title: Cauza T-388/16: Acțiune introdusă la 20 iulie 2016 – Eval Europe/Comisia

text:
               26.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 350/22

         Acțiune introdusă la 20 iulie 2016 – Eval Europe/Comisia
   (Cauza T-388/16)
   (2016/C 350/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Eval Europe NV (Zwijndrecht, Belgia) (reprezentanți: H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers și N. Baeten, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat referitoare la scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Regatul Belgiei;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolelor 2-4 din decizie;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, prin care se susține că Comisia a săvârșit o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere în identificarea pretinsei măsuri de ajutor și în calificarea sa drept schemă de ajutor în sensul articolului 1 litera (d) din Regulamentul nr. 2015/1589 al Consiliului (1) și al articolului 107 TFUE.

               2.

               Al doilea motiv, prin care se susține că Comisia a încălcat articolul 107 TFUE, nu și-a îndeplinit obligația de motivare și a săvârșit o eroare vădită de apreciere întrucât a considerat că sistemul belgian de decizii fiscale anticipate privind profitul excedentar constituie o măsură de ajutor de stat.

               3.

               Al treilea motiv, prin care se susține că Comisia a încălcat articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2015/1589 al Consiliului și principiile generale ale securității juridice și încrederii legitime atunci când a dispus recuperarea pretinsului ajutor.

               4.

               Al patrulea motiv, prin care se susține că Comisia a încălcat articolul 2 alineatul (6) TFUE și principiul egalității de tratament și săvârșește un abuz de putere, prin utilizarea normelor privind ajutoarele de stat pentru a interzice sistemul belgian de decizii fiscale anticipate privind profitul excedentar.

      (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza T-339/11: Ordonanța Tribunalului din 2 mai 2012 — Spania/Comisia

text:
               23.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/20

         Ordonanța Tribunalului din 2 mai 2012 — Spania/Comisia
   (Cauza T-339/11) (1)

   2012/C 184/40
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-47/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 mai 2007 — Antartica/OAPI — Nasdaq Stock Market (nasdaq) ( Marcă comunitară — Procedura de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative nasdaq — Marcă comunitară verbală anterioară NASDAQ — Motiv relativ de refuz — Notorietate — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/22

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 mai 2007 — Antartica/OAPI — Nasdaq Stock Market (nasdaq)
   (Cauza T-47/06) (1)

   („Marcă comunitară - Procedura de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative nasdaq - Marcă comunitară verbală anterioară NASDAQ - Motiv relativ de refuz - Notorietate - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 140/37)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Antartica Srl (Roma, Italia) (reprezentant: E. Racca, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: The Nasdaq Stock Market, Inc. (Washington, DC, Statele Unite) (reprezentanți: J. van Manen și J. Hofhuis, avocats)
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 7 decembrie 2005 (cauza R 752/2004-2) privind procedura de opoziție între The Nasdaq Stock Market, Inc. și Antartica Srl.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Antartica Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 74, 25.3.2006.


title: Cauza T-463/08: Acțiune introdusă la 19 octombrie 2008 — Imagion/OAPI (DYNAMIC HD)

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/39

         Acțiune introdusă la 19 octombrie 2008 — Imagion/OAPI (DYNAMIC HD)
   (Cauza T-463/08)
   (2008/C 327/68)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Imagion AG (Trierweiler, Germania) (reprezentant: H. Blatzheim, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 13 august 2008 (cauza R 488/2008-4) și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „DYNAMIC HD” pentru servicii din clasele 35, 38, 41, 42 și 45 (nr. 6 092 241)

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul
   Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca verbală „DYNAMIC HD” nici nu este descriptivă, nici nu este lipsită de caracter distinctiv;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (3) din Regulamentul nr. 40/94, întrucât marca a cărei înregistrare s-a solicitat prezintă caracter distinctiv după ce a fost utilizată;

               —

               încălcarea obligației de motivare;

               —

               încălcarea principiului egalității de tratament.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-150/12: Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – Grecia/Comisia ( „Ajutoare de stat — Împrumuturi fără dobânzi, însoțite de o garanție de stat, acordate de autoritățile elene unor asociații de cooperative agricole din sectorul cerealelor — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă — Obligația de motivare — Avantaj — Ajutoare destinate să remedieze o perturbare gravă a economiei unui stat membru” )

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/37

         Hotărârea Tribunalului din 9 aprilie 2014 – Grecia/Comisia
   (Cauza T-150/12) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Împrumuturi fără dobânzi, însoțite de o garanție de stat, acordate de autoritățile elene unor asociații de cooperative agricole din sectorul cerealelor - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă - Obligația de motivare - Avantaj - Ajutoare destinate să remedieze o perturbare gravă a economiei unui stat membru”))
   2014/C 175/48
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias, X. Basakou și A. Vasilopoulou, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Thomas și D. Triantafyllou, ulterior M. Triantafyllou și P. Němečkova, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2012/320/UE a Comisiei din 25 ianuarie 2012 privind ajutorul acordat de Grecia agricultorilor producători de cereale și cooperativelor care colectează cereale (JO L 164, p. 10)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012.


title: Cauza C-156/13: Hotărârea Curții (Camera atreia) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Digibet Ltd, Gert Albers/Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG (Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor — Articolul 56 TFUE — Jocuri de noroc — Reglementare care prevede interdicții referitoare la jocurile de noroc pe internet, care nu au fost aplicabile, pentru o perioadă limitată, într-o entitate federată a unui stat membru — Coerență — Proporționalitate)

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/12

         Hotărârea Curții (Camera atreia) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Digibet Ltd, Gert Albers/Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG
   (Cauza C-156/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera prestare a serviciilor - Articolul 56 TFUE - Jocuri de noroc - Reglementare care prevede interdicții referitoare la jocurile de noroc pe internet, care nu au fost aplicabile, pentru o perioadă limitată, într-o entitate federată a unui stat membru - Coerență - Proporționalitate))
   2014/C 282/16
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Digibet Ltd, Gert Albers

      Pârâtă: Westdeutsche Lotterie GmbH & Co. OHG

      Dispozitivul

   Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări comune majorității entităților federate ale unui stat membru cu structură federală, care interzice, în principiu, organizarea și intermedierea jocurilor de noroc pe internet, în timp ce, pentru o perioadă limitată, o singură entitate federată a menținut în vigoare o legislație mai permisivă care a coexistat cu cea restrictivă a celorlalte entități federate, dacă o astfel de reglementare este susceptibilă să îndeplinească condițiile de proporționalitate stabilite prin jurisprudența Curții, aspect care trebuie verificat de instanța de trimitere.

      (1)  JO C 189, 29.6.2013.


title: Cauza C-312/13: Ordonanța președintelui Curții din 20 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Claudiu Roșu/Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu – Activitatea de Inspecție Fiscală

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/24

         Ordonanța președintelui Curții din 20 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Alba Iulia – România) – Claudiu Roșu/Direcția Generală a Finanțelor Publice a Județului Sibiu – Activitatea de Inspecție Fiscală
   (Cauza C-312/13) (1)

   2014/C 184/37
   Limba de procedură: româna
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza C-37/07: Ordonanța președintelui Curții din 12 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/33

         Ordonanța președintelui Curții din 12 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-37/07) (1)

   (2007/C 297/60)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-417/10: Acțiune introdusă la 13 septembrie 2010 — Cortés del Valle López/OAPI (HIJOPUTA)

text:
               6.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/59

         Acțiune introdusă la 13 septembrie 2010 — Cortés del Valle López/OAPI (HIJOPUTA)
   (Cauza T-417/10)
   ()
   2010/C 301/94
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: D. Federico Cortés del Valle López (Maliaño, Spania) (reprezentant: J. Calderón Chavero, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei pronunțate la 18 iunie 2010 de Camera a doua de recursuri a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) în cauza R 175/2010-2;

               —

               Anularea, prin urmare, a deciziei adoptate la 24 noiembrie 2009 de examinatorul OAPI;

