title: Cauza T-547/08: Hotărârea Tribunalului din 15 iunie 2010 — X Technology Swiss/OAPI (Colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare — Colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               31.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/36

         Hotărârea Tribunalului din 15 iunie 2010 — X Technology Swiss/OAPI (Colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete)
   (Cauza T-547/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare - Colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 209/54
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Suedia) (reprezentanți: A. Herbertz și R. Jung, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: C. Jenewein și G. Schneider, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 6 octombrie 2008 (cauza R 846/2008-4), privind o cerere de înregistrare a semnului constând în colorarea în portocaliu a vârfului unei șosete ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă X Technology Swiss GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-496/08 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 martie 2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene (Recurs — Funcționari — Reușită la concursuri interne de trecere la o altă categorie sub imperiul vechiului statut — Intrare în vigoare a noului statut — Norme tranzitorii privind încadrarea în grad — Excepție de nelegalitate — Drepturi câștigate — Încredere legitimă — Egalitate de tratament — Principiul bunei administrări și obligația de solicitudine)

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/11

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 martie 2010 — Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-496/08 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Reușită la concursuri interne de trecere la o altă categorie sub imperiul vechiului statut - Intrare în vigoare a noului statut - Norme tranzitorii privind încadrarea în grad - Excepție de nelegalitate - Drepturi câștigate - Încredere legitimă - Egalitate de tratament - Principiul bunei administrări și obligația de solicitudine)
   2010/C 113/15
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurenți: Pilar Angé Serrano, Jean-Marie Bras, Adolfo Orcajo Teresa, Dominiek Decoutere, Armin Hau, Francisco Javier Solana Ramos (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Celelalte părți în proces: Parlamentul European (reprezentanți: L.G. Knudsen și K. Zejdová, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și K. Zieleśkiewicz, agenți)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 18 septembrie 2008, Angé Serrano și alții/Parlementul European (T 47/05), prin care Tribunalul a respins acțiunea reclamanților având ca obiect anularea deciziilor individuale de încadrare în grad, adoptate în temeiul măsurilor tranzitorii prevăzute în anexa XIII și în special la articolul 2 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE, Euratom) nr. 723/2004 al Consiliului din 22 martie 2004 (JO L 124, p. 1) — Eliminarea, în urma intrării în vigoare a noului statut, a încadrării în grad după reușita la un concurs intern efectuat în temeiul vechiului statut — Menținerea interesului de a acționa, în pofida caducității deciziilor atacate — Principiul menținerii drepturilor dobândite și principiul protecției încrederii legitime — Principiul egalității de tratament

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal.

               2.

               Respinge recursul incident.

               3.

               Doamna Angé Serrano, domnii Bras, Orcajo Teresa, Decoutere, Hau și Solana Ramos, Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-202/16: Acțiune introdusă la 12 aprilie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/14

         Acțiune introdusă la 12 aprilie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-202/16)
   (2016/C 200/20)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Μ. Patakia și E. Sanfrutos Cano)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Elenă, prin faptul că a tolerat funcționarea defectuoasă a depozitului de deșeuri din Templonio, care nu îndeplinește condițiile și cerințele legislației Uniunii în materie de mediu cuprinse în articolul 13 din Directiva 2008/98/CE (1) privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive, precum și în articolul 8 litera (a), în articolul 11 alineatul (1) și în anexa I la Directiva 1999/31/CE (2) privind depozitele de deșeuri, nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor susmenționate;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prezenta cauză privește nerespectarea de către Republica Elenă a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 13 din Directiva 2008/98/CE privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive, precum și al articolului 8 litera (a), al articolului 11 alineatul (1) și al anexei I la Directiva 1999/31/CE privind depozitele de deșeuri. Încălcarea acestor dispoziții privește funcționarea depozitului de deșeuri din Templonio, în Corfu.

               2.

               Prezenta acțiune are ca obiect funcționarea defectuoasă a depozitului de deșeuri din Templonio și consecințele nefaste pe care acesta le are asupra mediului, combinat cu faptul că autoritățile elene nu au luat măsurile necesare prevăzute de legislația Uniunii în materie de mediu pentru a se asigura că depozitul de deșeuri poate funcționa în deplină conformitate cu condițiile și cerințele legislației Uniunii în materie de mediu.

               3.

               Pe toată durata procedurii privind încălcarea, Comisia a identificat diferite probleme legate de disfuncționalități ale depozitului de deșeuri, care au fost constatate prin mai multe inspecții efectuate între 2009 și 2012 de către autoritățile elene competente.

               4.

               În ultimul lor răspuns din 23 martie 2015, autoritățile elene au informat Comisia că:

                           —

                           a fost prezentat un nou dosar de modificare a deciziei de aprobare a termenilor de mediu în privința depozitului de deșeuri, pentru a se determina diferitele lucrări care trebuie realizate pentru ca depozitul de deșeuri să poată funcționa în mod adecvat;

                           —

                           după inspecția din 8 august 2014 (și constatarea unor noi încălcări), autoritățile regionale au redeschis procedura de sancționare administrativă împotriva exploatantului depozitului de deșeuri;

                           —

                           sunt încă în curs diferite lucrări necesare, de exemplu lucrări privind gestionarea biogazului (Comisia arată că autoritățile elene indică în prezent și pentru prima oară că modificarea termenilor de mediu ai depozitului de deșeuri constituie o condiție indispensabilă pentru realizarea acestor lucrări);

                           —

                           nu este încă terminată procedura de căutare a unui sit destinat implantării noului depozit de deșeuri care trebuie construit pe insulă.

               5.

               Comisia consideră că este clar că depozitul de deșeuri din Templonio este o instalație care funcționează în permanență în mod nesatisfăcător și că, deși au încetat anumite disfuncționalități, apar altele cu trecerea timpului, astfel încât nu este posibil să se facă un inventar exhaustiv al acestora, dat fiind că sunt în evoluție constantă. În orice caz, oricare ar fi numărul exact de încălcări relevate, Comisia consideră că este evident (și acest aspect nu este contestat de autoritățile elene) că depozitul de deșeuri funcționează fără respectarea cerințelor celor două directive menționate mai sus. În pofida inspecțiilor care nu au încetat să descopere probleme importante în funcționarea depozitului de deșeuri, autoritățile elene continuă să tolereze ca acesta să își continue activitățile.

      (1)  JO L 312, 22.11.2008, p. 3.

      (2)  JO L 182, 16.7.1999, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94.


title: Cauza C-21/08 P: Recurs introdus la 22 ianuarie 2008 de Sunplus Technology împotriva hotărârii pronunțate de Tribunalul de Primă Instanță (Camera a cincea) la 15 noiembrie 2007 în cauza T-38/04 — Sunplus Technology/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/31

         Recurs introdus la 22 ianuarie 2008 de Sunplus Technology împotriva hotărârii pronunțate de Tribunalul de Primă Instanță (Camera a cincea) la 15 noiembrie 2007 în cauza T-38/04 — Sunplus Technology/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)
   (Cauza C-21/08 P)
   (2008/C 64/44)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: Sunplus Technology Co. Ltd (reprezentanți: H. Eichmann, G. Barth, U. Blumenröder, C. Niklas-Falter, M. Kinkeldey, K. Brandt, A. Franke, U. Stephani, B. Allekotte, K. Lochner, B. Ertle, C. Neuhierl, S. Prückner, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Sun Microsystems, Inc.
   Concluziile recurentei
   Recurenta solicită Curții:

