în ceea ce o privește. În plus, marca solicitată a dobândit caracter distinctiv prin utilizare, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza F-35/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 29 aprilie 2016 - Spitzer/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/45

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 29 aprilie 2016 - Spitzer/Comisia
   (Cauza F-35/13) (1)

   (2016/C 222/61)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013, p. 58.


title: Cauza C-469/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 27 aprilie 2017 – FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a bananelor în Grecia, în Italia și în Portugalia — Coordonare în stabilirea prețurilor — Admisibilitatea probelor transmise de autoritățile fiscale naționale — Dreptul la apărare — Calculul cuantumului amenzii — Întinderea controlului jurisdicțional — Calificarea drept „acord având ca obiect restrângerea concurenței”)

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 27 aprilie 2017 – FSL Holdings, Firma Léon Van Parys, Pacific Fruit Company Italy SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-469/15 P) (1)

   ((Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a bananelor în Grecia, în Italia și în Portugalia - Coordonare în stabilirea prețurilor - Admisibilitatea probelor transmise de autoritățile fiscale naționale - Dreptul la apărare - Calculul cuantumului amenzii - Întinderea controlului jurisdicțional - Calificarea drept „acord având ca obiect restrângerea concurenței”))
   (2017/C 202/02)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: FSL Holdings, Firma Léon Van Parys și Pacific Fruit Company Italy SpA (reprezentanți: P. Vlaemminck și B. Van Vooren, advocaaten, C. Verdonck, avocate, J. Auwerx, advocaat, și B. Gielen, avocate)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, M. Kellerbauer și P. Rossi, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă FSL Holdings NV, Firma Léon Van Parys NV și Pacific Fruit Company Italy SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 389, 23.11.2015


title: Cauza T-87/10: Acțiune introdusă la 23 februarie 2010 — Chestnut Medical Technologies/OAPI (PIPELINE)

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/67

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2010 — Chestnut Medical Technologies/OAPI (PIPELINE)
   (Cauza T-87/10)
   2010/C 100/98
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Chestnut Medical Technologies, Inc. ((Menlo Park, Statele Unite) (reprezentanți:: R. Kunz Hallstein și H. Kunz Hallstein, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 decembrie 2009 în cauza R 968/2009-2 și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „PIPELINE” pentru produse din clasa 10

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a apreciat în mod eronat că marca comunitară respectivă are un caracter descriptiv; încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului în măsura în care camera de recurs, fără a lua în considerare argumentele invocate de reclamantă, a încălcat obligația de motivare a deciziei.


title: Cauza C-192/09: Acțiune introdusă la 28 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/34

         Acțiune introdusă la 28 mai 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-192/09)
   2009/C 180/58
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Balta și H. te Winkel, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că, prin faptul că nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/24/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice și de modificare a Directivei 2002/58/CE (2) sau, în orice caz, prin faptul că nu a notificat Comisiei actele respective, Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 15 din această directivă;

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul în care directiva ar fi trebuit să fie transpusă în dreptul național a expirat la 15 septembrie 2007.

      (1)  JO L 105, p. 54, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 51.

      (2)  JO L 201, p. 37, Ediție specială, 13/vol. 36, p. 63.


title: Cauza C-288/07: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 septembrie 2008 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division) — Regatul Unit] — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council (A șasea directivă TVA — Articolul 4 alineatul (5) — Activități îndeplinite de un organism de drept public — Exploatare de parcări cu plată — Denaturări ale concurenței — Înțelesul termenilor ar determina și semnificative )

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/9

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 16 septembrie 2008 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (Chancery Division) — Regatul Unit] — The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs/Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council
   (Cauza C-288/07) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 4 alineatul (5) - Activități îndeplinite de un organism de drept public - Exploatare de parcări cu plată - Denaturări ale concurenței - Înțelesul termenilor „ar determina’ și „semnificative’)
   (2008/C 301/16)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   High Court of Justice (Chancery Division)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

      Pârâte: Isle of Wight Council, Mid-Suffolk District Council, South Tyneside Metropolitan Borough Council, West Berkshire District Council
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (Chancery Division) (England & Wales) — Interpretarea articolului 4 alineatul (5) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Activități sau operațiuni în care un organism de drept public se angajează ca autoritate publică — Parcări cu plată situate în afara drumurilor publice — Calitatea de persoane neimpozabile care determină denaturări ale concurenței — Noțiunea „denaturări ale concurenței” — Criterii de evaluare
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 4 alineatul (5) al doilea paragraf din A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că denaturările semnificative ale concurenței pe care le-ar determina calitatea de persoane neimpozabile a organismelor de drept public atunci când acestea se angajează în calitate de autorități publice trebuie să fie evaluate în raport cu activitatea în cauză, ca atare, fără ca această evaluare să vizeze o anumită piață locală.

               2)

               Termenii „ar determina”, în sensul articolului 4 alineatul (5) al doilea paragraf din A șasea directivă 77/388, trebuie interpretați în sensul că iau în considerare nu doar concurența efectivă, ci și concurența potențială, în măsura în care posibilitatea unui operator privat de a pătrunde pe piața relevantă este reală, iar nu pur ipotetică.

               3)

               Termenul „semnificative”, în sensul articolului 4 alineatul (5) al doilea paragraf din A șasea directivă 77/388, trebuie înțeles în sensul că denaturările efective sau potențiale ale concurenței trebuie să fie mai mult decât neglijabile.

