title: Cauza C-432/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 17 iulie 2017 – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs)

text:
               25.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 318/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 17 iulie 2017 – Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs)
   (Cauza C-432/17)
   (2017/C 318/14)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Dermod Patrick O'Brien

      Intimat: Ministry of Justice (fost Department for Constitutional Affairs)

      Întrebarea preliminară

   Directiva 97/81 (1), în special clauza 4 din acordul-cadru anexat la aceasta, referitoare la principiul nediscriminării, impune ca perioadele de serviciu anterioare datei de expirare a termenului de transpunere a directivei să fie luate în considerare la calcularea cuantumului pensiei pentru limită de vârstă a unui lucrător cu fracțiune de normă, în cazul în care ar fi luate în considerare la calcularea pensiei unui lucrător cu normă întreagă comparabil?

      (1)  Directiva 97/81/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă, încheiat de UCIPE, CEIP și CES – Anexa: Acordul-cadru cu privire la munca pe fracțiune de normă (JO 1998, L 14, p. 9, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 35).


title: Cauza T-345/12: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2015 – Akzo Nobel şi alţii/Comisia ( „Concurență — Procedură administrativă — Piața europeană a peroxidului de hidrogen și a perboratului — Publicarea unei decizii de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Respingerea unei cereri de aplicare a regimului de confidențialitate în privința informațiilor furnizate Comisiei în temeiul comunicării privind cooperarea — Obligația de motivare — Confidențialitate — Secret profesional — Încredere legitimă” )

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/17

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2015 – Akzo Nobel şi alţii/Comisia
   (Cauza T-345/12) (1)

   ((„Concurență - Procedură administrativă - Piața europeană a peroxidului de hidrogen și a perboratului - Publicarea unei decizii de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Respingerea unei cereri de aplicare a regimului de confidențialitate în privința informațiilor furnizate Comisiei în temeiul comunicării privind cooperarea - Obligația de motivare - Confidențialitate - Secret profesional - Încredere legitimă”))
   (2015/C 089/18)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Akzo Nobel NV (Amsterdam, Ţările de Jos), Akzo Chemicals Holding AB (Nacka, Suedia) şi Eka Chemicals AB (Bohus, Suedia) (reprezentanţi: C. Swaak şi R. Wesseling, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito, M. Kellerbauer şi G. Meessen, agenţi)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: CDC Hydrogene Peroxide Cartel Damage Claims (CDC Hydrogene Peroxide) (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: T. Funke, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2012) 3533 final a Comisiei din 24 mai 2012 de respingere a cererii de aplicare a regimului de confidențialitate formulate de Akzo Nobel, Akzo Chemicals Holding și Eka Chemicals în temeiul articolului 8 din Decizia 2011/695/UE a președintelui Comisiei din 13 octombrie 2011 privind funcția și mandatul consilierului auditor în anumite proceduri în domeniul concurenței (cazul COMP/38.620 – Peroxid de hidrogen și perborat)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Akzo Nobel NV, Akzo Chemicals Holding AB și Eka Chemicals AB la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurii măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 295, 29.9.2012.


title: Cauza T-489/09: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2009 — Leali/Comisia

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/43

         Acțiune introdusă la 8 decembrie 2009 — Leali/Comisia
   (Cauza T-489/09)
   2010/C 37/60
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Leali SpA (Odolo, Italia) (reprezentant: G. Belotti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei C (2002) 7492 final a Comisiei din 30 septembrie 2009 în cauza COMP/37.956 — Armătură pentru beton armat, adoptată din nou.

               —

               reducerea cuantumului amenzii.

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele și principalele argumente sunt similare cu cele invocate în cauza T-472/09, SP/Comisia.


title: Cauza T-184/08: Acțiune introdusă la 12 mai 2008 — Rui Manuel Alves dos Santos/Comisia Comunităților Europene

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/55

         Acțiune introdusă la 12 mai 2008 — Rui Manuel Alves dos Santos/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-184/08)
   (2008/C 209/99)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamant: Rui Manuel Alves dos Santos (Rominha, Alvaiázere, Portugalia) (reprezentant: A. Marques Fernandes, advogado)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei Europene (CE), adoptată în dosarul 89 0488 P1, notificată reclamantului la 3 martie 2008, prin care se dispunea reclamantului să restituie suma de 25 485,02 EUR, echivalentul a 5 109 287 PTE.

         Motivele și principalele argumente
   Programul de formare a fost îndeplinit integral.
   Organele de control au utilizat criterii nerealiste și nu au luat în considerare o serie de costuri pentru motive care rămân necunoscute reclamantului.
   Toate cheltuielile ar fi trebuit să fie considerate eligibile și ar fi trebuit să fie luate în considerare la calculul soldului totalul.
   Întrucât s-au scurs douăzeci de ani, restituirea oricărei sume reprezintă o nedreptate flagrantă și o încalcare a principiilor fundamentale ale proporționalității și securității cetățenilor în fața legii și a instituțiilor.


title: Cauza T-127/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2009 — KME Germany și alții/Comisia ( Concurență — Înțelegeri — Piața tuburilor industriale din cupru — Decizie privind constatarea unei încălcări a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și repartizarea pieței — Amenzi — Impact concret asupra pieței — Dimensiunea pieței relevante — Durata încălcării — Circumstanțe atenuante — Cooperare )

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/33

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 6 mai 2009 — KME Germany și alții/Comisia
   (Cauza T-127/04) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Piața tuburilor industriale din cupru - Decizie privind constatarea unei încălcări a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și repartizarea pieței - Amenzi - Impact concret asupra pieței - Dimensiunea pieței relevante - Durata încălcării - Circumstanțe atenuante - Cooperare”)
   2009/C 153/62
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: KME Germany AG, fosta KM Europa Metal AG (Osnabruck, Germania); KME France SAS, fosta Tréfimétaux SA (Courbevoie, Franța); și KME Italy SpA, fosta Europa Metalli SpA (Florența, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa, A. Winckler, G. C. Rizza, T. Graf, și M. Piergiovanni, avocați)

      Pârât: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: É. Gippini Fournier, agent, asistat de C. Thomas, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare sau de reducere a cuantumului amenzilor aplicate reclamantelor în temeiul articolului 2 literele (c), (d) și (e) din Decizia C (2003) 4820 final a Comisiei din 16 decembrie 2003 privind o procedură de aplicare a articolului 81 (CE) și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cauza COMP/E 1/38.240 — Tuburi industriale) și, pe de altă parte, o cerere reconvențională a Comisiei de majorare a respectivelor amenzi.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă KME Germany AG, KME France SAS și KME Italy SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 146, 29.5.2004.


title: Cauza T-124/10: Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2015 – Lidl Stiftung/OAPI – Vinotasia (VITASIA) (Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului)

text:
               21.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 429/23

         Ordonanța Tribunalului din 26 octombrie 2015 – Lidl Stiftung/OAPI – Vinotasia (VITASIA)
   (Cauza T-124/10) (1)

   ((Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului))
   (2015/C 429/30)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Germania) (reprezentanţi: A. Marx şi M. Schaeffer, avocaţi)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: G. Schneider şi D. Botis, agenţi)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: Vinotasia GmbH (Koblenz, Germania) (reprezentant: M. Gail, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 14 ianuarie 2010 (cauza R 1054/2008-4) privind o procedură de opoziție între Vinotasia GmbH et Lidl Stiftung & Co. KG

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunţe asupra fondului cauzei.

