title: Cauza C-446/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Société Fonderie 2A/Ministre de l'Économie et des Finances [Trimitere preliminară — A șasea directivă TVA — Articolul 8 alineatul (1) litera (a) — Stabilirea locului unei livrări de bunuri — Furnizor care are sediul într-un alt stat membru decât cel în care este stabilit clientul — Transformarea bunului în statul membru în care este stabilit clientul]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/15

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État – Franța) – Société Fonderie 2A/Ministre de l'Économie et des Finances
   (Cauza C-446/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - A șasea directivă TVA - Articolul 8 alineatul (1) litera (a) - Stabilirea locului unei livrări de bunuri - Furnizor care are sediul într-un alt stat membru decât cel în care este stabilit clientul - Transformarea bunului în statul membru în care este stabilit clientul])
   2014/C 421/20
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Société Fonderie 2A

      Pârât: Ministre de l'Économie et des Finances

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) litera (a) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7/CE a Consiliului din 10 aprilie 1995, trebuie interpretat în sensul că locul livrării unui bun, vândut de o societate cu sediul într-un stat membru unui client stabilit în alt stat membru, care a fost supus unor lucrări de finisare efectuate la solicitarea vânzătorului de un prestator cu sediul în acel alt stat membru pentru ca bunul să devină apt pentru livrare înainte de a fi expediat de prestatorul menționat către client, este considerat a fi situat în statul membru în care este stabilit acesta din urmă.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza T-186/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 7 septembrie 2009 — LPN/Comisia [ Acțiune în anulare și în despăgubiri — Mediu — Directiva 92/43/CEE — Clasarea unei plângeri — Lipsa inițierii unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Inadmisibilitate vădită — Nepronunțarea asupra fondului ]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/64

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 7 septembrie 2009 — LPN/Comisia
   (Cauza T-186/08) (1)

   („Acțiune în anulare și în despăgubiri - Mediu - Directiva 92/43/CEE - Clasarea unei plângeri - Lipsa inițierii unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Inadmisibilitate vădită - Nepronunțarea asupra fondului”)
   2009/C 267/116
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Liga para Protecção da Natureza (LPN) (Lisabona, Portugalia) (reprezentant: P. Vinagre e Silva, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și D. Recchia, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, T. Moreira și A. de Oliveira Mendonça, agenți, asistați de D. Abecasis și A. Marques, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei din 28 februarie 2008 a Comisiei, astfel cum este menționată în scrisoarea Comisiei din 3 aprilie 2008, adresată reclamantei sub numărul ENV.A.2/MAS/mm/D (2008) 5542, prin care aceasta și-a declarat intenția de a clasa plângerea reclamantei cu privire la pretinsa incompatibilitate a proiectului de construire a unui baraj pe râul Sabor (Portugalia) cu Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială 15/vol. 2, p. 109) (plângerea nr. 2003/4523 — proiectul de baraj „Baixo Sabor”), și, pe de altă parte, a unei pretinse decizii implicite a Comisiei prin care aceasta a refuzat să îi acorde reclamantei accesul la anumite documente, precum și o cerere de despăgubiri

      Dispozitivul

               1.

               Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului în ceea ce privește anularea unei pretinse decizii implicite de respingere a accesului la documente în temeiul articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere ca vădit inadmisibile.

               3.

               Liga para Protecção da Natureza (LPN) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene.

               4.

               Republica Portugheză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 183, 19.7.2008.


title: Cauza C-432/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 18 septembrie 2007 — Stefan Böck și Cornelia Lepuschitz/Air France SA

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Handelsgericht Wien (Austria) la 18 septembrie 2007 — Stefan Böck și Cornelia Lepuschitz/Air France SA
   (Cauza C-432/07)
   (2007/C 283/37)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Handelsgericht Wien
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Stefan Böck și Cornelia Lepuschitz

      Pârâtă: Air France SA
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 coroborat cu articolul 2 litera (l) și cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (1) trebuie interpretat în sensul că o întârziere la decolare de 22 de ore reprezintă o „întârziere” în sensul articolului 6?

               2)

               Articolul 2 litera (l) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care pasagerii sunt transportați cu o întârziere considerabilă (22 de ore), cu un zbor purtând un număr modificat (numărul de zbor inițial la care s-a adăugat litera „A”), care transportă numai o parte — deși semnificativă — a pasagerilor având rezervare pentru zborul inițial, la care se adaugă pasageri suplimentari, reprezintă mai degrabă o „anulare” decât o „întârziere”?
               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2:

               3)

               Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 trebuie interpretat în sensul că un incident tehnic al aparatului și modificările orarelor de zbor care rezultă din acesta reprezintă împrejurări excepționale (care nu ar fi putut fi evitate în pofida adoptării tuturor măsurilor posibile)?

      (1)  JO L 46, p. 1, Ediție specială 7/vol. 12, p. 218.


title: Cauza C-23/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 5 octombrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Polonă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 — Norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier — Articolul 16 alineatele (1) și (5) — Registru electronic național al întreprinderilor de transport rutier — Lipsa unei interconectări cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre]

text:
               28.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 441/7

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 5 octombrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Polonă
      (Cauza C-23/16) (1)

      ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 - Norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier - Articolul 16 alineatele (1) și (5) - Registru electronic național al întreprinderilor de transport rutier - Lipsa unei interconectări cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre])
      (2016/C 441/09)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: J. Hottiaux, agent)

         Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

         Dispozitivul

                  1)

                  Neinstituind un registru electronic național al întreprinderilor de transport rutier și nerealizând interconectarea acestuia cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului.

                  2)

                  Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 98, 14.3.2016.


title: Cauza T-577/12: Hotărârea Tribunalului din 4 septembrie 2015 – NIOC și alții/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Acțiune în anulare — Entitate infrastatală — Calitatea și interesul de a exercita acțiunea — Admisibilitate — Obligație de motivare — Indicarea și alegerea temeiului juridic — Competența Consiliului — Principiul previzibilității actelor Uniunii — Noțiunea de susținere a proliferării nucleare — Eroare vădită de apreciere — Dreptul la apărare — Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă — Proporționalitate — Drept de proprietate”)

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/16

         Hotărârea Tribunalului din 4 septembrie 2015 – NIOC și alții/Consiliul
   (Cauza T-577/12) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Acțiune în anulare - Entitate infrastatală - Calitatea și interesul de a exercita acțiunea - Admisibilitate - Obligație de motivare - Indicarea și alegerea temeiului juridic - Competența Consiliului - Principiul previzibilității actelor Uniunii - Noțiunea de susținere a proliferării nucleare - Eroare vădită de apreciere - Dreptul la apărare - Dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă - Proporționalitate - Drept de proprietate”))
   (2015/C 346/18)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC) (Singapore, Singapore), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs) (Londra, Regatul Unit), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO) (Teheran, Iran), Karoon Oil & Gas Production Co. (Khouzestan, Iran), Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC) (Teheran), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO) (Teheran), National Iranian Drilling Co. (NIDC) (Khouzestan), South Zagros Oil & Gas Production Co. (Shiraz, Iran), Maroun Oil & Gas Co. (Ahwaz, Iran), Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC) (Khouzestan), Gachsaran Oil & Gas Co. (Ahmad, Iran), Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC) (Khouzestan), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC) (Khoramshar, Iran), West Oil & Gas Production Co. (Kermanshah, Iran), East Oil & Gas Production Co. (EOGPC) (Mashhad, Iran), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) (Teheran) și Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) (Boushehr, Iran) (reprezentant: J. M. Thouvenin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux și M. Bishop, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58), precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 16), în măsura în care aceste acte privesc reclamantele și, pe de altă parte, cerere de declarare a inaplicabilității în privința reclamantelor a articolului 20 alineatul (1) litera (c) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), astfel cum a fost modificată prin Decizia 2010/635, precum și a articolului 23 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               National Iranian Oil Company PTE Ltd (NIOC), National Iranian Oil Company International Affairs Ltd (NIOC International Affairs), Iran Fuel Conservation Organization (IFCO), Karoon Oil & Gas Production Co., Petroleum Engineering & Development Co. (PEDEC), Khazar Exploration and Production Co. (KEPCO), National Iranian Drilling Co. (NIDC), South Zagros Oil & Gas Production Co., Maroun Oil & Gas Co., Masjed-Soleyman Oil & Gas Co. (MOGC), Gachsaran Oil & Gas Co., Aghajari Oil & Gas Production Co. (AOGPC), Arvandan Oil & Gas Co. (AOGC), West Oil & Gas Production Co., East Oil & Gas Production Co. (EOGPC), Iranian Oil Terminals Co. (IOTC) și Pars Special Economic Energy Zone (PSEEZ) suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza T-10/13: Hotărârea Tribunalului din 29 aprilie 2015 – Bank of Industry and Mine/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare — Înghețarea fondurilor — Acțiune în anulare — Termen de introducere a acţiunii — Admisibilitate — Excepție de nelegalitate — Eroare de drept — Proporționalitate — Dreptul de proprietate — Competența Consiliului — Obligația de motivare — Dreptul la apărare — Revizuirea măsurilor restrictive adoptate — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Eroare de apreciere”)