      (1)  JO C 199, 25.8.2007.


title: Cauza F-46/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 6 martie 2008 — Carina Skareby/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Evaluare — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2004 — Obiective — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere)

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/69

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 6 martie 2008 — Carina Skareby/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-46/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Evaluare - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiul de evaluare 2004 - Obiective - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere)
   (2008/C 209/125)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Carina Skareby (Bichkek, Kirghizstan) (reprezentanți: inițial S. Rodrigues și Y. Minatchy, avocats, ulterior S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Joris și M. Velardo, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea raportului asupra evoluției carierei reclamantei pentru anul 2004 și, pe de altă parte, o cerere de daune-interese.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 143, 17.6.2006, p. 39.


title: Cauza C-310/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Lunds tingsrätt (Suedia) la 5 iulie 2007 — Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser/Anders Holmqvist

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/23

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Lunds tingsrätt (Suedia) la 5 iulie 2007 — Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser/Anders Holmqvist
   (Cauza C-310/07)
   (2007/C 211/44)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Lunds tingsrätt
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Svenska staten genom Tillsynsmyndigheten i Konkurser

      Pârât: Anders Holmqvist
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 8a din Directiva Consiliului 80/987/CEE (1) din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, modificată ultima dată prin Directiva 2002/74/CE (2) a Parlamentului European și a Consiliului, trebuie interpretat în sensul că pentru a considera că o întreprindere își desfășoară activitățile pe teritoriul unui anumit stat membru, este necesar ca întreprinderea respectivă să aibă o filială sau un sediu permanent în acel stat membru?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1), ce condiții trebuie întrunite pentru a considera că o întreprindere își desfășoară activitățile în mai multe state membre?

               3)

               În cazul în care trebuie să se considere că întreprinderea desfășoară activități pe teritoriul mai multor state membre și un angajat își desfășoară activitatea pentru această întreprindere pe teritoriul mai multor state membre dintre acestea, care sunt criteriile care determină locul unde este exercitată activitatea acestuia în mod normal?

               4)

               Articolul 8a din Directiva Consiliului 80/987/CEE din 20 octombrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, modificată ultima dată prin Directiva 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului, are efect direct?

      (1)  JO L 283, p. 23, Ediţie specială, 05/vol. 1, p. 197.

      (2)  JO L 240, p. 10, Ediţie specială, 05/vol. 6, p. 149.


title: Cauza F-95/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 3 mai 2016 – Pals/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/50

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 3 mai 2016 – Pals/Comisia
   (Cauza F-95/15) (1)

   (2016/C 222/79)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 294 7.9.2015, p. 84.


title: Cauza C-87/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio (Italia) la 15 februarie 2010 — Electrosteel Europe SA/Edil Centro SpA

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/30

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale Ordinario di Vicenza — Sezione distaccata di Schio (Italia) la 15 februarie 2010 — Electrosteel Europe SA/Edil Centro SpA
   (Cauza C-87/10)
   2010/C 100/45
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Ordinario di Vicenza

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Electrosteel Europe SA

      Pârâtă: Edil Centro SpA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 5 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 44/2001 (1) și, în orice caz, dreptul comunitar, care prevede că locul de executare a obligației este, în cazul vânzării de mărfuri, locul unde, în temeiul contractului, au fost sau ar fi trebuit să fie livrate mărfurile, trebuie interpretat în sensul că locul livrării, care este relevant pentru stabilirea instanței competente, este cel al destinației finale a mărfurilor care fac obiectul contractului sau cel în care vânzătorul se eliberează de obligația de livrare, conform dreptului material aplicabil cauzei, sau se poate avea în vedere și o altă interpretare a dispoziției menționate?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO L 12, p. 1, Ediție specială 19/vol. 3, p. 74)


title: Cauza T-117/14: Acțiune introdusă la 17 februarie 2014 – Cargill/Consiliul

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/23

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2014 – Cargill/Consiliul
   (Cauza T-117/14)
   2014/C 151/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cargill SACI (Buenos Aires, Argentina) (reprezentanți: J. Bellis și R. Luff, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia (JO L 315, p. 2), în măsura în care se aplică reclamantei, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că instituțiile au comis o eroare vădită de apreciere a faptelor atunci când au concluzionat că există o denaturare a prețurilor boabelor de soia și uleiului de soia care justifică aplicarea articolului 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (1) (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că articolului 2 alineatul (5) al doilea paragraf din regulamentul antidumping de bază, astfel cum a fost interpretat de instituții în prezenta cauză, nu este aplicabil importurilor provenind dintr-un stat membru al OMC pentru motivul că este incompatibil cu Acordul antidumping al OMC.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că evaluarea prejudiciului nu ține seama de factori care rup legătura de cauzalitate între prejudiciul invocat și importurile care fac obiectul unui pretins dumping, cu încălcarea articolului 3 alineatul (7) din regulamentul antidumping de bază.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51).


title: Cauza T-110/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 7 martie 2007 — Sequeira Wandschneider/Comisie ( Funcționari — Raport privind evoluția carierei — Exercițiul de evaluare 2001/2002 — Acțiune în anulare — Motivare — Aprecierea meritelor — Elemente de probă — Acțiune în despăgubiri )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 7 martie 2007 — Sequeira Wandschneider/Comisie
   (Cauza T-110/04) (1)

   („Funcționari - Raport privind evoluția carierei - Exercițiul de evaluare 2001/2002 - Acțiune în anulare - Motivare - Aprecierea meritelor - Elemente de probă - Acțiune în despăgubiri“)
   (2007/C 95/75)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Paulo Sequeira Wandschneider (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial G. Vandersanden și A. Finchelstein, apoi G. Vandersanden și C. Ronzi, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și H. Tserepa-Lacombe, agenți)
   Obiectul cauzei
   Pe de o parte, cerere privind anularea deciziei din data de 23 aprilie 2003 prin care a fost definitivat raportul privind evoluția carierei referitor la reclamant pentru perioada 1 iulie 2001-31 decembrie 2002 și, pe de altă parte, cerere privind acordarea de daune-interese.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează decizia din data de 23 aprilie 2003 prin care a fost definitivat raportul privind evoluția carierei referitor la reclamant pentru perioada 1 iulie 2001-31 decembrie 2002.

               2)

               Respinge cererea de acordare de despăgubiri.

