20150731061617122015/C 270/433052015TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150605343522Cauza T-305/15: Acțiune introdusă la 5 iunie 2015 – Airdata/Comisia
 ---documentbreak--- C2702015RO3420120150605RO0043342352Acțiune introdusă la 5 iunie 2015 – Airdata/Comisia
   (Cauza T-305/15)2015/C 270/43Limba de procedură: engleza
      Părțile

      Reclamantă: Airdata AG (Leinfelden-Echterdingen, Germania) (reprezentanți: E. Niitväli și M. Reysen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

            —

            anularea Deciziei Comisiei C(2014) 4443 final, publicată la 13 martie 2015, adoptată la 2 iulie 2014 în cazul M.7018 Telefonica Deutschland/E-Plus în temeiul articolului 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 (
                  1
               ) și

            —

            obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

            1.

            Primul motiv este întemeiat pe faptul că decizia atacată este afectată de încălcarea unei obligații procedurale semnificative definite la articolul 296 al doilea paragraf TFUE, întrucât Comisia nu a motivat în mod corespunzător măsura adoptată.

                     —

                     Comisia nu a motivat în mod suficient de clar și de cuprinzător decizia sa de a accepta anumite angajamente destinate să contracareze preocupările grave legate de concurență pe care le identificase în cursul investigației privind controlul concentrării economice. În special, decizia nu a menționat motivele pentru care Comisia consideră că un terț beneficiar al angajamentelor ar putea concura în mod real cu activele în cauză.

            2.

            Al doilea motiv este întemeiat pe neîndeplinirea de către Comisie a obligației sale de a aplica legea în mod corect, întrucât decizia sa este afectată de o aplicare eronată din punct de vedere material a normelor UE privind controlul concentrării economice.

                     —

                     Unele dintre angajamente cel mai probabil nu vor fi puse în aplicare, iar altele doar vor păstra statu quo ante, dar nu vor contribui la creșterea intensității concurenței. Restul angajamentelor sunt insuficiente pentru a contracara prejudiciul grav adus concurenței de tranzacția în cauză.

      (
         1
      )	Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201).


title: Cauzele conexate T-5/08–T-7/08: Hotărârea Tribunalului din 25 martie 2010 — Nestlé/OAPI — Master Beverage Industries (Golden Eagle și Golden Eagle Deluxe) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcilor comunitare figurative Golden Eagle și Golden Eagle Deluxe — Mărci internaționale și naționale figurative anterioare reprezentând o cană și boabe de cafea — Motiv relativ de refuz — Similitudine a semnelor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/31

         Hotărârea Tribunalului din 25 martie 2010 — Nestlé/OAPI — Master Beverage Industries (Golden Eagle și Golden Eagle Deluxe)
   (Cauzele conexate T-5/08–T-7/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcilor comunitare figurative Golden Eagle și Golden Eagle Deluxe - Mărci internaționale și naționale figurative anterioare reprezentând o cană și boabe de cafea - Motiv relativ de refuz - Similitudine a semnelor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 134/51
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentant: A. von Mühlendahl, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Pethke, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Master Beverage Industries Pte Ltd (Singapore, Singapore) (reprezentanți: N. Clarembeaux, D. Vervaet și P. Maeyaert, avocați)

      Obiectul

   Acțiuni formulate împotriva a trei decizii ale Camerei a doua de recurs a OAPI din 1 octombrie 2007 (cauzele R 563/2006-2, R 568/2006-2 și R 1312/2006-2) privind procedurile de opoziție dintre Société des produits Nestlé SA și Master Beverage Industries Pte Ltd

      Dispozitivul

               1.

               Anulează deciziile Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 1 octombrie 2007 (cauzele R 563/2006-2, R 568/2006-2 și R 1312/2006-2).

               2.

               Respinge acțiunile cu privire la restul motivelor.

               3.

               OAPI și Master Beverage Industries Pte Ltd suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Société des produits Nestlé SA.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-327/06: Hotărârea Curții (camera a opta) din data de 1 martie 2007 — Comisia/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2002/14/CE — Stabilirea unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană — Netranspunerea în termenul stabilit)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/14

         Hotărârea Curții (camera a opta) din data de 1 martie 2007 — Comisia/Republica Italiană
   (Cauza C-327/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2002/14/CE - Stabilirea unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană - Netranspunerea în termenul stabilit)
   (2007/C 95/24)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Enegren și L. Pignataro, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Bragulia, agent și M. Massella Ducci Teri, avocat)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul stabilit, a tuturor dispozițiilor necesare pentru a se conforma Directivei 2002/14/CE din 11 martie 2002 a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană — Declarație comună a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei privind reprezentarea lucrătorilor (JO L 80, p. 29)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul stabilit, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2002/14/CE din 11 martie 2002 a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a unui cadru general de informare și consultare a lucrătorilor din Comunitatea Europeană, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 224 din 16.9.2006.