text:
               15.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 198/32

         Hotărârea Tribunalului din 29 aprilie 2015 – Bank of Industry and Mine/Consiliul
   (Cauza T-10/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul împiedicării proliferării nucleare - Înghețarea fondurilor - Acțiune în anulare - Termen de introducere a acţiunii - Admisibilitate - Excepție de nelegalitate - Eroare de drept - Proporționalitate - Dreptul de proprietate - Competența Consiliului - Obligația de motivare - Dreptul la apărare - Revizuirea măsurilor restrictive adoptate - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Eroare de apreciere”))
   (2015/C 198/42)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Bank of Industry and Mine (Teheran, Iran) (reprezentanți: E. Glaser și S. Perrotet, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux și M. Bishop, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare în parte a articolului 1 punctul 8 din Decizia 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58) și, pe de altă parte, cerere de anulare a Deciziei 2012/635, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 16) și a deciziei comunicate prin scrisoarea Consiliului din 14 martie 2014, în măsura în care privește includerea denumirii reclamantei în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39) și în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Bank of Industry and Mine la plata cheltuielilor de judecată .

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza T-85/11 P: Recurs introdus la 11 februarie 2011 de Luigi Marcuccio împotriva Hotărârii pronunțate la 23 noiembrie 2010 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-65/09, Marcuccio/Comisia

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/27

         Recurs introdus la 11 februarie 2011 de Luigi Marcuccio împotriva Hotărârii pronunțate la 23 noiembrie 2010 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-65/09, Marcuccio/Comisia
   (Cauza T-85/11 P)
   2011/C 103/46
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               În orice caz, anularea în tot și fără nicio excepție a hotărârii atacate;

               —

               declararea faptului că documentul prezentat de Comisie chiar în ziua ședinței a fost și continuă să fie complet inadmisibil in hanc litem;

               —

               admiterea în totalitate și fără vreo excepție cererea formulată în primă instanță;

               —

               obligarea intimatei la rambursarea, în favoarea recurentului, a tuturor cheltuielilor, taxelor și onorariilor pe care acesta din urmă le-a suportat și care sunt inerente prezentei cauze în toate fazele parcurse până în prezent;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul Funcției Publice, pentru ca acesta să se pronunțe din nou, într-o componență diferită, asupra fondului cauzei.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs este îndreptat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice (TFP) din 23 noiembrie 2010. Prin această hotărâre a fost respinsă acțiunea având ca obiect anularea deciziei din 5 august 2008, adoptată în executarea Hotărârii Tribunalului din 10 iunie 2008, pronunțate în cauza T-18/04, Marcuccio/Comisia (nepublicată în Repertoriu), anularea deciziei de respingere a contestației formulate împotriva acestei decizii, precum și obligarea Comisiei la plata unei anumite sume cu titlul de despăgubire pentru prejudiciile suferite ca urmare a acestor decizii.
   În susținerea recursului, recurentul invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se invocă erori de procedură și de fond, precum și încălcarea dreptului la apărare.

               2.

               Al doilea motiv, prin care se invocă necompetența autorului deciziei a cărei anulare s-a cerut în acțiunea în primă instanță.

               3.

               Al treilea motiv, prin care se invocă o lipsă absolută a motivării deciziei a cărei anulare s-a cerut în acțiunea în primă instanță.

               4.

               Al patrulea motiv, prin care se invocă nelegalitatea mai multor afirmații cuprinse în hotărârea atacată, printre următoarele pentru următoarele vicii: a) încălcarea, precum și interpretarea și aplicarea eronată, falsă și nerezonabilă a dispozițiilor legale, b) încălcarea principiului patere legem quam ipse fecisti, c) abuz de putere, inclusiv sub forma abuzului de procedură, d) lipsa absolută a motivării.


title: Cauza T-317/11 P: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Vakalis/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Pensii — Transferul drepturilor de pensie naționale — Calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii — Dispoziții generale de aplicare — Obligația de motivare — Principiul contradictorialității — Egalitate de tratament” )

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/16

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2012 — Vakalis/Comisia
   (Cauza T-317/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Pensii - Transferul drepturilor de pensie naționale - Calculul anilor de plată a contribuțiilor la sistemul de pensii - Dispoziții generale de aplicare - Obligația de motivare - Principiul contradictorialității - Egalitate de tratament)
   2012/C 200/33
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Ioannis Vakalis (Luvinate, Italia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și J. Baquero Cruz, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 13 aprilie 2011, Vakalis/Comisia (F-38/10, nepublicată încă în Repertoriu), având ca obiect anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Ioannis Vakalis suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza C-332/09 P: Recurs introdus la 18 august 2009 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 3 iunie 2009 în cauza T-189/07, Frosch Touristik GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/14

         Recurs introdus la 18 august 2009 de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 3 iunie 2009 în cauza T-189/07, Frosch Touristik GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-332/09 P)
   2009/C 256/27
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Celelalte părți în proces: Frosch Touristik GmbH, DSR touristik GmbH

      Concluziile recurentului

               —

               Recurentul solicită anularea hotărârii atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea celorlalte părți în proces la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii în primă instanță cât și recursului.

