title: Cauza T-189/10: Acțiune introdusă la 20 aprilie 2010 — GEA Group/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/44

         Acțiune introdusă la 20 aprilie 2010 — GEA Group/Comisia
   (Cauza T-189/10)
   2010/C 179/77
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: GEA Group AG (Bochum, Germania) (reprezentanți: A. Kallmayer, I. du Mont și G. Schiffers, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea articolului 1 din decizia de modificare în măsura în măsura în care impune o amendă reclamantei;

               —

               cu titlu subsidiar, reducerea amenzii impuse reclamantei la articolul 1 din decizia de modificare;

               —

               obligarea Comisia Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă Decizia Comisiei C(2010) 727 final din 8 februarie 2010 care, printre altele, modifică în ceea ce o privește Decizia C(2009) 8682 final din 11 noiembrie 2009 în cauza COMP/38.589 — Stabilizatori termici (denumită în continuare „decizia de modificare”). Modificarea privește articolul 2 punctele 31 și 32 din Decizia Comisiei C(2009) 8682 final privind răspunderea solidară a reclamantei.
   Reclamanta invocă cinci motive în susținerea acțiunii sale.
   În primul rând, reclamanta invocă încălcarea dreptului său la apărare întrucât nu a fost nici ascultată, nici implicată în vreo altă modalitate în procedura care a precedat adoptarea deciziei de modificare. În al doilea rând, aceasta invocă motivarea insuficientă a deciziei de modificare, având în vedere că aceasta s-ar întemeia numai pe neluarea în considerare a limitei superioare care trebuie respectată prevăzută la articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1) și faptul că ar lipsi o motivare individuală în privința sa. În al treilea rând, reclamanta invocă lipsa temeiului juridic al deciziei de modificare, care ar fi devenit deja definitivă cu privire la anumiți destinatari sau ar face obiectul unor acțiuni în justiție. În al patrulea rând, reclamanta susține că modificarea amenzii în defavoarea sa ar fi nelegală. În sfârșit, aceasta invocă prescripția întrucât decizia de modificare ar fi fost pronunțată după expirarea termenului de prescripție prevăzut la articolul 25 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1/2003.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza T-211/08: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2011 — Putters International/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața serviciilor de mutări internaționale în Belgia — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor — Împărțirea pieței — Manipularea cererilor de ofertă — Încălcare unică și continuă — Amenzi — Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor — Gravitate — Durată” )

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/25

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2011 — Putters International/Comisia
   (Cauza T-211/08) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața serviciilor de mutări internaționale în Belgia - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor - Împărțirea pieței - Manipularea cererilor de ofertă - Încălcare unică și continuă - Amenzi - Orientările din 2006 privind calcularea amenzilor - Gravitate - Durată)
   2011/C 226/51
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Putters International NV (Cargovil, Belgia) (reprezentant: K. Platteau, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet și F. Ronkes Agerbeek, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2008) 926 final a Comisiei din 11 martie 2008 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/38.543 — Servicii de mutări internaționale), precum și, cu titlu subsidiar, o cerere de anulare sau de reducere a amenzii aplicate reclamantei

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Putters International NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza T-158/12: Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2014 — European Dynamics Belgium și alții/EMEA ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestări de servicii externe în domeniul aplicațiilor software — Decizie de clasare a ofertei unui ofertant pe poziția a doua în vederea unui contract în cascadă — Criterii de atribuire — Adăugarea unui criteriu de atribuire neprevăzut de documentele contractuale — Evaluarea unui criteriu de selecție în cadrul etapei de atribuire — Transparență” )

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/18

      Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2014 — European Dynamics Belgium și alții/EMEA
      (Cauza T-158/12) (1)

      (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestări de servicii externe în domeniul aplicațiilor software - Decizie de clasare a ofertei unui ofertant pe poziția a doua în vederea unui contract în cascadă - Criterii de atribuire - Adăugarea unui criteriu de atribuire neprevăzut de documentele contractuale - Evaluarea unui criteriu de selecție în cadrul etapei de atribuire - Transparență)
      (2014/C 71/30)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamanți: European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgia), European Dynamics Luxembourg SA (Ettelbrück, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) și European Dynamics UK Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMEA) (reprezentanți: T. Jabłoński și C. Maignen, agenți, asistați inițial de H.-G. Kamann și E. Arsenidou, ulterior de H.-G. Kamann și A. Dritsa, avocați)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei EMA/67882/2012 a EMA din 31 ianuarie 2012, de a clasa oferta reclamantelor pe locul al doilea în scopul semnării unui acord-cadru, în urma procedurii de cerere de ofertă EMA/2011/17/ICT privind prestarea de servicii externe în domeniul aplicațiilor software și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.

         Dispozitivul

                  1.

                  Respinge acțiunea.

                  2.

                  Obligă European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai și European Dynamics UK Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 184, 23.6.2012.


title: Cauza C-100/10: Acțiune introdusă la 23 februarie 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/29

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2010 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-100/10)
   2010/C 113/46
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și J. Sénéchal, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind auditul legal al conturilor anuale și al conturilor consolidate, de modificare a Directivelor 78/660/CEE și 83/349/CEE ale Consiliului și de abrogare a Directivei 84/253/CEE a Consiliului (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea dispozițiilor menționate către Comisie, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 53 din această directivă;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/43/CE a expirat la 28 iunie 2008. Or, la data introducerii prezentei acțiuni, pârâtul nu luase toate măsurile necesare pentru transpunerea directivei sau, în orice caz, nu informase Comisia în legătură cu acestea.

      (1)  JO L 157, p. 87, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 122.


title: Cauza C-524/12 P: Recurs introdus la 19 noiembrie 2012 de TeamBank AG Nürnberg împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 19 septembrie 2012 în cauza T-220/11, TeamBank AG Nürnberg/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/33

         Recurs introdus la 19 noiembrie 2012 de TeamBank AG Nürnberg împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 19 septembrie 2012 în cauza T-220/11, TeamBank AG Nürnberg/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-524/12 P)
   2013/C 9/56
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: TeamBank AG Nürnberg (reprezentant: D. Terheggen, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în tot a Hotărârii Tribunalului din 19 septembrie 2012, pronunțată în cauza T-220/11;

               —

               admiterea în tot a concluziilor formulate în primă instanță și cuprinse în cererea introductivă depusă la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul a aplicat în mod greșit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară (1), întrucât a considerat că există un risc de confuzie între semnele figurative „f@ir Credit” și „FERCREDIT”.
   În pofida opiniei Tribunalului, există o diferență clară care poate recunoscută din impresia de ansamblu produsă de ambele semne. În plus, trebuie să se aibă în vedere că semnele în litigiu prezintă o legătură cu serviciile financiare care, în mod obișnuit, produc efecte financiare considerabile în privința utilizatorilor acestora. Pentru acest motiv, trebuie să se prezume că utilizatorul mediu al acestor semne le examinează cu prudență și că recunoaște cu o mai mare probabilitate diferențele existente. Totuși, Tribunalul nu a examinat în mod suficient această împrejurare.
   În cadrul unei aprecieri corecte a acestei împrejurări, precum și a diferențelor de ansamblu dintre cele două semne s-ar putea ajunge la concluzia că nu există nicio similitudine relevantă între cele două semne.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-84/13: Acțiune introdusă la 14 februarie 2013 — Samsung SDI și alții/Comisia

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/32

         Acțiune introdusă la 14 februarie 2013 — Samsung SDI și alții/Comisia
   (Cauza T-84/13)
   2013/C 108/81
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Republica Coreea), Samsung SDI Germany GmbH (Berlin, Germania), Samsung SDI (Malaezia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Malaezia) (reprezentanți: G. Berrisch, avocat, D. Hull, Solicitor, și L.-A. Grelier, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               Anularea articolului 1 alineatul (2) și a articolului 2 alineatul (2) din Decizia C(2012) 8839 final a Comisiei din 5 decembrie 2012 în cazul COMP/39.437 — Tuburi pentru televizoare și pentru monitoare de calculator (decizia atacată), în măsura în care se referă la reclamante;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în parte a articolului 1 alineatul (2) din decizie, în măsura în care privește data de început și data de sfârșit a participării reclamantelor la încălcarea privind tuburile color pentru televizoare („CPT”) și reducerea amenzii aplicate reclamantelor la articolul 2 alineatul (2) din decizia atacată;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamantele invocă, referitor la încălcarea CPT, trei motive. Cu privire la încălcarea privind tuburile color pentru monitoare de calculator (CDT), reclamantele invocă trei motive.
   În ceea ce privește încălcarea CPT, reclamantele invocă următoarele motive:

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori în aplicarea articolului 101 TFUE, atunci când a concluzionat că a existat o încălcare unică și continuă care privește toate tipurile de CPT-uri, pe întreaga durată a încălcării și a practicilor care au avut loc în Asia.