title: Cauza T-201/16: Acțiune introdusă la 2 mai 2016 – Soudal/Comisia

text:
               27.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/27

         Acțiune introdusă la 2 mai 2016 – Soudal/Comisia
   (Cauza T-201/16)
   (2016/C 232/36)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Soudal NV (Turnhout, Belgia) (reprezentanți: H. Viaene, B. Hoorelbeke, D. Gillet și F. Verhaegen, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii în anulare;

               —

               anularea Deciziei Comisiei Europene din 11 ianuarie 2016 privind scutirea aplicabilă profitului excedentar – schema de ajutoare de stat SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Belgia, astfel cum a fost comunicată reclamantei de Statul Belgian la 23 februarie 2016;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 1 litera (d) din Regulamentul 2015/1589 (1), a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a articolului 296 TFUE, întrucât în mod eronat Comisia califică măsura în litigiu drept schemă de ajutor

                           —

                           Comisia ar încălca articolul 1 litera (d) din Regulamentul 2015/1589 și articolul 107 alineatul (1) TFUE întrucât califică în mod eronat măsura atacată drept schemă de ajutor. Ajutorul în litigiu nu poate fi acordat exclusiv în temeiul articolului 185 alineatul (2) litera (b) din Codul privind impozitul pe venit din 1992 (Wetboek van inkomstenbelastingen van 1992), ci sunt necesare măsuri de executare suplimentare pentru aplicarea acestei dispoziții.

                           —

                           Comisia ar încălca articolul 296 TFUE întrucât motivarea sa este contradictorie. Contradicția constă în faptul că Comisia nu explică de ce, la analizarea criteriului selectivității, consideră că deciziile anticipate nu decurg direct din articolul 185 alineatul 2 litera b) din Codul privind impozitul pe venit din 1992, deși presupune, la analiza existenței unei scheme de ajutor, că dispoziția menționată anterior nu necesită măsuri de executare suplimentare.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a obligației de motivare care rezultă din articolul 296 TFUE, întrucât Comisia nu a apreciat în mod corect existența unui avantaj și nu a aplicat principiul investitorului privat

                           —

                           Comisia nu ar fi analizat dacă măsura de ajutor în litigiu conducea, în mod efectiv, la acordarea unui avantaj, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, întreprinderilor beneficiare, în pofida faptului că această condiție este o condiție de existență pentru ajutorul de stat, pe care Comisia este așadar obligată să o examineze înainte de a putea decide cu privire la existența unui ajutor de stat, sub sancțiunea încălcării obligației sale de motivare care decurge din articolul 296 TFUE.

                           —

                           Prin acordarea în favoarea reclamantei a sistemului în litigiu, Statul Belgian s-ar fi comportat ca un simplu operator economic în economia de piață. Astfel, Statul Belgian a investit o sumă de bani în reclamantă, sub forma acordării unei reduceri fiscale, din care, în temeiul condițiilor impuse reclamantei, se poate aștepta să obțină un randament atractiv din punct de vedere economic. Având în vedere faptul că teoria investitorului privat nu constituie o excepție pe care Comisia ar trebui să o aplice numai la cererea statului membru vizat, Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE, precum și obligația sa de motivare care decurge din articolul 296 TFUE, abținându-se să examineze teoria investitorului privat.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 alineatul (1) TFUE și a obligației de motivare care decurge din articolul 296 TFUE, în măsura în care Comisia nu a apreciat în mod corect caracterul selectiv al măsurii în litigiu

                           —

                           Articolul 185 alineatul 2 litera b) din Codul privind impozitul pe venit din 1992 și sistemul de scutire a profitului excedentar care decurge din acesta sunt deschise tuturor întreprinderilor care se află într-o situație factuală și juridică comparabilă și care desfășoară operațiuni economice vizate de măsura atacată. Așadar, măsura atacată nu ar fi limitată la anumite întreprinderi identificabile pe baza unor caracteristici specifice și, prin urmare, nu ar fi selectivă în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

                           —

                           Comisia ar fi săvârșit o eroare vădită de apreciere considerând că scutirea profitului excedentar nu face parte din sistemul de referință. Scutirea profitului excedentar bazată pe sinergii și pe economii de diversificare în aplicarea principiului concurenței depline face parte integrantă din prevederile care determină venitul impozabil total și nu poate așadar să fie considerată o derogare de la sistemul de referință care conduce la selectivitate.