               —

               admiterea argumentelor reclamantei și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în prezenta procedură în cazul în care acesta solicită respingerea cererii.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementele verbale „Que buenu ye! HIJOPUTA”, pentru produse și servicii din clasele 33, 35 și 39.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: inexistența unei încălcări a articolului 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009 (1), având în vedere că marca solicitată nu este contrară bunelor moravuri.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-526/07 P: Ordonanța Curții din 28 noiembrie 2008 — Philippe Combescot/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Funcționari — Numire în postul de șef de delegație în Columbia — Excludere din concurs — Cerere de reparare a prejudiciului — Determinarea întinderii reparării prejudiciului — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/13

         Ordonanța Curții din 28 noiembrie 2008 — Philippe Combescot/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-526/07 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Numire în postul de șef de delegație în Columbia - Excludere din concurs - Cerere de reparare a prejudiciului - Determinarea întinderii reparării prejudiciului - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat)
   (2009/C 69/22)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurent: Philippe Combescot (reprezentanți: A. Maritati și V. Messa, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall, agent și S. Corongiu, avocat)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 12 septembrie 2007, Combescot/Comisia (T-250/04), prin care Tribunalul nu a reținut decât existența unui prejudiciu moral, respingând astfel cererea reclamantului având ca obiect recunoașterea ilegalității deciziei care l-a exclus din concursul pentru numirea în postul de șef de delegație în Columbia, anularea procedurii pentru concursul menționat și anularea deciziei de numire în postul respectiv, precum și repararea celorlalte prejudicii invocate de recurent
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă pe domnul Combescot la plata cheltuielilor de judecată efectuate în recurs.

      (1)  JO C 37, 9.2.2008.


title: Cauza C-698/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 28 decembrie 2015 – Secretary of State for the Home Department/David Davis, Tom Watson, Peter Brice și Geoffrey Lewis

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit) la 28 decembrie 2015 – Secretary of State for the Home Department/David Davis, Tom Watson, Peter Brice și Geoffrey Lewis
   (Cauza C-698/15)
   (2016/C 098/28)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Secretary of State for the Home Department

      Pârâți: David Davis, Tom Watson, Peter Brice și Geoffrey Lewis

      Întrebările preliminare

               1)

               Hotărârea Digital Rights Ireland și alții a Curții de Justiție, pronunțată în cauzele conexate C-293/12 și C-594/12 (EU:C:2014:238) (inclusiv, în special, punctele 60-62 din aceasta) stabilește cerințe imperative ale dreptului Uniunii aplicabile regimului național al unui stat membru care reglementează accesul la datele păstrate în conformitate cu legislația națională, în vederea respectării articolelor 7 și 8 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”)?

               2)

               Hotărârea Digital Rights Ireland și alții a Curții de Justiție extinde domeniul de aplicare al articolelor 7 și/sau 8 din cartă dincolo de cel al articolului 8 din Convenţia pentru apărarea drepturilor omului și a libertăţilor fundamentale, astfel cum este stabilit în jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului?


title: Cauza T-439/15: Ordonanța Tribunalului din 11 martie 2016 – Amrita și alții/Comisia („Acțiune în anulare — Agricultură — Protecție împotriva unor organisme dăunătoare plantelor — Măsuri menite să evite introducerea și răspândirea în Uniune a bacteriei Xylella fastidiosa — Act normativ care presupune măsuri de executare — Lipsa afectării individuale — Inadmisibilitate”)

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/47

         Ordonanța Tribunalului din 11 martie 2016 – Amrita și alții/Comisia
   (Cauza T-439/15) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Agricultură - Protecție împotriva unor organisme dăunătoare plantelor - Măsuri menite să evite introducerea și răspândirea în Uniune a bacteriei Xylella fastidiosa - Act normativ care presupune măsuri de executare - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”))
   (2016/C 156/63)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Soc. coop. Amrita arl (Scorrano, Italia) și celelalte 28 de reclamante ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentanți: L. Paccione și V. Stamerra, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și I. Galindo Martín, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/789 a Comisiei din 18 mai 2015 privind măsuri de prevenire a introducerii în Uniune și a răspândirii în interiorul acesteia a Xylella fastidiosa (Wells et al.) (JO L 125, p. 36), dacă este cazul după înlăturarea aplicării Directivei 2000/29/CE a Consiliului din 8 mai 2000 privind măsurile de protecție împotriva introducerii în Comunitate a unor organisme dăunătoare plantelor sau produselor vegetale și împotriva răspândirii lor în Comunitate (JO L 169, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 33, p. 68).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Soc. coop. Amrita arl și pe celelalte 28 de reclamante ale căror nume figurează în anexă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 328, 5.10.2015.


title: Cauza C-157/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 4 aprilie 2014 – Société Neptune Distribution/Ministère de l'Économie et des Finances

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franţa) la 4 aprilie 2014 – Société Neptune Distribution/Ministère de l'Économie et des Finances
   (Cauza C-157/14)
   2014/C 184/20
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Société Neptune Distribution

      Pârât: Ministère de l'Économie et des Finances

      Întrebările preliminare

               1)

               Baza de calcul a „valorii echivalente de sare” a cantității de sodiu prezent într-un produs alimentar, în sensul anexei la Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 (1), este reprezentată doar de cantitatea de sodiu care, asociată cu ioni de clorură, formează clorură de sodiu sau sare de masă sau cuprinde cantitatea totală de sodiu conținut în produsul alimentar, sub toate formele sale?

               2)

               În cea de a doua ipoteză, dispozițiile articolului 2 alineatul (1) din Directiva 2000/13/CE și ale articolului 9 alineatele (1) și (2) din Directiva 2009/54/CE (2) coroborate cu anexa III la această directivă, interpretate în lumina relației de echivalență stabilite între sodiu și sare în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1924/2006, prin faptul că interzic unui distribuitor de apă minerală să indice pe etichetele sale și în mesajele sale publicitare orice mențiune referitoare la conținutul scăzut de sare pe care ar putea o avea produsul său care, pe de altă parte, este bogat în bicarbonat de sodiu, în măsura în care respectiva mențiune ar fi de natură să inducă cumpărătorul în eroare cu privire la conținutul total de sodiu din apă, încalcă articolul 6 alineatul (1) primul paragraf din Tratatul privind Uniunea Europeană coroborat cu articolul 11 alineatul (1) (libertatea de exprimare și de informare) și articolul 16 (libertatea de a desfășura o activitate economică) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și articolul 10 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale?”

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (JO L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244).

      (2)  Directiva 2009/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 privind exploatarea și comercializarea apelor minerale naturale (JO L 164, p. 45).


title: Cauza C-647/13: Hotărârea Curții (Camera atreia) din 4 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior (Trimitere preliminară – Securitate socială – Condiții de eligibilitate pentru acordarea alocațiilor de șomaj într-un stat membru – Luarea în considerare a perioadelor de muncă efectuate în calitate de agent contractual în serviciul unei instituții a Uniunii Europene stabilite în acest stat membru – Asimilarea zilelor de șomaj indemnizate în temeiul regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene cu zile de muncă – Principiul cooperării loiale)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/11

      Hotărârea Curții (Camera atreia) din 4 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour du travail de Bruxelles – Belgia) – Office national de l'emploi/Marie-Rose Melchior
      (Cauza C-647/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Securitate socială - Condiții de eligibilitate pentru acordarea alocațiilor de șomaj într-un stat membru - Luarea în considerare a perioadelor de muncă efectuate în calitate de agent contractual în serviciul unei instituții a Uniunii Europene stabilite în acest stat membru - Asimilarea zilelor de șomaj indemnizate în temeiul regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene cu zile de muncă - Principiul cooperării loiale))
      (2015/C 107/14)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour du travail de Bruxelles

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Office national de l'emploi

         Pârâtă: Marie-Rose Melchior

         Dispozitivul

      Articolul 10 CE coroborat cu Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, stabilit prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de instituire a Statutului funcționarilor Comunităților Europene și a Regimului aplicabil celorlalți agenți ai acestor comunități, precum și a unor dispoziții speciale aplicabile temporar funcționarilor Comisiei, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 723/2004 al Consiliului din 22 martie 2004, se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, interpretată în sensul că, la eligibilitatea pentru acordarea alocațiilor de șomaj, nu sunt luate în considerare perioadele de muncă realizate în calitate de agent contractual în cadrul unei instituții a Uniunii Europene stabilite în acest stat membru și nu sunt asimilate cu zile de muncă zilele de șomaj care au dat dreptul la plata unei alocații de șomaj în temeiul Regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, în timp ce zilele de șomaj indemnizate în temeiul reglementării statului membru respectiv beneficiază de această asimilare.