               2.

               Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe săvârșirea de către Comisie a unei erori în stabilirea atât a datei de început, cât și a datei de sfârșit a participării reclamantelor la încălcarea CPT, care a determinat extinderea duratei totale a înțelegerii cu cel puțin 16 luni.

               3.

               Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, este întemeiat pe faptul că decizia Comisiei de a nu acorda reclamantelor reducerea maximă pe motive de clemență de 50 % se bazează pe fapte inexacte și este vădit eronată.

         În ceea ce privește încălcarea CDT, reclamantele invocă următoarele motive:

               1.

               Primul motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Orientărilor privind calcularea amenzilor (1), prin includerea vânzărilor CDT-urilor livrate Samsung Electronics în Europa în valoarea vânzărilor, în scopul calculării amenzii, deși concurența în ceea ce privește aceste vânzări s-a exercitat în întregime în Coreea.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea de către Comisie a Orientărilor privind calcularea amenzilor, prin utilizarea pentru calcularea amenzii a cifrei de afaceri medii anuale pe toată perioada încălcării, fapt prin care s-a abătut de la regula utilizării ultimului an complet al încălcării.

               3.

               Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că decizia Comisiei de a nu acorda reclamantelor reducerea maximă pe motive de clemență de 50 % se bazează pe date inexacte și este vădit eronată.

      (1)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).


title: Cauza C-71/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Qorti Kostituzzjonali (Malta) la 10 februarie 2012 — Vodafone Malta Limited și Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollatur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi și L-Awtorita' ta' Malta dwar il-Komunikazzjoni

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Qorti Kostituzzjonali (Malta) la 10 februarie 2012 — Vodafone Malta Limited și Mobisle Communications Limited/L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollatur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi și L-Awtorita' ta' Malta dwar il-Komunikazzjoni
   (Cauza C-71/12)
   2012/C 118/25
   Limba de procedură: malteza

      Instanța de trimitere

   Qorti Kostituzzjonali

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Vodafone Malta Limited și Mobisle Communications Limited

      Pârâți: L-Avukat Ġenerali, Il-Kontrollatur tad-Dwana, Il-Ministru tal-Finanzi și L-Awtorita' ta' Malta dwar il-Komunikazzjoni

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile Directivei 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) și în special articolele 12 și/sau 13 interzic statelor membre să impună o sarcină fiscală asupra operatorilor de telecomunicații mobile (denumiți în continuare „operatorii”), mai exact:

               (a)

               o taxă, denumită acciză, introdusă prin legislația națională,

               (b)

               calculată ca procent din plățile percepute de către operatorii de telefonie mobilă de la utilizatorii lor în schimbul serviciilor pe care le prestează, cu excepția acelor servicii scutite de lege,

               (c)

               plătită în mod individual operatorilor de telefonie mobilă de către utilizatorii acestora, această sumă fiind ulterior transferată de toți operatorii de servicii de telefonie mobilă către Kontrollur tad-Dwana și fiind datorată numai de operatori, iar nu de alte întreprinderi, inclusiv de cei care furnizează alte rețele și servicii de comunicații electronice?


title: Cauza C-484/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Općinski sud u Novom Zagrebu – Croația) – Ibrica Zulfikarpašić/Slaven Gajer [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 805/2004 — Titlu executoriu european pentru creanțele necontestate — Condițiile certificării ca titlu executoriu european — Noțiunea „instanță judecătorească” — Notar care a adoptat o ordonanță de executare în temeiul unui „înscris constatator al creanței” — Act autentic]

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/8

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 9 martie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Općinski sud u Novom Zagrebu – Croația) – Ibrica Zulfikarpašić/Slaven Gajer
   (Cauza C-484/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 805/2004 - Titlu executoriu european pentru creanțele necontestate - Condițiile certificării ca titlu executoriu european - Noțiunea „instanță judecătorească” - Notar care a adoptat o ordonanță de executare în temeiul unui „înscris constatator al creanței” - Act autentic])
   (2017/C 144/10)
   Limba de procedură: croata

      Instanța de trimitere

   Općinski sud u Novom Zagrebu

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Ibrica Zulfikarpašić

      Pârât: Slaven Gajer

      Dispozitivul

               1)

               Regulamentul (CE) nr. 805/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui titlu executoriu european pentru creanțele necontestate trebuie interpretat în sensul că, în Croația, notarii, atunci când acționează în cadrul competențelor ce le sunt conferite prin dreptul național în procedurile de executare silită în temeiul unui „înscris constatator al creanței”, nu se încadrează în sfera noțiunii „instanță judecătorească” în sensul acestui regulament.

               2)

               Regulamentul nr. 805/2004 trebuie interpretat în sensul că o ordonanță de executare adoptată în Croația de un notar în temeiul unui „înscris constatator al creanței” și care nu a făcut obiectul unei contestații nu poate fi certificată ca titlu executoriu european din moment ce nu privește o creanță necontestată în sensul articolului 3 alineatul (1) din acest regulament.

      (1)  JO C 389, 23.11.2015


title: Cauza T-377/06: Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2011 — Comap/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Sectorul fitingurilor din cupru și din aliaj de cupru — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Durata participării la încălcare — Amenzi — Stabilirea cuantumului de plecare al amenzii — Proporționalitate” )

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/19

         Hotărârea Tribunalului din 24 martie 2011 — Comap/Comisia
   (Cauza T-377/06) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Sectorul fitingurilor din cupru și din aliaj de cupru - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Durata participării la încălcare - Amenzi - Stabilirea cuantumului de plecare al amenzii - Proporționalitate)
   2011/C 145/28
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comap SA (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial A. Wachsmann și C. Pommiès, ulterior A. Wachsmann și D. Nourissier și în final A. Wachsmann și S. de Guigné, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Nijenhuis și V. Bottka, agenți, asistați de N. Coutrelis, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare parțială a Deciziei C(2006) 4180 a Comisiei din 20 septembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/F-1/38.121 — Fitinguri), precum și o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia menționată

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comap SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza C-250/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 29 mai 2015 – Vivium SA/Belgische Staat

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgia) la 29 mai 2015 – Vivium SA/Belgische Staat
   (Cauza C-250/15)
   (2015/C 262/12)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Vivium SA

      Pârât: Belgische Staat

      Întrebarea preliminară

   Dreptul Uniunii Europene și, în special, principiile efectivității și echivalenței se opun aplicării unei legislații a unui stat membru în temeiul căreia căile de atac administrative sau jurisdicționale, deschise împotriva actelor și regulamentelor autorităților administrative care se întemeiază pe o dispoziție de drept național, nu sunt redeschise dacă printr-o hotărâre a Curții de Justiție a Uniunii Europene, în temeiul articolului 267 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (ex-articolul 234 CE), se decide că o dispoziție de drept național este contrară dreptului Uniunii, în timp ce orice persoană interesată poate introduce o acțiune în anularea unei dispoziții de drept național în fața Curții Constituționale naționale, dacă o hotărâre a Curții Constituționale, pronunțată ca urmare a unei întrebări preliminare a unei instanțe naționale, a stabilit că această dispoziție de drept național este contrară Constituției, iar hotărârea Curții Constituționale de declarare a nulității în această acțiune redeschide căile de atac administrative și jurisdicționale deschise împotriva actelor și regulamentelor autorităților administrative întemeiate pe respectiva dispoziție de drept național anulată?


title: Cauza C-115/07: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/27/CE — Medicamente brevetate — Medicamente de uz uman — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/5

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-115/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/27/CE - Medicamente brevetate - Medicamente de uz uman - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2007/C 283/07)
   Limba de procedură: ceha
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și M. Šimerdová, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă (reprezentant: T. Boček, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 136, p. 34)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, Republica Cehă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din această directivă.