                           —

                           Comisia nu ar reuși să dovedească faptul că principiul concurenței depline este aplicat în mod greșit de serviciul belgian pentru decizii anticipate în materie fiscală (Belgische Rulingcommissie) în cadrul aplicării articolului 185 alineatul 2 litera b) din Codul privind impozitul pe venit din 1992. Raționamentul Comisiei nu ar fi coerent și ia în considerare elemente importante care totuși se contrazic sau nu au coerența necesară.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că obligația de recuperare ar încălca principiul securității juridice

      (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 248, p. 9).


title: Cauza C-405/07 P: Recurs introdus la 3 septembrie 2007 de Regatul Țărilor de Jos împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 27 iunie 2007 în cauza T-182/06, Regatul Țărilor de Jos/Comisia Comunităților Europene

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/33

         Recurs introdus la 3 septembrie 2007 de Regatul Țărilor de Jos împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 27 iunie 2007 în cauza T-182/06, Regatul Țărilor de Jos/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-405/07 P)
   (2007/C 269/57)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Recurent: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: D.J.M. de Grave și C.M. Wissels)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentului

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               retrimiterea cauzei la Tribunal spre judecare în privința celorlalte capete de cerere;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Recurentul invocă două motive în susținerea recursului:
   În primul motiv, recurentul susține că Tribunalul ar fi interpretat în mod greșit, potrivit articolului 253 CE, atât obligația de diligență, cât și obligația de motivare, prin faptul că s-a pronunțat în sensul că, în speță, Comisia nu ar fi încălcat aceste obligații atunci când aceasta nu ar fi luat în considerare în decizia atacată (1), fără o motivare detaliată, informațiile relevante comunicate de statul respectiv în termen înainte de adoptarea acestei decizii.
   În al doilea motiv, recurentul susține că Tribunalul a utilizat criterii legale eronate atunci când, în cadrul examinării aspectului dacă există o problemă specifică în sensul articolului 95 alineatul (5) CE, a hotărât că:

               (i)

               existența unei probleme specifice a calității aerului ar trebui determinată numai în temeiul criteriilor din Directiva 1999/30/CE (2), fără ca incapacitatea unui stat membru de a adopta măsuri împotriva poluării transfrontaliere a aerului și criterii precum o densitate demografică mare, intensitatea traficului rutier în numeroase zone și localizarea habitatului de-a lungul infrastructurii rutiere să poată juca un rol în acest sens, și

               (ii)

               nu ar putea exista deja o problemă specifică în sensul menționat, atunci când un număr foarte mic de state membre ar avea, de asemenea, o problemă de calitate a aerului.

      (1)  Decizia 2006/372/CE a Comisiei din 3 mai 2006 cu privire la un proiect de dispoziții de drept intern notificat de către Regatul Țărilor de Jos în temeiul articolului 95 alineatul (5) CE care stabilește limitele pentru emisiile de pulberi în suspensie provenind de la autovehiculele cu motor diesel (JO L 142, p. 16).

      (2)  Directiva Consiliului din 22 aprilie 1999 privind valorile-limită pentru dioxidul de sulf, dioxidul de azot și oxizii de azot, pulberile în suspensie și plumbul din aerul înconjurător (JO L 163, p. 41).


title: Cauza T-410/06: Acțiune introdusă la data de 21 decembrie 2006 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial/Consiliu

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/40

         Acțiune introdusă la data de 21 decembrie 2006 — Foshan City Nanhai Golden Step Industrial/Consiliu
   (Cauza T-410/06)
   (2007/C 42/70)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd (Hong Kong, China) (reprezentanți: I. MacVay, solicitor, R. Thompson, QC și K. Beal, barrister)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Regulamentului (CE) nr. 1472/2006 al Consiliului, în măsura în care i se adresează reclamantei;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune, reclamanta solicită anularea Regulamentului contestat, în temeiul articolului 230 CE, în măsura în care acesta instituie drepturi antidumping definitive asupra exporturile sale către Uniunea Europeană.
   Reclamanta invocă patru motive pentru susținerea solicitării sale:

               —

               reclamanta susține că modul de calculare de către Comisie a marjei de profit care se utilizează la calcularea valorii normale a reclamantei este viciat de o eroare manifestă și/sau îi încalcă drepturile de apărare;

               —

               mai mult, susține reclamanta, Comisia ar fi încălcat cerințele articolului 3 din Regulamentul de bază și/sau ar fi comis o eroare manifestă de evaluare, întrucât nu a luat în considerare informații relevante privind structura pieței și în special rolul important pe care îl au intermediarii independenți în furnizarea produselor fabricate de reclamantă;

               —

               din punctul de vedere al reclamantei, Comisia a încălcat și articolul 20 din Regulamentul de bază și/sau cerințe procedurale esențiale și/sau drepturile sale de apărare, întrucât nu a asigurat informarea corespunzătoare cu privire la modificarea substanțială a măsurilor definitive propuse de Comisie între 7 iulie și 28 iulie 2006;