               —

               Anularea hotărârii recurate;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurenta susține că Tribunalul de Primă Instanță a greșit în aplicarea și interpretarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 (1) întrucât a comparat părți din cele două mărci și nu a evaluat impresia de ansamblu a acestora asupra consumatorului.
   Potrivit recurentei, Tribunalul de Primă Instanță a distorsionat faptele și probele atunci când a decis că partea grafică a mărcii solicitate conține un soare stilizat și nu un simbol „stea” și când a omis să ia în considerare litera „S” în compararea impresiei de ansamblu a mărcilor.
   Recurenta mai susține că motivarea Tribunalului de Primă Instanță este contradictorie prin faptul că, la punctul 39 din hotărâre, prevede că sunt create diferențe între mărci prin componentele suplimentare, dar nu ia în considerare aceste componente atunci când compară mărcile din punct de vedere fonetic.
   În sfârșit, recurenta susține că, la aprecierea riscului de confuzie, Tribunalul de Primă Instanță a greșit neluând în considerare categoria de bunuri și servicii în cauză și circumstanțele în care acestea sunt comercializate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară, JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza C-305/12: Acțiune introdusă la 26 iunie 2012 — Comisia Europeană/Republica Slovacă

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/6

         Acțiune introdusă la 26 iunie 2012 — Comisia Europeană/Republica Slovacă
   (Cauza C-305/12)
   2012/C 273/10
   Limba de procedură: slovaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Hetsch, D. Düsterhaus, A. Tokár, agenți)

      Pârâtă: Republica Slovacă

      Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru punerea în conformitate a dreptului intern cu Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor măsuri Comisiei, Republica Slovacă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 40 din directiva menționată;

               —

               în temeiul articolului 260 alineatul (3) TFUE, stabilirea la 17 136 de euro pe zi, începând de la data publicării hotărârii pronunțate în prezenta cauză, a penalității cu titlu cominatoriu pe care va trebui să o plătească Republica Slovacă pentru nerespectarea obligației de a comunica măsurile adoptate în vederea punerii în conformitate a dreptului intern cu Directiva 2008/98/CE;

               —

               obligarea Republicii Slovace la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 12 decembrie 2010.

      (1)  JO L 312, p. 3.


title: Cauza C-342/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 16 iulie 2014 – X-Steuerberatungsgesellschaft/Finanzamt Hannover-Nord

text:
               20.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 16 iulie 2014 – X-Steuerberatungsgesellschaft/Finanzamt Hannover-Nord
   (Cauza C-342/14)
   2014/C 372/04
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: X-Steuerberatungsgesellschaft

      Pârât: Finanzamt Hannover-Nord

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 din Directiva 2005/36/CE (1) se opune unei restricționări a liberei prestări a serviciilor în cazul în care o societate de consultanță fiscală constituită în conformitate cu legislația unui stat membru întocmește în statul membru de stabilire, în care activitatea de consultanță fiscală nu este reglementată, o declarație fiscală pentru o persoană impozabilă din alt stat membru și o transmite către administrația financiară din acest stat, ale cărui dispoziții naționale prevăd că, pentru a desfășura o activitate profesională de asistență în materie fiscală, o societate de consultanță fiscală trebuie să fie recunoscută și trebuie să fie administrată de consultanți fiscali a căror răspundere este angajată?

               2)

               În împrejurările prezentate la prima întrebare, o societate de consultanță fiscală poate invoca cu succes articolul 16 alineatele (1) și (2) din Directiva 2006/123/CE (2), și anume indiferent în care dintre cele două state membre prestează serviciul vizat?

               3)

               Articolul 56 TFUE trebuie interpretat în sensul că, în împrejurările prezentate la prima întrebare, se opune unei restricționări a liberei prestări a serviciilor prin dispoziții aplicabile în statul membru al beneficiarului, atunci când societatea de consultanță fiscală nu este stabilită în statul membru al beneficiarului?

      (1)  Directiva 2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind recunoașterea calificărilor profesionale (JO L 255, p. 22, Ediție specială, 05/vol. 8, p. 3).

      (2)  Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36, Ediție specială, 13/vol. 58, p. 50).


title: Cauza C-221/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Trento (Italia) la 25 aprilie 2013 — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Trento (Italia) la 25 aprilie 2013 — Teresa Mascellani/Ministero della Giustizia
   (Cauza C-221/13)
   2013/C 207/21
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Trento

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Teresa Mascellani

      Pârât: Ministero della Giustizia

      Întrebările preliminare

               1)

               Clauza 5 punctul 2 din Acordul pus în aplicare prin Directiva 97/81/CE (1), în măsura în care prevede că „[r]efuzul unui lucrător de a se transfera de la munca cu normă întreagă la munca pe fracțiune de normă sau invers nu ar trebui să constituie în sine un motiv valabil de reziliere a contractului de muncă, fără a aduce atingere rezilierii în conformitate cu legislația, convențiile colective și practicile la nivel național ori pentru alte motive de acest fel care pot apărea din cerințele operaționale ale unității respective”, trebuie interpretată în sensul că nu este permis legislațiilor naționale ale statelor membre să prevadă posibilitatea angajatorului de a dispune transformarea unui raport de muncă pe fracțiune de normă în raport de muncă cu normă întreagă, chiar împotriva voinței lucrătorului?

               2)

               Directiva menționată se opune ca o dispoziție națională, precum articolul 16 din Legea nr. 183 din 4 noiembrie 2010, să prevadă posibilitatea angajatorului de a dispune transformarea unui raport de muncă pe fracțiune de normă în raport de muncă cu normă întreagă, chiar împotriva voinței lucrătorului?

      (1)  Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES (JO L 14, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 35).


title: Cauza T-580/08: Acțiune introdusă la 24 decembrie 2008 — PJ Hungary/OAPI — Pepekillo (PEPEQUILLO)

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/66

         Acțiune introdusă la 24 decembrie 2008 — PJ Hungary/OAPI — Pepekillo (PEPEQUILLO)
   (Cauza T-580/08)
   (2009/C 44/112)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola
   Părțile

      Reclamantă: PJ Hungary Szolgáltató kft (PJ Hungary kft) (Budapesta, Republica Ungară) (reprezentanți: M. Granado Carpenter și C. Gutiérrez Martínez, abogadas)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pepekillo SL (Algeciras, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei din 30 aprilie 2008 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) (cauza R-722/2007) prin care s-a dispus restitutio in integrum, conform concluziilor PEPEQUILLO SL;

               —

               anularea Deciziei din 24 septembrie 2008 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) (cauza R-722/2007) care a dus la anularea Deciziei diviziei de opoziție din 9 martie 2007 și, în consecință, la înregistrarea mărcii comunitare nr. 3 546 471 „PEPEQUILLO”; adoptarea oricărei măsuri în conformitate cu dreptul comunitar, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum și a cheltuielilor de judecată aferente procedurii administrative care s-a aflat pe rolul OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Marta Sancho Lora, care a transferat ulterior societății PEPEKILLO SL cererea de înregistrare a mărcii;

      Marca comunitară vizată: marca verbală „PEPEQUILLO” (cererea de înregistrare 3 546 471) pentru produse din clasele 18 și 25 și servicii din clasa 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta, căreia societatea „PEPE JEANS N.V.” i-a cedat drepturile pe care le deținea.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile verbale spaniole „PEPE” și „PEPE JEANS”, mărcile spaniole figurative „PEPE JEANS LONDON”, mărcile verbale spaniole „PEPE 2XL”, „PEPE F4”, „PEPE M99”, „PEPE F4”, „PEPE M3”, „PEPE M5” și „PEPE F6”, mărcile spaniole figurative „PEPE JEANS LONDON”, „PEPE JEANS 73”, „PEPE JEANS PORTOBELLO”, „PEPE” și mărcile verbale spaniole „PEPE JEANS M2”, „PEPE BETTY”, „PEPE CLOTHING” și „PEPECO”, pentru produse din clasele 3, 9, 14, 18 și 25; și mărcile comunitare verbală și figurativă „PEPE JEANS”, pentru produse din clasele 3, 9, 14 și 18.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția și respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: admite motivele de recurs și, prin urmare, recursul.