               2)

               Obligă Republica Cehă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 95, 28.4.2007.


title: Cauza C-332/12: Ordonanța președintelui Curții din 4 ianuarie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/19

         Ordonanța președintelui Curții din 4 ianuarie 2013 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-332/12) (1)

   2013/C 108/50
   Limba de procedură: polona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 287, 22.9.2012.


title: Cauza F-1/10: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 14 decembrie 2010 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Asigurări sociale — Asigurare de boală — Cereri de rambursare a cheltuielilor medicale — Lipsă a unui act care lezează — Inadmisibilitate — Lipsă a motivării)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/62

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (judecător unic) din 14 decembrie 2010 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-1/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Asigurări sociale - Asigurare de boală - Cereri de rambursare a cheltuielilor medicale - Lipsă a unui act care lezează - Inadmisibilitate - Lipsă a motivării)
   2011/C 30/121
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și C. Berardis-Kayser, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Anularea deciziei prin care se refuză rambursarea în proporție de 100 % a cheltuielilor medicale efectuate de reclamant

      Dispozitivul

               1.

               Anulează deciziile implicite prin care Comisia Europeană a respins cererile domnului Marcuccio din 25 decembrie 2008 prin care se solicita rambursarea în proporția normală a anumitor cheltuieli medicale.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010, p. 52.


title: Cauza T-116/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2009 — Wieland-Werke/Comisia ( Concurență — Înțelegeri — Piața tuburilor industriale din cupru — Decizie privind constatarea unei încălcări a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și repartizarea pieței — Amenzi — Principiul legalității sancțiunilor — Dimensiunea pieței relevante — Efect descurajator — Durata încălcării — Cooperare )

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2009 — Wieland-Werke/Comisia
   (Cauza T-116/04) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Piața tuburilor industriale din cupru - Decizie privind constatarea unei încălcări a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și repartizarea pieței - Amenzi - Principiul legalității sancțiunilor - Dimensiunea pieței relevante - Efect descurajator - Durata încălcării - Cooperare”)
   2009/C 153/60
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Wieland-Werke AG (Ulm, Germania) (reprezentanți: R. Bechtold și U. Soltész, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial É. Gippini Fournier și H. Gading, ulterior É. Gippini Fournier, O. Weber și K. Mojzesowicz, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare sau de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei în temeiul articolului 2 litera (a) din Decizia C (2003) 4820 final a Comisiei din 16 decembrie 2003 privind o procedură de aplicare a articolului 81 (CE) și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cauza COMP/E 1/38.240 — Tuburi industriale).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Wieland-Werke AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 118, 30.4.2004.


title: Cauza T-24/09: Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — Biocaps/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/50

         Acțiune introdusă la 21 ianuarie 2009 — Biocaps/Comisia
   (Cauza T-24/09)
   (2009/C 55/89)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Biocaps (Orsay, Franța) (reprezentanți: Y.-R. Guillou, H. Speyart și T. Verstraeten, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei în litigiu și

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta, entitate juridică responsabilă cu exploatarea laboratorului Champagnat Desmoulins Philippakis solicită anularea Deciziei C(2008) 6524 a Comisiei din 29 octombrie 2008 prin care Comisia dispusese, în temeiul articolului 20 alineatul (4) din Regulamentul nr. 1/2003 (1), ca laboratorul menționat, precum și toate entitățile controlate direct sau indirect de acesta să se supună unei inspecții având ca obiect participarea acestora la și/sau punerea în aplicare eventuală a unor acorduri și practici concertate contrare dispozițiilor articolelor 81 CE și/sau 82 CE.
   Acest comportament s-ar fi manifestat mai ales sub forma unor decizii prin care se urmărea împiedicarea farmaciștilor și/sau a persoanelor juridice să intre pe piața serviciilor de analize de biologie medicală, restrângerea activității acestora pe piață sau excluderea acestora de pe piață.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic întemeiat pe încălcarea principiului potrivit căruia deciziile instituțiilor comunitare trebuie adresate unor entități care au personalitate juridică, întrucât destinatarul deciziei în litigiu nu mai exista la momentul adoptării deciziei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-598/12: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/8

         Acțiune introdusă la 20 decembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-598/12)
   2013/C 79/14
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Hetsch, O. Beynet și K. Herrmann, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare punerii în aplicare a articolului 2 punctele 1, 22, 32 și 33, a articolului 3 alineatele (7), (8) și (13), a articolului 6 alineatele (1) și (3), (9)-(11), (13), (14) și (17)-(23), a articolului 16 alineatele (1) și (2), a articolului 26 alineatul (2) literele (b), (c) și (d), a treia și a patra teză, a articolelor 29 și 38 alineatele (1)-(4), a articolului 39 alineatele (1)-(4), și a articolului 40 alineatele (1)-(3) și (5)-(7), precum și a punctelor 1 și 2 din anexa I la Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (1) și, în orice caz, prin neinformarea Comisiei cu privire la adoptarea acestor dispoziții, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 alineatul (1) din directiva menționată,

               —

               obligarea Republicii Polone, în temeiul articolului 260 alineatul (3) TFUE la plata unei penalități cu titlu cominatoriu de 84 378,24 euro pe zi începând cu data pronunțării hotărârii în prezenta cauză pentru neîndeplinirea obligației de a comunica măsurile de transpunere a Directivei 2009/72/CE.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2009/72/CE a expirat la 3 martie 2011.

      (1)  JO L 211, p. 55.


title: Cauza T-410/08: Acțiune introdusă la 30 Septembrie 2008 — GEMA/Comisia

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/39

         Acțiune introdusă la 30 Septembrie 2008 — GEMA/Comisia
   (Cauza T-410/08)
   (2008/C 313/70)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Berlin, Germania) (reprezentanți: R. Bechtold și I. Brinker, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în conformitate cu articolul 231 primul paragraf CE, a articolului 3, a articolului 4 alineatul (2) și — în măsura în care se referă la articolul 3 — a articolului 4 alineatul (3) din Decizia Comisiei din 16 iulie 2008, în măsura în care aceasta o privește pe reclamantă;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată în conformitate cu articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente
   Acțiunea privește Decizia Comisiei din 16 iulie 2008 în cauza COMP/C2/38.698 — CISAC, prin care Comisia a declarat că practicile concertate în legătură cu concesiunea reciprocă a drepturilor de autor asupra operelor muzicale între societățile de gestiune colectivă membre ale Confederației Internaționale a Societăților de Autori și Compozitori (asociație internațională care reunește societățile de gestiune colectivă — CISAC) sunt incompatibile cu articolul 81 CE și cu articolul 53 din Acordul privind SEE. Reclamanta contestă afirmația privind existența unei practici concertate, cuprinsă în articolul 3, și obligația de a înceta încălcarea, care rezultă din articolul 4 alineatele (2) și (3) din decizie.
   Reclamanta invocă patru motive în susținerea acțiunii.
   În primul rând, reclamanta susține că Decizia Comisiei nu îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1). Potrivit reclamantei, decizia încalcă principiul legalității, întrucât din aceasta nu rezultă cu claritate comportamentele care sunt interzise, întrucât decizia conține contradicții și, în afară de aceasta, este contrară practicii administrative a Comisiei. În plus, reclamanta critică o încălcare a principiului proporționalității, precum și un abuz de putere, întrucât, în adoptarea deciziei, Comisia s-a orientat după considerații care nu au nicio legătură cu criteriile relevante de dreptul concurenței și, în acest fel, și-a depășit competențele.
   În al doilea rând, potrivit reclamantei, Comisia a săvârșit o eroare fundamentală de procedură prin faptul că și-a motivat în mod necorespunzător decizia, contravenind astfel obligației care îi revine în conformitate cu articolul 253 CE.
   În al treilea rând, reclamanta susține că decizia se întemeiază pe o eroare vădită de drept și de apreciere, întrucât Comisia a dedus existența unei practici concertate numai din structura pieței și, prin aceasta, a inversat în mod nepermis, în dauna reclamantei, sarcina probei prevăzută de lege.
   În al patrulea rând, potrivit reclamantei, Comisia a presupus în mod eronat că a fost săvârșită o încălcare a articolului 81 CE, întrucât a ignorat că acordarea de drepturi limitate la teritoriul național în acordurile de reprezentare reciprocă încheiate între membrii CISAC conform contractului-tip CISAC este un element esențial și indispensabil în gestiunea colectivă a drepturilor la nivel internațional și expresia principiului teritorialității, general recunoscut în domeniul dreptului de autor, și prin urmare nu reprezintă o restrângere a concurenței în sensul articolului 81 CE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).