               —

               în final, reclamanta susține că Regulamentul atacat mai este viciat de o eroare manifestă de evaluare cu privire la întinderea și durata prejudiciului invocat pentru a justifica existența unui prejudiciu important și instituirea acestor drepturi în sarcina reclamantei.


title: Cauza F-158/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 25 septembrie 2013 — Marqués/Comisia (Funcție publică — Agent contractual — Recrutare — Apel pentru exprimarea interesului EPSO/CAST/02/2010 — Condiții de angajare — Experiență profesională adecvată — Respingerea cererii de angajare)

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/51

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 25 septembrie 2013 — Marqués/Comisia
   (Cauza F-158/12) (1)

   (Funcție publică - Agent contractual - Recrutare - Apel pentru exprimarea interesului EPSO/CAST/02/2010 - Condiții de angajare - Experiență profesională adecvată - Respingerea cererii de angajare)
   2013/C 325/81
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Éric Marques (Ennery, Franța) (reprezentanți: A. Salerno și B. Cortese, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Berscheid, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a cererii de angajare a reclamantului în calitate de agent contractual încadrat în grupa de funcții III, care a fost formulată de Oficiul pentru Infrastructură și Logistică din Luxemburg, și cerere de reparare a prejudiciului material suferit

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Comisiei Europene din 6 martie 2012 prin care s-a refuzat angajarea domnului Marques în calitate de agent contractual încadrat în grupa de funcții III.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul Marques.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013, p.30.


title: Hotărârea Curții din 2 iunie 2016 în cauza E-24/15 – Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung [Coordonarea sistemelor de securitate socială – Articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 – Efectul obligatoriu al concluziilor medicale]

text:
               2.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 66/31

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 2 iunie 2016
   în cauza E-24/15
   Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung
   [Coordonarea sistemelor de securitate socială – Articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 – Efectul obligatoriu al concluziilor medicale]
   (2017/C 66/10)
   În cauza E-24/15, Walter Waller/Liechtensteinische Invalidenversicherung – cerere înaintată Curții, în temeiul articolului 34 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, de către Curtea de Apel princiară (Fürstliches Obergericht) privind interpretarea articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat, la 2 iunie 2016, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

               1.

               Dispozițiile articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 nu permit instituției debitoare să conteste concluziile medicale ale instituției de la locul de ședere sau de reședință în cadrul procedurii administrative.

               2.

               Într-o situație precum cea din prezenta cauză, efectul obligatoriu menționat la articolul 87 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 se aplică în cadrul procedurilor judiciare inițiate în urma unei proceduri administrative prin care a fost sesizată instituția debitoare.


title: Cauza T-353/10: Acțiune introdusă la 31 august 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Comisia

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/55

      Acțiune introdusă la 31 august 2010 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro/Comisia
      (Cauza T-353/10)
      ()
      (2010/C 288/102)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro A.E (Atena, Grecia) (reprezentant: E. Tzannini, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile reclamantei

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  anularea notei de debit atacate;

                  —

                  luarea în considerare a argumentelor sale, dacă Tribunalul apreciază că sumele respective, astfel cum sunt descrise în memoriul său din 5 noiembrie 2009, trebuie recuperate;

                  —

                  anularea actului atacat și în privința părții referitoare la a treia tranșă care nu a fost plătită;

                  —

                  compensarea sumelor recuperabile eventual cu sumele corespunzând celei de a treia tranșe, care nu au fost niciodată plătite și care sunt suspendate de cinci ani;

                  —

                  pronunțarea în sensul că prezenta acțiune constituie un fapt care întrerupe prescripția dreptului la plata celei de a treia tranșe;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin intermediul prezentei acțiuni, reclamanta solicită anularea deciziei Comisiei cuprinse în nota de debit nr. 3241007362 din 22 iulie 2010 și care se referă la participarea reclamantei la programul de cercetare nr. 507760 DICOEMS și la punerea în aplicare a concluziilor auditului financiar nr. 09-BA74-028.
      În susținerea argumentelor sale, reclamanta invocă următoarele motive:

                  —

                  încălcarea principiului general de drept potrivit căruia un act cauzator de prejudiciu trebuie să cuprindă o motivare, pentru a putea fi controlată legalitatea acesteia, dat fiind că nota de debit atacată nu cuprinde nicio motivare;

                  —

                  eroare de apreciere a faptelor, în măsura în care pârâta nu a ținut cont de mijloacele de probă și, în special, de „timesheets” pe care reclamanta le-a depus odată cu memoriul din 5 noiembrie 2009;