      Motivele și principalele argumente

   Prezentul recurs privește Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță prin care a fost anulată decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 martie 2007. Prin această decizie, camera de recurs a respins recursul formulat de celelalte părți în proces împotriva deciziei diviziei de anulare prin care s-a declarat nulitatea parțială a mărcii verbale comunitare „FLUGBÖRSE”. În opinia Tribunalului, camera de recurs a aplicat în mod eronat articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (denumit în continuare „Regulamentul nr. 40/94”) în sensul că, examinând dacă au existat motive de refuz al înregistrării mărcii în temeiul articolului 7 din Regulamentul nr. 40/94 și dacă trebuia așadar declarată nulitatea sa, aceasta a ținut seama de circumstanțele și de modul în care marca în litigiu era percepută la momentul înregistrării acesteia și nu la momentul depunerii cererii. Din hotărârea atacată reiese că singurul moment decisiv în scopul examinării unei cereri de declarare a nulității este data depunerii cererii de înregistrare a mărcii în litigiu. Pentru justificarea poziției sale, Tribunalul s-a întemeiat în plus pe argumentul că această interpretare este singura aptă să permită evitarea pierderii caracterului înregistrabil al unei mărci pe măsură ce crește durata procedurii de înregistrare. În cadrul unei reexaminări a motivelor de refuz invocate ulterior, examinatorul nu putea lua în considerare elemente ulterioare datei depunerii cererii de înregistrare decât cu condiția ca acestea să permită deducerea unor concluzii cu privire la situația de la aceeași dată.
   Recurentul consideră că Tribunalul a interpretat în mod eronat articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 prin aceea că a considerat că data depunerii cererii de înregistrare constituie unica dată de examinare pertinentă. Această interpretare restrictivă nu este conformă modului de redactare al dispoziției în cauză și nu poate fi de altfel compatibilă cu sensul și finalitatea acestei dispoziții și cu sistemul de protecție și de retroactivitate a protecției în conformitate cu Regulamentul nr. 40/94.
   Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 40/94 prevede radierea înregistrării unei mărci din buletin în cazul în care aceasta „a fost înregistrată” contrar dispozițiilor articolului 7. Luând în considerare numai modul de redactare al acestei dispoziții, nu se poate înțelege concluzia Tribunalului potrivit căreia aceasta stabilește exclusiv cazurile în care înregistrarea unei mărci trebuie radiată sau trebuie declarată nulă și nu se referă și la data de examinare pertinentă. Dat fiind că Tribunalul nu a furnizat nicio altă justificare, nu este evident care sunt considerațiile particulare care au condus la concluzia sa. Dimpotrivă, interpretarea susținută de recurent potrivit căreia expresia „a fost înregistrată” se raportează cel puțin și la data pertinentă este mult mai ușor de conceput din perspectiva modului de redactare.
   Or, interpretării susținute de Tribunal în hotărârea atacată i se împotrivește și necesitatea protecției care stă la baza articolelor 7 și 51 din Regulamentul nr. 40/94 și potrivit căreia înregistrările contrare interesului general ar trebui excluse de la bun început sau, în cazul în care aceste înregistrări ar fi efectuate, acestea trebuie să poată fi anulate. Numai astfel se poate împiedica înregistrarea unor mărci cu încălcarea dispozițiilor Regulamentului nr. 40/94 și nerespectarea în acest mod a intereselor generale subiacente acestei dispoziții. Dacă teza Tribunalului ar fi fost corectă, nu numai că solicitantul unei mărci ar obține protecție pentru mărci împotriva cărora există motive absolute de refuz la data înregistrării, ci mărcile respective nu ar mai putea fi anulate în temeiul articolului 51 din Regulamentul nr. 40/94 după înregistrare întrucât acestea puteau fi înregistrate la data depunerii cererii, iar Tribunalul nu ar ține seama în mod expres de evoluțiile intervenite între data depunerii și cea a înregistrării. Recurentul consideră că o astfel de situație ar privilegia în mod nejustificat un particular în raport cu interesul general demn de protecție, ceea ce ar fi contrar scopului de protecție prevăzut la articolele 7 și 51 din Regulamentul nr. 40/94.
   În sfârșit, în ceea ce privește argumentul Tribunalului privind durata procedurii, trebuie observat că aceasta poate depinde de numeroși factori care nu se situează numai în domeniul de influență al recurentului, ci și în cel al solicitantului însuși sau care depinde de terți — precum în cazul derulării procedurii de opoziție prevăzute de Regulamentul nr. 40/94 înainte de înregistrare. Motive absolute de refuz ar putea apărea și pe termen foarte scurt, indiferent dacă ar fi sau nu sub influența recurentului. O apreciere corectă a intereselor în prezență în astfel de situații „aleatorii” impune să se acorde prioritate interesului general, cu atât mai mult cu cât, până la înregistrare, solicitantul nu se poate încrede pe deplin în obținerea efectivă a dreptului de protecție solicitat. Prin urmare, în aceste cazuri ar fi rezonabil să se ia în considerare evoluții intervenite până la data înregistrării.
   Prin urmare, din motivele sus-menționate, hotărârea atacată a Tribunalului de Primă Instanță trebuie anulată pentru încălcarea articolului 51 din Regulamentul nr. 40/94.


title: Cauza C-255/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Ireland – Irlanda) – I/Health Service Executive „Trimitere preliminară — Securitate socială — Regulamentul (CE) nr. 883/2004 — Articolul 19 alineatul (1) și articolul 20 alineatele (1) și (2) — Regulamentul (CE) nr. 987/2009 — Articolul 11 — Resortisant al unui stat membru asigurat în statul de reședință — Declanșarea unei boli grave și subite în timpul vacanței în alt stat membru — Persoană obligată să rămână în acest al doilea stat timp de unsprezece ani din cauza bolii sale și datorită disponibilității îngrijirilor medicale specializate în apropierea locuinței — Furnizarea de prestații în natură în acest al doilea stat — Noțiunile «reședință» și «ședere» ”

text:
               4.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/11

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court of Ireland – Irlanda) – I/Health Service Executive
   (Cauza C-255/13) (1)

   („Trimitere preliminară - Securitate socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 19 alineatul (1) și articolul 20 alineatele (1) și (2) - Regulamentul (CE) nr. 987/2009 - Articolul 11 - Resortisant al unui stat membru asigurat în statul de reședință - Declanșarea unei boli grave și subite în timpul vacanței în alt stat membru - Persoană obligată să rămână în acest al doilea stat timp de unsprezece ani din cauza bolii sale și datorită disponibilității îngrijirilor medicale specializate în apropierea locuinței - Furnizarea de prestații în natură în acest al doilea stat - Noțiunile «reședință» și «ședere»”)
   2014/C 253/14
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Ireland

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: I

      Pârât: Health Service Executive

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – High Court of Ireland – Interpretarea articolului 19 alineatul (1) şi a articolului 20 alineatele (1) şi (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 82) – Noţiunea „şedere” într-un alt stat membru decât statul membru competent – Cetăţean al unui stat membru care suferă, de 11 ani, de o afecţiune medicală gravă care s-a manifestat pentru prima dată în timpul unei vacanţe într-un al doilea stat membru – Cetăţean constrâns să rămână pe teritoriul celui de al doilea stat membru din cauza condiţiei sale medicale

      Dispozitivul

   Articolul 1 literele (j) și (k) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că, potrivit articolului 19 alineatul (1) sau articolului 20 alineatele (1) și (2) din acest regulament, în cazul în care un resortisant al Uniunii care avea reședința într-un prim stat membru se îmbolnăvește grav și subit în timpul vacanței într-un al doilea stat membru și este obligat să rămână timp de unsprezece ani în acest din urmă stat din cauza acestei afecțiuni și datorită disponibilității îngrijirilor medicale specializate în apropierea locuinței, el trebuie considerat ca aflându-se în situație de „ședere” în acest al doilea stat membru în măsura în care centrul obișnuit al intereselor sale se află în primul stat membru. Revine instanței naționale sarcina de a stabili centrul obișnuit al intereselor acestui resortisant efectuând o evaluare a tuturor faptelor pertinente și ținând seama de intenția sa, astfel cum reiese din aceste fapte, simpla împrejurare că respectivul resortisant a rămas în al doilea stat membru o perioadă îndelungată nefiind suficientă, în sine și ca atare, pentru a considera că are reședința în acest stat.