title: Cauza C-32/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Ungaria) la 21 ianuarie 2011 — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (succesor în drepturi al Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)/Gazdasági Versenyhivatal

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága (Ungaria) la 21 ianuarie 2011 — Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (succesor în drepturi al Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)/Gazdasági Versenyhivatal
   (Cauza C-32/11)
   2011/C 145/04
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Magyar Köztársaság Legfelsőbb Bírósága

      Părțile din acțiunea principală

      Recurente: Allianz Hungária Biztosító Zrt., Generali-Providencia Biztosító Zrt., Gépjármű Márkakereskedők Országos Szövetsége, Magyar Peugeot Márkakereskedők Biztosítási Alkusz Kft., Paragon-Alkusz Zrt. (succesor în drepturi al Magyar Opelkereskedők Bróker Kft.)

      Intimat: Gazdasági Versenyhivatal

      Întrebarea preliminară

   Pot fi considerate acorduri contrare articolului 101 alineatul (1) TFUE (care au ca obiect sau efect împiedicarea, restrângerea sau denaturarea concurenței în cadrul pieței interne) acele acorduri bilaterale încheiate între o societate de asigurare și anumite service-uri sau între o societate de asigurare și o asociație a service-urilor în temeiul cărora tariful orar de reparație plătit service-ului de societatea de asigurare pentru repararea autovehiculelor asigurate la aceasta depinde, printre alți factori, de numărul și de procentul de asigurări semnate cu societatea de asigurare prin intermediul service-ului, care acționează în calitate de agent de asigurări al respectivei societăți de asigurare?


title: Cauza C-170/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 septembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron/Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, fostă Fortis NV [Regulamentul (CE) nr. 1206/2001 — Cooperare în domeniul obținerii de probe în materie civilă sau comercială — Domeniu de aplicare material — Audiere de către o instanță a unui stat membru a unui martor care este parte în procedura principală și care are reședința în alt stat membru — Posibilitate de a cita o parte ca martor în fața instanței competente potrivit dreptului statului membru al instanței respective]

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/8

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 septembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron/Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, fostă Fortis NV
      (Cauza C-170/11) (1)

      (Regulamentul (CE) nr. 1206/2001 - Cooperare în domeniul obținerii de probe în materie civilă sau comercială - Domeniu de aplicare material - Audiere de către o instanță a unui stat membru a unui martor care este parte în procedura principală și care are reședința în alt stat membru - Posibilitate de a cita o parte ca martor în fața instanței competente potrivit dreptului statului membru al instanței respective)
      (2012/C 331/12)
      Limba de procedură: olandeza

         Instanța de trimitere

      Raad der Nederlanden

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamanți: Maurice Robert Josse Marie Ghislain Lippens, Gilbert Georges Henri Mittler, Jean Paul François Caroline Votron

         Pârâți: Hendrikus Cornelis Kortekaas, Kortekaas Entertainment Marketing BV, Kortekaas Pensioen BV, Dirk Robbard De Kat, Johannes Hendrikus Visch, Euphemia Joanna Bökkerink, Laminco GLD N-A, Ageas NV, fostă Fortis NV

         Obiectul

      Cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden — Interpretarea articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1206/2001 al Consiliului din 28 mai 2001 privind cooperarea între instanțele statelor membre în domeniul obținerii de probe în materie civilă sau comercială (JO L 174, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 138) — Domeniu de aplicare — Audierea de către instanțele olandeze a unor martori care sunt de asemenea părți la acțiunea principală și care nu sunt rezidenți în Țările de Jos — Drept procesual național

         Dispozitivul

      Dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1206/2001 al Consiliului din 28 mai 2001 privind cooperarea între instanțele statelor membre în domeniul obținerii de probe în materie civilă sau comercială, în special articolul 1 alineatul (1) din acesta, trebuie interpretate în sensul că instanța competentă a unui stat membru care dorește să audieze ca martor o parte care are reședința în alt stat membru are posibilitatea, pentru a efectua o astfel de audiere, să citeze această parte în fața sa și să o audieze în conformitate cu dreptul statului membru al instanței respective.

         (1)  JO C 179 din 18.06.2011.


title: Cauza F-141/11: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/25

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-141/11)
   2012/C 65/50
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite a Comisiei prin care se refuză cererea reclamantului de a i se plăti restanțele de remunerație datorate pentru lunile septembrie-decembrie 2010 și ianuarie 2011

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea fiecăreia dintre următoarele cinci decizii de respingere ale Comisiei sau care îi pot fi atribuite în orice caz, indiferent dacă este vorba despre o respingere parțială sau totală, a pretențiilor reclamantului cuprinse în următoarele cinci cereri: 1a) decizie de respingere a pretențiilor reclamantului cuprinse în cererea trimisă AIPN la 5 octombrie 2010; 1b) decizie de respingere, parțială sau totală, a pretențiilor reclamantului cuprinse în cererea trimisă AIPN la 2 noiembrie 2010; 1c) decizie de respingere, parțială sau totală, a pretențiilor reclamantului cuprinse în cererea trimisă AIPN la 6 decembrie 2010; 1d) decizie de respingere, parțială sau totală, a pretențiilor reclamantului cuprinse în cererea trimisă AIPN la 3 ianuarie 2011; 1e) decizie de respingere, parțială sau totală, a pretențiiilor reclamantului cuprinse în cererea trimisă AIPN la 3 februarie 2011;

               —

               declararea inexistenței ex lege, dacă este necesar, a notei înregistrate la 28 februarie 2011 sub referința Ares(2011)217354;

               —

               anularea fiecăreia dintre următoarele cinci decizii ale Comisiei sau care îi pot fi atribuite în orice caz de respingere a reclamațiilor introduse de reclamant, indiferent dacă este vorba despre o respingere parțială sau totală: 3a) decizie de respingere a reclamației din 26 aprilie 2011, introdusă împotriva deciziei de respingere a cererii din 5 octombrie 2010; 3b) decizie de respingere, parțială sau totală, a reclamației din 23 mai 2011; 3c) decizie de respingere, parțială sau totală, a reclamației din 20 iunie 2011; 3d) decizie de respingere, parțială sau totală, a reclamației din 24 iunie 2011; 3e) decizie de respingere, parțială sau totală, a reclamației din 23 iulie 2011;

               —

               anularea notei având referința HR.D.21MB/ac Ares(2011)941139 din 8 august 2011;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-273/09: Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2012 — Associazione „Giùlemanidallajuve” /Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Abuz de poziție dominantă — Respingerea plângerii — Interes legitim — Interes comunitar — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/27

         Ordonanța Tribunalului din 19 martie 2012 — Associazione „Giùlemanidallajuve”/Comisia
   (Cauza T-273/09) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Abuz de poziție dominantă - Respingerea plângerii - Interes legitim - Interes comunitar - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2012/C 151/43
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Associazione «Giùlemanidallajuve» (Cerignola, Italia) (reprezentanți: L. Misson, G. Ernes și A. Pel, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouquet și V. Di Bucci, agenți, asistați de J. Derenne, avocat)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zürich, Elveția) (reprezentanți: A. Barav și D. Reymond, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 3916 a Comisiei din 12 mai 2009, adoptată în temeiul articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei și prin care se respinge, pentru lipsa unui interes legitim și a unui interes comunitar, plângerea depusă de reclamantă în legătură cu încălcări ale articolelor 81 CE și 82 CE pretins săvârșite de Federazione italiana giuoco calcio, de Comitato olimpico nazionale italiano, de Union of European Football Associations și de Fédération Internationale de football association, în cadrul sancțiunilor aplicate Juventus Football Club SpA din Torino (Italia) (cazul COMP/39464 — Supporters Juventus Torino/FIGC CONI UEFA FIFA)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Associazione „Giùlemanidallajuve” la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

               3.