                  —

                  eroare de drept și lipsă de motivare, întrucât pârâta nu a ținut cont de argumentele factuale ale reclamantei și le-a respins în mod abuziv și lipsit de motivare;

                  —

                  încălcarea principiului bunei-credințe și al încrederii legitime întrucât pârâta, în mod abuziv, nu a plătit ultima tranșă din program reclamantei și a anulat întreaga muncă de cercetare a acesteia după cinci ani de la încheierea programului.


title: Cauza T-383/13: Ordonanța Tribunalului din 23 aprilie 2015 – Chatzianagnostou/Consiliul și alții („Acțiune în anulare — Politica externă și de securitate comună — Expert național detașat în misiunea Eulex Kosovo — Deciziile unui șef de misiune privind sancțiuni disciplinare”)

text:
               22.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/31

         Ordonanța Tribunalului din 23 aprilie 2015 – Chatzianagnostou/Consiliul și alții
   (Cauza T-383/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Politica externă și de securitate comună - Expert național detașat în misiunea Eulex Kosovo - Deciziile unui șef de misiune privind sancțiuni disciplinare”))
   (2015/C 205/41)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamant: Antonios Chatzianagnostou (Serres, Grecia) (reprezentant: C. Makris, avocat)

      Pârâți: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Kyriakopoulou, A. Vitro și M. Bauer, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, A.-C. Simon și M. Konstantinidis, agenți) și Eulex Kosovo (Pristina, Kosovo) (reprezentanți: B. Borchardt, agent, asistat de D. Fouquet, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor din 10 mai 2013 în cauzele disciplinare nr. 02/2013 și 06/2013, semnate de șeful misiunii Eulex Kosovo

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Domnul Antonios Chatzianagnostou suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene, de Comisia Europeană și de Eulex Kosovo.

      (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza F-11/13: Acțiune introdusă la 4 februarie 2013 — ZZ/SEAE

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/29

         Acțiune introdusă la 4 februarie 2013 — ZZ/SEAE
   (Cauza F-11/13)
   2013/C 123/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen și E. Marchal, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de transfer al reclamantului pe un post la sediul SEAE și de a pune capăt repartizării sale într-o delegație a UE.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei din 6 martie 2012 de transfer al reclamantului, cu efect de la 1 septembrie 2012, pe un post în cadrul Sediului și de a pune capăt în mod anticipat repartizării sale;

               —

               obligarea SEAE la plata unei sume care corespunde diferenței între salariul primit începând cu repatrierea sa la Sediu, la 1 septembrie 2012, și salariul său anterior, până la data de 1 septembrie 2013, dată la care ar fi putut să fie repartizat din nou la Sediu în cadrul programului de rotație a posturilor de șef de delegații;

               —

               în măsura în care este nevoie, anularea deciziei de respingere a reclamației sale din 24 octombrie 2012;

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-505/15: Acțiune introdusă la 2 septembrie 2015 – Ungaria/Comisia

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/47

         Acțiune introdusă la 2 septembrie 2015 – Ungaria/Comisia
   (Cauza T-505/15)
   (2015/C 381/57)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér, G. Koós și A. Pálfy, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei de punere în aplicare C(2015) 4076 a Comisiei din 22 iunie 2015 de excludere de la finanțarea de către Uniunea Europeană a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și al Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), în măsura în care stabilește, cu privire la Ungaria, o excludere de la finanțarea de către Uniune în valoare de 6 3 24  349,33 de euro, în legătură cu auditul ecocondiționalității;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   In susținerea acțiunii sale, reclamanta se opune constatărilor Comisiei.
   Reclamanta arată că Comisia a susținut că, în conformitate cu principiile de bază care reglementează controlul admisibilității, trebuie avute în vedere deficiențe fundamentale în materie de control, constând atât în lipsa de sancțiuni, întrucât controalele pe teren privind ecocondiționalitatea (cerințele legale în materie de gestionare și bunele condiții agricole și de mediu) fie nu sunt finalizate, fie sunt efectuate în mod incorect, cât și în sancțiuni prevăzute de legislație, dar care sunt lipsite de forță obligatorie prin neaplicare sau prin aplicarea lor incorectă. Comisia a adăugat că, în cazul numitelor „nerespectări minore” de la articolul 24 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, autoritățile maghiare au aplicat marje de toleranță în urma cărora nu au fost aplicate sancțiuni și nici nu au fost luate în considerare, contrar celor prevăzute de legislația Uniunii, aspectele referitoare la sănătatea publică și la sănătatea animalelor.


title: Cauza T-2/17: Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2017 – J.M.-E.V. e hijos/EUIPO – Masi (MASSI)

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/37

         Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2017 – J.M.-E.V. e hijos/EUIPO – Masi (MASSI)
   (Cauza T-2/17)
   (2017/C 063/48)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: J.M.-E.V. e hijos, SRL (Granollers, Spania) (reprezentanți: M. Ceballos Rodríguez și J. Güell Serra, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Alberto Masi (Milano, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta.