      Motivele invocate: aplicarea incorectă a articolelor 78 și 8 alineatul (1) litera (b) și alineatul (5).


title: Cauza T-1/08 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din  13 februarie 2008 — Buczek Automotive/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Articolul 105 alineatul (2) din Regulamentul de procedură )

text:
               12.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 92/29

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 13 februarie 2008 — Buczek Automotive/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-1/08 R)
   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Articolul 105 alineatul (2) din Regulamentul de procedură’)
   (2008/C 92/60)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Buczek Automotive z o.o. (Sosnowiec, Polonia) (reprezentant: T. Gackowski, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării Deciziei C(2007) 5087 final a Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat C 23/2006 (fost NN 35/2006) acordat de Republica Polonă producătorului de oțel Grupa Technologie Buczek.
   Dispozitivul

               1)

               Suspendă executarea Deciziei C(2007) 5087 final a Comisiei din 23 octombrie 2007 privind ajutorul de stat C 23/2006 (fost NN 35/2006) acordat de Republica Polonă producătorului de oțel Grupa Technologie Buczek, în măsura în care această decizie afectează Buczek Automotive sp. Z o. o., până la adoptarea ordonanței care pune capăt prezentei proceduri de aplicare a măsurilor provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-491/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 14 septembrie 2016 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

text:
               28.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 441/10

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Supremo Tribunal Administrativo (Portugalia) la 14 septembrie 2016 – Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP/Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda
      (Cauza C-491/16)
      (2016/C 441/13)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Supremo Tribunal Administrativo

         Părțile din procedura principală

         Recurent: Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas, IP

         Intimată: Maxiflor – Promoção e Comercialização de Plantas, Importação e Exportação, Lda

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Programul Operațional pentru Dezvoltare Rurală („Programul AGRO”) trebuie considerat un „program multianual”, în sensul articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 (1) al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondurile Structurale [abrogat prin articolul 107 din Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 (2) al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999, fără a se aduce atingere dispozițiilor articolului 105 alineatul (1) din acesta]?

                  2)

                  Programul AGRO trebuie considerat un „program multianual”, în sensul în sensul articolului 3 alineatul (1) al doilea paragraf a doua teză din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 (3) al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene, conform căruia „[î]n ceea ce privește programele multianuale, termenul de prescripție trebuie, oricum, să curgă până la finalizarea programului”?

                  3)

                  În cazul în care Programul AGRO este considerat un „program multianual”, în sensul articolului 3 alineatul (1) al doilea paragraf a doua teză din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95,

                              —

                              prescripția procedurilor administrative inițiate în contextul programului respectiv se împlineşte în termenul de 4 ani prevăzut la articolul 3 alineatul (1)?;

                              —

                              în cazul în care termenul de 4 ani expiră înainte de finalizarea programului, intervine prescripția sau,

                              —

                              având în vedere dispozițiile articolului 3 alineatul (1) al doilea paragraf [a doua] teză din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95, ziua la care se împlineşte termenul de prescripție se amână astfel încât aceasta să coincidă cu ziua de „finalizare a programului [multianual]”?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1260/1999 al Consiliului din 21 iunie 1999 de stabilire a dispozițiilor generale privind Fondurile Structurale (JO 1999, L 161, p. 1)

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului din 11 iulie 2006 de stabilire a anumitor dispoziții generale privind Fondul European de Dezvoltare Regională, Fondul Social European și Fondul de coeziune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1260/1999 (JO 2006, L 210, p. 25, Ediţie specială, 14/vol. 2, p. 64).

         (3)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO 1995, L 312, p. 1, Ediţie specială, 01/vol. 1, p. 166).


title: Cauza T-112/11: Acțiune introdusă la 23 februarie 2011 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Comisia

text:
               14.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/29

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2011 — Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Comisia
   (Cauza T-112/11)
   2011/C 145/49
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: M. Loschelder și V. Schoene, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului (UE) nr. 1121/2010 al Comisiei din 2 decembrie 2010 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Edam Holland (IGP)];

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor necesare.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă nouă motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea normelor de repartizare a competențelor

                           —

                           În cadrul primului motiv, reclamanta critică încălcarea normelor de repartizare a competențelor stabilite de Regulamentul nr. 510/2006 (1), întrucât nu s-a desfășurat o procedură națională privind indicația geografică protejată „Edam Holland”, înregistrată în registru de regulamentul atacat.

                           —

                           Reclamanta susține că cererea inițială urmărea obținerea înregistrării denumirii „Hollandse Edam” și că numai aceasta a făcut obiectul unei proceduri naționale prealabile, impusă în mod imperativ de articolul 5 din Regulamentul nr. 510/2006.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1898/2006 (2)

                           —

                           Reclamanta critică în această privință faptul că „Edam Holland” nu este o expresie a limbii olandeze.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 510/2006 și a articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1898/2006

                           —

                           În cadrul celui de al treilea motiv, reclamanta critică faptul că denumirea înregistrată nu este utilizată.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           Reclamanta susține că a fost încălcat articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul nr. 510/2006 întrucât „Edam Holland” nu este o denumire negeografică „tradițională”.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           În cadrul celui de al cincilea motiv, reclamanta invocă încălcarea articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 510/2006 întrucât nu ar exista caracteristici specifice sau o reputație a „Edam Holland”.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 30 TFUE și 36 TFUE

                           —

                           În această privință, reclamanta arată că regulamentul atacat aduce o restricție nejustificată liberei circulații a mărfurilor întrucât lipsește specificitatea laptelui provenit de la crescători olandezi de vaci de lapte, singurul autorizat pentru producerea „Edam Holland”.

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatele (1) și (2) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           În această privință, reclamanta invocă în special încălcarea articolului 2 alineatul (2) coroborat cu articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 510/2006 întrucât „Holland” reprezintă — ca sinonim al „Țărilor de Jos” — numele unei țări. În plus, în speță nu există cazul excepțional necesar la înregistrarea numelui unei țări.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatul (3) din Regulamentul nr. 510/2006

                           —

                           Reclamanta afirmă în această privință că, având în vedere existența înregistrării anterioare „Noord-Hollandse Edammer DOP”, înregistrarea „Edam Holland” a avut loc cu nerespectarea utilizărilor loiale și locale și poate induce în eroare consumatorul.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului fundamental al proporționalității și a unor principii de procedură, precum și pe o eroare de apreciere

                           —

                           Reclamanta critică, în sfârșit, faptul că pârâta a omis să precizeze cu claritate în regulamentul atacat că denumirea „Edam” este generică. În opinia reclamantei, această precizare era posibilă având în vedere jurisprudența Curții și practica Comisiei și necesară având în vedere situația de fapt. Omiterea acesteia este contrară principiului fundamental al proporționalității și unor principii de procedură și constituie o eroare de apreciere.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO L 93, p. 12, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 114).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1898/2006 al Comisiei din 14 decembrie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 510/2006 al Consiliului privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (JO L 369, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 80, p. 214).


title: Cauza C-573/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 9 noiembrie 2015 – État belge/Oxycure Belgium SA

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/27

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Liège (Belgia) la 9 noiembrie 2015 – État belge/Oxycure Belgium SA
   (Cauza C-573/15)
   (2016/C 038/39)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Liège

      Părțile din procedura principală

      Apelant: État belge

      Intimată: Oxycure Belgium SA

      Întrebarea preliminară

   Articolul 98 alineatele (1) și (2) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), coroborat cu punctele 3 și 4 din anexa III la Directiva TVA, prin raportare în special la principiul neutralității, se opun unei dispoziții naționale care prevede o cotă redusă de TVA aplicabilă tratamentului cu oxigen cu ajutorul unor sticle de oxigen, în timp ce tratamentul cu oxigen cu ajutorul unui concentrator de oxigen este supus cotei standard de TVA?