      (1)  JO C 189, 29.06.2013


title: Cauza T-62/12: Acțiune introdusă la 9 februarie 2012 — ClientEarth/Consiliul

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/24

         Acțiune introdusă la 9 februarie 2012 — ClientEarth/Consiliul
   (Cauza T-62/12)
   2012/C 109/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: O. Brouwer și P. van den Berg, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei pârâtului de respingere a cererii de acces (integral) la documentul nr. 6865/09, care cuprinde un aviz al Serviciului juridic al pârâtului privind legalitatea unui proiect de amendamente la propunerea Comisiei de reformare a Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1), în conformitate cu regulamentul menționat, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât pârâtul nu a dovedit în ce mod divulgarea documentului în cauză ar aduce atingere protecției avizelor juridice.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât pârâtul nu a demonstrat în ce mod divulgarea documentului în cauză ar aduce atingere în mod grav procesului decizional al Consiliului.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea atât a articolului 4 alineatul (2) a doua liniuță, cât și a articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât pârâtul nu a luat în considerare interesul public superior care justifica divulgarea documentului în cauză.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 și a principiului proporționalității, întrucât Consiliul nu a analizat în mod corespunzător posibilitatea de acordare a unui acces mai larg la documentul în cauză.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3 p. 76).


title: Cauza T-215/09: Ordonanța Tribunalului din 18 martie 2013 — Freistaat Sachsen/Comisia

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/26

         Ordonanța Tribunalului din 18 martie 2013 — Freistaat Sachsen/Comisia
   (Cauza T-215/09) (1)

   2013/C 141/47
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza C-157/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 30 martie 2012 — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH/SC Laminorul SA

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 30 martie 2012 — Salzgitter Mannesmann Handel GmbH/SC Laminorul SA
   (Cauza C-157/12)
   2012/C 184/06
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Recurentă: Salzgitter Mannesmann Handel GmbH

      Intimată: SC Laminorul SA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 34 punctul 4 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 44/2001”) acoperă și cazul unor hotărâri ireconciliabile pronunțate în același stat membru (statul de origine)?

      (1)  JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza T-278/15 P: Hotărârea Tribunalului din 1 martie 2017 –SEAE/KL („Recurs — Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiu de promovare 2013 — Neînscriere pe lista funcționarilor promovați — Lipsa unei erori de drept”)

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/17

         Hotărârea Tribunalului din 1 martie 2017 –SEAE/KL
   (Cauza T-278/15 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiu de promovare 2013 - Neînscriere pe lista funcționarilor promovați - Lipsa unei erori de drept”))
   (2017/C 129/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) (reprezentanți: inițial S. Marquardt și M. Silva, ulterior S. Marquardt, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: KL (reprezentanți: G. Berscheid și C. Berardis-Kayser, agenți)

      Intervenientă în susținerea recurentei: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Berscheid și C. Berardis-Kayser, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice al Uniunii Europene [confidențial] (2) și având ca obiect anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul KL în cadrul prezentei proceduri.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente prezentei proceduri.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015.

      (2)  Date confidențiale ocultate.


title: Cauza C-14/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 12 ianuarie 2009 – Hava Genc/Land Berlin

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 12 ianuarie 2009 – Hava Genc/Land Berlin
   (Cauza C-14/09)
   2009/C 102/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Berlin

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Hava Genc

      Pârât: Land Berlin

      Întrebările preliminare

               1)

               Un cetățean turc, încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru și care îndeplinește, în mod durabil, în favoarea unei alte persoane și sub îndrumarea acesteia, prestații de o anumită valoare economică pentru care primește drept contraprestație o remunerație, este lucrător în sensul articolului 6 alineatul (1) din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere CEE-Turcia chiar și în cazul în care timpul consacrat activității reprezintă numai aproximativ 14 % din timpul de lucru prevăzut de convenția colectivă pentru un lucrător cu normă întreagă (în speță 5,5 ore din 39 de ore de lucru pe săptămână) iar singurul venit obținut din această activitate reprezintă numai aproximativ 25 % din venitul minim necesar, conform dreptului național al statului membru respectiv, pentru ca o persoană să își poată asigura existența (în speță aproximativ 175 de euro din aproximativ 715 de euro)?
               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

               2)

               Un cetățean turc poate invoca dreptul de liberă circulație ca lucrător, în sensul articolului 6 alineatul (1) din Decizia nr. 1/80, chiar în cazul în care nu mai există scopul sejurului de la intrarea pe teritoriul statului respectiv (în speță reunirea soților), nu există niciun alt interes demn de protecție pentru rămânerea în statul membru iar posibilitatea de a continua o activitate profesională minoră în acest stat nu poate fi considerată un motiv pentru a rămâne pe teritoriul său, în special deoarece lipsesc eforturile serioase de integrare economică fără a solicita prestații sociale în vederea asigurării existenței?


title: Cauza T-108/17: Acțiune introdusă la 17 februarie 2017 – ClientEarth/Comisia

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/41

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2017 – ClientEarth/Comisia
   (Cauza T-108/17)
   (2017/C 121/61)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: A. Jones, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 7 decembrie 2016 (denumită în continuare „decizia atacată”), prin care a refuzat revizuirea Deciziei C (2016) 3549 (denumită în continuare „decizia de autorizare”) de acordare a unei autorizații pentru utilizarea substanței chimice cunoscute sub denumirea de Ftalat bis (2-etilhexil) întreprinderilor VinyLoop Ferrara SpA, Stena Recycling AB și Plastic Planet srl, conform Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 (1);

               —

               anularea deciziei de autorizare;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată; și

               —

               dispunerea oricărei alte măsuri care este considerată adecvată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este afectată de erori vădite de drept și de apreciere în ceea ce privește presupusa conformitate a cererii de autorizare a VinyLoop, Stena și Plastic Planet în sensul articolului 62 și al articolului 60 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe faptul că decizia atacată este afectată de erori vădite de drept și de apreciere potrivit articolului 60 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 privind analiza socio-economică.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este afectată de erori vădite de apreciere potrivit articolului 60 alineatul (4) și articolului 60 alienatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1097/2006 privind analiza alternativelor.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată este afectată de erori vădite de drept și de apreciere cu privire la aplicarea principiului precauției în contextul procedurii de autorizare conform Regulamentului (CE) nr. 1907/2006.

      (1)  - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p.1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza C-300/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 20 iunie 2014 – Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 20 iunie 2014 – Imtech Marine Belgium NV/Radio Hellenic SA
   (Cauza C-300/14)
   2014/C 303/31
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van beroep te Antwerpen

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Imtech Marine Belgium NV

      Intimată: Radio Hellenic SA

      Întrebările preliminare

               1)

               Faptul că Regulamentul (CE) nr. 805/2004 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind crearea unui titlu executoriu european pentru creanțele necontestate nu este aplicat în mod direct reprezintă o încălcare a dispozițiilor articolului 288 (versiunea consolidată) din Tratatul din 25 martie 1957 privind funcționarea Uniunii Europene, în măsura în care

                           —

                           legiuitorul belgian a omis să transpună acest regulament în dreptul belgian și

                           —

                           a omis – în pofida faptului că dreptul belgian prevede opoziția și apelul – să instituie procedura de revizuire?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: având în vedere că un regulament produce efecte în mod nemijlocit, ce se înțelege prin „revizuire a hotărârii” în sensul prevăzut de articolul 19 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 805/2004 […]? Este necesar să se prevadă o procedură de revizuire numai în cazul în care notificarea sau comunicarea unei citații sau a unui act de sesizare a instanței s-a efectuat prin una dintre modalitățile prevăzute la articolul 14 din Regulamentul 805/2004, și anume fără confirmare de primire? Prin instituirea procedurii de opoziție prevăzute la articolul 1047 și următoarele din Codul judiciar belgian (Belgisch Gerechtelijk Wetboek) și a procedurii apelului prevăzute la articolul 1050 și următoarele din Codul judiciar belgian, dreptul belgian nu oferă garanții suficiente pentru a îndeplini criteri[ile] „procedurii de revizuire” prevăzute la articolul 19 alineatul (1) din Regulamentul 805/2004?

               3)

               Dispozițiile articolului 50 din Codul judiciar belgian, potrivit căruia termenele de decădere menționate la articolul 860 alineatul 2, la articolul 55 și la articolul 1048 din Codul judiciar belgian pot fi prelungite în caz de forță majoră sau ca urmare a unor circumstanțe extraordinare independente de voința persoanei interesate, oferă o protecție suficientă în sensul articolului 19 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 805/2004?

               4)

               Certificarea ca titlu executoriu european pentru creanțele necontestate reprezintă o hotărâre judecătorească care trebuie solicitată printr-un act de sesizare a instanței? În caz afirmativ, judecătorul trebuie să certifice hotărârea ca titlu executoriu european, iar grefierul trebuie să elibereze certificatul de titlu executoriu european? În caz negativ, certificarea ca titlu executoriu european poate să fie o atribuție a grefierului?