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „MASSI” – marca Uniunii Europene nr. EU 414 086.

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității.

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2016 (rectificată prin Decizia din 3 noiembrie 2016) în cauza R 793/2015-1.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               respingerea cererii de declarare a nulității formulate de domnul Alberto Masi împotriva înregistrării mărcii Uniunii Europene nr. 414086 „MASSI” pentru clasa 12;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 56 alineatul (3) din Regulamentul nr. 207/2009 (res judicata);

               —

               neaplicarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-538/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de première instance de Liège la 19 noiembrie 2010 — Richard Lebrun, Marcelle Howet/État belge — SPF Finances

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de première instance de Liège la 19 noiembrie 2010 — Richard Lebrun, Marcelle Howet/État belge — SPF Finances
   (Cauza C-538/10)
   2011/C 38/04
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal de première instance de Liège

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Richard Lebrun, Marcelle Howet

      Pârât: État belge — SPF Finances

      Întrebarea preliminară

   Articolul 6 din Titlul I „Dispoziții comune” din Tratatul de la Lisabona din 13 decembrie 2007 de modificare a Tratatului privind Uniunea Europeană, semnat la Maastricht la 7 februarie 1992 și în vigoare de la 1 decembrie 2009 (care reia în mare parte dispozițiile articolului 6 din Titlul I din Tratatul privind Uniunea Europeană semnat la Maastricht la 7 februarie 1992, intrat la rândul său în vigoare la 1 noiembrie 1993), precum și articolul 234 (ex-articolul 177) din Tratatul de instituire a Comunității Europene (Tratatul CE) din 25 martie 1957, pe de o parte, și/sau articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene din 7 decembrie 2000, pe de altă parte, se opun ca o lege națională, precum cea din 12 iulie 2009, care modifică articolul 26 din Legea specială din 6 ianuarie 1989 privind Cour d'arbitrage (1), să impună obligația unei sesizări prealabile a Cour constitutionnelle în sarcina instanței naționale care constată că un cetățean contribuabil este privat de protecția jurisdicțională efectivă garantată prin articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, integrat în dreptul comunitar, printr-o altă lege națională, respectiv prin articolul 2 din Legea din 24 iulie 2008, fără ca respectiva instanță să poată asigura imediat aplicabilitatea directă a dreptului comunitar în litigiul cu care este sesizată și fără să mai poată exercita un control de conformitate în cazul în care Cour constitutionnelle a recunoscut compatibilitatea legii naționale cu drepturile fundamentale garantate prin titlul II din Constituție?

      (1)  Moniteur belge din 13 iulie 2009, p. 51617.


title: Cauza C-573/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Förvaltningsrätten i Linköping (Suedia) la 6 decembrie 2012 — Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Förvaltningsrätten i Linköping (Suedia) la 6 decembrie 2012 — Ålands Vindkraft AB/Energimyndigheten
   (Cauza C-573/12)
   2013/C 38/23
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Förvaltningsrätten i Linköping

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ålands Vindkraft AB

      Pârâtă: Energimyndigheten

      Întrebările preliminare

               1.

               Sistemul suedez de certificate de electricitate este o schemă de sprijin națională care obligă furnizorii de electricitate și anumiți utilizatori din acest stat membru să cumpere certificate de electricitate, corespunzător unei cote-părți din cantitățile pe care le livrează, respectiv, le utilizează, fără să existe o obligație specifică de a cumpăra electricitatea din aceeași sursă. Certificatele de electricitate sunt atribuite de statul suedez și constituie dovada că o anumită cantitate de electricitate a fost produsă din surse regenerabile. Vânzarea acestor certificate permite producătorilor de electricitate obținută din surse regenerabile să beneficieze de venituri suplimentare, care le completează pe cele obținute din vânzarea de electricitate. Dispozițiile articolului 2 litera (k) și ale articolului 3 alineatul (3) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (1) trebuie interpretate în sensul că permit unui stat membru să aplice o schemă de sprijin națională, precum cea descrisă mai sus, de care pot beneficia numai producătorii stabiliți pe teritoriul său și care are drept efect că respectivii producători se bucură de un avantaj economic în raport cu producătorii cărora nu li pot atribui certificate de electricitate?

               2.

               În raport cu dispozițiile articolului 34 TFUE, un sistem precum cel descris în cadrul primei întrebări poate constitui o restricție cantitativă la import sau o măsură cu efect echivalent?

               3.

               În cazul unui răspuns afirmativ la a doua întrebare, un astfel de sistem poate fi totuși considerat compatibil cu articolul 34 TFUE ținând seama de obiectivul său de a promova producția de electricitate din surse regenerabile?