               3)

               Obligă Comisia să suporte toate cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 106, 30.4.2004.


title: Cauza T-147/10: Acțiune introdusă la 30 martie 2010 — Meda Pharma/OAPI — Nycomed (ALLERNIL)

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/40

         Acțiune introdusă la 30 martie 2010 — Meda Pharma/OAPI — Nycomed (ALLERNIL)
   (Cauza T-147/10)
   2010/C 148/68
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Germania) (reprezentanți: Rechtsanwälte G. Würtenberger și R. Kunze)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Nycomed GmbH (Konstanz, Germania)

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs din 29 septembrie 2009 în cauza R 697/2007-4 în privința căii de atac formulate în baza mărcii germane nr. 1 042 583„ALLERGODIL” împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 4 066 452„ALLERNIL”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Nycomed GmbH

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ALLERNIL”, pentru produse din clasa 5 (cerere de înregistrare nr. 4 066 452)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală germană nr. 1 042 583„ALLERGODIL”, pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției

      Decizia camerei de recurs: respingerea căii de atac
   Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât principiile de drept al concurenței privind riscul de confuzie nu au fost aplicate în mod adecvat,

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 prin nerespectarea obligației de motivare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1)


title: Cauza F-87/07: Acțiune introdusă la 31 august 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/45

         Acțiune introdusă la 31 august 2007 — Marcuccio/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-87/07)
   (2007/C 247/73)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea notei din 18 decembrie 2006, prot. ADMIN.B.2 MB/hm (2006) 29517;

               —

               anularea deciziei, indiferent cum este formulată, prin care pârâta a respins cererea reclamantului din 2 august 2006, depusă de acesta la autoritatea împuternicită să facă numiri, pentru a obține, pe de o parte, repararea acelei părți deja produse din prejudiciul suferit de reclamant ca urmare a actelor, faptelor și comportamentelor ilicite în legătură cu trei certificate medicale depuse de reclamant în vara anului 2001 (denumit în continuare „prejudiciul în cauză”) și, pe de altă parte, autorizarea necesară în temeiul articolului 19 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene pentru a depune mărturie în cadrul procedurilor judiciare pe care reclamantul intenționează să le declanșeze în legătură cu actele, faptele și comportamentele menționate anterior, precum și pentru a depune în fața organelor jurisdicționale competente o notă din 14 august 2001, semnată de șeful de unitate supleant al serviciului medical al Comisiei;

               —

               anularea, în măsura necesară, a notei din 27 aprilie 2007, nr. ADMIN.B.2/MB/ade D(07) 9132, prin care a fost respinsă reclamația din 12 ianuarie 2007 depusă de reclamant ca urmare a respingerii cererii din 2 august 2006;

               —

               verificarea actelor, faptelor și comportamentelor invocate în cererea reclamantului din 2 august 2006, precum și, cel puțin pe cale incidentală, declararea caracterului ilicit al acestora;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 100 000 EUR sau a acelei sume mai mari sau mai reduse pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, cu titlu de despăgubire pentru acea parte a prejudiciului deja produsă până în prezent;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant, pentru fiecare zi începând de mâine și până la data în care, fiind admise în întregime concluziile din prezenta acțiune, toate cele decise vor fi executate fără nicio excepție, suma de 20 EUR sau acea sumă mai mare sau mai redusă pe care Tribunalul o va reține ca fiind justă și echitabilă, care urmează a fi achitată în prima zi a fiecărei luni pentru obligațiile de plată scadente în luna precedentă, cu titlu de despăgubire pentru acea parte a prejudiciului respectiv care se va produce în intervalul de timp cuprins între ziua de mâine și ziua executării;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul invocă, în susținerea cererilor sale, următoarele trei motive: 1) lipsa absolută a motivării, și pentru caracter ilogic, incongruență, caracter absurd, confuzie, și caracterul de pretext al argumentelor formulate de pârâtă; 2) încălcare gravă și vădită a legii; 3) încălcarea obligației de solicitudine și a celei de bună administrare.


title: Cauza C-289/10 P: Ordonanța Curții din 12 septembrie 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană (Recurs — Contracte de achiziții publice de servicii — Cerere de ofertă — Analiza, dezvoltarea întreținerea și asistența unor sisteme telematice de control al produselor supuse accizelor — Respingerea ofertei — Nemotivarea acestei respingeri)

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/21

      Ordonanța Curții din 12 septembrie 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
      (Cauza C-289/10 P) (1)

      (Recurs - Contracte de achiziții publice de servicii - Cerere de ofertă - Analiza, dezvoltarea întreținerea și asistența unor sisteme telematice de control al produselor supuse accizelor - Respingerea ofertei - Nemotivarea acestei respingeri)
      (2012/C 25/36)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentant: N. Korogiannakis, avocat)

         Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentant: M. Wilderspin, agent)

         Obiectul

      Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 19 martie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Comisia (T-50/05), prin care Tribunalul a respins o acțiune vizând anularea deciziei Comisiei din 18 noiembrie 2004 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă privind analiza, dezvoltarea, întreținerea și asistența sistemelor telematice de control al circulației produselor supuse accizelor, precum și a deciziei de a atribui contractul unui alt ofertant.

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge recursul.

                  2.

                  Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza C-254/11: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Ungaria) — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi [Spațiul de libertate, securitate și justiție — Micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre — Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 — Regulamentul (CE) nr. 562/2006 — Durată maximă de ședere — Reguli de calcul]

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/4

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Ungaria) — Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége/Oskar Shomodi
   (Cauza C-254/11) (1)

   (Spațiul de libertate, securitate și justiție - Micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre - Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 - Regulamentul (CE) nr. 562/2006 - Durată maximă de ședere - Reguli de calcul)
   2013/C 156/05
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Rendőrkapitányság Záhony Határrendészeti Kirendeltsége

      Pârât: Oskar Shomodi

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága — Interpretarea articolului 2 litera (a), a articolului 3 alineatul (3) și a articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de stabilire a normelor referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției Schengen (JO L 405, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 9, p. 140), precum și a altor dispoziții relevante din acquis-ul Schengen — Respingerea cererii de intrare pe teritoriul unui stat membru formulată de un resortisant al unei țări terțe în cadrul regimului propriu micului trafic de frontieră, motivată de faptul că durata cumulată a șederilor individuale efectuate de pesoana interesată în statul membru în cauză în ultimele șase luni anterioare cererii de intrare respective a depășit durata maximă autorizată — Reguli de calculare a duratei maxime a șederii în regimul micului trafic de frontieră

      Dispozitivul

               1.