               2)

               Obligă Lidl Stiftung & Co. KG și Vinotasia GmbH să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza T-578/17: Acțiune introdusă la 26 august 2017 – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain/Comisia

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/20

         Acțiune introdusă la 26 august 2017 – A & O Hotel and Hostel Friedrichshain/Comisia
   (Cauza T-578/17)
   (2017/C 338/23)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: A & O Hotel and Hostel Friedrichshain GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: S. Heise și M. Lindner, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei C (2017) 3220 final a Comisiei din 29 mai 2017 privind măsuri de ajutor cu caracter nefiscal SA.43145 (2016/FC) puse în aplicare de Germania în favoarea Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGMbH (și alții) (JO 2017, C 193, p. 1) și

               —

               obligarea comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv întemeiat pe încălcare a normelor fundamentale de formă și de procedură, conform articolului 296 al doilea paragraf TFUE, precum și articolului 108 alineatul (2) TFUE coroborat cu articolul 4 alineatul (4) și articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 (1).

               —

               Comisia ar fi adus atingere drepturilor procedurale ale reclamantei în măsura în care a adoptat decizia în litigiu după o examinare preliminară, deși era obligată să inițieze o procedură oficială de investigare. În această privință, reclamanta susține că, dacă Comisia ar fi efectuat o apreciere a datelor și a informațiilor de care dispunea conform obligațiilor sale, ea ar fi trebuit să aibă îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurilor de ajutor nefiscal puse in aplicare în mod nelegal de Germania în favoarea Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH (și alții).

               —

               În plus, dat fiind că, în decizia în litigiu, Comisia nu ar fi examinat datele și informațiile care pun la îndoială compatibilitatea acestor măsuri de ajutor sau nu le-ar fi examinat suficient sau ar fi apreciat în mod eronat o parte semnificativă a acestora, reclamanta susține că Comisia și-ar fi încălcat obligația de motivare conform articolului 296 al doilea paragraf TFUE.

      (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).


title: Cauza C-249/07: Acțiune introdusă la 23 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/19

         Acțiune introdusă la 23 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-249/07)
   (2007/C 183/32)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Konstantinidis și S. B. Noe, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea că Regatul Țărilor de Jos și-a încălcat obligațiile din articolele 28 CE și 30 CE prin faptul că a introdus sistemul de autorizare prealabilă pentru stridiile și scoicile provenind în mod legal din alte state membre, care aparțin speciilor prezente în Țările de Jos și sunt destinate a fi însămânțate în apele de coastă olandeze;

               —

               obligarea Regatul Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Interdicția de a însămânța scoici și stridii provenind din alte state membre fără autorizație prealabilă, astfel cum este prevăzut în reglementarea olandeză, reprezintă un obstacol pentru comerțul intracomunitar și pentru accesul pe piață al scoicilor și al stridiilor provenind din alte state membre.
   Această măsură națională nu este justificată.


title: Cauza C-370/11: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 mai 2012 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 36 și 40 din Acordul privind SEE — Impozitare discriminatorie a câștigurilor de capital realizate în urma răscumpărării de acțiuni ale unor organisme de plasament colectiv stabilite în Norvegia sau în Islanda și care nu beneficiază de o autorizație în conformitate cu Directiva 85/611/CEE)

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/5

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 10 mai 2012 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-370/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 36 și 40 din Acordul privind SEE - Impozitare discriminatorie a câștigurilor de capital realizate în urma răscumpărării de acțiuni ale unor organisme de plasament colectiv stabilite în Norvegia sau în Islanda și care nu beneficiază de o autorizație în conformitate cu Directiva 85/611/CEE)
   2012/C 194/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: W. Mölls, agent)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: J.-C. Halleux și M. Jacobs, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 36 și 40 din Acordul privind Spațiul Economic European — Impozitare discriminatorie a câștigurilor de capital realizate în urma răscumpărării de acțiuni ale unor organisme de plasament colectiv stabilite în Norvegia sau în Islanda și care nu beneficiază de o autorizație în conformitate cu Directiva 85/611/CEE

      Dispozitivul

               1.

               Prin menținerea normelor potrivit cărora câștigurile de capital realizate în urma răscumpărării de acțiuni ale unor organisme de plasament colectiv, al căror patrimoniu este investit în creanțe într-o proporție mai mare de 40 %, și care nu beneficiază de o autorizație în conformitate cu Directiva 85/611/CEE a Consiliului din 20 decembrie 1985 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind anumite organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) nu sunt impozabile în cazul în care aceste organisme sunt stabilite în Belgia, în timp ce câștigurile de capital realizate în urma răscumpărării de acțiuni ale unor asemenea organisme stabilite în Norvegia sau în Islanda sunt impozabile, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza T-298/08: Acțiune introdusă la 31 iulie 2008 — Aldi/OAPI — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)

text:
               27.9.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/20

         Acțiune introdusă la 31 iulie 2008 — Aldi/OAPI — Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes (ALDI)
   (Cauza T-298/08)
   (2008/C 247/40)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: Rechtsanwälte N. Lützenrath, U. Rademacher, L. Kolks și C. Fürsen)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA (Barcelona, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 mai 2008 — cauza R 1301/2007-1;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ALDI” pentru produse și servicii din clasele 35, 38 și 39 (cererea de înregistrare 3 360 914)

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Catalana de Telecomunicacions Societat Operadora de Xarxes, SA

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală spaniolă „ALPI” pentru servicii din clasa 38 (marca nr. 2 262 920), marca verbală spaniolă „ALPI” pentru servicii din clasa 39 (marca nr. 2 262 921) și marca verbală internațională „ALPI” pentru servicii din clasele 37, 38, 39 și 42 (marca nr. 789 344), iar opoziția a fost îndreptată împotriva înregistrării pentru servicii din clasa 38

      Decizia diviziei de opoziție: admiterea opoziției

      Decizia camerei de recurs: respingerea recursului

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), pentru că nu există pericol de confuzie între mărcile aflate în opoziție.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-41/15: Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2015 – Novartis/OAPI – Mabxience (HERTIXAN)

text:
               30.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/32

      Acțiune introdusă la 23 ianuarie 2015 – Novartis/OAPI – Mabxience (HERTIXAN)
      (Cauza T-41/15)
      (2015/C 107/42)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Mabxience SA (Montevideo, Uruguay)

         Datele privind procedura în fața OAPI

         Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca comunitară verbală „HERTIXAN” – cererea de înregistrare nr. 10 660 835

         Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 octombrie 2014 în cauza R 2550/2013-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-393/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 4 august 2010 — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (anterior Department for Constitutional Affairs)

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supreme Court of the United Kingdom (Regatul Unit) la 4 august 2010 — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (anterior Department for Constitutional Affairs)
   (Cauza C-393/10)
   ()
   2010/C 274/25
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court of the United Kingdom

      Părțile din acțiunea principală

      Recurent: Dermod Patrick O'Brien

      Intimat: Ministry of Justice (anterior Department for Constitutional Affairs)

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul național este cel care trebuie să stabilească dacă judecătorii, în general, sunt sau nu sunt „lucrători care au un contract de muncă sau un raport de muncă” în sensul clauzei 2 alineatul (1) din acordul-cadru, sau există o normă de drept comunitar în temeiul căreia trebuie răspuns la această întrebare?

               2.

               Dacă judecătorii, în general, sunt lucrători care au un contract de muncă sau un raport de muncă în sensul clauzei 2 alineatul (1) din acordul-cadru, dreptul național poate realiza o distincție (a) între judecătorii cu normă întreagă și cei cu fracțiune de normă, sau (b) între diferite categorii de judecători cu fracțiune de normă, în ceea ce privește acordarea dreptului la pensie?


title: Cauza T-67/15: Acțiune introdusă la 12 februarie 2015 – Polo Club/OAPI – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)

text:
               13.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/36

         Acțiune introdusă la 12 februarie 2015 – Polo Club/OAPI – Lifestyle Equities (POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN)
   (Cauza T-67/15)
   (2015/C 118/46)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Polo Club (Gassin, Franța) (reprezentant: D. Masson, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Lifestyle Equities CV (Amsterdam, Țările de Jos)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamantul

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă care cuprinde elementele verbale „POLO CLUB SAINT-TROPEZ HARAS DE GASSIN” – Cererea de înregistrare nr. 10 525 137

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 21 noiembrie 2014 în cauza R 1882/2013-5

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate și dispunerea înregistrării mărcii solicitate, în întregime;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-404/09: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2009 — Deutsche Bahn/OAPI (Combinația culorilor gri și roșu)

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/31

         Acțiune introdusă la 9 octombrie 2009 — Deutsche Bahn/OAPI (Combinația culorilor gri și roșu)
   (Cauza T-404/09)
   2009/C 297/47
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Deutsche Bahn AG (Berlin, Germania) (reprezentanți: U. Hildebrandt, K. Schmidt-Hern și B. Weichhaus, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 23 iulie 2009 (cauza R 379/2009-1);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă ce constă în combinația culorilor gri și roșu pentru serviciile din clasa 39 (cerere de înregistrare nr. 6 733 315).