         (1)  JO C 61, 1.3.2014.


title: Cauza C-232/15 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 aprilie 2016 – ultra air GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Donaldson Filtration Deutschland GmbH [Recurs — Marcă a Uniunii Europene — Marca Uniunii Europene verbală ultra.air ultrafilter — Procedură de declarare a nulității — Motiv absolut de refuz sau de nulitate — Caracter descriptiv — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) — Declarare a nulității de către camera de recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               1.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/4

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 21 aprilie 2016 – ultra air GmbH/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Donaldson Filtration Deutschland GmbH
   (Cauza C-232/15 P) (1)

   ([Recurs - Marcă a Uniunii Europene - Marca Uniunii Europene verbală ultra.air ultrafilter - Procedură de declarare a nulității - Motiv absolut de refuz sau de nulitate - Caracter descriptiv - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) și articolul 52 alineatul (1) litera (a) - Declarare a nulității de către camera de recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat])
   (2016/C 279/05)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: ultra air GmbH (reprezentant: C. König, Rechtsanwalt)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent), Donaldson Filtration Deutschland GmbH (reprezentanți: N. Siebertz și M. Teworte-Vey, Rechtsanwältinnen)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă ultra air GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 262, 10.8.2015.


title: Cauza T-18/07: Acțiune introdusă la data de 29 ianuarie 2007 — Kronberger/Parlamentul European

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/21

         Acțiune introdusă la data de 29 ianuarie 2007 — Kronberger/Parlamentul European
   (Cauza T-18/07)
   (2007/C 69/48)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Hans Kronberger (Viena, Austria) (reprezentant: Rechtsanwalt W. L. Weh)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei Parlamentului de validare a mandatului unuia dintre membrii săi;

               —

               obligarea Parlamentului la plata cheltuielilor tarifare aferente reprezentării sale legale.

         Motivele și principalele argumente
   Cu ocazia alegerilor pentru Parlamentul European care au avut loc în Austria la 13 iunie 2004, reclamantul a candidat pentru un mandat de parlamentar european.
   În prezenta acțiune, acesta critică decizia Parlamentului European din 28 aprilie 2005 prin care contestația introdusă de reclamant asupra validității mandatului unuia dintre parlamentari a fost declarată ca neîntemeiată.
   În motivarea cererii sale, reclamantul susține, în special, că reglementările austriece privind alocarea voturilor preferențiale ar fi incompatibile cu articolul 1 din Actul privind alegerea reprezentanților în Adunare prin vot universal direct (1) și, prin urmare, contrare dreptului comunitar.

      (1)  JO L 278, 8.10.1976, p. 5.


title: Cauza T-212/08: Acțiune introdusă la 4 iunie 2008 — Amertranseuro International Holdings și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/32

         Acțiune introdusă la 4 iunie 2008 — Amertranseuro International Holdings și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-212/08)
   (2008/C 197/55)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: Amertranseuro International Holdings Ltd (Londra, Regatul Unit), Trans Euro Ltd (Londra, Regatul Unit) și Team Relocations Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: L. Gyselen, lawyer)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               Anularea articolului 2 litera (i) din Decizia Comisiei din 11 martie în cauza COM/38.543 — Servicii de mutare internaționale, în măsura în care prin acesta reclamantele sunt considerate răspunzătoare solidar pentru presupusa încălcare a articolului 81 CE și a articolului 53 SEE de către Team Relocations NV în perioada ianuarie 1997-septembrie 2003;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 2 litera (i) din decizia menționată, în măsura în care prin acesta răspunderea solidară a Amertranseuro Ltd nu este limitată efectiv la cuantumul de 1,3 milioane de euro;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

         Motivele și principalele argumente
   Conform articolului 230 CE, reclamantele solicită anularea Deciziei C(2008) 926 final a Comisiei din 11 martie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 alineatul (1) CE și a articolului 53 alineatul (1) din Acordul privind SEE (cauza COMP/38.543 — Servicii de mutare internaționale), (denumită în continuare „decizia atacată”). În special, reclamantele solicită anularea articolului 2 litera (i) din decizia atacată, în măsura în care prin acesta reclamantele sunt considerate răspunzătoare solidar pentru presupusa participare a Team Relocations NV (denumită în continuare „TRNV”) la încălcarea descrisă la articolul 1 din decizia atacată.
   Reclamantele invocă două motive în susținerea pretențiilor lor:
   În primul rând, acestea afirmă că prin faptul că toate trei au fost considerate răspunzătoare, în pofida faptului că nici nu aveau, nici nu ar fi putut avea cunoștință de implicarea TRNV în presupusa încălcare, Comisia a săvârșit o eroare. În al doilea rând, reclamantele pretind că prin impunerea acestora a unei amenzi pe care nu sunt în măsură să o plătească, Comisia a săvârșit un abuz de putere.


title: Cauza T-394/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 ianuarie 2008 — Strack/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Promovare — Exercițiu de promovare 2003 — Atribuirea de puncte de prioritate — Refuzul promovării )

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 30 ianuarie 2008 — Strack/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-394/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiu de promovare 2003 - Atribuirea de puncte de prioritate - Refuzul promovării’)
   (2008/C 64/53)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Wasserliesch, Germania) (reprezentanți: inițial J. Mosar, ulterior F. Gengler și P. Goergen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și H. Krämer, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a procedurii de promovare derulate în privința reclamantului pentru exercițiul 2003, a atribuirii de puncte în cadrul acestei proceduri, precum și a deciziei subsecvente de a nu îl promova pe reclamant
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia privind atribuirea numărului de puncte de prioritate domnului Guido Strack pentru exercițiul de promovare 2003, precum și decizia de a nu îl promova în cadrul acestui exercițiu.

               2)

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 300, 4.12.2004.


title: Cauza C-429/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Halle (Germania) la 30 octombrie 2009 — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/23

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Verwaltungsgericht Halle (Germania) la 30 octombrie 2009 — Günter Fuß/Stadt Halle (Saale)
   (Cauza C-429/09)
   2010/C 24/41
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgericht Halle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Günter Fuß

      Pârâtă: Stadt Halle (Saale)

      Întrebările preliminare

               1.

               Rezultă din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (1) drepturi accesorii în cazul în care angajatorul a stabilit un timp de lucru care depășește limitele prevăzute la articolul 6 litera (b) din Directiva 2003/88/CE?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, dreptul în cauză rezultă numai din încălcarea Directivei 2003/88/CE sau dreptul comunitar impune cerințe suplimentare precum, de exemplu, faptul de a fi solicitat angajatorului o reducere a timpului de lucru sau existența unei culpe la stabilirea timpului de lucru?

               3.

               În cazul în care există un drept accesoriu, se pune problema dacă acesta constă într-o compensație sub formă de timp liber sau într-o despăgubire financiară și care sunt dispozițiile prevăzute de dreptul comunitar pentru calcularea respectivei compensații.

               4.

               Perioadele de referință de la articolul 16 litera (b) și/sau de la articolul 19 al doilea paragraf din Directiva 2003/88/CE sunt de directă aplicare într-un caz precum cel din speță, sau dreptul național prevede numai un timp de lucru ce depășește timpul maxim de lucru prevăzut la articolul 6 litera (b), fără a prevedea o compensație? În cazul admiterii unei aplicări directe, se pune problema în ce măsură și, dacă este cazul, în ce mod se poate proceda la o compensare, în cazul în care angajatorul nu o efectuează înainte de expirarea perioadei de referință?