      (1)  JO L 347, p. 1.


title: Cauza T-517/14: Acțiune introdusă la 7 iulie 2014 – Pelikan/OAPI – Hachette Filipacchi Presse (be.bag)

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/26

         Acțiune introdusă la 7 iulie 2014 – Pelikan/OAPI – Hachette Filipacchi Presse (be.bag)
   (Cauza T-517/14)
   (2014/C 448/34)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hanovra, Germania) (reprezentant: A. Nordemann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Hachette Filipacchi Presse SA (Levallois Perret, Franța)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „be.bag” nr. 1192/2013-1

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 3 aprilie 2014 în cauza R 1192/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-206/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Marco Tronchetti Provera SpA și alții/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) [Trimitere preliminară — Dreptul societăților — Directiva 2004/25/CE — Oferte publice de cumpărare — Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf — Posibilitatea modificării prețului ofertei în circumstanțe și în conformitate cu criterii determinate — Reglementare națională care prevede posibilitatea autorității de control de a majora prețul unei oferte publice de cumpărare în caz de coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unu sau mai mulți vânzători]

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 20 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato – Italia) – Marco Tronchetti Provera SpA și alții/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)
   (Cauza C-206/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Dreptul societăților - Directiva 2004/25/CE - Oferte publice de cumpărare - Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf - Posibilitatea modificării prețului ofertei în circumstanțe și în conformitate cu criterii determinate - Reglementare națională care prevede posibilitatea autorității de control de a majora prețul unei oferte publice de cumpărare în caz de coluziune între ofertant sau persoanele care acționează în mod concertat cu acesta și unu sau mai mulți vânzători])
   (2017/C 300/06)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: Marco Tronchetti Provera SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, UniCredit SpA, Camfin SpA

      Intimată: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

      cu participarea: Camfin SpA, Generali Assicurazioni Generali SpA, Antares European Fund Limited, Antares European Fund II Limited, Antares European Fund LP, Luca Orsini Baroni, Marco Tronchetti Provera & C. SpA, UniCredit SpA

      Dispozitivul

   Articolul 5 alineatul (4) al doilea paragraf din Directiva 2004/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind ofertele publice de cumpărare trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care permite autorității naționale de control să majoreze prețul unei oferte publice de cumpărare în caz de „coluziune”, fără a preciza comportamentele specifice care caracterizează această noțiune, în măsura în care interpretarea noțiunii respective se poate deduce în mod suficient de clar, de precis și de previzibil din această reglementare, prin intermediul unor metode de interpretare recunoscute de dreptul intern.

      (1)  JO C 251, 11.7.2016.


title: Cauza T-86/09: Acțiune introdusă la 19 februarie 2009 — Evropaïki Dynamiki/Comisia

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/38

         Acțiune introdusă la 19 februarie 2009 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-86/09)
   2009/C 113/76
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și P. Katsimani, lawyers)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Comisiei comunicate reclamantei prin scrisoarea din 12 decembrie 2008, întrucât i s-a respins oferta depusă ca răspuns la un anunț de cerere de ofertă deschisă MARE/2008/01 „Furnizarea de calculatoare și prestarea de servicii conexe, inclusiv mentenanța și dezvoltarea sistemelor informatice ale DG MARE” (1), precum și a tuturor celorlalte decizii conexe, inclusiv a celei de atribuire a contractului ofertantului câștigător,

               —

               obligarea Comisiei la plata de despăgubiri către reclamantă în valoare de 2 520 000 EUR pentru prejudiciul suferit de aceasta ca urmare a procedurii de cerere de ofertă în cauză,

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta acțiune, inclusiv în ipoteza în care aceasta este respinsă.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea deciziei pârâtei de respingere a ofertei sale depuse ca răspuns la un anunț de cerere de ofertă deschisă MARE/2008/01 pentru „Furnizarea de calculatoare și prestarea de servicii conexe, inclusiv mentenanța și dezvoltarea sistemelor informatice ale DG MARE”, și de atribuire a contractului ofertantului câștigător. Reclamanta solicită și despăgubirea pentru prejudiciul prezumat a-i fi cauzat prin procedura de cerere de ofertă.
   În susținerea pretențiilor, reclamanta invocă patru motive.
   În primul rând, susține că pârâta a încălcat principiul egalității de tratament, întrucât nu a aplicat criteriile de excludere prevăzute la articolul 93 alineatul (1) și la articolul 94 din Regulamentul financiar (2) unuia din membrii consorțiului câștigător și a discriminat-o pe reclamantă prin faptul că nu i-a oferit acces la toată documentația tehnică disponibilă, și nici la codul sursă care a fost pus numai la dispoziția adjudecatarului. Reclamanta apreciază în plus că raționamentul ponderării utilizat pentru a aplica criteriul de atribuire a „ofertei celei mai favorabile din punct de vedere economic” a neutralizat în fapt impactul efectului prețului, încălcându-se dispozițiile regulamentului financiar. În plus, reclamanta susține că pârâta a evaluat oferta sa în funcție de criterii diferite față de cele indicate în anunțul de participare încălcând astfel obligația de transparență.
   În al doilea rând, reclamanta susține că pârâta nu și-a motivat suficient decizia, în special cu privire la criteriile de calitate 2 și 3, încălcând principiul transparenței.
   În al treilea rând, reclamanta are rezerve în ceea ce privește intervenția comisiei de evaluare, în condițiile în care se afla într-o situație de conflict de interese, încălcând prin urmare o regulă de procedură.
   În al patrulea rând, reclamanta susține că pârâta a săvârșit mai multe erori vădite și și-a depășit puterea de apreciere.

      (1)  JO 2008/S 115-152936.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza C-373/05 P: Ordonanța Curții din 22 ianuarie 2007 — Bart Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene (Recurs — Funcționari — Decizie de a nu promova un funcționar în gradul LA 5 — Plângere prealabilă — Identitate de obiect și cauză — Recurs vădit nefondat)

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/9

         Ordonanța Curții din 22 ianuarie 2007 — Bart Nijs/Curtea de Conturi a Comunităților Europene
   (Cauza C-373/05 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Decizie de a nu promova un funcționar în gradul LA 5 - Plângere prealabilă - Identitate de obiect și cauză - Recurs vădit nefondat)
   (2007/C 82/17)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Bart Nijs (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Curtea de Conturi a Comunităților Europene (reprezentanți: T. Kennedy și G. Corstens, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din 26 mai 2005, Nijs/Curtea de Conturi (T-377/04), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă acțiunea referitoare la anularea deciziei Curții de Conturi de a nu îl promova pe reclamant în gradul de traducător-revizor (LA 5) în cadrul exercițiului de promovare 2003
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obliga recurentul la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 330, 24.12.2005.


title: Cauza C-336/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 16 iulie 2012 — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 16 iulie 2012 — Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser/Manova A/S
   (Cauza C-336/12)
   2012/C 287/47
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser

      Pârâtă: Manova A/S

      Întrebarea preliminară

   Principiul egalității de tratament consacrat de dreptul Uniunii presupune că o autoritate contractantă nu poate, după expirarea termenului de depunere a candidaturilor pentru a participa la o procedură de cerere de ofertă, să obțină informațiile solicitate în cererea de ofertă cu privire la cel mai recent bilanț anual publicat al unui candidat, atunci când candidatul în cauză nu a furnizat un astfel de bilanț anual în dosarul său de candidatură la procedura de preselecție?


title: Cauza F-50/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 mai 2011 — Missir Mamachi di Lusignano/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Acțiune în despăgubiri — Regula concordanței între cerere, reclamație și acțiune în materia despăgubirilor — Caracterul contradictoriu al procedurii — Utilizare în justiție a unui document confidențial, clasificat „Restreint UE” — Răspundere extracontractuală a instituțiilor — Răspundere pentru culpă — Legătură de cauzalitate — Pluralitate a cauzelor prejudiciului — Faptă a unui terț — Răspundere în absența unei culpe — Obligația de asistență — Obligația unei instituții de a asigura protecția personalului său — Asasinare a unui funcționar și a soției acestuia de către un terț — Pierdere a unei șanse de supraviețuire)

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 12 mai 2011 — Missir Mamachi di Lusignano/Comisia
   (Cauza F-50/09) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Acțiune în despăgubiri - Regula concordanței între cerere, reclamație și acțiune în materia despăgubirilor - Caracterul contradictoriu al procedurii - Utilizare în justiție a unui document confidențial, clasificat „Restreint UE” - Răspundere extracontractuală a instituțiilor - Răspundere pentru culpă - Legătură de cauzalitate - Pluralitate a cauzelor prejudiciului - Faptă a unui terț - Răspundere în absența unei culpe - Obligația de asistență - Obligația unei instituții de a asigura protecția personalului său - Asasinare a unui funcționar și a soției acestuia de către un terț - Pierdere a unei șanse de supraviețuire)
   2011/C 232/66
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Livio Missir Mamachi di Lusignano (Kerkhove-Avelgem, Belgia) (reprezentanți: F. Di Gianni, R. Antonini și N. Sibona, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Pignataro, B. Eggers și D. Martin, agenți)

      Obiectul

   Cerere de obligare a pârâtei la plata unei sume pentru repararea prejudiciului moral și material suferit de reclamant din cauza asasinării fiului său, fost funcționar

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Extrasele din documentele din 2006 privind normele și criteriile de securitate, comunicate de Comisia Europeană Tribunalului în cursul procedurii, vor fi înapoiate acesteia de îndată, în plic confidențial purtând mențiunea „clasificat Restreint UE”.