               5)

               În cazul în care certificarea ca titlu executoriu european nu reprezintă o hotărâre judecătorească, solicitantul care nu a solicitat un titlu executoriu european printr-un act de sesizare a instanței poate solicita ulterior grefierului – și anume după ce hotărârea a devenit definitivă – certificarea ca titlu executoriu european?

      (1)  JO L 143, p. 15, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-33/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Agrana Zucker GmbH/Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft [Zahăr — Regim temporar de restructurare a industriei zahărului — Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 — Calculul cuantumului temporar pentru restructurare — Includerea părții de cotă care a făcut obiectul unei retrageri preventive — Principiile proporționalității și nediscriminării]

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/14

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 11 iunie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Agrana Zucker GmbH/Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft
   (Cauza C-33/08) (1)

   (Zahăr - Regim temporar de restructurare a industriei zahărului - Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 - Calculul cuantumului temporar pentru restructurare - Includerea părții de cotă care a făcut obiectul unei retrageri preventive - Principiile proporționalității și nediscriminării)
   2009/C 180/23
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Agrana Zucker GmbH

      Pârât: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Unwelt und Wasserwirtschaft

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgerichtshof (Austria) — Interpretarea articolului 34 din Tratatul CE, și în special a principiului nediscriminării, precum și a principiilor încrederii legitime și proporționalității — Interpretarea și validitatea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 58, p. 42, Ediție specială, 03/vol. 70, p. 118) — Organizarea comună a piețelor în sectorul zahărului — Includerea, pentru calculul valorii temporare în temeiul restructurării, a părții din cota care a făcut obiectul unei retrageri preventive, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 493/2006 al Comisiei din 27 martie 2006 de stabilire a măsurilor tranzitorii în cadrul reformei organizării comune a pieței în sectorul zahărului și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2001 și (CE) nr. 314/2002 (JO L 89, p. 11, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 94)

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 11 din Regulamentul (CE) nr. 320/2006 al Consiliului din 20 februarie 2006 de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 privind finanțarea politicii agricole comune trebuie interpretat în sensul că partea din cota de zahăr atribuită unei întreprinderi, care a făcut obiectul unei retrageri preventive în aplicarea articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 493/2006 al Comisiei din 27 martie 2006 de stabilire a măsurilor tranzitorii în cadrul reformei organizării comune a pieței în sectorul zahărului și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2001 și (CE) nr. 314/2002, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1542/2006 al Comisiei din 13 octombrie 2006, este inclusă în baza de calcul a cuantumului temporar pentru restructurare.

               2)

               Examinarea celei de a doua întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 11 din Regulamentul nr. 320/2006.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza C-23/17 P: Recurs introdus la 18 ianuarie 2017 de For Tune sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 8 noiembrie 2016 în cauza T-579/15, For Tune sp. z o.o./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               31.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 249/16

         Recurs introdus la 18 ianuarie 2017 de For Tune sp. z o.o. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 8 noiembrie 2016 în cauza T-579/15, For Tune sp. z o.o./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   (Cauza C-23/17 P)
   (2017/C 249/24)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: For Tune sp. z o.o. (reprezentant: K. Popławska, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
   Prin Ordonanța din 15 iunie 2017, Curtea de Justiție (Camera a șasea) a declarat recursul inadmisibil.


title: Cauza C-596/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social (Spania) la 22 decembrie 2014 – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social (Spania) la 22 decembrie 2014 – Ana de Diego Porras/Ministerio de Defensa
   (Cauza C-596/14)
   (2015/C 096/05)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sección 3 de lo Social

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ana de Diego Porras

      Pârât: Ministerio de Defensa

      Întrebările preliminare

               1)

               Indemnizația pentru încetarea contractului temporar trebuie considerată inclusă în condițiile de muncă la care se referă clauza 4 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (1)?

               2)

               În cazul în care indemnizația respectivă este considerată inclusă în condițiile de muncă, lucrătorii cu un contract sau un raport de muncă încheiat direct între angajator și lucrător, în care încetarea contractului sau a raportului de muncă este determinată de condiții obiective, cum ar fi împlinirea termenului, îndeplinirea unei sarcini determinate sau producerea unui eveniment determinat, trebuie să primească la încetarea contractului aceeași indemnizație care i-ar reveni unui lucrător cu contract pe durată nedeterminată comparabil la încetarea din motive obiective a contractului?

               3)

               În cazul în care lucrătorul temporar are dreptul să primească aceeași indemnizație care îi revine unui lucrător pe durată nedeterminată la încetarea din motive obiective a contractului, trebuie să se concluzioneze că articolul 49 alineatul 1 litera c) din Estatuto de los Trabajadores (Statutul lucrătorilor) a transpus corect Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP sau este discriminatoriu și contrar acesteia, contravenind obiectivului și efectului său util?

               4)

               În cazul în care nu există motive obiective pentru a-i excepta pe lucrătorii interimari de la dreptul de a primi o indemnizație la încetarea contractului temporar, distincția stabilită în Statutul lucrătorilor cu privire la condițiile de muncă ale acestor lucrători este discriminatorie atât față de condițiile lucrătorilor pe durată nedeterminată, cât și în raport cu cele ale celorlalți lucrători temporari?

      (1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO L 175, p. 43, Ediţie specială, 05/vol. 5, p. 129).


title: Cauza C-35/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 29 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/21/CE — Protecția mediului — Gestionarea deșeurilor — Extracție minieră — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/16

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 29 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-35/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/21/CE - Protecția mediului - Gestionarea deșeurilor - Extracție minieră - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2010/C 246/27
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marghelis și J. Sénéchal, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și S. Menez, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza T-541/14: Acțiune introdusă la 18 aprilie 2014 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/OAPI – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)

text:
               8.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/56

         Acțiune introdusă la 18 aprilie 2014 – Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris/OAPI – Vicente Gandía Pla (ILLIRIA)
   (Cauza T-541/14)
   2014/C 303/67
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Antica Azienda Agricola Vitivinicola Dei Conti Leone De Castris Srl (Salice Salentino, Italia) (reprezentant: D. Russo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Vicente Gandía Pla SA (Chiva, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 mai 2014 în cauza R 917/2013-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementele verbale „ILLIRIA” pentru „vinuri” din clasa 33 – cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 1 0 5 99  033

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea mărcii comunitare nr. 8 2 99  653

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziţia

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia atacată și admite opoziţia

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza T-343/13: Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2015 – CN/Parlamentul („Răspundere extracontractuală — Petiție adresată Parlamentului — Diseminare pe site-ul internet al Parlamentului a anumite date cu caracter personal — Lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”)

text:
               25.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 27/33

         Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2015 – CN/Parlamentul
   (Cauza T-343/13) (1)

   ((„Răspundere extracontractuală - Petiție adresată Parlamentului - Diseminare pe site-ul internet al Parlamentului a anumite date cu caracter personal - Lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care conferă drepturi particularilor”))
   (2016/C 027/37)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: CN (Brumath, Franța) (reprezentant: M. Velardo, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz și S. Seyr, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) (reprezentanți: inițial A. Buchta și V. Pozzato, ulterior A. Buchta, M. Pérez Asinari, F. Polverino, M. Guglielmetti și U. Kallenberger, agenți)

      Obiectul

   Cerere de despăgubiri vizând repararea prejudiciului pe care reclamantul pretinde că l-a suferit în urma diseminării pe site-ul internet al Parlamentului a anumite date cu caracter personal care îl privesc

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               CN suportă cheltuielile de judecată ale Parlamentului European, precum și propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 245, 24.8.2013.


title: Cauza F-22/16: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2016 - ZZ/OCSP