               4.

               Răspunsul la întrebările anterioare este influențat de faptul că restrângerea sferei de aplicare a acestui sistem, astfel încât să fie incluși în aceasta numai producătorii naționali, nu este expres prevăzută de legislația națională?

      (1)  JO L 140, p. 16.


title: Cauza C-6/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG/Fridolin Santer [Trimitere preliminară — Regulamentul (CE) nr. 785/2004 — Operatori de transport aerian și operatori de aeronave — Asigurări — Cerințe — Noțiunile „pasager” și „membru al echipajului” — Elicopter — Transportul unui expert în materia declanșării de avalanșe cu ajutorul explozibilului — Prejudiciu suferit în timpul unui zbor de lucru — Despăgubire]

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/18

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG/Fridolin Santer
   (Cauza C-6/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Regulamentul (CE) nr. 785/2004 - Operatori de transport aerian și operatori de aeronave - Asigurări - Cerințe - Noțiunile „pasager” și „membru al echipajului” - Elicopter - Transportul unui expert în materia declanșării de avalanșe cu ajutorul explozibilului - Prejudiciu suferit în timpul unui zbor de lucru - Despăgubire])
   (2015/C 138/23)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Wucher Helicopter GmbH, Euro-Aviation Versicherungs AG

      Pârât: Fridolin Santer

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 3 litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 785/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind cerințele de asigurare a operatorilor de transport aerian și a operatorilor de aeronave trebuie interpretat în sensul că un ocupant al unui elicopter deținut de un operator de transport aerian comunitar, care este transportat în temeiul unui contract încheiat între angajatorul său și acest operator de transport aerian pentru a efectua o sarcină determinată, precum cea în discuție în litigiul principal, este un „pasager” în sensul acestei dispoziții.

               2)

               Articolul 17 din Convenția pentru unificarea anumitor norme referitoare la transportul aerian internațional, încheiată la Montreal la 28 mai 1999, semnată de Comunitatea Europeană la 9 decembrie 1999 în temeiul articolului 300 alineatul (2) CE, aprobată în numele acesteia prin Decizia 2001/539/CE a Consiliului din 5 aprilie 2001, trebuie interpretat în sensul că o persoană care se încadrează în noțiunea „pasager”, în sensul articolului 3 litera (g) din Regulamentul nr. 785/2004, se încadrează de asemenea în noțiunea „pasager” în sensul articolului 17 din această convenție, dacă această persoană a fost transportată pe baza unui „contract de transport” în sensul articolului 3 din convenția menționată.

      (1)  JO C 129, 28.4.2014.


title: Cauza T-441/08: Ordonanța Tribunalului din 21 mai 2010 — ICO Services Ltd/Parlamentul European și Consiliul ( „Acțiune în anulare — Decizia nr. 626/2008/CE — Cadru comun pentru selectarea și autorizarea operatorilor de sisteme mobile de comunicații prin satelit — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/18

         Ordonanța Tribunalului din 21 mai 2010 — ICO Services Ltd/Parlamentul European și Consiliul
   (Cauza T-441/08) (1)

   („Acțiune în anulare - Decizia nr. 626/2008/CE - Cadru comun pentru selectarea și autorizarea operatorilor de sisteme mobile de comunicații prin satelit - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”)
   2010/C 195/28
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ICO Services Ltd (Slough, Berkshire, Regatul Unit) (reprezentant: S. Tupper, solicitor)

      Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: J. Rodrigues și R. Kaškina, agenți) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: G. Kimberley și F. Florindo Gijón, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtelor: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Wilderspin și A. Nijenhuis, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei nr. 626/2008/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 2008 privind selectarea și autorizarea sistemelor care furnizează servicii mobile de comunicații prin satelit (MSS) (JO L 172, p. 15)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               ICO Services Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene.

               3.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza T-72/15: Acțiune introdusă la 6 februarie 2015 – Hippler/Comisia

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/57

         Acțiune introdusă la 6 februarie 2015 – Hippler/Comisia
   (Cauza T-72/15)
   (2015/C 138/74)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Eberhard Hippler (Dorsten, Germania) (reprezentant: M. Richter, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               obligarea pârâtei, sub sancțiunea plății unei amenzi care urmează să fie stabilită de Tribunal pentru fiecare încălcare, de a nu pune la dispoziția publicului planurile rețelelor de transport „Bochum”, „Dortmund”, „Düsseldorf/Meerbusch”, „Duisburg” și „Essen” ale reclamantului, fără consimțământul acestuia din urmă, după cum a procedat prin următoarele adrese:
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Dortmund.pdf
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Bochum.pdf
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Essen.pdf
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Duesseldorf.pdf, precum și
               http://dma.jrc.it/idas/lightrail/Duisburg.pdf