               3.

               Comisia Europeană suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009, p. 27.


title: Cauza F-84/09: Acțiune introdusă la 16 octombrie 2009 — Larue și Seigneur/Banca Centrală Europeană

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/44

         Acțiune introdusă la 16 octombrie 2009 — Larue și Seigneur/Banca Centrală Europeană
   (Cauza F-84/09)
   2009/C 312/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Emmanuel Larue și Olivier Seigneur (Frankfurt am Main, Germania) (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a fișelor de salariu pe luna ianuarie 2009

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea fișei de salariu pe luna ianuarie 2009;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziilor din 20 aprilie 2009 și din 6 august 2009 de respingere a cererilor de reexaminare și a reclamațiilor formulate de reclamanți;

               —

               solicitarea pârâtei să prezinte, cu titlu de măsuri de organizare a procedurii, dosarul administrativ și, cel puțin, documentele provenite de la DG-H și supuse Comitetului executiv referitoare la GSA pentru anul 2009, propunerea Comitetului executiv privind GSA pentru anul 2009, documentele provenind de la DG-H supuse Consiliului guvernatorilor referitoare la GSA pentru anul 2009, decizia Consiliului guvernatorilor cu privire la GSA pentru anul 2009;

               —

               obligarea pârâtei la acordarea de daune-interese pentru repararea prejudiciului reclamanților, constând, pe de o parte, din acordarea a 5 000 de euro pentru fiecare reclamant, din cauza unei pierderi a puterii de cumpărare după 1 ianuarie 2009, din restanțele de plată corespunzătoare unei creșteri a salariului reclamanților de 1,5 % începând cu 1 ianuarie 2009 și în aplicarea unei dobânzi asupra sumei restanțelor de plată ale reclamanților de la scadența acestora și până la data plății. Această rată a dobânzii trebuie calculată pe baza ratei stabilite de Banca Centrală Europeană pentru operațiunile principale de refinanțare, aplicabilă pe perioada avută în vedere, majorată cu două puncte;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-152/14: Acțiune introdusă la 5 martie 2014 – Medilab/Comisia și BCE

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/32

         Acțiune introdusă la 5 martie 2014 – Medilab/Comisia și BCE
   (Cauza T-152/14)
   2014/C 159/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Medilab Ltd (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: C. Paschalides, Solicitor, și A. Paschalides, avocat)

      Pârâte: Banca Centrală Europeană și Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul (reclamanta) solicită Tribunalului:

               —

               Obligarea pârâtelor la plata către reclamant a unei despăgubiri în temeiul articolului 268 TFUE.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul susține că pârâtele l-au lipsit de banii din contul său pentru motivul că au impus prematur utilizarea depunerilor la banca sa în scopul recapitalizării interne (bail-in) drept condiție pentru asistența financiară oferită Ciprului la 26 aprilie 2013 în temeiul articolului 13 din Tratatul de instituire a unui mecanism european de stabilizare din 2012, astfel: a) pârâtele au încălcat în mod vădit și grav limitele competențelor lor ca instituții ale UE în temeiul articolului 136 alineatul (3) din TFUE, b) au cedat în mod nelegal controlul efect al funcțiilor lor ca instituții ale UE; c) au provocat aplicarea prematură a unui instrument de recapitalizare internă (bail-in) asupra depunerilor la Banca Ciprului și la Banca Populară a Ciprului care nu fusese adoptat în dreptul UE; d) au introdus restricții privind circulația banilor, împiedicând titularii depozitelor să își retragă și/sau să își transfere fondurile către instituții mai sigure, și e) au procedat astfel cu încălcarea principiilor securității juridice și egalității și a drepturilor omului


title: Cauza T-331/12: Acțiune introdusă la 27 iulie 2012 — Sartorius Weighing Technology/OAPI (Reprezentarea unei linii curbe galbene în josul unui ecran)

text:
               22.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/34

         Acțiune introdusă la 27 iulie 2012 — Sartorius Weighing Technology/OAPI (Reprezentarea unei linii curbe galbene în josul unui ecran)
   (Cauza T-331/12)
   2012/C 287/64
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Sartorius Weighing Technology GmbH (Göttingen, Germania) (reprezentant: K. Welkerling, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 mai 2012 în cazul R 1783/2011-1;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul căii de atac exercitate la OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marcă de alt tip, reprezentând o linie curbă galbenă în josul unui ecran, pentru produse din clasele 7, 9, 10 și 11 — cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 716 788

      Decizia examinatorului: respingerea cererii de înregistrare

      Decizia camerei de recurs: respingerea căii de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009


title: Cauza C-315/08: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 29 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Angelo Grisoli/Regione Lombardia [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Articolul 49 TFUE — Libertatea de stabilire — Sănătate publică — Farmacii — Proximitate — Aprovizionarea populației cu medicamente — Autorizație de înființare — Repartizarea teritorială a farmaciilor — Distanța minimă dintre farmacii]

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/20

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 29 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Consiglio di Stato — Italia) — Angelo Grisoli/Regione Lombardia
      (Cauza C-315/08) (1)

      (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Articolul 49 TFUE - Libertatea de stabilire - Sănătate publică - Farmacii - Proximitate - Aprovizionarea populației cu medicamente - Autorizație de înființare - Repartizarea teritorială a farmaciilor - Distanța minimă dintre farmacii)
      (2012/C 25/34)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Stato

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Angelo Grisoli

         Pârâtă: Regione Lombardia

         Cu participarea: Comune di Roccafranca

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Consiglio di Stato — Interpretarea articolelor 152 CE și 153 CE — Înființarea unor noi farmacii — Legislație națională care stabilește limite în funcție de numărul de locuitori și care determină condițiile de autorizare a deschiderii unei noi farmacii

         Dispozitivul

      Articolul 49 TFUE nu se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în acțiunea principală, care impune limite la înființarea de noi farmacii, prevăzând că

                  —

                  în comunele cu o populație mai mică de 4 000 de locuitori poate fi înființată o singură farmacie și

                  —

                  în comunele cu o populație mai mare de 4 000 de locuitori, înființarea unei noi farmacii este supusă unor condiții precum depășirea cu cel puțin 50 % a numărului de locuitori necesar pentru o farmacie și respectarea unei distanțe minime față de farmaciile deja existente,

            cu condiția ca o astfel de reglementare să permită, prin derogare de la normele de bază, crearea unui număr suficient de farmacii care să poată asigura un serviciu farmaceutic adecvat în zonele având caracteristici demografice sau geografice speciale, ceea ce este de competența instanței de trimitere să verifice.