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: La examinarea mărcii solicitate, Oficiul ar fi utilizat un criteriu care nu este conform jurisprudenței Tribunalului de Primă Instanță; acesta ar fi neglijat în special faptul că, în ceea ce privește o marcă constituită din culori, pentru cererea de înregistrare pentru servicii trebuie să se aplice un alt criteriu decât pentru cererea de înregistrare pentru produse.


title: Cauza C-309/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 5 iulie 2007 — Firma Baumann GmbH/Land Hessen

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/2

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Hessischer Verwaltungsgerichtshof (Germania) la 5 iulie 2007 — Firma Baumann GmbH/Land Hessen
   (Cauza C-309/07)
   (2007/C 247/03)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Hessischer Verwaltungsgerichtshof.
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Firma Baumann GmbH.

      Pârât: Land Hessen
   Întrebările preliminare

               1)

               Legiuitorul național, utilizând posibilitățile prevăzute de articolul 5 alineatul (3) din Directiva 85/73/CEE a Consiliului din 29 ianuarie 1985 în versiunea modificată de Directiva 96/43/CE a Consiliului din 26 iunie 1996, de punctul 4 litera (a) din capitolul I din anexa A pentru a majora sumele forfetare pentru o unitate dată și de punctul 4 litera (b) din capitolul I din anexa A pentru a percepe o taxă care să acopere cheltuielile efective, este ținut în mod strict de structura taxelor (după specia de animal, animale tinere sau adulte, greutatea carcasei etc) prevăzută în anexa A capitolul I punctul 1 și punctul 2 litera (a) sau are posibilitatea, la stabilirea taxelor, să distingă între inspecțiile animalelor sacrificate în unități mari și celelalte inspecții și, în plus, în cadrul acestor două grupe, să instituie un sistem degresiv de taxare în funcție de numărul de sacrificări pe specii de animale, cu condiția ca aceasta să corespundă cheltuielilor efective?

               2)

               Legiuitorul național poate percepe, în temeiul dispozițiilor de mai sus, pentru sacrificările care au loc, la cererea proprietarului, în afara orelor normale de sacrificare, o taxă majorată proporțional în raport cu taxele aplicate pentru inspecțiile sacrificărilor în cursul orelor normale de sacrificare, când aceasta reflectă cheltuielile suplimentare efective, sau aceste cheltuieli trebuie incluse în taxa forfetară (majorată) datorată de toți plătitorii taxei?


title: Cauza C-386/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 13 august 2012 — Siegfried János Schneider

text:
               13.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Sofiyski gradski sad (Bulgaria) la 13 august 2012 — Siegfried János Schneider
   (Cauza C-386/12)
   2012/C 311/09
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Sofiyski gradski sad (Bulgaria)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Siegfried János Schneider

      Întrebarea preliminară

   Articolul 22 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (1) al Consiliului din 22 decembrie 2000 se aplică numai procedurilor contencioase în materia drepturilor reale imobiliare sau se aplică și procedurilor necontencioase în care resortisanții unui stat membru, care au fost declarați parțial incapabili de către o instanță din acest stat membru, în conformitate cu legislația națională a acestui stat membru și în privința cărora a fost numit un curator (resortisant al aceluiași stat membru), solicită să dispună de un bun imobil aflat în proprietatea lor și care este situat pe teritoriul unui alt stat membru?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001 L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74)


title: Cauza C-244/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat [Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului — Directiva 85/337/CEE — Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (2) — Proiecte cuprinse în anexa II — Lucrări de extindere a infrastructurii unui aeroport — Examinare pe bază de praguri sau de criterii — Articolul 4 alineatul (3) — Criterii de selecție — Anexa III punctul 2 litera (g) — Zone cu o densitate mare a populației]

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/15

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 martie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof — Austria) — Salzburger Flughafen GmbH/Umweltsenat
   (Cauza C-244/12) (1)

   (Evaluarea efectelor anumitor proiecte asupra mediului - Directiva 85/337/CEE - Articolul 2 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (2) - Proiecte cuprinse în anexa II - Lucrări de extindere a infrastructurii unui aeroport - Examinare pe bază de praguri sau de criterii - Articolul 4 alineatul (3) - Criterii de selecție - Anexa III punctul 2 litera (g) - Zone cu o densitate mare a populației)
   2013/C 156/23
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Salzburger Flughafen GmbH

      Pârâtă: Umweltsenat

      Cu participarea: Landesumweltanwaltschaft Salzburg, Bundesministerin für Verkehr, Innovation und Technologie

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Verwaltungsgerichtshof — Interpretarea Directivei 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CEE a Consiliului din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254) — Proiecte care pot face obiectul unei evaluări — Extinderea unui aeroport — Reglementare a unui stat membru care prevede evaluarea efectelor unui asemenea proiect numai în cazul creșterii numărului de zboruri anuale cu cel puțin 20 000 de zboruri suplimentare

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 2 alineatul (1), precum și articolul 4 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997, se opun unei reglementări naționale care prevede că evaluarea efectelor asupra mediului ale unor proiecte de modificare a infrastructurii unui aeroport care intră sub incidența anexei II la această directivă se realizează numai în situația în care proiectele respective pot să conducă la o creștere a numărului de zboruri cu cel puțin 20 000 anual.

               2.

               În cazul în care un stat membru instituie, în aplicarea articolului 4 alineatul (2) litera (b) din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11, în privința unor proiecte care intră sub incidența anexei II la aceasta, un prag precum cel în discuție în litigiul principal, care este incompatibil cu obligațiile stabilite la articolul 2 alineatul (1) și la articolul 4 alineatul (3) din această directivă, dispozițiile articolului 2 alineatul (1), precum și cele ale articolului 4 alineatul (2) litera (a) și alineatul (3) din directiva menționată produc un efect direct care implică faptul că autoritățile naționale competente trebuie să garanteze, mai întâi, că se examinează dacă proiectele în cauză pot avea efecte importante asupra mediului și, apoi, în cazul unui răspuns afirmativ, că se realizează o evaluare a unor astfel de efecte.

      (1)  JO C 235, 4.8.2012.


title: Cauza C-442/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 3 octombrie 2012 — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) la 3 octombrie 2012 — Jan Sneller/DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV
   (Cauza C-442/12)
   2013/C 9/49
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Jan Sneller

      Intimată: DAS Nederlandse Rechtsbijstand Verzekeringsmaatschappij NV

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 87/344/CEE (1) permite ca un asigurător de protecție juridică care stabilește în contractele sale de asigurare că asistența juridică în procedurile judiciare sau administrative va fi acordată în principiu de angajații asigurătorului, să stipuleze și faptul că costurile aferente asistenței juridice prestate de un avocat sau de un reprezentant legal ales în mod liber de către persoana asigurată sunt acoperite doar în cazul în care asigurătorul consideră că tratarea cauzei trebuie delegată unui reprezentant legal extern?

               2.

               Pentru a răspunde la prima întrebare, prezintă relevanță aspectul dacă pentru respectiva procedură judiciară sau administrativă este sau nu este obligatorie acordarea asistenței juridice?