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/50

         Acțiune introdusă la 29 aprilie 2016 - ZZ/OCSP
   (Cauza F-22/16)
   (2016/C 251/58)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârât: Oficiul Comunitar pentru Soiuri de Plante (OCSP)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantei și cerere de despăgubire a reclamantei pentru prejudiciul material și moral pe care pretinde că l-a suferit

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei AAIC din 24 iunie 2015 de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantei ulterior datei de 31 decembrie 2015;

               —

               anularea deciziei AAIC din 20 ianuarie 2016 prin care s-a respins reclamația reclamantei din 15 septembrie 2015 împotriva deciziei sus-menționate;

               —

               repararea prejudiciului material astfel suferit, evaluat cu titlu provizoriu ex aequo et bono la 119 767 de euro;

               —

               acordarea către reclamantă a unor daune interese în valoare de 30 000 de euro în temeiul prejudiciului moral suferit,

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-346/13: Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – Grecia/Comisia („FEOGA — Secțiunea «Garantare» — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Dezvoltare rurală — Agromediu — Caracterul adecvat al controalelor — Corecții financiare forfetare”)

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/22

         Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2015 – Grecia/Comisia
   (Cauza T-346/13) (1)

   ((„FEOGA - Secțiunea «Garantare» - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Dezvoltare rurală - Agromediu - Caracterul adecvat al controalelor - Corecții financiare forfetare”))
   (2015/C 346/25)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: inițial I-K. Chalkias, X. Basakou și A.-E. Vasilopoulou, ulterior A.-E. Vasilopoulou, G. Kanellopoulos și O. Tsirkinidou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marcoulli și D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare 2013/214/UE a Comisiei din 2 mai 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 123, p. 11).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia de punere în aplicare 2013/214/UE a Comisiei din 2 mai 2013 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli contractate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care aplică Republicii Elene o corecție financiară de 2 % în ceea ce privește submăsurile de agromediu „Producția ecologică” și „Creșterea șeptelului bio”.

               2)

               Respinge acțiunea în rest.

               3)

               Republica Elenă și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 245, 24.8.2013.


title: Cauza F-64/08: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 18 decembrie 2008 — Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Articolul 35 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul de procedură — Expunere sumară a motivelor în cererea introductivă — Procedură de evaluare — Desemnarea evaluatorului și a evaluatorului de control — Lipsa unui act care lezează — Inadmisibilitate vădită)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/74

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 18 decembrie 2008 — Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   (Cauza F-64/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Articolul 35 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul de procedură - Expunere sumară a motivelor în cererea introductivă - Procedură de evaluare - Desemnarea evaluatorului și a evaluatorului de control - Lipsa unui act care lezează - Inadmisibilitate vădită)
   (2009/C 44/130)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Bart Nijs (Bereldange, Luxemburg) (reprezentanți: F. Rollinger și A. Hertzog, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Comunităților Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și G. Corstens, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziei Curții de Conturi de desemnare a evaluatorului reclamantului și a evaluatorului de control și cerere de reparare a prejudiciului suferit ca urmare a adoptării acestei decizii.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Îl obligă pe domnul Nijs la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 247, 27.9.2008, p. 25.


title: Cauza C-528/10: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Elenă [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transporturi — Dezvoltarea căilor ferate comunitare — Directiva 2001/14/CE — Articolul 6 alineatele (2)-(5) și articolul 11 — Capacitățile de infrastructură feroviară și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare — Organism de control — Netranspunere în termenul prevăzut]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/6

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 8 noiembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-528/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Transporturi - Dezvoltarea căilor ferate comunitare - Directiva 2001/14/CE - Articolul 6 alineatele (2)-(5) și articolul 11 - Capacitățile de infrastructură feroviară și tarifarea utilizării infrastructurii feroviare - Organism de control - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2013/C 9/08
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos și H. Støvlbæk, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: S. Chala, agent)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek și T. Müller precum și J. Očková, agenți)
   Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistat de S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 6 alineatele (2)-(5) și a articolului 11 din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (JO L 75, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 66)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare, în special în ceea ce privește unitățile de tarifare a infrastructurii în sectorul căilor ferate, prevăzute la articolului 6 alineatele (2)-(5) și la articolul 11 din Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță, astfel cum a fost modificată de Directiva 2007/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2007, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor articole.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Cehă și Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-667/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Comércio de Lisboa – Portugalia) – Estado português/Banco Privado Português SA, în lichidare, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, în lichidare [Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Garanție de stat aferentă unui împrumut — Decizia 2011/346/UE — Întrebări privind validitatea — Admisibilitate — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Motivare — Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre — Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE — Perturbări grave ale economiei unui stat membru]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/17

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 5 martie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal do Comércio de Lisboa – Portugalia) – Estado português/Banco Privado Português SA, în lichidare, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, în lichidare
   (Cauza C-667/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Garanție de stat aferentă unui împrumut - Decizia 2011/346/UE - Întrebări privind validitatea - Admisibilitate - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Motivare - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Articolul 107 alineatul (3) litera (b) TFUE - Perturbări grave ale economiei unui stat membru])
   (2015/C 138/21)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal do Comércio de Lisboa

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Estado português

      Pârâte: Banco Privado Português SA, în lichidare, Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, în lichidare

      Dispozitivul

   Examinarea întrebărilor preliminare adresate de Tribunal do Comércio de Lisboa (Portugalia) nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea Deciziei 2011/346/UE a Comisiei din 20 iulie 2010 privind ajutorul de stat C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) pus în aplicare de Portugalia sub forma unei garanții de stat în favoarea BPP.

      (1)  JO C 93, 29.3.2014.


title: Cauza T-602/15: Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2016 – Jenkinson/Consiliul și alții („Clauză compromisorie — Personal al misiunilor internaționale ale Uniunii — Contracte de muncă pe durată determinată succesive — Cerere de despăgubiri — Necompetenţă vădită — Inadmisibilitate vădită”)

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/34

         Ordonanța Tribunalului din 9 noiembrie 2016 – Jenkinson/Consiliul și alții
   (Cauza T-602/15) (1)

   ((„Clauză compromisorie - Personal al misiunilor internaționale ale Uniunii - Contracte de muncă pe durată determinată succesive - Cerere de despăgubiri - Necompetenţă vădită - Inadmisibilitate vădită”))
   (2017/C 014/41)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Liam Jenkinson (Killarney, Irlanda) (reprezentanți: N. de Montigny și J.-N. Louis, avocați)

      Pârâte: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Vitro și M. Bishop, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și S. Bartelt, agenți), Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt, E. Chaboureau și G. Pasqualetti, agenți), Eulex Kosovo (reprezentanți: D. Fouquet și E. Raoult, avocați)

      Obiectul

   Cu titlu principal, o cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, recalificarea raportului contractual al reclamantului în contract de muncă pe durată nedeterminată şi repararea prejudiciului pe care reclamatul l-ar fi suferit ca urmare a utilizării abuzive de contracte de muncă pe durată determinată succesive şi a concedierii abuzive şi, pe de altă parte, declararea faptului că Consiliul, Comisia şi SEAE l-au tratat pe reclamant în mod discriminatoriu şi, în consecinţă, obligarea acestora la plata unei indemnizaţii şi, cu titlu subsidiar, o cerere întemeiată pe răspunderea extracontractuală a instituţiilor europene.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Liam Jenkinson la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 90, 7.3.2016.


title: Cauza C-110/10 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 octombrie 2011 — Solvay SA/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Piața sodei în Comunitate — Înțelegere — Încălcarea dreptului la apărare — Acces la dosar — Audierea întreprinderii)

text:
               17.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/13

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 25 octombrie 2011 — Solvay SA/Comisia Europeană
   (Cauza C-110/10 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Piața sodei în Comunitate - Înțelegere - Încălcarea dreptului la apărare - Acces la dosar - Audierea întreprinderii)
   2011/C 370/19
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Solvay SA (reprezentanți: P. Foriers, R. Jafferali, F. Louis și A. Vallery, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, F. Castillo de la Torre, agent, N. Coutrelis, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 17 decembrie 2009, Solvay/Comisia (T-58/01) prin care Tribunalul a respins cererea recurentei având ca obiect anularea Deciziei 2003/5/CE a Comisiei din 13 decembrie 2000 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] — Concurență — Piața sodei în Comunitate — Înțelegere — Încălcarea dreptului de judecare a cauzei într-un termen rezonabil — Încălcarea dreptului la apărare

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 17 decembrie 2009, Solvay/Comisia (T-58/01).