         (1)  JO C 260, 11.10.2008.


title: Cauza T-246/14: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2014 – Yoworld/OAPI – Nestlé (yogorino)

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/21

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2014 – Yoworld/OAPI – Nestlé (yogorino)
   (Cauza T-246/14)
   2014/C 235/29
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Yoworld SA (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: A. Tornato și D. Hazan, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 20 decembrie 2013 în cazul R 115/2013-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „yogorino” pentru produse și servicii din clasele 5, 35 și 43 – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 4 36  536.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca comunitară anterioară nr. 7 2 56  829.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și anulează în parte decizia atacată.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza C-285/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 7 iunie 2012 — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Conseil d'État (Belgia) la 7 iunie 2012 — Aboubacar Diakite/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
   (Cauza C-285/12)
   2012/C 235/21
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Aboubacar Diakite

      Pârât: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

      Întrebarea preliminară

   Articolul 15 litera (c) din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (1), trebuie interpretat în sensul că această dispoziție oferă protecție doar într-o situație de „conflict armat intern” astfel cum este interpretată de dreptul internațional umanitar, și în special cu referire la articolul 3 comun celor patru Convenții de la Geneva din 12 august 1949 (referitoare la îmbunătățirea situației răniților și bolnavilor din forțele armate aflate în campanie, la îmbunătățirea situației răniților, bolnavilor și naufragiaților din forțele armate, la tratamentul prizonierilor de război și respectiv la protecția civililor în timp de război)?
   Dacă noțiunea „conflict armat intern” vizată la articolul 15 litera (c) din Directiva citată anterior trebuie interpretată în mod autonom în raport cu articolul 3 comun celor patru Convenții de la Geneva din 12 august 1949, care sunt în acest caz criteriile care servesc la aprecierea existenței unui asemenea „conflict armat intern”?

      (1)  JO L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52.


title: Cauza T-435/09 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 15 martie 2010 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF ( Măsuri provizorii — Programe comunitare de cercetare și dezvoltare tehnologice — Clauză compromisorie — Ordin de recuperare — Notă de debit — Cerere de suspendare a executării — Prejudiciu financiar — Lipsa unor circumstanțe excepționale — Lipsa urgenței )

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/46

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 15 martie 2010 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF
   (Cauza T-435/09 R)
   („Măsuri provizorii - Programe comunitare de cercetare și dezvoltare tehnologice - Clauză compromisorie - Ordin de recuperare - Notă de debit - Cerere de suspendare a executării - Prejudiciu financiar - Lipsa unor circumstanțe excepționale - Lipsa urgenței”)
   2010/C 113/76
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Gardenal și E. Belinguier-Raiz, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Delaude și N. Bambara, agenți, asistați de R. Van der Hout, avocat)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării deciziei conținute în scrisoarea Comisiei din 10 iulie 2009 prin care aceasta a întrerupt participarea reclamantei la două proiecte comunitare, și a notelor de debit emise la 7 august 2009 prin care a solicitat rambursarea sumelor plătite în cadrul proiectelor comunitare la care participase reclamanta.

      Dispozitivul

               1.

               Comisia Europeană este considerată pârâtă unică.

               2.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               3.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-499/11 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iulie 2013 — The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH/Comisia Europeană (Recurs — Înțelegeri — Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie — Stabilirea prețurilor țintă, împărțirea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații comerciale — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Putere de apreciere a Comisiei — Coeficient multiplicator cu scop descurajator — Egalitate de tratament)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 iulie 2013 — The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH/Comisia Europeană
   (Cauza C-499/11 P) (1)

   (Recurs - Înțelegeri - Piața cauciucului butadienic și a cauciucului stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie - Stabilirea prețurilor țintă, împărțirea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații comerciale - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Putere de apreciere a Comisiei - Coeficient multiplicator cu scop descurajator - Egalitate de tratament)
   2013/C 260/11
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH, Dow Europe GmbH (reprezentanți: D. Schroeder și T. Kuhn, avocați, și T. Graf, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Kellerbauer și V. Bottka, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi) din 13 iulie 2011, Dow Chemical și alții/Comisia (T-42/07), prin care Tribunalul a respins în parte o acțiune prin care se solicita anularea în parte a Deciziei C(2006) 5700 final a Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind o procedură în temeiul articolului 81 din Tratatul CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.638 — Cauciuc butadienic și cauciuc stiren-butadienic fabricat prin polimerizare în emulsie), privind o înțelegere având ca obiect stabilirea de obiective de preț, împărțirea clienților prin acorduri de neagresiune și schimbul de informații comerciale sensibile, precum și, în subsidiar, reducerea amenzii aplicate recurentelor

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               The Dow Chemical Company, Dow Deutschland Inc., Dow Deutschland Anlagengesellschaft mbH și Dow Europe GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


title: Cauza T-338/07 P: Recurs introdus la 4 septembrie 2007 de Irène Bianchi împotriva hotărârii pronunțate la 28 iunie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-38/06, Bianchi/Fundația Europeană de Formare

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/57

         Recurs introdus la 4 septembrie 2007 de Irène Bianchi împotriva hotărârii pronunțate la 28 iunie 2007 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-38/06, Bianchi/Fundația Europeană de Formare
   (Cauza T-338/07 P)
   (2007/C 269/102)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurentă: Irène Bianchi (Torino, Italia) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Fundația Europeană de Formare
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii din 28 iunie 2007 a Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) pronunțată în cauza F-38/06;

               —

               admiterea concluziilor formulate în primă instanță de către reclamantă;

               —

               obligarea Fundației Europene de Formare la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în primă instanță cât și în recurs.

         Motivele și principalele argumente
   În motivarea recursului, recurenta arată că Tribunalul ar fi omis să ia în considerare sau că ar fi denaturat anumite fapte ceea ce l-ar fi condus la o apreciere inexactă a faptelor prin încălcarea articolelor 25 al doilea paragraf și 26 din Statutul funcționarilor. Recurenta susține, de asemenea, că Tribunalul ar fi încălcat dreptul comunitar și, în special, normele de procedură printr-o pretinsă denaturare a elementelor de probă prezentate de către reclamantă. În sfârșit, aceasta invocă un motiv dedus din încălcarea obligației de a motiva și dintr-o eroare de drept care rezultă dintr-o pretinsă omisiune de a lua în considerare faptele sau dintr-o denaturare a acestora ori a elementelor de probă și dintr-o constatare de fapt inexactă.


title: Cauza T-715/13: Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2015 – Lidl Stiftung/OAPI – Horno del Espinar (Castello) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Castello — Marca națională figurativă anterioară Castelló — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Dreptul de a fi ascultat — Articolul 75 a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/30

         Hotărârea Tribunalului din 5 mai 2015 – Lidl Stiftung/OAPI – Horno del Espinar (Castello)
   (Cauza T-715/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative Castello - Marca națională figurativă anterioară Castelló - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Dreptul de a fi ascultat - Articolul 75 a doua teză din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 205/40)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanți: M. Wolter, M. Kefferpütz și A. Marx, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Horno del Espinar, SL (El Espinar, Spania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 1 octombrie 2013 (cauza R 2338/2012-2) privind o procedură de opoziție între Horno del Espinar, SL și Lidl Stiftung & Co. KG

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 1 octombrie 2013 (cauza R 2338/2012-2) privind o procedură de opoziție între Horno del Espinar, SL și Lidl Stiftung & Co. KG.

               2)

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 78, 15.3.2014.


title: Cauza C-61/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Germania) la 6 februarie 2017 – Miriam Bichat/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

text:
               8.5.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 144/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg (Germania) la 6 februarie 2017 – Miriam Bichat/APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG
   (Cauza C-61/17)
   (2017/C 144/30)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Miriam Bichat

      Pârâtă: APSB – Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

      Întrebările preliminare

               1)

               O „întreprindere care îl controlează pe […] angajator” în sensul articolului 2 alineatul (4) primul paragraf din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (1) este doar o întreprindere a cărei influență este asigurată prin participații și drepturi de vot sau este suficientă și o influență asigurată prin contract sau în fapt (de exemplu prin posibilitatea persoanelor fizice de a da dispoziții)?

               2)

               În cazul în care se va răspunde la prima întrebare în sensul că nu este necesară o influență asigurată prin participații și drepturi de vot:
               Este vorba despre o „decizie de concediere colectivă” în sensul articolului 2 alineatul (4) primul paragraf din Directiva 98/59/CE și în cazul în care întreprinderea care îl controlează pe angajator îi dă acestuia instrucțiuni ca urmare a cărora concedierile colective devin inevitabile din punct de vedere economic?