               5.

               Cum trebuie să se răspundă la întrebările 1-4 sub regimul Directivei 93/104/CE a Consiliului din 23 noiembrie 1993 (2)?

      (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).

      (2)  Directiva 93/104/CE a Consiliului din 23 noiembrie 1993 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 307, p. 18).


title: Cauza F-81/12: Acțiune introdusă la 27 iulie 2012 — ZZ/Consiliul

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/34

         Acțiune introdusă la 27 iulie 2012 — ZZ/Consiliul
   (Cauza F-81/12)
   2012/C 295/60
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor de a nu-l promova pe reclamant în gradul AD 12 în cadrul exercițiilor de promovare 2010 și 2011

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN de a nu-l promova pe reclamant în gradul AD 12 în cadrul exercițiului de promovare 2010;

               —

               anularea deciziei AIPN de a nu-l promova în gradul AD 12 în cadrul exercițiului de promovare 2011;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 18 aprilie 2012 prin care au fost respinse reclamațiile împotriva deciziilor de a nu-l promova pe reclamant în gradul AD 12 în cadrul exercițiilor de promovare 2010 și 2011;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-520/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH
   (Cauza C-520/16)
   (2017/C 030/17)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Hannover

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel

      Pârâtă: Germanwings GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de caracter evitabil se referă numai la împrejurări excepționale survenite sau și la consecințele acestor împrejurări excepționale, mai precis la anularea sau întârzierea considerabilă?

               2)

               În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Atunci când împrejurările excepționale afectează aeronava care a efectuat zborul anterior, operatorul efectiv de transport aerian trebuie să depună eforturi în direcția organizării unei aeronave înlocuitoare imediat după intervenția împrejurărilor excepționale la zborul anterior sau poate să aștepte până când este evident că împrejurările excepționale conduc la o întârziere considerabilă a zborului următor?

               3)

               În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Rezervarea unui zbor subcharter nu este rezonabilă, atunci când costurile sunt aproximativ de trei ori mai mari decât costurile zborului efectiv?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-275/15: Ordonanța Tribunalului din 8 martie 2016 – Hmicho/Consiliul

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/54

         Ordonanța Tribunalului din 8 martie 2016 – Hmicho/Consiliul
   (Cauza T-275/15) (1)

   (2016/C 156/74)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015.


title: Cauzele conexate C-482/13, C-484/13, C-485/13 și C-487/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 ianuarie 2015 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Spania) – Unicaja Banco, SA/José Hidalgo Rueda și alții (C-482/13), Caixabank SA/Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13) (Trimitere preliminară – Directiva 93/13/CEE – Contracte încheiate între vânzători sau furnizori și consumatori – Contracte de ipotecă – Clauze privind dobânzile moratorii – Clauze abuzive – Procedura de executare ipotecară – Moderarea cuantumului dobânzilor – Competențele instanței naționale)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/8

      Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 ianuarie 2015 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena – Spania) – Unicaja Banco, SA/José Hidalgo Rueda și alții (C-482/13), Caixabank SA/Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13)
      (Cauzele conexate C-482/13, C-484/13, C-485/13 și C-487/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Contracte încheiate între vânzători sau furnizori și consumatori - Contracte de ipotecă - Clauze privind dobânzile moratorii - Clauze abuzive - Procedura de executare ipotecară - Moderarea cuantumului dobânzilor - Competențele instanței naționale))
      (2015/C 107/10)
      Limba de procedură: spaniola

         Instanța de trimitere

      Juzgado de Primera Instancia e Instrucción de Marchena

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Unicaja Banco, SA, Caixabank SA

         Pârâți: José Hidalgo Rueda, María del Carmen Vega Martín, Gestión Patrimonial Hive SL, Francisco Antonio López Reina, Rosa María Hidalgo Vega (C-482/13), Manuel María Rueda Ledesma (C-484/13), Rosario Mesa Mesa (C-484/13), José Labella Crespo (C-485/13), Rosario Márquez Rodríguez (C-485/13), Rafael Gallardo Salvat (C-485/13), Manuela Márquez Rodríguez (C-485/13), Alberto Galán Luna (C-487/13), Domingo Galán Luna (C-487/13

         Dispozitivul

      Articolul 6 alineatul (1) Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei dispoziții naționale în temeiul căreia instanța națională sesizată cu o procedură de executare ipotecară are obligația să dispună recalcularea sumelor datorate în temeiul unei clauze a unui contract de credit ipotecar care prevede dobânzi moratorii a căror rată depășește cu mai mult de trei ori dobânda legală, astfel încât cuantumul dobânzilor menționate să nu depășească acest prag, cu condiția ca aplicarea dispoziției naționale:

                  —

                  să nu prejudece aprecierea de către instanța națională menționată a caracterului abuziv al unei astfel de clauze și

                  —

                  să nu împiedice această instanță să înlăture clauza menționată dacă ar trebui să constate caracterul „abuziv” al acesteia, în sensul articolului 3 alineatul (1) din directiva menționată.

         (1)  JO C 352, 30.11.2013.


title: Cauza C-530/14: Recurs introdus la 21 noiembrie 2014 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 24 mai 2011 în cauza T-425/11, Grecia/Comisia

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/19

         Recurs introdus la 21 noiembrie 2014 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 24 mai 2011 în cauza T-425/11, Grecia/Comisia
   (Cauza C-530/14)
   (2015/C 026/23)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: A, Bouchagiar şi P. J. Loewenthal, agenţi)

      Cealaltă parte din procedură: Republica Elenă

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 11 septembrie 2014, notificată Comisiei la 12 septembrie 2014, în cauza T-425/11, Grecia/Comisia (ECLI: EU: T: 2014: 768);

               —

               trimiterea cauzei la Tribunal în vederea pronunțării unei noi hotărâri;

               —

               soluționarea de către Curte a cererii privind cheltuielile de judecată aferente prezentei proceduri odată cu fondul.

      Motivele și principalele argumente

   Recursul se întemeiază pe un unic motiv: Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod greșit articolul 107 alineatul (1) TFUE reținând că măsura în litigiu nu conferă un avantaj cazinourilor publice. Acest unic motiv de recurs invocat de Comisie este structurat în trei părți.
   În primul rând, la punctele 52-58 din hotărârea atacată, Tribunalul a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE reținând că nu se obțin avantaje pentru cazinourile publice din plata unui impozit mai mic pentru fiecare client care intră în cazinou în temeiul măsurii în litigiu, întrucât sumele plătite reprezentau 80 % din prețurile pentru biletul de intrare percepute de cazinourilor publice și private.
   În al doilea rând, la punctele 9-68 din hotărârea atacată, Tribunalul a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE reținând că nu este suficientă aprecierea de către Comisie a avantajului conferit de măsura în litigiu ca discriminare fiscală directă de iure, ci că Comisia ar fi trebuit să demonstreze existența unui avantaj pe baza unei analize economice a consecințelor măsurii în litigiu.
   În al treilea rând, la punctele 74-80 din hotărârea atacată, Tribunalul a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE reținând, pe de o parte, că practica intrării gratuite nu poate confirma avantajul conferit de măsura în litigiu, deoarece această măsură nu conferea un avantaj și, pe de altă parte, că pentru admiterea unui astfel de argument Comisia era ținută să demonstreze că, în practică, numărul de intrări gratuite acordate era excesiv de ridicat în raport cu finalitatea legislației elene, care a admis această practică, cu încălcarea condițiilor prevăzute de legislația națională în discuție.


title: Cauza C-221/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spania) la 20 aprilie 2016 - Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha (Spania) la 20 aprilie 2016 - Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A./Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha
   (Cauza C-221/16)
   (2016/C 243/21)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Castilla-La Mancha, Sala Contencioso-Administrativo, Sección Segunda

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Iberdrola Renovables Castilla La Mancha S.A.