               Regulamentul (CE) nr. 1931/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 de stabilire a normelor referitoare la micul trafic de frontieră la frontierele terestre externe ale statelor membre și de modificare a dispozițiilor Convenției Schengen trebuie interpretat în sensul că titularul unui permis de trecere locală a frontierei eliberat în temeiul regimului specific micului trafic de frontieră instituit prin acest regulament trebuie să aibă posibilitatea, în limitele prevăzute de regulamentul menționat și de acordul bilateral adoptat pentru aplicarea acestuia încheiat între țara terță al cărei resortisant este și statul membru vecin, pe de o parte, să circule liber în zona de frontieră timp de trei luni în cazul în care șederea sa nu este întreruptă și, pe de altă parte, să beneficieze de un nou drept de ședere de trei luni după fiecare întrerupere a șederii sale.

               2.

               Articolul 5 din Regulamentul nr. 1931/2006 trebuie interpretat în sensul că prin întreruperea șederii prevăzută la acest articol se înțelege trecerea, indiferent de frecvența acesteia, chiar și de mai multe ori pe zi, a frontierei dintre statul membru vecin și țara terță în care are reședința titularul permisului de trecere locală a frontierei, conform condițiilor stabilite prin acest permis.

      (1)  JO C 232, 6.8.2011.


title: Cauza T-526/13: Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – H&M Hennes & Mauritz/OAPI – Yves Saint Laurent (Poșete) [„Desen sau model comunitar — Procedura de declarare a nulității — Desen sau model comunitar înregistrat care reprezintă poșete — Desen sau model anterior — Motiv de nulitate — Caracter individual — Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Obligația de motivare”]

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/24

         Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – H&M Hennes & Mauritz/OAPI – Yves Saint Laurent (Poșete)
   (Cauza T-526/13) (1)

   ([„Desen sau model comunitar - Procedura de declarare a nulității - Desen sau model comunitar înregistrat care reprezintă poșete - Desen sau model anterior - Motiv de nulitate - Caracter individual - Articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Obligația de motivare”])
   (2015/C 346/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG (Hamburg, Germania) (reprezentanţi: H. Hartwig și A. von Mühlendahl, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Yves Saint Laurent SAS (Paris, Franța) (reprezentant: N. Decker, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 8 iulie 2013 (cauza R 208/2012-3) privind o procedură de declarare a nulității între H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG și Yves Saint Laurent SAS.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă H&M Hennes & Mauritz BV & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de Yves Saint Laurent SAS în cursul procedurii în fața Camerei de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 359, 7.12.2013.


title: Cauza F-3/15: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2015 – ZZ și ZZ/Comisia

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/25

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2015 – ZZ și ZZ/Comisia
   (Cauza F-3/15)
   (2015/C 096/32)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor Comisiei de respingere a cererilor reclamanților de obținere a rambursării unei părți din contribuțiile la sistemul de pensie al Uniunii Europene care au fost reținute din remunerația lor, precum și cerere de reevaluare a bonificației referitoare la transferul către sistemul UE al drepturilor de pensie dobândite înainte de intrarea lor în serviciu

      Concluziile reclamanților

               —

               Declararea inaplicabilității articolului 22 din anexa XIII la statut, în versiunea aflată în vigoare de la 1 noiembrie 2014;

               —

               anularea deciziilor atacate;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-403/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative (Luxemburg) la 24 iulie 2015 – Maxime Lefort/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/28

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour administrative (Luxemburg) la 24 iulie 2015 – Maxime Lefort/Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche
   (Cauza C-403/15)
   (2015/C 302/37)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour administrative

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Maxime Lefort

      Pârât: Ministre de l'Enseignement supérieur et de la recherche

      Întrebările preliminare

   Pentru a răspunde în mod util cerințelor privind nediscriminarea în lumina articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 (1) privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii coroborat cu articolul 45 alineatul (2) TFUE, pe fondul articolului 33 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene coroborat, dacă este cazul, cu articolul 7 din Cartă, în contextul luării în considerare a gradului real de legătură a studentului nerezident, solicitant al ajutorului financiar pentru studii superioare, cu societatea și cu piața muncii din Luxemburg, stat membru în care un lucrător frontalier a fost angajat sau și-a desfășurat activitatea în conformitate cu articolul 2 bis din Legea din 22 iunie 2000 privind ajutorul financiar al statului pentru studii superioare, astfel cum a fost adăugat prin Legea din 19 iulie 2013 ca o consecință directă a Hotărârii CJUE din 20 iunie 2013 (cauza C-20/12) (2)

               —

               condiția impusă studentului în cauză de a fi „copilul” lucrătorului frontalier respectiv trebuie calificată ca fiind echivalentă cu condiția impusă acestuia de a fi „descendentul direct de gradul I a cărui filiație este stabilită în mod legal în raport cu părintele său” și trebuie să se pună accentul pe raportul de filiație stabilit între student și lucrătorul frontalier, presupus a se afla la baza legăturii menționate, sau

               —

               trebuie să se pună accentul pe faptul că lucrătorul frontalier „continuă să asigure întreținerea studentului” fără să existe în mod obligatoriu un raport juridic de filiație între acesta și student, în special prin crearea unei legături suficiente de conviețuire de natură să îl reunească cu unul dintre părinții studentului în raport cu care s-a stabilit în mod legal un raport de filiație?

               —

               din perspectiva celei de a doua interpretări, există anumite criterii de conținut la care trebuie să răspundă contribuția, prin ipoteză neobligatorie, a lucrătorului frontalier, în cazul în care nu este exclusivă, ci paralelă cu cea a unuia dintre părinți sau a ambilor părinți care au un raport juridic de filiație cu studentul și cărora, în consecință, le revine, în principiu, obligația legală de întreținere a acestuia?

      (1)  JO L 141, p. 1.