      (1)  Directiva 87/344/CEE a Consiliului din 22 iunie 1987 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind asigurarea de protecție juridică (JO L 185, p. 77, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 186).


title: Cauza C-182/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 9 aprilie 2010 — Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B. S. C. A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc./Région wallonne

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/18

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 9 aprilie 2010 — Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B. S. C. A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Société Wallonne des Aéroports SA (SOWAER), Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Infrabel SA, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Société régionale wallonne du transport SRWT, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page, Intercommunale du Brabant Wallon SCRL, Codic Belgique SA, Fédéral Express European Services Inc./Région wallonne
   (Cauza C-182/10)
   2010/C 179/30
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Marie-Noëlle Solvay, Le Poumon vert de la Hulpe ASBL, Jacques Solvay de la Hulpe, Jean-Marie Solvay de la Hulpe, La Hulpe — Notre village ASBL, Alix Walsh, André Philips, Les amis de la Forêt de Soignes ASBL, Association des Riverains et Habitants des Communes Proches de l'Aéroport B. S. C. A. (Brussels South Charleroi Airport) ASBL, Grégoire Stassin, André Gilliard, Paul Fastrez, Henriette Fastrez, Jean-Pierre Olivier, Pierre Deneye, Paul Thiry, Antoine Boxus, Willy Roua, Gouvernement flamand, Inter-Environnement Wallonie ASBL, Sartau SA, Charleroi South Air Pur ASBL, Pierre Grymonprez, Philippe Grisard de la Rochette, Nicole Laloux, Annabelle Denoël-Gevers, Marc Traversin, Joseph Melard, Chantal Michiels, Thierry Regout, René Canfin, Georges Lahaye, Jeanine Postelmans, Christophe Dehousse, Christine Lahaye, Jean-Marc Lesoinne, Jacques Teheux, Anne-Marie Larock, Bernadette Mestdag, Jean-François Serrafin, Françoise Mahoux, Ferdinand Wallraf, Jeanne Mariel, Agnès Fortemps, Georges Seraffin, Jeannine Melen, Groupement Cerexhe-Heuseux/Beaufays ASBL, Action et Défense de l'Environnement de la vallée de la Senne et de ses affluents ASBL, Réserves naturelles RNOB ASBL, Stéphane Banneux, Zénon Darquenne, Guido Durlet, Philippe Daras, Bernard Croiselet, Bernard Page

      Pârâtă: Région wallonne

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2 punctul 2 și articolul 9 alineatul (4) din Convenția de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de mediu (1) trebuie interpretate potrivit precizărilor aduse în Ghidul de aplicare a acestei convenții?

               2.

                           (a)

                           Articolul 2 punctul 2 din Convenția de la Aarhus trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul de aplicare al convenției amintite actele legislative precum autorizațiile de urbanism sau de mediu acordate în conformitate cu procedura instituită la articolele 1-4 din Decretul emis de Regiunea Valonă din 17 iulie 2008 privind anumite permise pentru care există motive imperative de interes general?

                           (b)

                           Articolul 2 punctul 2 din Convenția de la Aarhus trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul de aplicare al convenției amintite actele legislative precum confirmările autorizațiilor de urbanism sau de mediu prevăzute la articolele 5-9 și 14-17 din același decret?

                           (c)

                           Articolul 1 alineatul (5) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (2) trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul de aplicare al directivei amintite actele legislative precum autorizațiile de urbanism sau de mediu acordate în conformitate cu procedura instituită la articolele 1-4 din același decret?

                           (d)

                           Articolul 1 alineatul (5) din Directiva 85/337/CEE trebuie interpretat în sensul că exclude din domeniul de aplicare al directivei amintite actele legislative precum confirmările autorizațiilor de urbanism sau de mediu prevăzute la articolele 5-9 și 14-17 din același decret?

               3.

                           (a)

                           Articolul 3 alineatul (9) și articolul 9 alineatele (2), (3) și (4) din Convenția de la Aarhus și articolul 10a din Directiva 85/337/CEE trebuie interpretate în sensul că se opun unei proceduri, precum cea instituită la articolele 1-4 din același decret, în temeiul căreia autoritatea legislativă care adoptă decrete eliberează autorizații de urbanism și de mediu care sunt redactate de o autoritate administrativă și care nu pot face decât obiectul unor acțiuni prevăzute la articolele B.6 și B.7, în fața Cour constitutionnelle și a altor instanțe judiciare?

                           (b)

                           Articolul 3 alineatul (9) și articolul 9 alineatele (2), (3) și (4) din Convenția de la Aarhus și articolul 10a din Directiva 85/337/CEE trebuie interpretate în sensul că se opun adoptării unor acte legislative precum confirmările cu efect retroactiv prevăzute la articolele 5-9 și 14-17 din același decret, care nu pot face decât obiectul unor acțiuni prevăzute la articolele B.6 și B.7, în fața Cour constitutionnelle și a altor organe judiciare?

               4.

                           (a)

                           Articolul 6 alineatul (9) din Convenția de la Aarhus și articolul 9 alineatul (1) din Directiva 85/337/CEE trebuie interpretate în sensul că se opun unei proceduri, precum cea instituită la articolele 1-4 din același decret, în temeiul căreia un decret prin care se eliberează autorizații de urbanism și de mediu nu trebuie să conțină el însuși toate elementele care să permită să se controleze dacă aceste autorizații sunt întemeiate pe o verificare prealabilă adecvată, efectuată conform cerințelor Convenției de la Aarhus și ale Directivei 85/337/CEE?

                           (b)

                           Articolul 6 alineatul (9) din Convenția de la Aarhus și articolul 9 alineatul (1) din Directiva 85/337/CEE trebuie interpretate în sensul că se opun adoptării unor acte legislative precum confirmările prevăzute la articolele 5-9 și 14-17 din același decret, care nu conțin ele însele toate elementele care să permită să se controleze dacă aceste autorizații sunt întemeiate pe o verificare prealabilă adecvată, efectuată conform cerințelor Convenției de la Aarhus și ale Directivei 85/337/CEE?

               5.

               Articolul 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (3) trebuie interpretat în sensul că permite unei autorități legislative să autorizeze proiecte precum cele prevăzute la articolele 16 și 17 din același decret, chiar dacă evaluarea efectelor realizată în acest scop a fost considerată lacunară de Conseil d'État, care a statuat potrivit procedurii de urgență extremă și a fost contrazisă printr-un aviz al autorității Regiunii Valone, competentă să gestioneze din puncte de vedere ecologic mediul natural?

               6.

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea precedentă, articolul 6 alineatul (4) din Directiva 92/43/CEE trebuie interpretat în sensul că permite să se considere ca fiind un motiv imperativ de interes public major realizarea unei infrastructuri destinate să adăpostească centrul administrativ al unei societăți private și să găzduiască un număr mare de lucrători?

      (1)  Convenția de la Aarhus a fost încheiată la 25 iunie 1998 și aprobată, în numele Comunității Europene, prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 (JO L 124, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 201).

      (2)  JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174).

      (3)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109).


title: Cauza C-81/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 17 februarie 2014 – Nannoka Vulcanus Industries BV/College van gedeputeerde staten van Gelderland

text:
               12.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 17 februarie 2014 – Nannoka Vulcanus Industries BV/College van gedeputeerde staten van Gelderland
   (Cauza C-81/14)
   2014/C 142/24
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Nannoka Vulcanus Industries BV

      Pârât: College van gedeputeerde staten van Gelderland

      Întrebările preliminare

               1)

               Din dispozițiile anexei II B la Directiva 1999/13/CE (1) a Consiliului din 11 martie 1999 privind reducerea emisiilor de compuși organici volatili datorate utilizării solvenților organici în anumite activități și instalații rezultă că, cu derogare de la respectarea programului cuprins în această anexă, trebuie să se acorde o prelungire a termenului agentului instalațiilor pentru care se poate presupune un conținut constant în materie uscată al produsului, iar acest conținut se poate utiliza în vederea definirii punctului de referință pentru reducerea emisiilor, în cazul în care substituenți fără solvenți sau cu conținut redus de solvenți sunt încă în curs de sintetizare?