               2.

               Anulează Decizia 2003/5/CE a Comisiei din 13 decembrie 2000 privind o procedură de aplicare a articolului 81 din Tratatul CE (COMP/33.133 — B: Carbonat de sodiu — Solvay, CFK).

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată aferente atât procedurii în primă instanță, cât și recursului.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza T-93/10: Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Bilbaína de Alquitranes și alții/AEPC

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/63

         Acțiune introdusă la 17 februarie 2010 — Bilbaína de Alquitranes și alții/AEPC
   (Cauza T-93/10)
   2010/C 113/95
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Bilbaína de Alquitranes, SA (Luchana-Baracaldo, Spania), Cindu Chemicals BV (Uithoorn, Țările de Jos), Deza a.s. (Valašske Meziříčí, Republica Cehă), Industrial Química del Nalón, SA (Oviedo, Spania), Koppers Denmark A/S (Nyborg, Danemarca), Koppers UK Ltd (Scunthorpe, Regatul Unit), Rütgers Germany GmbH (Castrop-Rauxel, Germania), Rütgers Belgium NV (Zelzate, Belgia) și Rütgers Poland Sp. Z o.o. (Kedzierzyn Kozle, Polonia) (reprezentanți: K. Van Maldegem, R. Cana, avocați și P. Sellar, Solicitor)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (AEPC)

      Concluziile reclamantelor

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei acțiunii;

               —

               anularea parțială a deciziei atacate, în măsura în care se referă la smoală de gudron de cărbune la temperatură înaltă, număr CAS 65996-93-2 și

               —

               obligarea AEPC la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele solicită anularea parțială a Deciziei Agenției Europene pentru Produse Chimice (AEPC) (ED/68/2009) prin care se identifică smoala de gudron de cărbune la temperatură înaltă, număr CAS 65996-93-2 ca o substanță care îndeplinește criteriile prevăzute la articolul 57 literele (d) și (e) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (1) (denumit în continuare „Regulamentul REACH”), în conformitate cu articolul 59 din Regulamentul REACH.
   Prin decizia atacată, care a fost adusă la cunoștința reclamantelor prin intermediul unui comunicat de presă al AEPC, substanța smoală de gudron de cărbune la temperatură înaltă a fost inclusă în lista celor 15 substanțe chimice noi din Lista substanțelor candidate la identificarea ca substanță care prezintă un risc foarte ridicat.
   Pe scurt, reclamantele nu contestă identificarea smoalei de gudron de cărbune la temperatură înaltă ca substanță cancerigenă, ci contestă identificarea acestei substanțe ca fiind persistentă, bioacumulativă și toxică și ca fiind foarte persistentă și foarte bioacumulativă, în conformitate cu criteriile formulate în anexa XIII la Regulamentul REACH.
   În plus, reclamantele susțin că includerea smoalei de gudron de cărbune la temperatură înaltă în lista substanțelor care prezintă un risc foarte ridicat va determina în final includerea acestei substanțe în anexa XIV la Regulamentul REACH, fapt care, la rândul său, va avea mai multe consecințe legale negative în ceea ce le privește pe reclamante, consecințe care rezultă în mod direct din această identificare.
   Reclamantele afirmă că decizia atacată este nelegală întrucât încalcă normele aplicabile stabilite de Regulamentul REACH pentru identificarea substanțelor care prezintă un risc foarte ridicat și, în special, a substanțelor care sunt persistente, bioacumulative și toxice și foarte persistente și foarte bioacumulative. Prin urmare, decizia atacată se întemeiază pe o eroare de apreciere și pe o eroare de drept întrucât identificarea smoalei de gudron de cărbune la temperatură înaltă ca o substanță care prezintă un risc foarte ridicat datorită faptului că este persistentă, bioacumulativă și toxică și foarte persistentă și foarte bioacumulativă se întemeiază numai pe proprietățile substanțelor componente, fapt care nu are un temei juridic în Regulamentul REACH.
   În plus, decizia atacată este nelegală deoarece încalcă principiul egalității de tratament în măsura în care instituie o discriminare între substanța în cauză și alte substanțe comparabile, fără nicio justificare obiectivă.
   În sfârșit, reclamantele susțin că decizia atacată încalcă principiul proporționalității întrucât este disproporționată având în vedere posibilitatea de alegere a măsurilor oferită pârâtei în raport cu obiectivele urmărite.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006 L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza C-265/17 P: Recurs introdus la 16 mai 2017 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 7 martie 2017 în cauza T-194/13, United Parcel Service/Comisia Europeană

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/21

         Recurs introdus la 16 mai 2017 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 7 martie 2017 în cauza T-194/13, United Parcel Service/Comisia Europeană
   (Cauza C-265/17 P)
   (2017/C 231/25)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Christoforou, N. Khan, H. Leupold, A. Biolan, agenți)

      Celelalte părți din procedură: United Parcel Service, Inc., FedEx Corp.

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului și

               —

               amânarea pronunțării cu privire la cheltuielile de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1)

               Tribunalul săvârșește o eroare atunci când constată, în hotărârea sa, că Comisia avea obligația de a divulga UPS versiunea finală a modelului său de concentrare a prețurilor înainte de adoptarea deciziei.

               2)

               Chiar dacă nedivulgarea de către Comisie a versiunii finale a modelului de concentrare a prețurilor către UPS înainte de adoptarea deciziei ar putea încălca dreptul la apărare al UPS, Tribunalul a săvârșit o eroare întrucât a considerat că modelul de concentrare a prețurilor prezenta un caracter probatoriu și, în consecință, în ceea ce privește criteriul juridic aplicat pentru a stabili că decizia trebuia să fie anulată.

               3)

               Chiar dacă o încălcare a dreptului la apărare al UPS putea surveni în aceste împrejurări, Tribunalul a săvârșit o eroare întrucât nu a răspuns la argumentele Comisiei potrivit cărora motivul invocat de UPS era inoperant și UPS putea înțelege modelul concentrării prețurilor.

               4)

               În orice caz, constatările efectuate în hotărâre nu pot justifica anularea deciziei.


title: Cauza C-484/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Argeș (România) la data de 20 septembrie 2011 — Mariana Budan/Statul român — Ministerul Finanțelor Publice prin Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunalul Argeș (România) la data de 20 septembrie 2011 — Mariana Budan/Statul român — Ministerul Finanțelor Publice prin Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș
   (Cauza C-484/11)
   2011/C 347/22
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Tribunalul Argeș

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Mariana Budan

      Pârât: Statul român — Ministerul Finanțelor Publice prin Direcția Generală a Finanțelor Publice Argeș

      Intervenient: Iulian-Nicolae Cujbescu

      Întrebarea preliminară

   În interpretarea dată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene principiilor fundamentale consacrate de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, cât și tratatelor Uniunii Europene — precum și în situația lipsei de reglementare în dreptul intern [prin declararea ca neconstituțional a articolului 5 din Legea nr. 221/(2009)] — petenta Budan Mariana (…) și intervenientul Cujbescu Iulian-Nicolae (…), ca victime ale regimului comunist, actualmente cetățeni ai Uniunii Europene, au dreptul la daune morale?


title: Cauza C-230/10: Ordonanța președintelui Curții din 3 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Contencioso Administrativo n °3 de Almería — Spania) — Agueda María Saenz Morales/Consejería para la Igualdad y Bienestar social de la Junta de Andalucía

text:
               16.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 120/9