               Fédération internationale de football association (FIFA) suportă propriile cheltuieli de judecată

      (1)  JO C 244, 10.10.2009.


title: Cauza T-552/13: Hotărârea Tribunalului din 23 octombrie 2015 – Oil Turbo Compressor/Consiliul („Acțiune în anulare — Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețare a fondurilor — Termen de introducere a acțiunii — Tardivitate — Inadmisibilitate — Cerere de despăgubiri — Inadmisibilitate”)

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/25

         Hotărârea Tribunalului din 23 octombrie 2015 – Oil Turbo Compressor/Consiliul
   (Cauza T-552/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețare a fondurilor - Termen de introducere a acțiunii - Tardivitate - Inadmisibilitate - Cerere de despăgubiri - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 414/31)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) (Teheran, Iran) (reprezentant: K. Kleinschmidt, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și J.-P. Hix, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului din 1 decembrie 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11) și a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), în măsura în care aceste regulamente o privesc pe reclamantă, și, pe de altă parte, o cerere de despăgubiri

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Oil Turbo Compressor Co. (Private Joint Stock) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 359, 7.12.2013.


title: Cauza C-504/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky la 21 octombrie 2010 (Republica Slovacă) — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

text:
               12.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky la 21 octombrie 2010 (Republica Slovacă) — Tanoarch s.r.o./Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky
   (Cauza C-504/10)
   2011/C 46/02
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Tanoarch s.r.o.

      Pârâtă: Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky

      Întrebările preliminare

               1.

               Este conformă cu articolul 2 punctul 1 din A șasea directivă 77/388/CEE (1) a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată o dispoziție potrivit căreia o persoană impozabilă poate deduce din impozitul datorat impozitul aferent bunurilor și serviciilor utilizate în scopul desfășurării activității sale economice ca persoană impozabilă, în cazul în care impozitul îi este aplicat acesteia de o altă persoană impozabilă, pe teritoriul național, pentru bunuri și servicii care îi sunt furnizate sau trebuie sa-i fie furnizate, dacă recurenta, în calitate de cosolicitant al înregistrării unei invenții pentru care încă nu s-a eliberat brevetul, este titulara ex lege a dreptului de utilizare în mod autonom a serviciului cumpărat [în cazul în care este vorba despre] o invenție care este obiectul unui brevet în ansamblul său?

               2.

               În lumina celei de A șasea directive, este întemeiată interpretarea potrivit căreia dreptul ex lege preexistent al persoanei impozabile asupra exploatării autonome a brevetului determină imposibilitatea juridică de a utiliza serviciul pentru a furniza bunuri și servicii în calitate de persoană impozabilă și, prin aceasta, se ajunge la epuizarea juridică a serviciului achiziționat?

               3.

               Împrejurarea potrivit căreia, într-o situație precum aceea din acțiunea principală, invenția este încă nebrevetată și se transferă doar cote din aceasta este de natură să determine configurarea unui abuz de dreptul persoanei impozabile de a deduce TVA-ul achitat în amonte, conform deciziei Curții de Justiție a Uniunii Europene din 21 februarie 2006 în cauza C-255/02, Halifax plc. și alții?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza C-294/08: Ordonanța președintelui Curții din 2 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/35

         Ordonanța președintelui Curții din 2 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-294/08) (1)

   2009/C 141/68

      Limba de procedură: ceha

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008.


title: Cauza T-240/15: Acțiune introdusă la 18 mai 2015 – Grupo Bimbo/OAPI (Formă de bare cu patru cercuri)

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/45

         Acțiune introdusă la 18 mai 2015 – Grupo Bimbo/OAPI (Formă de bare cu patru cercuri)
   (Cauza T-240/15)
   (2015/C 236/60)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Grupo Bimbo, SAB de CV (Ciudad de Mexico, Mexic) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marcă comunitară tridimensională (Formă de bare cu patru cercuri) – cererea de înregistrare nr. 12 551 867

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 martie 2015 în cauza R 1602/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate, întrucât este nelegală și încalcă dispozițiile juridice în vigoare privind marca comunitară; pronunțarea unei hotărâri conform pretențiilor cuprinse în cerere, având în vedere caracterul distinctiv intrinsec suficient al mărcii tridimensionale solicitate, dispunându-se admiterea cererii de înregistrare a unei mărci comunitare tridimensionale nr. 1 2 5 51  867 pentru produse din clasele 5, 29 și 30 din Clasificarea Internațională în ansamblul său;

               —

               obligarea persoanei care a formulat opoziția la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură și la restituirea taxelor plătite OAPI aferente căii de atac și onorariilor corespunzătoare.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-104/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 martie 2009 –Arpaillange și alții/Comisia (Funcție publică — Agenți contractuali — Recrutare — Încadrare — Foști experți individuali — Diplomă — Experiență profesională — Excepție de nelegalitate)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/36

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 12 martie 2009 –Arpaillange și alții/Comisia
   (Cauza F-104/06) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Recrutare - Încadrare - Foști experți individuali - Diplomă - Experiență profesională - Excepție de nelegalitate)
   2009/C 102/51
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Joséphine Arpaillange și alții (Santiago, Chile) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și G. Berscheid, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: I. Sulce și B. Driessen, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea deciziilor autorității abilitate să încheie contracte de stabilire a condițiilor de angajare a reclamanților, astfel cum reies acestea din contractele lor de agent contractual, în măsura în care numărul de ani de experiență profesională care le este recunoscut de autoritatea abilitată să încheie contracte este inferior numărului de ani de experiență profesională efectiv acumulați de reclamanți și, pe de altă parte, o cerere de daune interese.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 261, 28.10.2006, p. 35.


title: Cauza C-65/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal du travail de Nivelles (Belgia) la 10 februarie 2014 – Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

text:
               28.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de tribunal du travail de Nivelles (Belgia) la 10 februarie 2014 – Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
   (Cauza C-65/14)
   2014/C 129/16
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal du travail de Nivelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Charlotte Rosselle

      Pârâte: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)

      Intervenientă voluntară: Institut pour l'Egalité des Femmes et des Hommes (IEFH)

      Întrebarea preliminară

   Titlul III capitolul III secțiunile 1 și 2 din Decretul regal din 3 iulie 1996 de punere în executare a Legii privind asigurarea obligatorie pentru sănătate și indemnizații, coordonată la 14 iulie 1994, încalcă Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează și Directiva 2006/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) prin faptul că nu prevede o scutire de stagiu pentru funcționarul public disponibilizat pentru interese personale care se află în concediu de maternitate, în condițiile în care această scutire este prevăzută pentru funcționarul public demisionar și pentru funcționarul public concediat?


title: Cauza C-75/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Austria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Cetățenia Uniunii — Drept de circulație și de ședere — Articolele 20 TFUE și 21 TFUE — Discriminare pe motiv de cetățenie sau naționalitate — Articolul 18 TFUE — Directiva 2004/38/CE — Articolul 24 — Derogare — Domeniu de aplicare — Stat membru în care beneficiază de tarife de transport reduse numai studenții ai căror părinți primesc alocații familiale în statul respectiv)

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 octombrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-75/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Cetățenia Uniunii - Drept de circulație și de ședere - Articolele 20 TFUE și 21 TFUE - Discriminare pe motiv de cetățenie sau naționalitate - Articolul 18 TFUE - Directiva 2004/38/CE - Articolul 24 - Derogare - Domeniu de aplicare - Stat membru în care beneficiază de tarife de transport reduse numai studenții ai căror părinți primesc alocații familiale în statul respectiv)
   2012/C 366/16
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Kreuschitz și D. Roussanov, agenți)

      Pârâtă: Republica Austria (reprezentanți: C. Pesendorfer și M. Fruhmann, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea art. 18 TFUE, 20 TFUE și 21 TFUE, precum și a art. 24 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56) — Contracte având ca obiect vânzarea de titluri de transport cu tarif redus către studenți, încheiate între diferitele entități ale unui stat membru și diferitele întreprinderi de transport public — Excluderea de la dreptul de a beneficia de astfel de reduceri a studenților ai căror părinți nu au dreptul la alocații familiale în acest stat

      Dispozitivul

               1.