         În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

               2)

               Pentru acordarea unei prelungiri a termenului de punere în aplicare a sistemului de reducere a emisiilor, în sensul anexei II B la Directiva 1999/13/CE este necesară o anumită exploatare a instalației de către agent sau o aprobare a autorității competente?

               3)

               Pe baza căror criterii se poate stabili durata prelungirii termenului în sensul anexei II B la Directiva 1999/13/CE?

      (1)  JO L 85, p. 1, Ediţie specială, 15/vol. 5, p. 5.


title: Cauza F-12/12: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/32

         Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-12/12)
   2012/C 138/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Blot și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei implicite a Comisiei de respingere a cererii reclamantei de clasare a acesteia în gradul AD 11 cu efect retroactiv la 1 ianuarie 2010 și repararea prejudiciului care se pretinde a fi fost suferit.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei adoptate la 18 octombrie 2011 de respingere a cererii reclamantei de reclasare a acesteia în gradul AD 11 cu începere de la 1 ianuarie 2010;

               —

               Repararea prejudiciului moral suferit de reclamantă, cu privire la care o compensare echitabilă este evaluată la suma de 22 000 euro;

               —

               Cu titlu subsidiar, repararea prejudiciului material suferit de reclamantă în sumă de 11 742,48 euro pentru exercițiul 2010, plus, în continuare până la data pronunțării hotărârii în prezenta cauză, o sumă variabilă care urmează a fi calculată, la care se adaugă dobânzile legale; la acest prim total se adaugă suma forfetară care urmează să rezulte din aprecierea Tribunalului pentru repararea celui de al doilea element constitutiv al prejudiciului material, în privința căruia o sumă indicativă și provizorie poate fi stabilită la aproximativ 120 000 euro;

               —

               Obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-151/07: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 decembrie 2008  (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Theologos-Grigorios Chatzithanasis/Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis) (Directiva 92/51/CEE — Recunoașterea diplomelor — Studii urmate în cadrul unui laborator de studii libere nerecunoscut drept instituție de învățământ de statul membru gazdă — Optician)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/2

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 4 decembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Theologos-Grigorios Chatzithanasis/Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)
   (Cauza C-151/07) (1)

   (Directiva 92/51/CEE - Recunoașterea diplomelor - Studii urmate în cadrul unui „laborator de studii libere’ nerecunoscut drept instituție de învățământ de statul membru gazdă - Optician)
   (2009/C 19/03)
   Limba de procedură: greaca
   Instanța de trimitere
   Symvoulio tis Epikrateias
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

      Pârâți: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilengyis, OEEK (Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis)
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Symvoulio tis Epikrateias — Interpretarea articolelor 149 CE și 150 CE, precum și a Directivei 92/51/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind cel de-al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48/CEE (JO L 209, p. 25, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 212) — Nerecunoașterea în statul membru gazdă a unui titlu oficial de calificare profesională care conferă dreptul de a exercita profesia de optician în statul membru în care a fost eliberat titlul respectiv — Formare dobândită, în cea mai mare parte, într-o instituție care funcționează legal în statul membru gazdă, dar care nu este recunoscută ca o instituție de învățământ de legislația statului respectiv
   Dispozitivul
   Articolul 1 litera (a), articolul 3 și articolul 4 din Directiva 92/51/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind cel de-al doilea sistem general de recunoaștere a formării profesionale, de completare a Directivei 89/48/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 mai 2001, trebuie interpretate în sensul că autoritățile competente dintr-un stat membru gazdă sunt obligate în temeiul articolului 3 din această directivă, sub rezerva aplicării articolului 4 din directiva menționată, să recunoască o diplomă acordată de o autoritate competentă într-un alt stat membru, chiar dacă această diplomă atestă o formare obținută, în integralitate sau în parte, în cadrul unei instituții având sediul în statul membru gazdă care, potrivit legislației acestui din urmă stat, nu este recunoscută ca fiind o instituție de învățământ.

      (1)  JO C 117, 26.5.2007.


title: Cauza C-583/11 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2011 de Inuit Tapiriit Kanatami și alții împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 6 septembrie 2011 în cauza T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatamiși alții/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană

text:
               25.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/3

         Recurs introdus la 23 noiembrie 2011 de Inuit Tapiriit Kanatami și alții împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea extinsă) din 6 septembrie 2011 în cauza T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatamiși alții/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană
   (Cauza C-583/11 P)
   2012/C 58/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (reprezentanți: H. Viaene și J. Bouckaert, avocați)

      Celelalte părți în proces: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene, Regatul Țărilor de Jos, Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea ordonanței atacate a Tribunalului și declararea admisibilității cererii introductive de anulare, în cazul în care Curtea de Justiție consideră că sunt îndeplinite toate condițiile necesare pentru a se pronunța cu privire la admisibilitatea acțiunii în anularea regulamentului (1) atacat;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea ordonanței atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

               —

               obligarea Parlamentului European și a Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante;

               —

               obligarea Comisiei Europene și a Regatului Țărilor de Jos la plata propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               În susținerea recursului, recurentele au invocat trei motive principale: 1) Tribunalul a săvârșit o eroare de drept cu ocazia aplicării articolului 263 al patrulea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”) 2) Tribunalul a încălcat obligația de motivare și, cu titlu subsidiar, articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”), precum și articolele 6 și 13 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (denumită în continuare „CEDO”), considerate drept principii de drept al Uniunii și 3) Tribunalul a prezentat în mod eronat și denaturat probele furnizate de reclamante în prima instanță.

               2.

               În cadrul primului motiv al recursului, recurentele consideră că interpretarea dată de Tribunal termenului „act normativ”, respectiv act distinct de un „act legislativ” și care nu include un astfel de tip de act este eronată întrucât înlătură chiar rațiunea de a exista a noii posibilități de introducere a unei acțiuni, adăugată la articolul 263 al patrulea paragraf (primul aspect al primului motiv al recursului). În cadrul celui de al doilea aspect al acestui prim motiv, recurentele arată de asemenea că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a concluzionat că regulamentul atacat le privește direct numai pe patru dintre cele optsprezece reclamante. Tribunalul a interpretat prea restrictiv noțiunea de afectare directă și de asemenea a săvârșit o eroare de drept printr-o interpretare prea restrictivă a noțiunii de afectare individuală.

               3.

               În cadrul celui de al doilea motiv al recursului, recurentele amintesc că au susținut în observațiile formulate cu privire la excepțiile de inadmisibilitate că numai o interpretare largă a articolului 263 al patrulea paragraf TFUE ar fi conformă cu articolul 47 din cartă și cu articolele 6 și 13 din CEDO. Întrucât acest motiv de drept era determinant pentru soluționarea prezentei cauze, Tribunalul avea obligația legală de a formula un răspuns precis și rapid. Cu toate acestea, recurentele arată că Tribunalul nu a răspuns în mod adecvat la acest motiv de drept. Această omisiune a Tribunalului constituie o eroare de drept care ar trebui să conducă la anularea ordonanței atacate (primul aspect al celui de al doilea motiv al recursului). În cadrul celui de al doilea aspect al acestui al doilea motiv al recursului și cu titlu subsidiar, recurentele solicită Curții de Justiție anularea ordonanței atacate pentru motivul că interpretarea dată articolului 263 al patrulea paragraf și decizia Tribunalului de a declara inadmisibilă acțiunea reclamantelor, care rezultă din interpretarea sus-menționată, încalcă articolul 47 din cartă și articolele 6 și 13 din CEDO, considerate drept principii generale de drept al Uniunii.

               4.