      Pârâtă: Comisión Superior de Hacienda de la Comunidad Autónoma de Castilla-La Mancha

      Întrebările preliminare

               1)

               Având în vedere „schemele de sprijin” definite la articolul 2 litera (k) din Directiva 2009/28/CE și, printre acestea, stimulentele fiscale constând în reduceri sau scutiri de impozite și rambursări de taxe, în calitate de instrumente care au ca scop îndeplinirea obiectivelor privind consumul de energie regenerabilă prevăzute de Directiva 2009/28/CE, trebuie să se înțeleagă că stimulentele sau măsurile menționate au caracter imperativ și sunt obligatorii pentru statele membre, având efect direct în ceea ce privește posibilitatea particularilor vizați de a le invoca și de a le exercita în fața tuturor instanțelor publice, judecătorești și administrative?

               2)

               Având în vedere că printre „schemele de sprijin” menționate la întrebarea anterioară figurează și măsurile de stimulare fiscală constând în reduceri sau scutiri de impozite și rambursări de taxe, prin folosirea expresiei „nu se limitează la” trebuie să se înțeleagă că este inclusă în aceste stimulente și neimpozitarea, cu alte cuvinte interdicția oricărui tip de taxă specifică și specială care se adaugă impozitelor generale aplicate activității economice și producției de energie electrică și care este percepută pentru energia din surse regenerabile? De asemenea, trebuie să se înțeleagă că interdicția generală menționată anterior include și interdicția privind coexistența, dubla impunere sau suprapunerea mai multor taxe generale sau speciale, care vizează etape distincte ale activității de producție a energiei regenerabile, având efecte asupra aceluiași fapt generator pentru care s-a perceput taxa pe energia eoliană în discuție în speță?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară și dacă se admite impozitarea energiei provenind din surse regenerabile în sensul articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2008/188/CE, noțiunea „scopuri specifice” trebuie interpretată în sensul că obiectivul la care se referă trebuie să fie exclusiv și că, în plus, taxa aplicată pe energia electrică regenerabilă, din punctul de vedere al structurii sale, are o adevărată natură parafiscală, iar nu una exclusiv bugetară sau de colectare a veniturilor?

               4)

               În conformitate cu prevederile articolului 4 din Directiva 2003/96/CE, care, făcând referire la „ratele de impozitare” pe care statele membre trebuie să le aplice produselor energetice și electricității, se raportează la ratele minime prevăzute de directivă ca sumă a tuturor taxelor directe și indirecte care se aplică acestor produse la momentul punerii lor în consum, trebuie să se înțeleagă că această sumă trebuie să conducă la excluderea ratei de impozitare prevăzute de directivă în ceea ce privește taxele naționale care nu au o adevărată natură parafiscală, atât din perspectiva structurii acestora, cât și din cea a scopului lor specific, interpretat în conformitate cu răspunsul dat la întrebarea anterioară?

               5)

               Noțiunea „taxă”, prevăzută la articolul 13 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2009/28/CE, este o noțiune autonomă a dreptului Uniunii, care trebuie interpretată într-un sens mai larg, astfel încât să includă și să fie sinonimă cu noțiunea de taxă în general?

               6)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea anterioară, taxele pe care trebuie să le achite consumatorii, la care se referă articolul 13 alineatul (1) litera (e) menționat anterior pot include numai acele taxe sau impozite care urmăresc să compenseze, după caz, prejudiciile cauzate de impactul [instalațiilor eoliene] asupra mediului, și să despăgubească, cu suma colectată, prejudiciile asociate acestui impact sau efect negativ, iar nu acele taxe sau prestații care, fiind aplicate energiei nepoluante, îndeplinesc un obiectiv eminamente bugetar sau de colectare a veniturilor?


title: Cauza C-202/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof 's-Gravenhage — Țările de Jos) — Innoweb BV/Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV [Directiva 96/9/CE — Protecția juridică a bazelor de date — Articolul 7 alineatele (1) și (5) — Drept sui generis al producătorului unei baze de date — Noțiunea „reutilizare” — Parte substanțială a conținutului bazei de date — Metamotor de căutare dedicat]

text:
               22.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 52/10

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 19 decembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof 's-Gravenhage — Țările de Jos) — Innoweb BV/Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV
   (Cauza C-202/12) (1)

   (Directiva 96/9/CE - Protecția juridică a bazelor de date - Articolul 7 alineatele (1) și (5) - Drept sui generis al producătorului unei baze de date - Noțiunea „reutilizare” - Parte substanțială a conținutului bazei de date - Metamotor de căutare dedicat)
   2014/C 52/14
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof Den Haag, fostă Gerechtshof 's-Gravenhage

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Innoweb BV

      Pârâte: Wegener ICT Media BV, Wegener Mediaventions BV

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Gerechtshof te 's Gravenhage — Țările de Jos — Interpretarea articolului 7 alineatele (1) și (5) din Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date (JO CE L 77, p. 20, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 102) — Dreptul creatorului unei baze de date de a interzice extragerea și/sau reutilizarea unei părți substanțiale din conținutul bazei de date — Interzicerea reutilizării repetate și sistematice a unor părți nesubstanțiale din conținutul unei baze de date care include acte contrare unei exploatări normale a acestei baze, sau care cauzează un prejudiciu nejustificat intereselor legitime ale producătorului bazei — Caracter suficient al unei reutilizări repetate sau condiție cumulativă a unei reutilizări sistematice — Reutilizare prin intermediul unui sistem automatizat

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatul (1) din Directiva 96/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 1996 privind protecția juridică a bazelor de date trebuie interpretat în sensul că un operator care publică pe internet un metamotor de căutare dedicat precum cel în discuție în litigiul principal efectuează o reutilizare a ansamblului sau a unei părți substanțiale a conținutului unei baze de date protejate de articolul 7 menționat atunci când acest metamotor de căutare dedicat:

               —

               furnizează utilizatorului final un formular de căutare care oferă, în esență, aceleași funcționalități ca formularul bazei de date;

               —

               traduce „în timp real” cererile utilizatorilor finali în motorul de căutare cu care este echipată baza de date, în așa fel încât sunt explorate toate datele din această bază, și

               —

               prezintă rezultatele găsite utilizatorului final în formatul exterior al site ului său internet, reunind repetările într-un singur element, însă într-o ordine întemeiată pe criterii care sunt comparabile cu cele utilizate de motorul de căutare al bazei de date în cauză pentru prezentarea rezultatelor.

      (1)  JO C 243, 11.8.2012.


title: Cauza T-396/06: Acțiune introdusă la data de 21 decembrie 2006 — Comisia/TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/33

         Acțiune introdusă la data de 21 decembrie 2006 — Comisia/TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz
   (Cauza T-396/06)
   (2007/C 42/57)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Šimerdová, Rechtsanwalt R. Bierwagen)

      Pârâtă: TGA Technische Gebäudeausrüstung Chemnitz GmbH
   Concluziile reclamantei

               —

               obligarea pârâtei să restituie reclamantei suma de 32 440,80 euro, majorată cu dobânda de 4 % din data de 30 noiembrie 1999;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta a încheiat cu pârâta un contract privind activități comunitare în domeniul energiei nenucleare (1994-1998) (1), în cuprinsul căruia s-a stabilit competența Tribunalului de Primă Instanță pentru litigiile care rezultă din contract. Obiectul proiectului l-a constituit construirea și punerea în funcțiune provizorie a unui utilaj de uscare pentru industria pielăriei.
   Prin scrisoarea din 18 februarie 1999, Comisia a reziliat acest contract, deoarece nu i-a fost prezentat un raport final corespunzător. Reclamanta susține, în acest sens, că deconturile care i-au fost prezentate ulterior de către pârâtă au fost acceptate doar parțial, pentru că lipseau anumite acte justificative. Suma rămasă a fost solicitată de reclamantă în mai multe rânduri și formează obiectul prezentei acțiuni.