               Prin acordarea, în principiu, de tarife de transport reduse numai studenților ai căror părinți primesc alocații familiale din partea statului austriac, Republica Austria nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor coroborate ale articolelor 18 TFUE, 20 TFUE și 21 TFUE, precum și ale articolului 24 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE.

               2.

               Obligă Republica Austria la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 130, 30.4.2011.


title: Cauza C-282/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Polonia) la 10 iunie 2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart” sp. z o.o./Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla

text:
               26.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Rejonowy w Rzeszowie (Polonia) la 10 iunie 2014 – Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart” sp. z o.o./Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   (Cauza C-282/14)
   (2015/C 171/10)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Rejonowy w Rzeszowie

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Przedsiębiorstwo Produkcyjno-Handlowo-Usługowe „Stylinart” sp. z o.o.

      Pârâţi: Skarb Państwa – Wojewoda Podkarpacki, Skarb Państwa – Prezydent Miasta Przemyśla
   Prin Ordonanța din 11 decembrie 2014, Curtea de Justiție a Uniunii Europene a decis că este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Sąd Rejonowy w Rzeszowie.


title: Cauza C-209/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče – Slovenia) – NLB Leasing d.o.o./Republika Slovenija [Trimitere preliminară — TVA — Directiva 2006/112/CE — Livrare de bunuri sau prestare de servicii — Contract de leasing — Restituirea către finanțator a unui bun imobil care face obiectul unui contract de leasing — Noțiunea „anulare, refuz sau neplată totală sau parțială” — Dreptul finanțatorului la reducerea bazei impozabile — Dublă impozitare — Prestații distincte — Principiul neutralității fiscale]

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/10

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 iulie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Vrhovno sodišče – Slovenia) – NLB Leasing d.o.o./Republika Slovenija
   (Cauza C-209/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - TVA - Directiva 2006/112/CE - Livrare de bunuri sau prestare de servicii - Contract de leasing - Restituirea către finanțator a unui bun imobil care face obiectul unui contract de leasing - Noțiunea „anulare, refuz sau neplată totală sau parțială” - Dreptul finanțatorului la reducerea bazei impozabile - Dublă impozitare - Prestații distincte - Principiul neutralității fiscale])
   (2015/C 294/13)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Vrhovno sodišče

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: NLB Leasing d.o.o.

      Pârâtă: Republika Slovenija

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 2 alineatul (1), articolul 14 și articolul 24 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că, în situația în care un contract de leasing privind un imobil prevede fie transferul proprietății în favoarea utilizatorului la scadența acestui contract, fie punerea la dispoziție în favoarea utilizatorului a atributelor esențiale ale proprietății asupra acestui imobil, utilizatorului respectiv transferându-i-se majoritatea avantajelor și a riscurilor inerente dreptului de proprietate asupra imobilului, iar valoarea actualizată a ratelor fiind practic identică cu valoarea de piață a bunului, operațiunea care rezultă dintr-un astfel de contract trebuie să fie asimilată unei operațiuni de achiziție a unui bun de capital.

               2)

               Articolul 90 alineatul (1) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că nu permite unei persoane impozabile să reducă baza sa de impozitare atunci când aceasta din urmă a încasat efectiv toate plățile în schimbul prestației pe care a furnizat-o sau atunci când, fără să fi intervenit rezoluțiunea ori anularea contractului, cealaltă parte la contract nu mai datorează prețul convenit.

               3)

               Principiul neutralității fiscale trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca, pe de o parte, o prestație de leasing care privește bunuri imobile și, pe de altă parte, cesiunea acestor bunuri imobile către un terț (față de contractul de leasing) să facă obiectul unei impozitări distincte în scopuri de taxă pe valoarea adăugată, în măsura în care aceste operațiuni nu pot fi considerate că formează o prestație unică, aspect care trebuie apreciat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 202, 30.6.2014.


title: Cauza T-293/13: Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2014 – Theophilou/Comisia și BCE ( „Acțiune în anulare și în despăgubire — Program de susținere a stabilității în Cipru — Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și MES — Competența Tribunalului — Legătură de cauzalitate — Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/31

         Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2014 – Theophilou/Comisia și BCE
   (Cauza T-293/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare și în despăgubire - Program de susținere a stabilității în Cipru - Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și MES - Competența Tribunalului - Legătură de cauzalitate - Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată”))
   (2015/C 026/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: Christos Theophilou (Nicosia, Cipru) și Eleni Theophilou (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: C. Paschalides, solicitor, și A. Paschalides, avocat)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders și J.-P. Keppenne, agenți) și Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan și F. Athanasiou, agenți, asistați de W. Bussian, de W. Devroe și de D. Arts, avocați)

      Obiectul

   În primul rând, cerere de anulare a punctelor 1.23-1.27 din Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și Mecanismul european de stabilitate (MES) la 26 aprilie 2013 și, în al doilea rând, cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit de reclamanți ca urmare a includerii punctelor 1.23-1.27 din Protocolul de acord în acesta din urmă și a unei încălcări a obligației de supraveghere a Comisiei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Christos Theophilou și doamna Eleni Theophilou sunt obligați să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Banca Centrală Europeană (BCE).

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza C-22/07: Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 30 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/24

         Ordonanța președintelui Camerei a opta a Curții din 30 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-22/07) (1)

   (2008/C 92/48)

      Limba de procedură: spaniola

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza C-562/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 iulie 2012 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor — Articolul 56 TFUE — Reglementare germană în materie de asigurare pentru dependență — Prestații în natură de îngrijire la domiciliu excluse în cazul unei șederi într un alt stat membru — Nivel inferior al prestațiilor în numerar exportabile — Nerambursarea costurilor legate de închirierea de echipamente de îngrijire în alte state membre)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 iulie 2012 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-562/10) (1)

   (Acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor - Articolul 56 TFUE - Reglementare germană în materie de asigurare pentru dependență - Prestații în natură de îngrijire la domiciliu excluse în cazul unei șederi într un alt stat membru - Nivel inferior al prestațiilor în numerar exportabile - Nerambursarea costurilor legate de închirierea de echipamente de îngrijire în alte state membre)
   2012/C 287/08
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F.W. Bulst și I. Rogalski, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și J. Möller, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 56 TFUE — Reglementare națională în materia asigurărilor pentru dependență care, în cazul unei șederi temporare a asiguratului în alt stat membru, limitează la șase săptămâni dreptul la alocația pentru dependență, prin excluderea rambursării cheltuielilor legate de închirierea echipamentelor pentru îngrijire, și care prevede că prestațiile de asistență în natură, efectuate în statul membru de ședere, nu beneficiază de aceeași cotă de rambursare decât dacă sunt efectuate în Germania

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 63, 26.2.2011


title: Cauza T-570/10: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Environmental Manufacturing/OAPI — Wolf (Reprezentarea unui cap de lup) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative care reprezintă un cap de lup — Mărci naționale și internaționale figurative anterioare WOLF Jardin și Outils WOLF — Motive relative de refuz — Atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui mărcii anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/14

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Environmental Manufacturing/OAPI — Wolf (Reprezentarea unui cap de lup)
   (Cauza T-570/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare figurative care reprezintă un cap de lup - Mărci naționale și internaționale figurative anterioare WOLF Jardin și Outils WOLF - Motive relative de refuz - Atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui mărcii anterioare - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 200/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Environmental Manufacturing LLP (Stowmarket, Regatul Unit) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister și M. Atkins, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Société Elmar Wolf (Wissembourg, Franța) (reprezentant: N. Boespflug, avocat)

      Obiectul

   Acțiune în anulare formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 6 octombrie 2010 (cauza R 425/2010-2) privind o procedură de opoziție între Société Elmar Wolf și Environmental Manufacturing LLP

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Environmental Manufacturing LLP la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 63, 26.2.2011.


title: Cauza T-455/15: Acțiune introdusă la 10 august 2015 – Vitra Collections/OAPI – Consorzio Origini (Forma unui scaun)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/48

         Acțiune introdusă la 10 august 2015 – Vitra Collections/OAPI – Consorzio Origini (Forma unui scaun)
   (Cauza T-455/15)
   (2015/C 320/66)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vitra Collections AG (Muttenz, Elveția) (reprezentant: V. von Bomhard, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Consorzio Origini (Florența, Italia)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară tridimensională (Forma unui scaun) – marca comunitară nr. 182 451