      (2)  EU:C:2013:411.


title: Cauza T-463/10: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — Ocean Trawlers/Comisia

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/44

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — Ocean Trawlers/Comisia
   (Cauza T-463/10)
   ()
   2010/C 328/72
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ocean Trawlers Ltd (Killybegs, Irlanda) (reprezentanți: A. Collins SC, N. Travers, Barrister și D. Barry, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei notificate cu numărul C(2010) 4750 din 13 iulie 2010 sub forma unei scrisori adresate Irlandei, prin care s-a respins cererea de creștere a capacității de siguranță cu privire la un nou trauler pelagic, preconizat să înlocuiască MFV Golden Rose, și a fost înlocuită decizia privind cererea menționată cuprinsă în Decizia 2003/245 a Comisiei din 4 aprilie 2003 cu privire la cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor POP IV în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri (JO L 90, p. 48), care a fost anulată, în ceea ce privește reclamanta, prin Hotărârea Curții de Justiție din 17 aprilie 2008, Flaherty și alții/Comisia (cauzele conexate C-373/06 P, C-379/06 P și C-382/06 P, Rep., p. I-2649) și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Deciziei Comisiei notificate cu numărul C(2010) 4750 din 13 iulie 2010 sub forma unei scrisori adresate Irlandei, prin care s-a respins cererea de creștere a capacității de siguranță cu privire la un nou trauler pelagic, preconizat să înlocuiască MFV Golden Rose, și a fost înlocuită decizia privind cererea menționată cuprinsă în Decizia 2003/245 a Comisiei din 4 aprilie 2003 cu privire la cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor POP IV în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri (JO L 90, p. 48), care a fost anulată, în ceea ce privește reclamanta, prin Hotărârea Curții de Justiție din 17 aprilie 2008, Flaherty și alții/Comisia (cauzele conexate C-373/06 P, C-379/06 P și C-382/06 P, Rep., p. I-2649).
   În susținerea acțiunii formulate, reclamanta invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamanta susține că pârâta a acționat în lipsa unui temei legal. Articolul 4 alineatul (2) din Decizia 97/413/CE a Consiliului din 26 iunie 1997 privind obiectivele și modalitățile vizând restructurarea, în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1997 și 31 decembrie 2001, a sectorului pescuitului comunitar, în vederea realizării unui echilibru durabil între resurse și exploatarea acestora (JO L 175, p. 27) continuă să constituie temeiul legal adecvat pentru decizia atacată și, astfel, Comisia nu a avut un temei legal pentru adoptarea deciziei sub forma unei decizii ad hoc.

               În al doilea rând, reclamanta susține că Comisia a comis o încălcare a normelor fundamentale de procedură. Reclamanta susține că decizia atacată ar fi trebuit, în temeiul Deciziei 97/413/CE a Consiliului, să fie adoptată în conformitate cu procedura comitetului de gestionare și că, prin faptul că a ales să adopte decizia pe un temei ad hoc, Comisia a acționat cu încălcarea normelor fundamentale de procedură.

               În al treilea rând, reclamanta susține că, prin interpretarea eronată a articolului 4 alineatul (2) din Decizia 97/413/CE a Consiliului, Comisia și-a depășit competența, în special prin faptul că s-a întemeiat pe criterii nerelevante și nu a ținut seama de definiția „efortului de pescuit” prevăzută de Decizia 97/413/CE a Consiliului și de legislația comunitară în domeniul pescuitului aplicabilă la momentul depunerii cererii reclamantei pentru creșterea tonajulului de siguranță în decembrie 2001.

               În plus, se susține că decizia atacată conține o serie de erori vădite în ceea ce privește aprecierea cererii reclamantei pentru creșterea tonajului de siguranță. În special, reclamanta susține că decizia Comisiei de a respinge cererea acesteia ca urmare a volumului mai mare sub puntea principală al noii nave propuse, în comparație cu Golden Rose, este în mod vădit eronată, ca de altfel și presupunerea acesteia că „efortul de pescuit” al noii nave propuse va fi mai mare decât cel al Golden Rose.

               În sfârșit, reclamanta arată că i-a fost încălcat de către Comisie dreptul la egalitate de tratament. Se susține că respingerea de către Comisie a cererii, ca urmare a volumului mai mare sub puntea principală al noii nave propuse, constituie o diferență de tratament semnificativă care determină o discriminare nepermisă a acesteia în raport cu abordarea total diferită adoptată cu privire la evaluarea unora dintre cererile de creștre a tonajului de siguranță admise prin Decizia 2003/245 a Comisiei, precum și cu privire la una dintre cererile respinse inițial prin decizia menționată, dar admisă ulterior prin Decizia Comisiei din 13 iulie 2010 notificată cu numărul C(2010) 4765.


               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/1

         (2008/C 285/01)
   Ultima publicație a Curții de Justiție în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

         JO C 272, 25.10.2008

   Publicații anterioare

      JO C 260, 11.10.2008

      JO C 247, 27.9.2008

      JO C 236, 13.9.2008

      JO C 223, 30.8.2008

      JO C 209, 15.8.2008

      JO C 197, 2.8.2008

   Aceste texte sunt disponibile pe:

               EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu


title: Cauza F-78/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 3 iunie 2015 – Gross/SEAE (Funcție publică — Personalul SEAE — Funcționari — Promovare — Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut — Analiză comparativă a meritelor ansamblului funcționarilor promovabili — Funcționari propuși de serviciile SEAE și funcționari care nu au fost propuși — Luare în considerare a rapoartelor de notare — Aprecieri exclusiv literale)

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/27

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 3 iunie 2015 – Gross/SEAE
   (Cauza F-78/14) (1)

   ((Funcție publică - Personalul SEAE - Funcționari - Promovare - Articolul 43 și articolul 45 alineatul (1) din statut - Analiză comparativă a meritelor ansamblului funcționarilor promovabili - Funcționari propuși de serviciile SEAE și funcționari care nu au fost propuși - Luare în considerare a rapoartelor de notare - Aprecieri exclusiv literale))
   (2015/C 228/39)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Philipp Oliver Gross (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, M. de Abreu Caldas și J.-N. Louis, avocați, ulterior J.-N. Louis, avocat)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și M. Silva, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu îl promova pe reclamant la gradul următor în cadrul exercițiul de promovare 2013 al Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia autorității împuternicite să facă numiri a Serviciului European de Acțiune Externă din 9 octombrie 2013 de stabilire a listei funcționarilor promovați în cadrul exercițiului de promovare 2013, în măsura în care numele domnului Gross nu figurează pe aceasta.

               2)

               Obligă Serviciul European de Acțiune Externă la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Gross.