               În cadrul celui de al treilea motiv al recursului, recurentele susțin că Tribunalul a interpretat în mod eronat și denaturat probele care au fost prezentate. Astfel, Tribunalul a respins argumentul reclamantelor privind interpretarea care trebuie dată termenului „act normativ” în temeiul a două susțineri pe care reclamantele le-ar fi realizat, susțineri nerealizate de acestea în realitate. Constatările de fapt din ordonanța atacată sunt inexacte și denaturează sensul clar al probelor aflate la dispoziția Tribunalului, fără a fi necesar să se realizeze o nouă evaluare a faptelor. Dat fiind că Tribunalul a interpretat argumentele formulate într-un mod care nu corespunde formulării acestora, concluzia formulată în ordonanța atacată este afectată de mai multe erori vădite de apreciere.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1007/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 privind comerțul cu produse derivate din focă (JO L 286, p. 36).


title: Cauza T-222/12: Acțiune introdusă la 24 mai 2012 — National Trust for Scotland/OAPI — Comhairle na Eilean Siar (ST KILDA)

text:
               28.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 227/24

         Acțiune introdusă la 24 mai 2012 — National Trust for Scotland/OAPI — Comhairle na Eilean Siar (ST KILDA)
   (Cauza T-222/12)
   2012/C 227/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: National Trust for Scotland (Edinburgh, Regatul Unit) (reprezentant: J. MacKenzie, Solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Comhairle na Eilean Siar (Isle of Lewis, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea în tot a deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 26 martie 2012 în cauza R 310/2011-4 și neaplicarea acesteia;

               —

               obligarea OAPI și a oricărei interveniente în această acțiune la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în această procedură și în fața camerei de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală ST KILDA pentru bunuri și servicii din clasele 9, 16, 35, 39, 41 și 43 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 283 871

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: motivele prevăzute în articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, mai precis o marcă neînregistrată protejată în Regatul Unit, precum și observații ale terților conform articolului 40 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea opoziției

      Decizia camerei de recurs: respingerea căii de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-525/09: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 28 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză

text:
               12.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/17

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 28 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Portugheză
   (Cauza C-525/09) (1)

   2011/C 80/33
   Limba de procedură: portugheza
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauzele conexate T-162/11 și T-163/11: Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2014 – Cofra/OAPI – O2 (can do) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/32

         Ordonanța Tribunalului din 12 februarie 2014 – Cofra/OAPI – O2 (can do)
   (Cauzele conexate T-162/11 și T-163/11) (1)

   ((„Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”))
   2014/C 112/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Cofra Holding AG (Zug, Elveția) (reprezentanți: inițial K.-U. Jonas și J. Bogatz, ulterior M. Viefhues, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial K. Klüpfel, ulterior A. Schifko, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în faţa Tribunalului: O2 Holdings Ltd (Slough, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Müller și A. Fottner, avocați)

      Obiectul

   Două acțiuni formulate împotriva a două decizii ale Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 ianuarie 2011 (cauzele R 242/2009-4 și R 246/2009-4) privind o procedură de opoziție între ALDEMAR AG și O2 Holdings Ltd și, respectiv, o procedură de opoziție între C&A Mode KG și O2 Holdings Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzelor.

               2)

               Obligă reclamanta și intervenienta să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată ale pârâtului.

      (1)  JO C 139, 7.5.2011.


title: Cauza T-50/17: Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2017 – Mackevision Medien Design/EUIPO (TO CREATE REALITY)

text:
               3.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 104/55

         Acțiune introdusă la 30 ianuarie 2017 – Mackevision Medien Design/EUIPO (TO CREATE REALITY)
   (Cauza T-50/17)
   (2017/C 104/76)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: E. Stolz, U. Stelzenmüller și J. Weiser, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: Marca Uniunii Europene verbală „TO CREATE REALITY” – Cererea de înregistrare nr. 15 098 106

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 20 decembrie 2016 în cauza R 995/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-142/08: Acțiune introdusă la 7 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               7.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 142/18

         Acțiune introdusă la 7 aprilie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-142/08)
   (2008/C 142/28)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Kaduczak și P. Dejmek, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a normelor administrative necesare pentru transpunerea Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare (1) și, în orice caz, prin neinformarea Comisiei cu privire la adoptarea acestor măsuri, Republica Polonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/39/CE a expirat la 31 ianuarie 2007.

      (1)  JO L 145, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 247.


title: Cauza C-378/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 7 august 2014 – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 7 august 2014 – Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen/Tomislaw Trapkowski
      (Cauza C-378/14)
      (2014/C 395/29)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Bundesagentur für Arbeit – Familienkasse Sachsen

         Pârât: Tomislaw Trapkowski

         Întrebările preliminare

                  1.

                  În situația în care o persoană care locuiește într-un stat membru (teritoriul național) are dreptul de a solicita alocația pentru copii care locuiesc în alt stat membru (străinătate), la soțul de care este despărțită, articolul 60 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul nr. 987/2009 (1) se va aplica cu consecința că ficțiunea potrivit căreia, în scopul aplicării articolelor 67 și 68 din Regulamentul nr. 883/2004 (2), se ia în considerare situația întregii familii, ca și când toate persoanele implicate ar fi supuse legislației statului membru în cauză și ar locui pe teritoriul acestuia, în special în ceea ce privește dreptul unei persoane de a solicita prestații, are ca rezultat aspectul că dreptul la alocația pentru copii îi revine exclusiv celuilalt părinte, care locuiește în alt stat membru (străinătate), întrucât legislația națională a primului stat membru (teritoriul național) prevede că, în cazul în care există mai multe persoane îndreptățite, dreptul la prestații revine părintelui care a luat copilul în întreținere?

                  2.

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
                  În situația de fapt prezentată la prima întrebare, articolul 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul nr. 987/2009 trebuie interpretat în sensul că părintele care locuiește într-un stat membru (teritoriul național) are dreptul de a solicita alocația pentru copii, în temeiul legislației naționale, întrucât celălalt părinte, care locuiește în celălalt stat membru (străinătate), nu a depus o cerere privind alocația pentru copii?

                  3.

                  Dacă, în situația de fapt prezentată la prima întrebare, răspunsul la a doua întrebare ar fi că, atunci când părintele care locuiește în alt stat membru a omis să depună cererea, dreptul la alocația pentru copii se transferă asupra părintelui care are reședința pe teritoriul național, după expirarea cărei perioade se poate considera că părintele din celălalt stat membru nu își „exercită” dreptul la alocația pentru copii în sensul articolului 60 alineatul (1) a treia teză din Regulamentul nr. 987/2009, cu consecința că acest drept revine părintelui care are reședința pe teritoriul național?

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 284, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 82)


title: Cauza T-213/12 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 septembrie 2012 — Elitaliana/Eulex Kosovo ( „Măsuri provizorii — Contracte de achiziții publice — Procedură de cerere de ofertă — Respingerea unei oferte — Cerere de suspendare a executării — Nerespectarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate” )

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/10

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 septembrie 2012 — Elitaliana/Eulex Kosovo
   (Cauza T-213/12 R)
   (Măsuri provizorii - Contracte de achiziții publice - Procedură de cerere de ofertă - Respingerea unei oferte - Cerere de suspendare a executării - Nerespectarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate)
   2012/C 319/19
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Elitaliana SpA (Roma, Italia) (reprezentant: R. Colagrande, avocat)

      Pârâtă: Eulex Kosovo (Pristina, Republica Kosovo) (reprezentant: G. Brosadola Pontotti, solicitor)

      Obiectul

   Cerere prin care se solicită, în esență, suspendarea executării deciziei Eulex Kosovo prin care s-a respins oferta prezentată de reclamantă în cadrul procedurii de atribuire a contractului de achiziții publice denumit „EuropeAid/131516/D/SER/XK — Susținerea prin elicopter a misiunii EULEX în Kosovo (PROC/272/11)” și s-a atribuit acest contract de achiziții publice unui alt ofertant