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 18/03/2015 în cauza R 664/2011-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 75 prima teză din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) punctul (iii) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-131/07: Acțiune introdusă la 24 aprilie 2007 — Mohr & Sohn/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/25

         Acțiune introdusă la 24 aprilie 2007 — Mohr & Sohn/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-131/07)
   (2007/C 155/50)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Paul Mohr & Sohn, Baggerei und Schiffahrt [Niederwalluf (Rhg), Germania] (reprezentant: F.von Waldstein, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei pârâtei din 28 februarie 2007 și obligarea Comisiei să dispună aprobarea unei excepții în favoarea reclamantei pentru macaraua plutitoare „Niclas” potrivit articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 718/1999 al Consiliului din 29 martie 1999 privind politica capacității flotei Comunității cu scopul de a promova transportul pe căile navigabile interioare;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia Comisiei SG-Greffe (2007) D/200972 din 28 februarie 2007 referitoare la cererea sa depusă în conformitate cu articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 718/1999 (1) pentru acordarea unei excepții pentru macaraua plutitoare „Niclas”. Reclamanta solicitase exceptarea acestei nave specializate de la aplicarea regulii „vechi pentru nou”. În decizia atacată, pârâta a decis să nu dispună acordarea unei excepții corespunzătoare pentru nava „Niclas”.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta invocă mai ales faptul că, în ceea ce privește macaraua plutitoare „Niclas”, aceasta nu a fost tratată drept o navă care intră sub incidența Regulamentului nr. 718/1999. În această privință, reclamanta susține că nava în discuție nu deține un certificat de apartenență la navigația pe Rin, certificat care este totuși obligatoriu pentru transportul mărfurilor pe căile de navigabile europene. În opinia reclamantei macaraua plutitoare „Niclas” nu se deosebește cu nimic de navele depozit potrivit articolului 2 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul nr. 718/1999 sau de navele cu magazie de material dragat precum și de instalațiile plutitoare ale întreprinderilor în înțelesul articolului 2 alineatul (2) litera (g) din același regulament.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 718/1999 al Consiliului din 29 martie 1999 privind politica capacităţii flotei Comunităţii cu scopul de a promova transportul pe căile navigabile interioare.


title: Cauza C-374/14 P: Recurs introdus la 4 august 2014 de Walcher Meßtechnik GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 22 mai 2014 în cauza T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/6

         Recurs introdus la 4 august 2014 de Walcher Meßtechnik GmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 22 mai 2014 în cauza T-95/13, Walcher Meßtechnik GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-374/14 P)
   2014/C 351/08
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Walcher Meßtechnik GmbH (reprezentant: S. Walter, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Camerei a șasea a Tribunalului Uniunii Europene din 22 mai 2014, în cauza T-95/13 și a deciziei atacate a Camerei întâi de recurs a OAPI din 13 decembrie 2012 în cauza R1779/2012-1;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea Hotărârii Camerei a șasea a Tribunalului din 22 mai 2014, în cauza T-95/13 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă două motive de recurs, dintre care primul este împărțit în trei aspecte:

               1.

               Primul motiv
               Hotărârea atacată ar încălca articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) pentru trei motive:

                           —

                           în aprecierea aptitudinii semnului de a fi înregistrat, ar trebuie să se țină seama de formularea produselor și/sau a serviciilor pentru care se solicită înregistrarea. Acest lucru nu ar fi fost realizat în cadrul procedurii în fața Tribunalului. În schimb, Tribunalul s-ar fi bazat pe paginile de internet ale recurentei și pe lista de produse a unei mărci americane, care nu face obiectul litigiului.

                           —

                           chiar în sensul pe care Tribunalul îl dă cuvântului HIPERDRIVE, semnul HIPERDRIVE ar descrie numai o caracteristică a unei comenzi. Cu toate acestea, în speță, pretinsa descriere a piesei comenzii integrate în produsele vizate nu ar descrie caracteristicile esențiale ale produselor vizate însele. Astfel, Tribunalul ar fi aplicat în mod eronat criteriile elaborate în această privință de jurisprudența recentă a instanțelor Uniunii (a se vedea Hotărârea Tribunalului din 15 ianuarie 2013 în cauza T-625/11, BSH/OAPI [ecoDoor] (2) și Hotărârea Tribunalului din 10 iulie 2014 în cauza C-126/13 P, BSH/OAPI (3), punctul 27).

                           —

                           presupunerea pretins eronată a Tribunalului, potrivit căreia termenul „HIPER” ar fi asimilabil cu „hyper”, deși acești termeni nu ar fi niciodată folosiți ca sinonimi, ar fi întemeiată pe afirmația eronată că pronunțarea lui „HIPER” și a lui „hyper” ar fi identică în limba engleză. Această afirmație pretins eronată nu ar fi nici demonstrată nici motivată de Tribunal, în pofida numeroaselor exemple care indică contrariul prezentate de recurentă. Potrivit jurisprudenței, problema de a stabili dacă motivarea unei hotărâri a Tribunalului este contradictorie sau insuficientă reprezintă o problemă de drept.

               2.

               Al doilea motiv:

                           —

                           hotărârea atacată ar încălca principiile generale ale dreptului Uniunii, și anume principiul egalității de tratament și interzicerea deciziilor arbitrarii. Ar exista o practică clară a OAPI care constă în neasimilarea, cu ocazia înregistrării, a elementului HIPER cu „hyper”. Această practică ar fi existat înainte de cererea de înregistrare a semnului în litigiu și ar fi continuat să existe după aceea. În speță, ar fi vorba de un caz diferit de cele în care solicitanții ar invoca pur și simplu cereri de înregistrare anterioare. Faptul că după contestarea cererilor de înregistrare în litigiu, OAPI nu a mai contestat vreo marcă care cuprinde elementul verbal „HIPER” ar demonstra că contestarea înregistrării mărcii în litigiu încalcă în mod clar principiul egalității de tratament și interzicerea deciziilor arbitrarii.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).

      (2)  ECLI:EU:T:2013:14

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2065


title: Cauza C-134/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy w Jaworznie (Republica Polonă) la data de 7 martie 2007 — Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/33

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Sąd Rejonowy w Jaworznie (Republica Polonă) la data de 7 martie 2007 — Piotr Kawala/Gmina Miasta Jaworzna
   (Cauza C-134/07)
   (2007/C 95/63)
   Limba de procedură: poloneza
   Instanța de trimitere
   Sąd Rejonowy w Jaworznie
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Piotr Kawala

      Pârât: Gmina Miasta Jaworzna
   Întrebarea preliminară
   Articolul 90 CE se opune aplicării articolului 1 din Regulamentul ministrului pentru infrastructură din 28 iulie 2003 privind cuantumul taxelor pentru actele de înmatriculare, în măsura în care, în temeiul acestuia, înmatricularea unui vehicul achiziționat în străinătate dintr-un alt stat membru este condiționată de plata unei taxe în valoare de 500 PLN pentru eliberarea actelor de înmatriculare?


title: Cauza C-223/17 P: Recurs introdus la 4 mai 2017 de GX împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 3 martie 2017 în cauza T-556/16, GX/Comisia Europeană

text:
               10.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/12

         Recurs introdus la 4 mai 2017 de GX împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 3 martie 2017 în cauza T-556/16, GX/Comisia Europeană
   (Cauza C-223/17 P)
   (2017/C 221/16)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: GX (reprezentant: G.-M. Enache, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea hotărârii atacate şi, în consecinţă, anularea deciziei contestate a AIPN;

               —

               obligarea la plata de despăgubiri materiale şi morale pentru prejudiciul suferit ca urmare a deciziei menţionate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta cale de atac, recurentul solicită Curţii anularea Ordonanţa Tribunalului din 3 martie 2017 în cauza T-556/16, GX/Comisia, prin care a fost respinsă acţiunea sa vizând anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/248/13 de a nu include numele său pe lista de rezervă a laureaţilor respectivului concurs.
   În susţinerea căii de atac, recurentul invocă două motive:

               1.