      (1)  JO C 388, 3.11.2014, p. 31.


title: Cauza T-361/06: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — Ballast Nedam/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața olandeză a bitumului rutier — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Dreptul la apărare — Efectele fată de terți ale unei hotărâri de anulare” )

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/18

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2012 — Ballast Nedam/Comisia
   (Cauza T-361/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața olandeză a bitumului rutier - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Dreptul la apărare - Efectele fată de terți ale unei hotărâri de anulare)
   2012/C 355/36
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Ballast Nedam NV (Nieuwegein, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial A. Bosman și J. van de Hel, ulterior A. Bosman și E. Oude Elferink, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet, A. Nijenhuis și F. Ronkes Agerbeek, agenți, asistați inițial de F. Wijckmans, F. Tuytschaever și L. Gyselen, ulterior de F. Wijckmans și F. Tuytschaever, avocați)

      Obiectul

   Cu titlu principal, cerere de anulare a Deciziei C(2006) 4090 final a Comisiei din 13 septembrie 2006 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] [cazul COMP/F/38.456 — Bitum (Țările de Jos)], în măsura în care o privește pe reclamantă, și, cu titlu subsidiar, pe de o parte, cerere de anulare în parte a deciziei menționate în măsura în care aceasta stabilește durata încălcării în privința reclamantei și, pe de altă parte, cerere de reducere a cuantumului amenzii care i a fost aplicată.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Ballast Nedam NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 20, 27.1.2007.


title: Cauza F-74/11: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 26 februarie 2013 — Bojc Golob/Comisia (Funcție publică — Agent contractual — Contract pe durată nedeterminată — Reziliere)

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/46

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 26 februarie 2013 — Bojc Golob/Comisia
   (Cauza F-74/11) (1)

   (Funcție publică - Agent contractual - Contract pe durată nedeterminată - Reziliere)
   2013/C 114/69
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Aleksandra Bojc Golob (Domžale, Slovenia) (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei autorității abilitate să încheie contractele de muncă de reziliere a contractului de muncă pe perioadă nedeterminată al reclamantei.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Doamna Bojc Golob suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 290, 01.10.2011, p. 20.


title: Cauza C-237/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 25 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Dieter Janecek/Freistaat Bayern (Directiva 96/62/CE — Evaluarea și gestionarea calității aerului înconjurător — Stabilirea valorilor limită — Dreptul la elaborarea unui plan de acțiune pe care îl are un terț a cărui sănătate a fost afectată)

text:
               13.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/3

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 25 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesverwaltungsgericht — Germania) — Dieter Janecek/Freistaat Bayern
   (Cauza C-237/07) (1)

   (Directiva 96/62/CE - Evaluarea și gestionarea calității aerului înconjurător - Stabilirea valorilor limită - Dreptul la elaborarea unui plan de acțiune pe care îl are un terț a cărui sănătate a fost afectată)
   (2008/C 236/05)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesverwaltungsgericht
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Dieter Janecek

      Pârât: Freistaat Bayern
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesverwaltungsgericht — Interpretarea articolului 7 alineatul (3) din Directiva 96/62/CE a Consiliului din 27 septembrie 1996 privind evaluarea și gestionarea calității aerului înconjurător (JO L 296, p. 55, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 198) — Dreptul unui terț a cărui sănătate este afectată de a obține elaborarea unui plan de acțiune, astfel cum prevede directiva, acest terț beneficiind, potrivit legislației naționale, de dreptul de a solicita în instanță luarea unor măsuri împotriva depășirii valorilor limită ale pulberilor în suspensie
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 7 alineatul (3) din Directiva 96/62 a Consiliului din 27 septembrie 1996 privind evaluarea și gestionarea calității aerului înconjurător, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 septembrie 2003, trebuie interpretat în sensul că, în cazul unui risc de depășire a valorilor limită sau a pragurilor de alertă, particularii vizați în mod direct trebuie să poată obține din partea autorităților naționale competente elaborarea unui plan de acțiune, chiar dacă, în temeiul dreptului național, aceștia ar dispune de alte mijloace de acțiune pentru a obține din partea autorităților menționate luarea unor măsuri de combatere a poluării atmosferice.

               2)

               În cadrul unui plan de acțiune și pe termen scurt, statele membre au numai obligația — supusă controlului instanței naționale —, de a lua măsurile care pot să reducă la minim riscul de depășire a valorilor limită sau a pragurilor de alertă și care pot să asigure revenirea progresivă la un nivel situat sub aceste valori sau sub aceste praguri, ținând seama de împrejurările de fapt și de totalitatea intereselor existente.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-463/13: Acțiune introdusă la 30 august 2013 — Comunidad Autónoma de Galicia/Comisia

text:
               19.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/25

         Acțiune introdusă la 30 august 2013 — Comunidad Autónoma de Galicia/Comisia
   (Cauza T-463/13)
   2013/C 304/43
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Spania) (reprezentanți: M. Lorenzo Outón, P. Egerique Mosquera, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și pronunțarea în sensul că măsurile luate în Comunitatea Autonomă Galicia nu au constituit un ajutor de stat ilegal;

               —

               în subsidiar, în cazul respingerii capătului de cerere anterior, anularea deciziei atacate și declararea faptului că RETEGAL nu este beneficiarul direct, nici indirect al unui ajutor de stat ilegal; și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate în această procedură.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta cauză este aceeași cu cea din cauzele T-461/13, Spania/Comisia și T-462/13, Comunidad Autónoma del País Vasco e Itelazpi/Comisia.
   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele deja invocate în cauzele menționate.
   Reclamanta invocă în special:

               1.

               Comisia a săvârșit o eroare de drept atunci când a reținut existența unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

               2.

               Comisia a încălcat articolul 106 alineatul (2) TFUE atunci când a considerat că măsurile în cauză sunt incompatibile cu piața internă.

               3.

               Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (3) TFUE în măsura în care în decizia atacată deși recunoaște că în sectorul public în discuție există o deficiență structurală și că intervenția publică în cauză urmărește un obiectiv de interes comun, Comisia califică ajutorul de stat ca fiind incompatibil cu piața internă întrucât încalcă principiul neutralității tehnologice.

               4.