      (1)  Decizia Consiliului 94/806/CE de adoptare a unui program specific pentru cercetare şi dezvoltare tehnologică, inclusiv demonstrare, în domeniul energiei nenucleare (1994-1998) (JO L 334, p. 87).


title: Cauza C-400/14 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 16 iulie 2015 – Basic AG Lebensmittelhandel/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Repsol YPF, SA (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Cerere de înregistrare a unei mărci figurative comunitare — Elementul verbal „basic” — Marcă figurativă comunitară anterioară — Elementul verbal „BASIC” — Opoziția titularului acestei mărci — Refuz parțial al înregistrării — Noțiunile „servicii de distribuire” și „servicii de vânzare cu amănuntul și cu ridicata” — Domeniu de aplicare)

text:
               28.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/10

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 16 iulie 2015 – Basic AG Lebensmittelhandel/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Repsol YPF, SA
   (Cauza C-400/14 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Cerere de înregistrare a unei mărci figurative comunitare - Elementul verbal „basic” - Marcă figurativă comunitară anterioară - Elementul verbal „BASIC” - Opoziția titularului acestei mărci - Refuz parțial al înregistrării - Noțiunile „servicii de distribuire” și „servicii de vânzare cu amănuntul și cu ridicata” - Domeniu de aplicare))
   (2015/C 320/13)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Basic AG Lebensmittelhandel) (reprezentanți: D. Altenburg și T. Haug, avocați)

      Celelalte părţi din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent), Repsol YPF, SA (reprezentant: J.-B. Devaureix, avocat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Basic AG Lebensmittelhandel la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 431, 1.12.2014.


title: Cauzele conexate T-423/13 și T-64/14: Hotărârea Tribunalului din 24 mai 2016 – Good Luck Shipping/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva anumitor persoane și entități în scopul împiedicării proliferării nucleare în Iran — Înghețarea fondurilor — Eroare de drept — Temei juridic — Eroare de apreciere — Lipsă de probe”)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/28

         Hotărârea Tribunalului din 24 mai 2016 – Good Luck Shipping/Consiliul
   (Cauzele conexate T-423/13 și T-64/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva anumitor persoane și entități în scopul împiedicării proliferării nucleare în Iran - Înghețarea fondurilor - Eroare de drept - Temei juridic - Eroare de apreciere - Lipsă de probe”))
   (2016/C 243/28)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Good Luck Shipping LLC (Dubai, Emiratele Arabe Unite) (reprezentanți: F. Randolph, QC, M. Lester, barrister și M. Taher, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: V. Piessevaux și B. Driessen, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a Deciziei 2013/270/PESC a Consiliului din 6 iunie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 156, p. 10), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 522/2013 al Consiliului din 6 iunie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 156, p. 3), a Deciziei 2013/661/PESC a Consiliului din 15 noiembrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 306, p. 18) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1154/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 306, p. 3), în măsura în care aceste acte o privesc pe reclamantă, și, pe de altă parte, o cerere prin care se solicită să se declare inaplicabile Decizia 2013/497/PESC a Consiliului din 10 octombrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 272, p. 46) și Regulamentul (UE) nr. 971/2013 al Consiliului din 10 octombrie 2013 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2013, L 272, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează, în măsura în care aceste acte privesc Good Luck Shipping LLC:

                           —

                           Decizia 2013/270/PESC a Consiliului din 6 iunie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului;

                           —

                           Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 522/2013 al Consiliului din 6 iunie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului;

                           —

                           Decizia 2013/661/PESC a Consiliului din 15 noiembrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului;

                           —

                           Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1154/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului.

               2)

               Menține efectele Deciziei 2013/661 în ceea ce privește Good Luck Shipping până când anularea Regulamentului nr. 1154/2013 începe să producă efecte.

               3)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Good Luck Shipping.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza C-173/14 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2014 de European Dynamics Belgium SA și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunţate la 29 ianuarie 2014 în cauza T-158/12, European DynamicsBelgium și alții/ΕΜΑ

text:
               16.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 184/18

         Recurs introdus la 8 aprilie 2014 de European Dynamics Belgium SA și alții împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) pronunţate la 29 ianuarie 2014 în cauza T-158/12, European DynamicsBelgium și alții/ΕΜΑ
   (Cauza C-173/14 P)
   2014/C 184/22
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurente: European Dynamics Belgium SA, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, European Dynamics UK Ltd (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA)

      Concluziile recurentelor

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 29 ianuarie 2014 în cauza T-158/12 şi trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea EMA la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Recurentele susţin că Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2014 în cauza T-158/12 conţine aprecieri juridice care încalcă în mod vădit norme de drept al Uniunii şi care sunt contestate în cererea de recurs.

               2.

               Potrivit recurentelor, hotărârea atacată trebuie să fie anulată din cauza unor erori vădite de apreciere, a unei denaturări a argumentelor invocate de acestea, a unei erori de motivare, precum și a unei interpretări şi aplicări eronate a dreptului Uniunii.

               3.

               Mai exact, recurentele invocă patru motive de anulare:

                           —

                           Primul motiv priveşte noul criteriu de atribuire care a fost adăugat în cursul procedurii de cerere de ofertă, deşi nu era prevăzut în volumul de specificații tehnice. Referitor la acest motiv, recurentele invocă o denaturare a motivului de anulare și a argumentelor pe care le-au invocat în memoriile lor scrise, precum și un viciu de motivare.

                           —

                           Al doilea motiv priveşte aprecierea unui criteriu de selecție calitativă ca fiind un criteriu de atribuire. Referitor la acest motiv, recurentele invocă o eroare de apreciere, o interpretare și aplicare eronată a dreptului Uniunii și un viciu de motivare.

                           —

                           Al treilea motiv priveşte aprecierea experienței dobândite în cadrul unor contracte anterioare încheiate cu aceeași autoritate contractantă. Referitor la acest motiv, recurentele invocă o interpretare și o aplicare eronată a dreptului Uniunii, o eroare de apreciere și un viciu de motivare.

                           —

                           Al patrulea motiv priveşte aprecierea unui criteriu pentru care nu era posibilă o clasificare obiectivă. Referitor la acest motiv, recurentele invocă o eroare vădită de apreciere, o interpretare și aplicare eronată a dreptului Uniunii şi un viciu de motivare.


title: Cauza F-58/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 decembrie 2013 — Marcuccio/Comisia (Funcție publică — Decizie de pensionare din motive de invaliditate — Anulare de către Tribunal pentru lipsă de motivare — Cerere de executare a hotărârii — Cerere de reintegrare — Anularea hotărârii Tribunalului — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Articolul 266 TUE — Răspundere extracontractuală a instituției — Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/20

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 12 decembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-58/12) (1)

   (Funcție publică - Decizie de pensionare din motive de invaliditate - Anulare de către Tribunal pentru lipsă de motivare - Cerere de executare a hotărârii - Cerere de reintegrare - Anularea hotărârii Tribunalului - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Articolul 266 TUE - Răspundere extracontractuală a instituției - Acțiune în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată)
   2014/C 31/35
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți, A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite a Comisiei prin care se refuză cererea reclamantului de executare a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 4 noiembrie 2008 în cauza F-41/06, Marcuccio/Comisia, și, astfel, de a i se conferi atribuțiile aferente unui post din grupa de funcții corespunzătoare gradului său, precum și o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea în parte ca vădit inadmisibilă și în parte ca vădit nefondată.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012, p. 33.


title: Cauza C-372/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Import de echipamente militare cu scutire de taxe vamale)

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 15 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-372/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Import de echipamente militare cu scutire de taxe vamale)
   2010/C 51/04
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Cattabriga, G. Wilms, D. Triantafyllou și H. Støvlbæk, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma, agenți, C. von Donat, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Danemarcei (reprezentant: J. Bering Liisberg, agent), Republica Elenă (reprezentanți: E.-M. Mamouna, A. Samoni-Rantou și K. Boskovits, agenți), Republica Finlanda (reprezentanți: E. Bygglin și A. Guimaraes-Purokoski, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 2 și 9-11 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/89 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind resursele proprii ale Comunităților (JO L 155, p. 1) și, pentru perioada ulterioară datei de 31 mai 2000, din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 2, p. 184) — Import de echipamente militare cu scutire de taxe vamale

      Dispozitivul

               1.