               Nelegalitatea anunţului de concurs, a rectificării acestuia şi a principiilor fundamentale ale centrului de evaluare.
               Recurentul consideră că anunţul de concurs este nelegal întrucât nu cuprinde o justificare obiectivă în ceea ce priveşte limitarea dreptului de alegere a limbii a doua (germana, engleza sau franceza) din perspectiva interesului de serviciu sau în ceea ce priveşte caracterul proporţional al respectivei limitări date fiind nevoile reale de serviciu.
               În al doilea rând, recurentul invocă nelegalitatea, lipsa validităţii şi a temeiului ştiinţific a principiilor fundamentale ale centrului de evaluare care stau la baza concursurilor EPSO, dat fiind că nu există niciun temei, probă sau verificare vizând practicile fundamentale utilizate de EPSO întemeiate pe următoarele principii: (i) „comportamentul anterior este cel mai bun indicator al performanţelor viitoare” şi (ii) „centrele de evaluare, care simulează situaţii din viaţa reală de muncă, sunt cel mai bun indicator al performanţelor în viaţa reală”.
               În al treilea rând, recurentul invocă nelegalitatea rectificării anunţului care a fost publicată în cadrul concursului general EPSO/AD/248/13.

               2.

               Neregularităţi procedurale la centrul de evaluare.
               Recurentul invocă un anumit număr de presupuse neregularităţi procedurale la centrul de evaluare în cadrul concursului EPSO/AD/248/13.


title: Cauza C-238/07 P: Ordonanța Curții din 19 octombrie 2007 — Derya Beyatli/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Funcție publică — Concurs general pentru cetățenii Republicii Cipru — Anunț de concurs — Termene — Reclamație — Scrisoare adresată șefului delegației Comisiei în Cipru)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/30

         Ordonanța Curții din 19 octombrie 2007 — Derya Beyatli/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-238/07 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Concurs general pentru cetățenii Republicii Cipru - Anunț de concurs - Termene - Reclamație - Scrisoare adresată șefului delegației Comisiei în Cipru)
   (2008/C 51/51)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Derya Beyatli (reprezentant: A. Demetriades, dikigorosd)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și M. H. Kraemer, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) din 5 martie 2007, Beyatli și Candan/Comisia (T-455/04), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă o acțiune prin care se urmărea anularea deciziei juriului concursului EPSO/A/1/03 pentru constituirea unei rezerve de administratori asistenți de naționalitate cipriotă, de neadmitere a reclamanților la probele orale ale concursului respectiv — Termen de introducere a unei plângeri conform articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe doamna Beyatli la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza C-531/11: Ordonanța președintelui Curții din 13 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Germania) — Angela Strehl/Bundesagentur für Arbeit Nürnberg

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/25

         Ordonanța președintelui Curții din 13 decembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hessisches Landessozialgericht, Darmstadt — Germania) — Angela Strehl/Bundesagentur für Arbeit Nürnberg
   (Cauza C-531/11) (1)

   2012/C 73/48
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza F-29/16: Acțiune introdusă la 14 iunie 2016 – ZZ și alții/Comisia

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/53

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2016 – ZZ și alții/Comisia
   (Cauza F-29/16)
   (2016/C 335/69)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentant: C. Cortese, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei adoptate de Comisie în temeiul articolului 85 din statut privind reținerea din pensie în valoare de 22 368,13 euro, de perceput din pensia de urmaș acordată reclamantului, precum și din pensia de orfan acordată în favoarea celor trei copii ai acestuia

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziei Oficiului pentru gestionarea și plata drepturilor bănești individuale (PMO.4) din 17 august 2015, având ca obiect restituirea sumelor nedatorate ca pensii de urmaș și de orfan, în ceea ce privește drepturile lui ZZ și ale celor două fiice minore ale acestuia și, în măsura necesară, anularea deciziei explicite de respingere a reclamației;

               —

               anularea deciziei Oficiului pentru gestionarea și plata drepturilor bănești individuale (PMO.4) din 17 august 2015, având ca obiect restituirea sumelor nedatorate ca pensii de urmaș și de orfan, în ceea ce privește drepturile lui X și, în măsura necesară, anularea deciziei implicite de respingere a reclamației;

               —

               obligarea Comisiei la repararea prejudiciului moral și material suferit de reclamanți ca urmare a încălcării dreptului lor la bună administrare, precum și a obligației de solicitudine din partea administrației în privința acestora, până la concurența:

                           —

                           diferenței dintre remunerația percepută de ZZ ca agent temporar al EFSA cu gradul AD 9 și remunerația pe care ar primi-o ca funcționar al Comisiei cu gradul AD 12, pentru o perioadă de un an;

                           —

                           respectiv, a valorii restituirii solicitate reclamanților în decizia atacată, majorată cu diferența ditre cuantumul pensiilor stabilit în avizul de modificare nr. 2, pe de o parte, și cuantumul stabilit în avizul de modificare nr. 3, pe de altă parte, până la momentul la care familia va fi în măsură să se reinstaleze la locul său de reședință anterior, termen care poate fi estimat în mod echitabil la un an de la data soluționării prezentei cauze;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-117/10: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2010 — Van Soest/Comisia

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/66

         Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2010 — Van Soest/Comisia
   (Cauza F-117/10)
   ()
   2011/C 30/131
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Barry Van Soest (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei prin care s-a încetat procedura de recrutare a reclamantului, candidat care a reușit la concurs și a fost inclus pe lista de rezervă, ca urmare a faptului că nu deținea o diplomă de învățământ secundar care permite accesul la studii superioare

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei HRB.2/TV/iu (2010) 6293;

               —

               anularea Deciziei HRD.2/AL/db Ares(2010) 511204 prin care se respinge reclamația reclamantului împotriva acestei decizii;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-680/14: Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Lupin/Comisia

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/33

         Acțiune introdusă la 19 septembrie 2014 – Lupin/Comisia
   (Cauza T-680/14)
   (2014/C 439/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lupin Ltd (Maharashtra, India) (reprezentanți: M. Pullen, R. Fawcett-Feuillette, M. Boles, Solicitors, V. Wakefield, Barrister, și M. Hoskins QC)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei în măsura în care Comisia a constatat în aceasta o încălcare de către Lupin a articolului 101 TFUE și/sau

               —

               anularea sau reducerea amenzii aplicate Lupin și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Lupin.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii sale, reclamanta solicită anularea în parte a Deciziei C (2014) 4955 final a Comisiei din 9 iulie 2014 în cazul AT.39612 – Perindopril (Servier).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept întrucât a constatat că reclamanta săvârșise o încălcare prin obiect a articolului 101 TFUE. Reclamanta arată că:

                           —

                           constatarea Comisiei este ilegală deoarece aplică un criteriu juridic total nou și incorect. Acesta se bazează în special pe plata unui „stimulent important” care, potrivit reclamantei, nu reiese din jurisprudența existentă și este eronată în drept;

                           —

                           abordarea Comisiei nu a permis consacrarea și punerea în practică nu numai a obiectivelor dreptului concurenței, ci și a celor ale dreptului brevetelor și ale procedurii civile moderne. Potrivit reclamantei, Comisia ar fi trebuit să aprecieze problema restrângerii prin obiect pe baza teoriei restrângerilor accesorii și/sau referindu-se la principiile expuse în Hotărârea Wouters. Aceste erori constituie erori de drept.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept întrucât a constatat că reclamanta săvârșise o încălcare prin efect a articolului 101 TFUE. Reclamanta consideră că abordarea Comisiei pentru a decide dacă un acord de soluționare amiabilă în materia brevetelor a constituit o încălcare prin efect prezintă aceleași neajunsuri ca și abordarea sa privind încălcările prin obiect.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat o amendă reclamantei; cu titlu subsidiar, pe faptul că cuantumul amenzii aplicare este excesiv și trebuie să fie redus. Reclamanta susține că:

                           —

                           comportamentul său pretins ilicit avea un caracter de noutate și nu putea așadar să fie sancționat cu o amendă; cu titlu subsidiar, putea fi aplicată doar o amendă simbolică;

                           —

                           amenda nu reflectă gravitatea și durata relative ale încălcării presupuse a reclamantei și este injustă;

                           —

                           Comisia nu a luat în considerare legitimitatea valorii proprietății intelectuale transferate de reclamantă către Servier;

                           —

                           Comisia a încălcat principiul egalității de tratament în raport cu amenda aplicată Krka.