               Comisia săvârșește o eroare de apreciere atunci când consideră că fusese acordat un ajutor de stat RETEGAL, mijloc instrumental al Comunității Autonome Galicia, în măsura în care entitatea menționată s-a limitat să cumpere și să instaleze echipamentele finanțate prin fondurile publice în litigiu pentru a fi utilizate ulterior de către administrațiile locale, astfel încât acestea din urmă să poată asigura serviciul public de televiziune în zonele rurale și mai îndepărtate și să compenseze în acest mod lipsa de pe piață existentă în aceste zone.


title: Cauza T-158/17 R: Ordonanța vicepreședintelui Tribunalului din 21 aprilie 2017 – Post Telecom/BEI („Măsuri provizorii — Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Furnizare de servicii de comunicații în rețeaua din zona metropolitană pentru clădirile și birourile Grupului BEI la Luxembourg — Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               19.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/30

         Ordonanța vicepreședintelui Tribunalului din 21 aprilie 2017 – Post Telecom/BEI
   (Cauza T-158/17 R)
   ((„Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Furnizare de servicii de comunicații în rețeaua din zona metropolitană pentru clădirile și birourile Grupului BEI la Luxembourg - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 195/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Post Telecom SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: M. Thewes, C. Saettel și T. Chevrier, avocați)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: T. Gilliams, P. Kiiver și C. Solazzo, agenți, asistați de M. Belmessieri și de B. Schutyser, avocați)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și care are ca obiect suspendarea executării deciziei BEI din 6 ianuarie 2017 de respingere a ofertei prezentate de reclamantă pentru lotul nr. 1 în cadrul cererii de ofertă OP-1305, intitulată „Servicii de comunicații în rețeaua din zona metropolitană și în rețeaua de arie largă în favoarea Grupului Băncii Europene de Investiții”, și a deciziei de a atribui acest lot unui alt ofertant

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Revocă Ordonanța din 15 martie 2017 în cauza T-158/17 R.

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza F-69/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Schmidt/Comisia

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/46

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 4 mai 2016 - Schmidt/Comisia
   (Cauza F-69/13) (1)

   (2016/C 222/64)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013, p. 31.


title: Cauza C-123/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 9 martie 2011 — A Oy

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 9 martie 2011 — A Oy
   (Cauza C-123/11)
   2011/C 145/24
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: A Oy

      Celelalte părți în proces: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, Valtiovarainministeriö

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolele 49 TFUE și 54 TFUE impun ca o societate beneficiară să poată deduce, în cadrul impozitării, pierderile înregistrate în anii care au precedat fuziunea de o societate care fuzionează cu aceasta, ce și-a avut sediul într-un alt stat membru pe teritoriul căreia și-a desfășurat activitatea din care au rezultat pierderile, în cazul în care societatea beneficiară nu mai are un sediu permanent în statul de stabilire al societății absorbite și în cazul în care, în temeiul legislației naționale, societatea beneficiară poate să deducă pierderile suferite de societatea absorbită, doar dacă aceasta își are sediul pe teritoriul național sau dacă pierderile au rezultat la sediul permanent situat în acest stat?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolele 49 TFUE și 54 TFUE prezintă relevanță pentru problema dacă valoarea pierderii deductibile trebuie calculată în conformitate cu legislația fiscală a statului în care își are sediul societatea beneficiară sau dacă ar trebui considerate pierderi deductibile pierderile constatate în statul de stabilire al societății absorbite, în temeiul dreptului acestui stat?


title: Cauza T-786/14: Acțiune introdusă la 1 decembrie 2014 – Bourdouvali și alții/Consiliul și alții

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/40

      Acțiune introdusă la 1 decembrie 2014 – Bourdouvali și alții/Consiliul și alții
      (Cauza T-786/14)
      (2015/C 073/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Eleni Pavlikka Bourdouvali (Meneou, Cipru) și alți 47 de reclamanți (reprezentant: P. Tridimas, Barrister)

         Pârâți: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Uniunea Europeană reprezentată de Comisia Europeană, Eurogrup reprezentat de Consiliul Uniunii Europene, Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea pârâților la plata către reclamanți a sumelor menționate în tabelul anexat la cererea introductivă plus dobânzi începând de la 16 martie 2013 până la data pronunțării hotărârii Tribunalului;

                  —

                  obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

            În subsidiar, reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  constatarea faptului că este angajată răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene și/sau a instituțiilor pârâte;

                  —

                  determinarea procedurii de urmat pentru stabilirea prejudiciului recuperabil suferit efectiv de reclamanți;

                  —

                  obligarea pârâților la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Reclamanții (48 în total) sunt deponenți și/sau acționari și/sau deținători de obligațiuni ai Bank of Cyprus Public Company Ltd și/sau Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd. Aceștia solicită despăgubiri în conformitate cu articolul 268 TFUE și cu articolul 340 al doilea și al treilea paragraf TFUE, care reglementează răspunderea extracontractuală a Uniunii Europene, pentru prejudiciile pe care le-au suferit ca urmare a măsurilor adoptate de instituțiile pârâte prin care se impunea Republicii Cipru o schemă de recapitalizare internă („bail-in”).
      Reclamanții consideră că instituțiile pârâte au adoptat pentru Republica Cipru o schemă de recapitalizare internă care a condus în mod direct la pierderea depozitelor și a participațiilor acestora. În opinia reclamanților, măsurile de recapitalizare internă adoptate de Republica Cipru au fost introduse exclusiv în scopul de a pune în aplicare măsurile adoptate de pârâți și au fost de asemenea aprobate de instituțiile pârâte.
      Reclamanții consideră că schema de recapitalizare internă încalcă dreptul de proprietate, astfel cum este protejat prin articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și prin articolul 1 din Protocolul nr. 1 la Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale. Reclamanții susțin de asemenea că schema de recapitalizare internă încalcă principiul proporționalității, principiul protecției încrederii legitime și principiul nediscriminării.


title: Cauza T-604/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Almashreq Investment Fund/Consiliul

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/21

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Almashreq Investment Fund/Consiliul
   (Cauza T-604/14)
   2014/C 361/32
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Almashreq Investment Fund (Damasc, Siria) (reprezentanți: E. Ruchat și C. Cornet d’Elzius, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii drept admisibilă și fondată;

               —

               în consecință, anularea Deciziei 2014/309/PESC din 28 mai 2014 și a actelor subsecvente de executare, în măsura în care acestea îl privesc pe reclamant;

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cauza T-432/11, Makhlouf/Consiliul (1).