               Prin refuzul de a calcula, de a constata și de a pune la dispoziția Comisiei Comunităților Europene resursele proprii aferente importului de material militar în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1998 și 31 decembrie 2002, precum și prin refuzul de a plăti dobânzile de întârziere datorate ca urmare a faptului că nu a pus la dispoziția Comisiei Comunităților Europene resursele proprii menționate, Republica Federală Germania nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 9-11 din Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1552/1989 al Consiliului din 29 mai 1989 de punere în aplicare a Deciziei 88/376/CEE, Euratom privind resursele proprii ale Comunităților, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (Euratom, CE) nr. 1355/1996 al Consiliului din 8 iulie 1996, și al acelorași articole din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 94/728/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților.

               2.

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Regatul Danemarcei, Republica Elenă și Republica Finlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 296, 26.11.2005.


title: Cauza C-198/11 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 mai 2012 — Lan Airlines SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA [Recurs — Articolul 119 din Regulamentul de procedură — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. °40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Marca comunitară verbală LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM — Cerere de înregistrare — Opoziția titularului mărcilor comunitare verbală și figurativă anterioare LAN — Respingerea opoziției — Lipsa riscului de confuzie — Recurs vădit inadmisibil]

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/3

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 11 mai 2012 — Lan Airlines SA/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
   (Cauza C-198/11 P) (1)

   (Recurs - Articolul 119 din Regulamentul de procedură - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr.o 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Marca comunitară verbală LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRÁNEO LAM - Cerere de înregistrare - Opoziția titularului mărcilor comunitare verbală și figurativă anterioare LAN - Respingerea opoziției - Lipsa riscului de confuzie - Recurs vădit inadmisibil)
   2012/C 303/04
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Lan Airlines SA (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Mondéjar Ortuño, agent), Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 februarie 2011, Lan Airlines/OAPI — Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo (T-194/09), prin care Tribunalul a respins o acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 februarie 2009 (cauza R 107/2008/4) privind o procedură de opoziție între Lan Airlines, SA și Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, SA

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă LAN Airlines SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 186, 25.6.2011.


title: Cauza C-174/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 9 aprilie 2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 9 aprilie 2014 – Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA/Fazenda Pública
   (Cauza C-174/14)
   2014/C 212/16
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal Administrativo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Saudaçor – Sociedade Gestora de Recursos e Equipamentos de Saúde dos Açores SA

      Pârâtă: Fazenda Pública

      Întrebările preliminare

               1)

               Instanța națională poate să interpreteze noțiunea de organism de drept public în sensul articolului 13 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 (1) utilizând noțiunea normativă de organism de drept public consacrată la articolul 1 alineatul (9) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 (2)?

               2)

               O entitate constituită ca societate pe acțiuni, cu capital integral de stat, deținută în proporție de 100 % de regiunea autonomă Azore, al cărei obiect de activitate constă în activități de consultanță și gestionare a Sistemului Regional de Sănătate, în vederea promovării și raționalizării acestuia, efectuate în temeiul contractelor-program încheiate cu regiunea autonomă Azore și căreia îi revin, prin delegare, competențele de autoritate de care dispune regiunea autonomă în domeniul respectiv, care avea inițial obligația de a furniza serviciul de sănătate publică, corespunde noțiunii de organism de drept public care acționează în calitate de autoritate publică, în sensul articolului 13 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006?

               3)

               Contraprestația primită de această societate, constând în punerea la dispoziție a resurselor financiare necesare pentru executarea respectivelor contracte-program poate fi considerată drept o plată pentru serviciile prestate în raport cu calitatea sa de persoană impozabilă în scopuri de TVA, în lumina dispozițiilor din aceeași directivă?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ, respectiva societate îndeplinește condițiile necesare pentru a se putea aplica norma privind scutirea de la plata taxei prevăzută la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006?

      (1)  Directiva privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).

      (2)  Directiva privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza C-471/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Helsingin käräjäoikeus — Finlanda) — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj [Politică socială — Directiva 92/85/CEE — Protecția securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează — Articolul 5 alineatul (2) și articolul 11 punctul 1 — Lucrătoare repartizată provizoriu la un alt loc de muncă în timpul sarcinii — Repartizare obligatorie din cauza unui risc pentru securitatea sau sănătatea acesteia ori a copilului său — Remunerație mai mică decât remunerația medie primită înainte de această repartizare — Remunerație anterioară compusă dintr-un salariu de bază și din diverse prime — Calcul al salariului la care lucrătoarea gravidă are dreptul pe durata repartizării provizorii]

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/9

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Helsingin käräjäoikeus — Finlanda) — Sanna Maria Parviainen/Finnair Oyj
   (Cauza C-471/08) (1)

   (Politică socială - Directiva 92/85/CEE - Protecția securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează - Articolul 5 alineatul (2) și articolul 11 punctul 1 - Lucrătoare repartizată provizoriu la un alt loc de muncă în timpul sarcinii - Repartizare obligatorie din cauza unui risc pentru securitatea sau sănătatea acesteia ori a copilului său - Remunerație mai mică decât remunerația medie primită înainte de această repartizare - Remunerație anterioară compusă dintr-un salariu de bază și din diverse prime - Calcul al salariului la care lucrătoarea gravidă are dreptul pe durata repartizării provizorii)
   2010/C 234/13
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Helsingin käräjäoikeus

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Sanna Maria Parviainen

      Pârâtă: Finnair Oyj

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Helsingin käräjäoikeus — Interpretarea articolului 11 alineatul (1) din Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează (JO L 348, Ediție specială, 05/vol. 3, p. 3) — Stewardesă care a exercitat funcția de șefă de cabină, transferată ca urmare a sarcinii pe un post la sol, mai slab remunerat decât postul ocupat anterior transferului — Menținerea unei remunerații echivalente cu cea percepută anterior transferului

      Dispozitivul

   Articolul 11 punctul 1 din Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează [A zecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] trebuie interpretat în sensul că o lucrătoare gravidă care, conform articolului 5 alineatul (2) din Directiva 92/85, a fost repartizată provizoriu, din cauza gravidității sale, la un loc de muncă în care efectuează alte sarcini decât cele pe care le efectua anterior acestei repartizări nu are dreptul la remunerația pe care o primea în medie anterior repartizării respective. Pe lângă menținerea salariului său de bază, o astfel de lucrătoare are dreptul, în temeiul articolului 11 punctul 1 menționat mai sus, la elementele de remunerație sau la primele care sunt aferente statutului său profesional, precum primele aferente calității sale de superior ierarhic, vechimii și calificărilor sale profesionale. Deși articolul 11 punctul 1 din Directiva 92/85 nu se opune utilizării unei metode de calcul al remunerației care trebuie plătite unei astfel de lucrătoare bazată pe valoarea medie a primelor legate de condițiile de muncă ale întregului personal navigant din aceeași treaptă salarială într-o anumită perioadă de referință, neluarea în considerare a acestor elemente de remunerație sau a acestor prime trebuie considerată contrară acestei din urmă dispoziții.