         Ordonanța președintelui Curții din 3 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Juzgado de lo Contencioso Administrativo no 3 de Almería — Spania) — Agueda María Saenz Morales/Consejería para la Igualdad y Bienestar social de la Junta de Andalucía
   (Cauza C-230/10) (1)

   2011/C 120/17
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 209, 31.7.2010


title: Cauza C-567/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Inter- Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL/Région de Bruxelles-Capitale (Directiva 2001/42/CE — Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului — Noțiunea de planuri și programe „impuse prin acte cu putere de lege sau acte administrative” — Aplicabilitatea acestei directive în privința unei proceduri de abrogare totală sau parțială a unui plan de utilizare a terenurilor)

text:
               5.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 133/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 22 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour constitutionnelle — Belgia) — Inter- Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL/Région de Bruxelles-Capitale
   (Cauza C-567/10) (1)

   (Directiva 2001/42/CE - Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului - Noțiunea de planuri și programe „impuse prin acte cu putere de lege sau acte administrative” - Aplicabilitatea acestei directive în privința unei proceduri de abrogare totală sau parțială a unui plan de utilizare a terenurilor)
   2012/C 133/12
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Inter-Environnement Bruxelles ASBL, Pétitions Patrimoine ASBL, Atelier de Recherche et d’Action Urbaines ASBL

      Pârâtă: Région de Bruxelles-Capitale

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Cour constitutionnelle — Interpretarea articolului 2 litera (a) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (JO L 197, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 135) — Aplicabilitatea directivei în ceea ce privește o procedură de abrogare totală sau parțială a unui plan de utilizare a terenului — Interpretarea noțiunii „planuri și programe impuse” — Excludere a planurilor a căror adoptare nu este obligatorie

      Dispozitivul

               1.

               Noțiunea de planuri și programe „impuse prin acte cu putere de lege sau acte administrative” prevăzută la articolul 2 litera (a) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului trebuie interpretată în sensul că aceasta se referă inclusiv la planurile specifice de amenajare a terenurilor, precum cel prevăzut de reglementarea națională în cauză în acțiunea principală.

               2.

               Articolul 2 litera (a) din Directiva 2001/42 trebuie interpretat în sensul că o procedură de abrogare totală sau parțială a unui plan de utilizare a terenurilor, precum cea prevăzută la articolele 58-63 din Codul bruxellez privind amenajarea teritoriului, astfel cum a fost modificat prin Ordonanța din 14 mai 2009, intră, în principiu, în domeniul de aplicare al acestei directive, astfel încât este supusă normelor privind evaluarea efectelor asupra mediului prevăzute de directiva menționată.

      (1)  JO C 63, 26.2.2011.


title: Cauza T-294/16: Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marca Uniunii Europene figurativă GOLD MOUNT — Lipsa utilizării serioase a mărcii — Lipsa unui motiv întemeiat pentru neutilizare — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               24.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 239/46

         Hotărârea Tribunalului din 8 iunie 2017 – Kaane American International Tobacco/EUIPO – Global Tobacco (GOLD MOUNT)
   (Cauza T-294/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene figurativă GOLD MOUNT - Lipsa utilizării serioase a mărcii - Lipsa unui motiv întemeiat pentru neutilizare - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 239/58)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Kaane American International Tobacco Company FZE, anterior Kaane American International Tobacco Co. Ltd. (Jebel Ali, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanţi: G. Hinarejos Mulliez și I. Valdelomar, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Global Tobacco FZCO (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanţi: G. Hussey, solicitor, și B. Brandreth, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8 aprilie 2016 (cauza R 1857/2015-4), referitoare la o procedură de decădere între Global Tobacco și Kaane American International Tobacco

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Kaane American International Tobacco Company FZE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 279, 1.8.2016.


title: Cauza T-424/12: Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2013 — Gaumina/EIGE ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii de susținere a activităților de comunicare ale EIGE — Respingerea ofertei unui ofertant — Obligație de motivare” )

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/15

         Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2013 — Gaumina/EIGE
   (Cauza T-424/12) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii de susținere a activităților de comunicare ale EIGE - Respingerea ofertei unui ofertant - Obligație de motivare)
   2014/C 15/21
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: UAB Gaumina (Vilnius, Lituania) (reprezentanți: S. Aviža și D. Soloveičikas, avocați)

      Pârât: Institutul European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE) (reprezentanți: V. Langbakk, agent, asistat de J. Stuyck și de A.-M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei EIGE din 26 iulie 2012 de respingere a ofertei depuse de reclamantă în cadrul cererii de ofertă EIGE/2012/ADM/13.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Institutului European pentru Egalitatea de Șanse între Femei și Bărbați (EIGE) din 26 iulie 2012 de respingere a ofertei depuse de UAB Gaumina în cadrul cererii de ofertă EIGE/2012/ADM/13.

               2.

               EIGE suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Gaumina.

      (1)  JO C 373, 1.12.2012.


title: Cauza F-91/15: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2015 – ZZ/Comisia

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/46

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2015 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-91/15)
   (2015/C 406/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis, N. de Montigny, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a aplica clauza de rezervă medicală prevăzută la articolul 32 din RAA în măsura în care prin aceasta se refuză să i se acorde reclamantului o alocație de invaliditate, precum și repararea prejudiciului moral pretins suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziilor Comisiei din 16 septembrie 2014 de aplicare a rezervei medicale prevăzute la articolul 32 din RAA și de a refuza să i se acorde reclamantului dreptul de a beneficia de alocația de invaliditate;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata către reclamant a unei sume de 50  000 de euro cu titlu de despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit și la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-196/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Camera de recurs a școlilor europene la 29 mai 2009 — Paul Miles și alți, Robert Watson Mac Donald/Secrétaire général des Écoles européennes

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Camera de recurs a școlilor europene la 29 mai 2009 — Paul Miles și alți, Robert Watson Mac Donald/Secrétaire général des Écoles européennes
   (Cauza C-196/09)
   2009/C 193/11
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Camera de recurs a școlilor europene

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Paul Miles și alții, Robert Watson Mac Donald

      Pârât: Secrétaire général des Écoles européennes

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 234 din Tratatul CE trebuie interpretat în sensul că o instanță precum Camera de recurs, instituită prin articolul 27 din Convenția privind definirea statutului școlilor europene (1), intră în domeniul său de aplicare și, atunci când aceasta statuează în ultimă instanță este obligată să sesizeze Curtea de Justiție?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, articolele 12 și 39 din Tratatul CE trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării unui sistem de remunerare precum cel existent în cadrul școlilor europene, întrucât acest sistem, chiar dacă privește în mod expres funcționarii comunitari, nu permite să se ia în considerare în totalitate, inclusiv în mod retroactiv, deprecierea unei monede care antrenează o pierdere a puterii de cumpărare pentru profesorii detașați de autoritățile statului membru în cauză?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, o diferență de situație precum cea constatată între profesorii detașați la școli europene a căror remunerație este asigurată atât de autoritățile lor naționale și de școala europeană în cadrul căreia predau, pe de o parte, și funcționarii Comunității Europene a căror remunerație este asigurată exclusiv de aceasta, pe de altă parte, poate justifica, având în vedere principiile cuprinse în articolele citate anterior și chiar dacă statutul [personalului detașat la școli europene] se referă în mod expres la cel al funcționarilor comunitari, ca respectivele cursuri de schimb reținute pentru a asigura menținerea unei puteri de cumpărare echivalente să nu fie aceleași?

      (1)  JO 1994, L 212, p. 3, Ediție specială, 16/vol. 1, p. 21.


title: Cauza C-93/06: Ordonanța președintelui Curții din 14 decembrie 2006 — Comisia/Austria

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/27

         Ordonanța președintelui Curții din 14 decembrie 2006 — Comisia/Austria
   (Cauza C-93/06) (1)

   (2007/C 82/54)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei de pe rol.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.