      (1)  JO C 290, p. 13


title: Cauza C-116/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 7 martie 2017 – Reinhard Nagel/Swiss International Air Lines AG

text:
               6.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 7 martie 2017 – Reinhard Nagel/Swiss International Air Lines AG
   (Cauza C-116/17)
   (2017/C 178/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hamburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Reinhard Nagel

      Pârâtă: Swiss International Air Lines AG

      Întrebările preliminare

               1)

               Un operator de transport aerian poate efectua deducerea în toate situațiile sau această posibilitate depinde de măsura în care legislația națională o admite sau de măsura în care instanța o consideră adecvată?

               2)

               În măsura în care este determinantă legislația națională sau aprecierea instanței, compensația prevăzut la articolul 7 din regulament (1) trebuie să acopere doar neplăcerile și pierderea de timp suferite de pasageri ca urmare a anulării zborului sau trebuie să acopere și daunele materiale suferite?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 din 11 februarie 2004 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și a anulării sau a întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1)


title: Cauza C-28/07 P: Ordonanța președintelui Curții din 6 decembrie 2007 — Ter Lembeek International NV/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/24

         Ordonanța președintelui Curții din 6 decembrie 2007 — Ter Lembeek International NV/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-28/07 P) (1)

   (2008/C 92/49)

      Limba de procedură: olandeza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza T-635/14: Acțiune introdusă la 22 august 2014 – Urb Rulmenti Suceava/OAPI – Adiguzel (URB)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/28

         Acțiune introdusă la 22 august 2014 – Urb Rulmenti Suceava/OAPI – Adiguzel (URB)
   (Cauza T-635/14)
   2014/C 361/42
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Urb Rulmenti Suceava SA (Suceava, România) (reprezentant: I. Burdusel, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Harun Adiguzel (Diosd, Ungaria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 iunie 2014 în cauza R 1974/2013-4.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității:marca figurativă care conține elementul verbal „URB” pentru produse și servicii din clasele 4, 6-9, 11, 12, 16, 17, 35, 37 și 39-42 – marca comunitară nr. 8 656 605

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: cauze de nulitate absolută prevăzute la articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară și cauze de nulitate relativă prevăzute la articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) coroborat cu articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul privind marca comunitară

      Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară, a articolului 8 alineatul (1) literele (a) și (b) coroborat cu articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul privind marca comunitară și a articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară


title: Cauza T-54/16: Acțiune introdusă la 5 februarie 2016 – Netguru/EUIPO (NETGURU)

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/34

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2016 – Netguru/EUIPO (NETGURU)
   (Cauza T-54/16)
   (2016/C 111/41)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Netguru sp. z o.o. (Poznan, Polonia) (reprezentant: K. Jarosiński, consilier juridic)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „NETGURU” – cererea de înregistrare nr. 12 994 166

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 decembrie 2015 în cauza R 144/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în tot a Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală din 18 decembrie 2015 în cauza R 144/2015-5;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente fazei desfășurate în fața Camerei de recurs.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea art. 41 alin. (2) lit. (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a art. 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea art. 76 alin. (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               greșita aplicare a art. 7 alin. (1) lit. (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-1/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 iunie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas (Agricultură — Sistem de restituiri la export pentru produsele agricole — Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 — Prezentare a dovezii privind exportarea produselor — Prezentare a dovezii echivalente — Articolul 47 alineatul (3) — Recunoaștere din oficiu ca dovadă echivalentă a documentelor justificative neînsoțite de o cerere argumentată de echivalare formulată în mod explicit — Inaplicabilitate la exportul direct — Reguli de procedură naționale — Obligații ce revin autorităților naționale competente)

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 28 iunie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Hamburg — Germania) — Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   (Cauza C-1/06) (1)

   (Agricultură - Sistem de restituiri la export pentru produsele agricole - Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 - Prezentare a dovezii privind exportarea produselor - Prezentare a dovezii echivalente - Articolul 47 alineatul (3) - Recunoaștere din oficiu ca dovadă echivalentă a documentelor justificative neînsoțite de o cerere argumentată de echivalare formulată în mod explicit - Inaplicabilitate la exportul direct - Reguli de procedură naționale - Obligații ce revin autorităților naționale competente)
   (2007/C 199/15)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Hamburg
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Hamburg-Jonas
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Hamburg — Interpretarea articolulului 47 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 351, p. 1), astfel cum a fost modificat — Recunoaștere din oficiu ca dovadă echivalentă a documentelor justificative neînsoțite de o cerere argumentată de echivalare formulată în mod explicit
   Dispozitivul
   Articolul 47 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 3665/87 al Comisiei din 27 noiembrie 1987 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2955/94 al Comisiei din 5 decembrie 1994, nu se aplică exportului direct de produse.
   Cu toate acestea, dacă, din motive independente de voința exportatorului, documentul național de export care dovedește că produsele în cauză au părăsit teritoriul vamal al Comunității nu poate fi prezentat, autoritatea națională competentă în materia restituirilor la export are obligația, potrivit obiectivelor urmărite de Regulamentul nr. 3665/87, de a lua în considerare din oficiu mijloacele de probă echivalente, precum și cererile de echivalare formulate implicit. Este însă necesar ca aceste mijloace de probă să fie tot atât de satisfăcătoare din punctul de vedere al controlului efectuat în conformitate cu regulile definite de dreptul național, cu condiția ca aceste reguli să respecte sfera de aplicare și eficacitatea dreptului comunitar.
   Dacă pentru depășirea termenului de prezentare a mijloacelor de probă echivalente sunt responsabile autoritățile naționale competente, acestea nu pot să opună nerespectarea termenului de 12 luni prevăzut de articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul nr. 3665/87 exportatorului care a acționat cu deplin profesionalism.

      (1)  JO C 74, 25.3.2006.