      (1)  JO C 19, 24.1.2009.


title: Cauza T-38/07: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Shell Petroleum și alții/Comisia (Concurență — Înțelegeri — Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Gravitatea încălcării — Circumstanțe agravante)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/41

         Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2011 — Shell Petroleum și alții/Comisia
   (Cauza T-38/07) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Gravitatea încălcării - Circumstanțe agravante)
   2011/C 269/89
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Shell Petroleum NV (Haga, Țările de Jos); Shell Nederland BV (Haga); și Shell Nederland Chemie BV (Rotterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial T. Snoep și J. Brockhoff, ulterior T. Snoep și S. Chamalaun, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. Kellerbauer, V. Bottka și J. Samnadda, ulterior M. Kellerbauer și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în privința Shell Petroleum NV și a Shell Nederland BV, a Deciziei C(2006) 5700 final a Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienic și cauciuc stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie) sau, în subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate Shell Petroleum, Shell Nederland și Shell Nederland Chemie BV

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Shell Petroleum NV, Shell Nederland BV și Shell Nederland Chemie BV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza C-16/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 februarie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications, British Telecommunications plc (Apropierea legislațiilor — Telecomunicații — Rețele și servicii — Directiva 2002/22/CE — Desemnarea unor întreprinderi pentru furnizarea serviciului universal — Impunerea unor obligații specifice întreprinderii desemnate — Servicii de informații telefonice și listele abonaților telefonici)

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/8

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 februarie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd/Office of Communications, British Telecommunications plc
   (Cauza C-16/10) (1)

   (Apropierea legislațiilor - Telecomunicații - Rețele și servicii - Directiva 2002/22/CE - Desemnarea unor întreprinderi pentru furnizarea serviciului universal - Impunerea unor obligații specifice întreprinderii desemnate - Servicii de informații telefonice și listele abonaților telefonici)
   2011/C 103/11
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: The Number Ltd, Conduit Enterprises Ltd

      Pârât: Office of Communications, British Telecommunications plc

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea Directivei 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 183), a Directivei 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă cadru), (JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195) și a Directivei 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 213) — Desemnarea de întreprinderi pentru prestarea serviciului universal — Obligații specifice care pot fi impuse întreprinderii desemnate

      Dispozitivul

   Articolul 8 alineatul (1) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) autorizează statele membre, atunci când decid să desemneze una sau mai multe întreprinderi conform acestei dispoziții pentru a garanta furnizarea serviciului universal sau a unor elemente diferite din serviciul universal, astfel cum este definit la articolele 4-7 și la articolul 9 alineatul (2) din aceeași directivă, să impună acestora doar obligațiile specifice prevăzute de dispozițiile directivei menționate care sunt legate de furnizarea către utilizatorii finali a serviciului menționat sau a elementelor respective din acesta chiar de întreprinderile desemnate.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza T-63/16: Acțiune introdusă la 15 februarie 2016 – E-Control/ACER

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/49

         Acțiune introdusă la 15 februarie 2016 – E-Control/ACER
   (Cauza T-63/16)
   (2016/C 156/67)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Energie-Control Austria für die Regulierung der Elektrizitäts – und Erdgaswirtschaft (E-Control) (Viena, Austria) (reprezentant: F. Schuhmacher, avocat)

      Pârâtă: Agenţia pentru Cooperarea Autorităţilor de Reglementare din Domeniul Energiei (ACER)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei de apel a ACER din 16 decembrie 2015 în cazul A-001-2015; și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.
               În cadrul procedurii care a condus la adoptarea deciziei atacate nu au fost respectate unele norme fundamentale de procedură, și anume dreptul procedural fundamental al E-Control de a contesta legalitatea Avizului ACER nr. 09/2015 din 23 septembrie 2015 privind compatibilitatea deciziilor autorităților naționale de reglementare prin care se aprobă metodele de alocare a capacităților de transport transfrontalier în Europa centrală și de est cu Regulamentul (CE) nr. 714/2009 (1) și cu Liniile directoare privind gestionarea și alocarea capacității de transfer disponibile a interconexiunilor dintre sistemele naționale, cuprinse în anexa I la acesta (denumit în continuare „Avizul”) și dreptul E-Control de a-și exprima poziția juridică.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe săvârșirea unei erori de drept atunci când s-a considerat că Avizul nu constituie o decizie în sensul articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 713/2009 (2).
               Comisia de apel a ACER a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că calea de atac formulată de E-Control împotriva Avizului era inadmisibilă întrucât Avizul ACER nu constituia o decizie în sensul articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 713/2009, refuzând E-Control dreptul de a introduce o cale de atac. Avizul care face obiectul căii de atac constituie o decizie în sensul articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 713/2009, întrucât produce efecte juridice directe față de E-Control. Prin urmare, există un drept de a introduce o cale de atac, iar Comisia de apel ar fi trebuit să examineze pe fond calea de atac exercitată de E-Control.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe lipsa unei motivări corespunzătoare.
               Comisia de apel a ACER nu a furnizat o motivare corespunzătoare în decizia atacată, aprecierea juridică efectuată de ea fiind în principiu limitată la constatarea faptului că Avizul constituie o măsură intermediară și o măsură pregătitoare pentru posibile acțiuni ulterioare ale Comisiei. Decizia atacată nu se bazează pe o examinare a argumentelor juridice ale E-Control și nu conține o motivare a punctelor de vedere (posibil contrare) ale Comisiei de apel a ACER.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe aplicarea incorectă a principiilor juridice relevante.
               Comisia de apel a ACER și-a limitat aprecierea juridică a căii de atac a E-Control la constatarea faptului că Avizul ACER constituie o măsură provizorie și intermediară care servește exclusiv ca măsură pregătitoare pentru posibile acțiuni viitoare ale Comisiei. În opinia Comisiei de apel a ACER, Avizul, ca măsură intermediară, nu poate, așadar, să facă obiectul unei căi de atac. Acest punct de vedere juridic nu este corect. Avizul constituie un act independent, definitiv și autonom al unei agenții a Uniunii Europene și reprezintă, așadar, în sine, obiectul unei acțiuni în anulare și, în consecință, și al unei căi de atac în temeiul articolului 19 din Regulamentul (CE) nr. 713/2009. Dacă Comisia de apel ar fi aplicat principiile juridice relevante în mod corect, ar fi anulat Avizul.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1228/2003 (JO 2009 L 211, p. 15).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 713/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 de instituire a Agenției pentru Cooperarea Autorităților de Reglementare din Domeniul Energiei (JO 2009 L 211, p. 1).


title: Cauza T-349/12: Acțiune introdusă la 1 august 2012 — Leiner/OAPI — Recaro (REVARO)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/39

         Acțiune introdusă la 1 august 2012 — Leiner/OAPI — Recaro (REVARO)
   (Cauza T-349/12)
   2012/C 287/70
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Rudolf Leiner GmbH (Sankt Pölten, Austria) (reprezentanți: W. Emberger, I. Rudnay și L. Emberger, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Recaro Beteiligungs GmbH (Kaiserslautern, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea Deciziei Camerei Întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 mai 2012 în cauza R 482/2011-1 în sensul admiterii căii de atac sau, în subsidiar, anularea deciziei;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Rudolf Leiner GmbH.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „REVARO” pentru produse din clasele 11, 20 și 24.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Recaro Beteiligungs-GmbH.

      Marca sau semnul invocat: marca internațională „RECARO” pentru produse din clasele 10, 12, 14, 20, 25 și 28.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza C-197/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 23 aprilie 2010 — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado și Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Supremo (Spania) la 23 aprilie 2010 — Unio de Pagesos de Catalunya/Administración del Estado și Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español
   (Cauza C-197/10)
   2010/C 195/07
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Supremo

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Unio de Pagesos de Catalunya

      Pârâte: Administración del Estado și Coordinadora de Organizaciones de Agricultores y Ganaderos — Iniciativa Rural del Estado Español

      Întrebarea preliminară

   Articolul 9 alineatul 2 litera b) din Decretul regal nr. 1470 din 2 noiembrie 2007, care subordonează posibilitatea obținerii unor drepturi la plata unică din rezerva națională condiției de a fi vorba despre tineri agricultori care să fi efectuat prima instalare în cadrul unui program de dezvoltare rurală instituit în temeiul Regulamentului nr. 1698/2005 (1) al Consiliului din 20 septembrie 2005 este conform cu articolul 42 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 (2) al Consiliului din 29 septembrie 2003?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (JO L 277, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 66, p. 101).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/1971 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 49, p. 177).