               3)

               În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a doua întrebare:
               Conform articolului 2 alineatul (4) al doilea paragraf coroborat cu articolul 2 alineatul (3) litera (a) și litera (b) punctul (i), precum și cu articolul 2 alineatul (1) din Directiva 98/59/CE, reprezentanții lucrătorilor trebuie informați și cu privire la motivele economice sau de altă natură pe care întreprinderea care îl controlează pe angajator își întemeiază deciziile care l-au determinat pe angajator să efectueze concedieri colective?

               4)

               Este compatibil cu articolul 2 alineatul (4) coroborat cu articolul 2 alineatul (3) litera (a) și litera (b) punctul (i), precum și cu articolul 2 alineatul (1) din Directiva 98/59/CE să se impună lucrătorilor care invocă în instanță nulitatea disponibilizării efectuate în cadrul unei concedieri colective pe motiv că angajatorul care efectuează concedierea nu a desfășurat în mod corect procedura de consultare cu reprezentanții lucrătorilor, pe lângă prezentarea de indicii privind existența controlului exercitat asupra angajatorului, o obligație de motivare a acestui aspect și sarcina probei?

               5)

               În cazul unui răspuns afirmativ la cea de a patra întrebare:
               Ce alte obligații în materie de motivare și de sarcină a probei mai pot fi impuse lucrătorilor în acest caz în temeiul reglementărilor menționate?

      (1)  JO L 225, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95.


title: Cauza T-474/17: Acțiune introdusă la 1 august 2017 – Portugalia/Comisia

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/16

         Acțiune introdusă la 1 august 2017 – Portugalia/Comisia
   (Cauza T-474/17)
   (2017/C 357/21)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo, P. Estêvão, J. Saraiva de Almeida, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei de punere în aplicare C(2017) 4136 a Comisiei din 26 iunie 2017 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care exclude de la finanţarea din partea Uniunii anumite cheltuieli declarate de Portugalia şi referitoare la pretinsa nerespectare a plafoanelor şi a termenelor de plată;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 885/2006 al Comisiei din 21 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1290/2005 în ceea ce privește autorizarea agențiilor de plăți și a altor entități precum și lichidarea conturilor FEGA și FEADR (JO 2006, L 171, p. 9, Ediţie specială, 14/vol. 2, p. 37).

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO 2009, L 30, p.16).

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 31 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO 2005, L 209, p. 1, Ediţie specială, 14/vol. 1, p. 193).

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 3 alineatele (3) şi (17) din Regulamentul (CE) nr. 968/2006 al Comisiei din 27 iunie 2006 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 320/2006 al Consiliului de instituire a unui regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană (JO 2006, L 176, p. 32, Ediţie specială, 03/vol. 73, p. 52).


title: Cauza T-343/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 martie 2009 — allsafe Jungfalk/OAPI (ALLSAFE) [ Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ALLSAFE — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracterul descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 ]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 25 martie 2009 — allsafe Jungfalk/OAPI (ALLSAFE)
   (Cauza T-343/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ALLSAFE - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracterul descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94”)
   2009/C 113/70
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG (Engen, Germania) (reprezentanți: P. Mes, J. Bühling, C. Graf von der Groeben, G. Rother, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt, M. Bergermann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 11 iulie 2007 (cauza R 454/2006-1) privind înregistrarea semnului verbal ALLSAFE ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă allsafe Jungfalk GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza T-313/08: Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/33

         Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-313/08)
   (2008/C 272/61)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore Snc (Catania, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008, publicat în JO L 155 din 13 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt similare argumentelor invocate în cauza T-305/08 Republica Italiană/Comisia. Se invocă în special o încălcare a articolului 12 din Tratatul CE. Reclamanta afirmă în acest sens că regulamentul atacat implică un tratament discriminatoriu în favoarea Regatului Spaniei, a cărui cotă s-a epuizat la 23 iunie, în loc de 16 iunie.


title: Cauza T-364/11: Acțiune introdusă la 12 iulie 2011 — Arla Foods/OAPI — Artax (Lactofree)

text:
               24.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/26

         Acțiune introdusă la 12 iulie 2011 — Arla Foods/OAPI — Artax (Lactofree)
   (Cauza T-364/11)
   2011/C 282/55
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Arla Foods AMBA (Viby J, Danemarca) (reprezentant: J. Hansen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Artax Beteiligungs- und Vermögensverwaltungs AG (Linz, Austria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 18 aprilie 2011 în cauza R 1357/2009-2 și declararea nulității înregistrării mărcii comunitare nr. 4647533 pentru produsele din clasele 5, 29, 30 și 32, conform deciziei diviziei de anulare din 11 septembrie 2009; și

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor efectuate în cadrul procedurilor în fața diviziei de anulare, a camerei de recurs și a Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „Lactofree”, pentru produse din clasele 5, 29, 30 și 32 — înregistrarea mărcii comunitare nr. 4647533

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta

      Motivarea cererii de declarare a nulității: partea care solicită declararea nulității și-a întemeiat cererea formulată în temeiul articolului 53 alineatul (1) litera (a) și al articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului pe înregistrarea anterioară a mărcii comunitare nr. 4532751 pentru marca figurativă (în culori) „lactofree”, pentru produse din clasa 29

      Decizia diviziei de anulare: admite cererea de declarare a nulității pentru o parte dintre produse

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de anulare și respinge cererea de declarare a nulității

      Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) și a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a săvârșit o eroare în evaluarea rezultatului comparației dintre semne și, prin urmare, în evaluarea generală a riscului de confuzie între mărcile figurative „lactofree” și „Lactofree”.


title: Cauza C-406/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libertatea de stabilire — Libera circulație a capitalurilor — Impozitare directă — Impozitarea dividendelor aferente acțiunilor societăților — Rata impozitului aplicat asupra societăților de persoane)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-406/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libertatea de stabilire - Libera circulație a capitalurilor - Impozitare directă - Impozitarea dividendelor aferente acțiunilor societăților - Rata impozitului aplicat asupra societăților de persoane)
   2009/C 141/14
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: D. Triantafyllou, agent)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: P. Mylonopoulos, M. Tassopoulou și I. Pouli, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE și 56 CE — Reglementare națională care prevede o scutire fiscală pentru dividendele distribuite de societățile naționale, excluzând dividendele distribuite de societățile care își au sediul într-un alt stat membru

      Dispozitivul

               1)

               Prin aplicarea unui sistem fiscal mai puțin favorabil dividendelor obținute în străinătate decât dividendelor de proveniență națională, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 43 CE și 56 CE, precum și al articolelor corespunzătoare din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992, și anume articolele 31 și 40 din acest acord.
               Prin menținerea în vigoare a dispozițiilor Codului privind impozitul pe venit (Legea nr. 2238/1994, astfel cum a fost modificată prin Legea nr. 3296/2004), în temeiul căruia societățile străine de persoane sunt supuse în Grecia unei impuneri fiscale superioare față de societățile naționale de persoane, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 43 CE și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza F-32/10: Acțiune introdusă la 14 mai 2010 — Wilk/Comisia

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/60

         Acțiune introdusă la 14 mai 2010 — Wilk/Comisia
   (Cauza F-32/10)
   2010/C 179/106
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Christian Wilk (Trier, Germania) (reprezentant: R. Adam, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor prin care se dispune recuperarea a jumătate din indemnizația de instalare plătită reclamantului, ca urmare a divorțului acestuia, precum și o cerere de daune interese

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor Comisiei din 20 august 2009 și din 8 septembrie 2009 prin care s-a dispus recuperarea pretinselor sume plătite în plus;

               —

               anularea deciziei Comisiei din 15 februarie 2010 prin care se confirmă temeinicia acestei recuperări;

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei recuperate de aceasta, cu dobânzile legale începând de la recuperare și până la plată;

               —

               obligarea Comisiei la plata de daune interese pentru că a cauzat daune grave imaginii și reputației reclamantului;

               —

               în subsidiar, rezervarea pentru reclamant a dreptului de a cere daune interese suplimentare pentru prejudiciul suferit;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-611/13: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2013 — Australian Gold/OAPI — Effect Management & Holding (HOT)

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/34

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2013 — Australian Gold/OAPI — Effect Management & Holding (HOT)
   (Cauza T-611/13)
   2014/C 24/63
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Australian Gold LLC (Indianapolis, Statele Unite) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Effect Management & Holding GmbH (Vöcklabruck, Austria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 septembrie 2013 în cauza R 1881/2012-4;

               —

               obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedura care s a aflat pe rolul camerei de recurs, în ipoteza în care aceasta ar interveni, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă care conține elementul verbal „HOT” pentru produse din clasele 3, 5, 16 și 25 înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 797 277.

      Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

      Motivarea cererii de declarare a nulității: motivele sunt cele prevăzute la articolul 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul privind marca comunitară.

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea de declarare a nulității.

      Decizia camerei de recurs: respinge în parte calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 7 alineatul (1) literele (a), (b) și (c) și cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca comunitară.


title: Cauza C-206/09: Ordonanța președintelui Curții din 18 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               27.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/29

         Ordonanța președintelui Curții din 18 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-206/09) (1)

   2010/C 51/53

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza T-481/08: Ordonanța Tribunalului din 8 februarie 2010 — Alisei/Comisia ( Acțiune în anulare — Acțiuni externe și FED — Încheierea unui audit și adoptarea raportului final — Act care se înscrie într-un cadru pur contractual — Necompetență — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate — Acțiune în despăgubiri — Inadmisibilitate vădită )

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/40

         Ordonanța Tribunalului din 8 februarie 2010 — Alisei/Comisia
   (Cauza T-481/08) (1)

   („Acțiune în anulare - Acțiuni externe și FED - Încheierea unui audit și adoptarea raportului final - Act care se înscrie într-un cadru pur contractual - Necompetență - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate - Acțiune în despăgubiri - Inadmisibilitate vădită”)
   2010/C 100/63
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Alisei (Roma, Italia) (reprezentanți: F. Sciaudone, R. Sciaudone, S. Gobbato, R. Rio și A. Neri, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. van Nuffel și L. Prete, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a deciziei pretins cuprinsă în scrisoarea Comisiei din 19 august 2008 privind rambursarea unei părți din sumele plătite în avans reclamantei în cadrul anumitor proiecte de cooperare pentru dezvoltare și de ajutor umanitar finanțate de bugetul comunitar sau de Fondul European de Dezvoltare (FED) și, pe de altă parte, o cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit de reclamantă ca urmare a conduitei Comisiei

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Alisei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza T-352/15: Acțiune introdusă la 29 iunie 2015 – DEI/Comisia

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/10

         Acțiune introdusă la 29 iunie 2015 – DEI/Comisia
   (Cauza T-352/15)
   (2015/C 328/09)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atena, Grecia) (reprezentanți: E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, C. Tagaras, C. Synodinos și Ε. Salaka, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei C(2015)1942 final a Comisiei Europene din 25 martie 2015 în procedura SA.38101, în măsura în care stabilește că nu a fost acordat niciun ajutor de stat în favoarea Aluminium SA și că, prin urmare, Comisia nu e ținută să inițieze procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) TFUE;

               —

               anularea deciziei C(2015)1942 final a Comisiei Europene din 25 martie 2015 în procedura SA.38101, în măsura în care stabilește că plângerea DEI referitoare la ajutorul de stat care rezultă din motivarea deciziei 346/2012 a Autorității de Reglementare a Energiei din Grecia („RAE”) a rămas lipsită de obiect ca urmare a deciziei 1/2013 a tribunalului de arbitraj și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de DEI.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură, întrucât actul atacat nu îndeplinește cerințele procedurale privind adoptarea unei astfel de decizii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa unei motivări adecvate, pe caracterul contradictoriu al motivării și pe încălcarea obligației de a examina toate elementele de fapt și de drept relevante în scopul de a aprecia dacă compromisul arbitral definea „parametri clari și obiectivi” care „limitau puterea discreționară a arbitrilor” și care au avut drept „consecință logică” stabilirea finală a prețului energiei electrice.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept vădită în interpretarea și aplicarea criteriului investitorului privat avizat, precum și a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 108 alineatul (2) TFUE, în ceea ce privește aprecierea potrivit căreia prețul energiei electrice stabilit prin decizia tribunalului de arbitraj constituie o „consecință logică a parametrilor corect determinați în compromisul arbitral”.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare de drept vădită în interpretarea și aplicarea articolelor 107 TFUE și 108 TFUE, în ceea ce privește constatarea potrivit căreia Comisia nu era ținută să procedeze la aprecieri economice complexe, precum și pe o eroare de drept vădită și pe o eroare vădită de apreciere a faptelor, întrucât Comisia a omis să examineze aspecte determinante în vederea stabilirii existenței sau inexistenței unui ajutor de stat.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept vădită în interpretarea și aplicarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 108 alineatul (2) TFUE și pe o eroare vădită de apreciere a faptelor în ceea ce privește aplicarea principiului investitorului privat avizat în economia de piață.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe o eroare de drept vădită în interpretarea și aplicarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, pe încălcarea obligației de motivare suficientă și pe o eroare vădită de apreciere a faptelor în ceea ce privește decizia Comisiei de a nu da curs plângerii DEI din 2012 în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE, considerând că aceasta „a rămas lipsită de obiect” ca urmare a deciziei 1/2013 a tribunalului de arbitraj.


title: Cauza T-512/12: Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2015 – Front Polisario/Consiliul („Relații externe — Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniune și Maroc — Liberalizare reciprocă referitoare la produse agricole, la produse agricole transformate, la pește și la produse pescărești — Aplicarea acordului în Sahara Occidentală — Frontul Polisario — Acțiune în anulare — Capacitatea de a exercita acțiunea — Afectare directă și individuală — Admisibilitate — Conformitate cu dreptul internațional — Obligația de motivare — Dreptul la apărare”)

text:
               22.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 68/26

         Hotărârea Tribunalului din 10 decembrie 2015 – Front Polisario/Consiliul
   (Cauza T-512/12) (1)

   ((„Relații externe - Acord sub forma unui schimb de scrisori între Uniune și Maroc - Liberalizare reciprocă referitoare la produse agricole, la produse agricole transformate, la pește și la produse pescărești - Aplicarea acordului în Sahara Occidentală - Frontul Polisario - Acțiune în anulare - Capacitatea de a exercita acțiunea - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Conformitate cu dreptul internațional - Obligația de motivare - Dreptul la apărare”))
   (2016/C 068/33)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Frontul Popular pentru Eliberarea Saguia-el-hamra și a Rio de Oro (Frontul Polisario) (reprezentanţi: iniţial C. E. Hafiz și G. Devers, ulterior G. Devers, avocaţi)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: S. Kyriakopoulou, A. Westerhof Löfflerová și N. Rouam, agenţi)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: iniţial F. Castillo de la Torre, E. Paasivirta şi D. Stefanov, ulterior F. Castillo de la Torre şi E. Paasivirta, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2012/497/UE a Consiliului din 8 martie 2012 privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsurile reciproce de liberalizare referitoare la produse agricole, la produse agricole transformate, la pește și produse pescărești, privind înlocuirea protocoalelor nr. 1, 2 și 3 și a anexelor la acestea, precum și privind modificările la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (JO L 241, p. 2)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2012/497/UE Consiliului din 8 martie 2012 privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsurile reciproce de liberalizare referitoare la produse agricole, la produse agricole transformate, la pește și produse pescărești, privind înlocuirea protocoalelor nr. 1, 2 și 3 și a anexelor la acestea, precum și privind modificările la Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte, în măsura în care aprobă aplicarea acordului menționat în Sahara Occidentală.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Frontul Popular pentru Eliberarea Saguia el hamra și a Rio de Oro (Frontul Polisario).

      (1)  JO C 55 din 23.2.2013.