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-150/14 P: Recurs introdus la 31 martie 2014 de Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 29 ianuarie 2014 în cauza T-47/13, Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Christin Vieweg

text:
               20.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/2

         Recurs introdus la 31 martie 2014 de Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a treia) din 29 ianuarie 2014 în cauza T-47/13, Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Christin Vieweg
   (Cauza C-150/14 P)
   2014/C 372/02
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Goldsteig Käsereien Bayerwald GmbH (reprezentant: S. Biagosch, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Christin Vieweg
   Prin Ordonanța din 4 septembrie 2014, Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a noua) a respins recursul și a decis ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-661/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation — Belgia) — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV (Mărci — Directiva 89/104/CEE — Articolul 5 — Consimțământ al titularului unei mărci pentru utilizarea de către un terț a unui semn identic cu aceasta — Consimțământ dat în cadrul unei exploatări partajate — Posibilitatea titularului respectiv de a pune capăt exploatării partajate și de a redobândi utilizarea exclusivă a mărcii sale)

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/17

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 19 septembrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation — Belgia) — Martin y Paz Diffusion SA/David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV
   (Cauza C-661/11) (1)

   (Mărci - Directiva 89/104/CEE - Articolul 5 - Consimțământ al titularului unei mărci pentru utilizarea de către un terț a unui semn identic cu aceasta - Consimțământ dat în cadrul unei exploatări partajate - Posibilitatea titularului respectiv de a pune capăt exploatării partajate și de a redobândi utilizarea exclusivă a mărcii sale)
   2013/C 344/28
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Martin y Paz Diffusion SA

      Pârâți: David Depuydt, Fabriek van Maroquinerie Gauquie NV

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Cour de cassation — Interpretarea articolului 5 alineatul (1) și a articolului 8 alineatul (1) Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 1989, L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92) — Drepturile titularului unei mărci înregistrate în prezența unei împărțiri durabile a exploatării mărcii cu un terț în cadrul unei forme de coproprietate pentru o parte a produselor vizate și a unui consimțământ irevocabil dat de titular acestui terț pentru utilizarea mărcii respective — Normă națională care interzice titularului mărcii exercitarea culpabilă sau abuzivă a dreptului său — Interzicerea utilizării mărcii de către titular în detrimentul terțului — Sancțiune

      Dispozitivul

   Articolul 5 din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci, astfel cum a fost modificată prin Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992, se opune ca titularul unor mărci care, în cadrul unei exploatări partajate cu un terț, a consimțit la utilizarea de către acest terț a unor semne identice cu mărcile sale pentru anumite produse din clasele pentru care mărcile sunt înregistrate și care nu mai consimte la această utilizare să fie lipsit de orice posibilitate de a opune terțului respectiv dreptul exclusiv care îi este conferit de mărcile respective și de a exercita el însuși acest drept exclusiv pentru produse identice cu cele ale terțului.

      (1)  JO C 89, 24.3.2012.


title: Cauza T-13/09: Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2009 — Storck/OAPI (forma unui șoarece de ciocolată)

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/47

         Acțiune introdusă la 15 ianuarie 2009 — Storck/OAPI (forma unui șoarece de ciocolată)
   (Cauza T-13/09)
   (2009/C 69/103)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: August Storck KG (Berlin, Germania) (reprezentanți: P. Goldenbaum, T. Melchert, I. Rohr, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 12 noiembrie 2008 (R 185/2006-4) și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: o marcă tridimensională reprezentând un șoarece de ciocolată pentru produse din clasa 30 (cererea de înregistrare nr. 4 490 447)

      Decizia examinatorului: respinge cererea

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) întrucât marca a cărei înregistrare se solicită prezintă caracterul distinctiv necesar.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-478/09: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/39

         Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-478/09)
   2010/C 24/68
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: S. La Pergola și Maria Karanassou Apostolopoulou)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea sau în orice caz prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/63/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 de modificare a Directivelor 78/855/CEE și 82/891/CEE ale Consiliului, cu privire la cerința întocmirii unui raport de expertiză independentă în cazul fuziunii sau al divizării unor societăți comerciale pe acțiuni (1), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2007/63/CE în dreptul intern a expirat la 31 decembrie 2008.

      (1)  JO L 300, 17.11.2007, p. 47.


title: Cauza F-12/13: Acțiune introdusă la 5 februarie 2013 — ZZ/Parlamentul European

text:
               13.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 108/40

         Acțiune introdusă la 5 februarie 2013 — ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-12/13)
   2013/C 108/94
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: C. Bernard-Glanz)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European prin care a fost respinsă plângerea pentru hărțuire formulată de reclamantă

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 8 mai 2012 prin care a fost respinsă plângerea sa adresată Comitetului consultativ în materie de hărțuire și de prevenire a acesteia la locul de muncă și prin care s-a decis că nu a fost hărțuită de fostul său șef de unitate;

               —

               anularea Deciziei președintelui Parlamentului European din 29 octombrie 2012 prin care a fost respinsă plângerea formulată la 6 august 2012 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate C-247/11 P și C-253/11 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 aprilie 2014 – Areva/Alstom SA, T&D Holding, fostă Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, fostă Areva T&D SA, Alstom Grid AG, fostă Areva T&D AG, Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Înțelegere — Piața proiectelor referitoare la instalații de comutație cu izolație în gaz — Imputabilitatea comportamentului ilicit al filialelor în sarcina societăților-mamă ale acestora — Obligația de motivare — Răspundere solidară pentru plata amenzii — Noțiunea de întreprindere — Solidaritate denumită „de fapt”  — Principiile securității juridice și individualizării pedepselor și a sancțiunilor — Principiile proporționalității și egalității de tratament)

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 aprilie 2014 – Areva/Alstom SA, T&D Holding, fostă Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, fostă Areva T&D SA, Alstom Grid AG, fostă Areva T&D AG, Comisia Europeană
   (Cauzele conexate C-247/11 P și C-253/11 P) (1)

   ((Recurs - Concurență - Înțelegere - Piața proiectelor referitoare la instalații de comutație cu izolație în gaz - Imputabilitatea comportamentului ilicit al filialelor în sarcina societăților-mamă ale acestora - Obligația de motivare - Răspundere solidară pentru plata amenzii - Noțiunea de întreprindere - Solidaritate denumită „de fapt” - Principiile securității juridice și individualizării pedepselor și a sancțiunilor - Principiile proporționalității și egalității de tratament))
   2014/C 175/03
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurente: Areva (reprezentanți: A. Schild, C. Simphal și E. Estellon, avocați) (C-247/11 P), Alstom SA, T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, Alstom Grid AG (C-253/11 P) (reprezentanți: J. Derenne, A. Müller-Rappard și M. Lagrue, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Alstom SA, T&D Holding, fostă Areva T&D Holding SA, Alstom Grid SAS, fostă Areva T&D SA, Alstom Grid AG, fostă Areva T&D AG (reprezentanți: J. Derenne, A. Müller-Rappard și M. Lagrue, avocați, Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka și N. von Lingen, agenți), Areva (reprezentanți: A. Schild, C. Simphal și E. Estellon, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 3 martie 2011, Areva și alții/Comisia (cauzele conexate T-117/07 și T-121/07), prin care Tribunalul a respins în parte acțiunea în anulare a Deciziei C(2006) 6762 final a Comisiei din 24 ianuarie 2007 privind o procedură în temeiul articolului 81 CE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.899) – Instalații de comutație cu izolație în gaz – Încălcarea dreptului la apărare – Nerespectarea obligației de motivare – Răspundere solidară pentru plata amenzii – Imputabilitatea comportamentului ilicit

      Dispozitivul

               1)

               Anulează punctul 3 a doua liniuță al dispozitivului Hotărârii Tribunalului Uniunii Europene din 3 martie 2011, Areva și alții/Comisia (T-117/07 și T-121/07).

               2)

               Anulează articolul 2 litera (c) din Decizia C(2006) 6762 final a Comisiei din 24 ianuarie 2007 privind o procedură în temeiul articolului [81 CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/F/38.899 – Instalații de comutație cu izolație în gaz).

               3)

               Pentru încălcările constatate la articolul 1 literele (b)-(f) din Decizia C(2006) 6762 final, aplică Alstom SA, în solidar cu Alstom Grid SAS, o amendă de 27 795 000 de euro, iar Areva SA, T & D Holding SA și Alstom Grid AG, în solidar cu Alstom Grid SAS, o amendă de 20 400 000 de euro.

               4)

               Respinge în rest recursurile.

               5)

               Comisia Europeană suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii în primă instanță, cât și recursurilor, o cincime din cheltuielile de judecată efectuate de Areva SA, de Alstom SA, de T & D Holding SA, de Alstom Grid SAS și de Alstom Grid AG, aferente procedurii în primă instanță și recursurilor.

               6)

               Areva SA, Alstom SA, T & D Holding SA, Alstom Grid SAS și Alstom Grid AG suportă patru cincimi din propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță și recursurilor.

      (1)  JO C 211, 16.7.2011.


title: Cauzele conexate T-246/04 și T-71/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 6 februarie 2007 — Wunenburger/Comisie ( Funcționari — Rapoarte de evaluare — Exercițiile de evaluare 1997/1999 și 1999/2001 — Raport privind evoluția carierei — Exercițiul de evaluare 2001/2002 — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Acțiune în despăgubiri — Dreptul la apărare )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 6 februarie 2007 — Wunenburger/Comisie
   (Cauzele conexate T-246/04 și T-71/05) (1)

   („Funcționari - Rapoarte de evaluare - Exercițiile de evaluare 1997/1999 și 1999/2001 - Raport privind evoluția carierei - Exercițiul de evaluare 2001/2002 - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Acțiune în despăgubiri - Dreptul la apărare’)
   (2007/C 82/71)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Jacques Wunenburger (Zagreb, Croația) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid, H. Krämer și C. Berardis-Kayser, agenți)
   Obiectul cauzei
   Pe de o parte, cereri de anulare a proiectelor rapoartelor de evaluare întocmite în privința reclamantului pentru perioadele 1997-1999 și 1999-2001 și a raportului privind evoluția carierei reclamantului elaborat în cadrul exercițiului de evaluare 2001/2002 și, pe de altă parte, cereri de despăgubiri pentru prejudiciile pe care le-ar fi suferit.
   Dispozitivul hotărârii

               1)

               Anulează decizia din 11 septembrie 2003 de întocmire a raportului privind evoluția carierei reclamantului pentru perioada 1 iulie 2001-31 decembrie 2002.

               2)

               Obligă Comisia să-i plătească reclamantului suma de 2 500 euro, pe lângă suma de 2 500 euro deja acordată de autoritatea împuternicită să facă numiri, pentru întârzierea în întocmirea rapoartelor de evaluare pentru perioadele 1997-1999 și 1999-2001 și suma simbolică de un euro pentru întârzierea în întocmirea raportului privind evoluția carierei 2001/2002.

               3)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               4)

               Obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 217, 28.8.2004.


title: Cauza C-13/09: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/86/CE — Cerințe de trasabilitate — Notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave — Cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane — Netranspunere în termenul stabilit)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/15

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 noiembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-13/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/86/CE - Cerințe de trasabilitate - Notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave - Cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane - Netranspunere în termenul stabilit)
   2010/C 24/24
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și S. Mortoni, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Calmieri, agent, F. Arena, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/86/CE a Comisiei din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane (JO L 294, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 150)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul stabilit, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/86/CE a Comisiei din 24 octombrie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la cerințele de trasabilitate, notificarea reacțiilor și a incidentelor adverse grave, precum și la anumite cerințe tehnice pentru codificarea, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-412/09: Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2010 — CEA/Comisia

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/57

         Ordonanța Tribunalului din 1 decembrie 2010 — CEA/Comisia
   (Cauza T-412/09) (1)

   ()
   2011/C 30/103
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza T-230/08: Acțiune introdusă la 17 iunie 2008 — Asenbaum Fine Arts Ltd/OAPI (WIENER WERKSTÄTTE)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/48

         Acțiune introdusă la 17 iunie 2008 — Asenbaum Fine Arts Ltd/OAPI (WIENER WERKSTÄTTE)
   (Cauza T-230/08)
   (2008/C 223/84)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Asenbaum Fine Arts Ltd (London, Regatul Unit) (reprezentant: P. Vögel, Rechtsanwalt)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Modificarea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne din 10 aprilie 2008 (cauza R 1573/2006-4) în sensul admiterii în tot a recursului formulat de reclamantă la 29 noiembrie 2006 sau, în subsidiar, a admiterii acestuia în parte, în privința claselor 6, 11 [cu excepția lămpilor (electrice), a veiozelor, a plafonierelor și a lampadarelor], 14 (cu excepția bombonierelor) și 34;
               în subsidiar, anularea deciziei atacate și trimiterea cauzei spre completarea procedurii Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în recurs.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „WIENER WERKSTÄTTE” pentru produse din clasele 6, 11, 14, 16, 20, 21 și 34 (cererea de înregistrare nr. 4 133 501)

      Decizia examinatorului: respinge înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât marca solicitată nu este nici descriptivă, nici lipsită de caracter distinctiv.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza T-478/09: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/66

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2009 — ATB Norte/OAPI — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
   (Cauza T-478/09)
   2010/C 24/117
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: ATB Norte, SL (Burgos, Spania) (reprezentanți: P. López Ronda, G. Macías Bonilla, H. L. Curtis-Oliver și G. Marín Raigal, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bricocenter Italia Srl [Rozzano Milanofiori (Milano), Italia]

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei R 1009/2008-4 a Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 septembrie 2009;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Bricocenter Italia S.r.l.

      Marca comunitară vizată: Marca figurativă care cuprinde elementul verbal „BRICONCENTER” (cererea de înregistrare nr. 4 934 147), pentru servicii din clasa 35.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Mărcile comunitare figurative care cuprind elementele verbale „CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO”, (nr. 3 262 623) și „ATB CENTROS DE BRICOLAGE BRICOCENTRO” (nr. 989 046), pentru servicii din clasele 35, 37 și 39.

      Decizia diviziei de opoziție: Admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: Anulează decizia atacată și respinge opoziția în totalitate.

      Motivele invocate: Greșita interpretare și aplicare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-309/14: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze (Trimitere preliminară — Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung — Directiva 2003/109/CE — Reglementare națională — Eliberarea și reînnoirea permisului de ședere — Condiție — Contribuție financiară obligatorie — Cuantum de opt ori mai ridicat decât cuantumul pentru obținerea cărții de identitate naționale — Atingere adusă principiilor Directivei 2003/109/CE)

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/8

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 2 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)/Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze
   (Cauza C-309/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung - Directiva 2003/109/CE - Reglementare națională - Eliberarea și reînnoirea permisului de ședere - Condiție - Contribuție financiară obligatorie - Cuantum de opt ori mai ridicat decât cuantumul pentru obținerea cărții de identitate naționale - Atingere adusă principiilor Directivei 2003/109/CE))
   (2015/C 354/09)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Istituto Nazionale Confederale Assistenza (INCA)

      Pârâți: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Interno, Ministero dell'Economia e delle Finanze

      Dispozitivul

   Directiva 2003/109/CE a Consiliului din 25 noiembrie 2003 privind statutul resortisanților țărilor terțe care sunt rezidenți pe termen lung, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2011/51/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2011, se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care impune resortisanților țărilor terțe ce solicită eliberarea sau reînnoirea unui permis de ședere în statul membru în cauză plata unei taxe al cărei cuantum este cuprins între 80 de euro și 200 de euro, în măsura în care o astfel de taxă este disproporționată în considerarea obiectivului urmărit de directiva menționată și poate să creeze un obstacol în calea exercitării drepturilor conferite de aceasta.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.