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant a unor despăgubiri în valoare de 10  100 de euro;

               —

               obligarea pârâtei să ramburseze reclamantului costurile precontencioase aferente onorariilor avocațiale în cuantum de 2  743,43 de euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariilor avocațiale.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă o încălcare a articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2001/29/CE (1), precum și încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolelor 15 și 19 din Legea privind drepturile de autor (Urheberrechtsgesetz) și ale articolului 97 alineatul 2 din aceeași lege (2).
   Reclamantul susține că planurile rețelelor de transport sunt protejate prin dreptul de autor ca reprezentări de natură științifică sau tehnică. Reclamantul nu i-a permis în niciun moment pârâtei actele de utilizare efectuate, în special, nu i-a acordat niciun drept de utilizare. Pârâta nu a obținut în mod legal drepturi de utilizare nici din partea unui terț. Prin utilizarea planurilor, pârâta le-a pus la dispoziția publicului sau le-a comunicat acestuia.
   În plus, reclamantul susține că pentru evaluarea prejudiciului financiar care i-a fost cauzat, trebuie să se aplice un calcul similar celui utilizat pentru licențe. Reclamantul are dreptul la o plată pentru o licență adecvată. Sunt recunoscute ca fiind obișnuite și adecvate atât pe piața germană, cât și de către instanțele germane licențe în valoare de 2  020 de euro pentru fiecare plan. Prin urmare, despăgubirile se ridică la suma de 10  100 de euro.
   În plus, reclamantul susține că pârâta i-a cauzat un prejudiciu moral care afectează drepturile de autor exclusive ale acestuia și, prin urmare, trebuie să fie obligată la plata unor despăgubiri morale, precum și la încetarea actelor de utilizare în litigiu.
   În sfârșit, reclamantul susține că în mod legal a adresat pârâtei o scrisoare de punere în întârziere prin intermediul unui avocat și că aceasta trebuie așadar să acopere costurile avocațiale aferente, în cuantum de 2  743,43 de euro.

      (1)  Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO L 167din 22 iunie 2001, Ediție specială, 17/vol. 1., p. 230).

      (2)  Urheberrechtsgesetz din 9 septembrie 1965 (BGBl. I S. 1273), care a fost modificată în ultimul rând prin articolul 1 din Legea din 5 decembrie 2014 (BGBl. I S. 1974).


title: Cauza T-90/12: Acțiune introdusă la 27 februarie 2012 — Elegant Target Development și alții/Consiliul

text:
               21.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 118/32

         Acțiune introdusă la 27 februarie 2012 — Elegant Target Development și alții/Consiliul
   (Cauza T-90/12)
   2012/C 118/54
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Elegant Target Development Ltd (Hong Kong, China); Eternal Expert Ltd (Hong Kong); Giant King Ltd (Hong Kong); Golden Charter Development Ltd (Hong Kong); Golden Summit Investments Ltd (Hong Kong); Golden Wagon Development Ltd (Hong Kong); Grand Trinity Ltd (Hong Kong); Great Equity Investments Ltd (Hong Kong); Great Prospect International Ltd (Hong Kong); Harvest Supreme Ltd (Hong Kong); Key Charter Development Ltd (Hong Kong); King Prosper Investments Ltd (Hong Kong); Master Supreme International Ltd (Hong Kong); Metro Supreme International Ltd (Hong Kong); Modern Elegant Development Ltd (Hong Kong); Prosper Metro Investments Ltd (Hong Kong); Silver Universe International Ltd (Hong Kong); Sparkle Brilliant Development Ltd (Hong Kong) (reprezentanți: F. Randolph, M. Lester, Barristers, și M. Taher, Solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei 2011/783/PESC a Consiliului (1) și a Deciziei Consiliului de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 1245/2011 (2), întrucât numele reclamantelor au fost adăugate la lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică aceste măsuri restrictive;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că pârâtul nu a indicat motive adecvate și suficiente pentru includerea numelor reclamantelor pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică măsurile restrictive.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că pârâtul nu îndeplinește criteriile pentru a fi inclus pe listă și/sau a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a stabilit că aceste criterii sunt îndeplinite în privința reclamantelor și/sau a inclus numele reclamantelor pe listă fără a avea un temei legal corespunzător pentru această operațiune.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că pârâtul nu a respectat dreptul la apărare al reclamantelor și dreptul la un control jurisdicțional efectiv.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe încălcarea de către pârât, în mod nejustificat și disproporționat, a drepturilor fundamentale ale reclamantelor, inclusiv a dreptului la protejarea proprietății, a activității lor comerciale și a reputației.

      (1)  Decizia 2011/783/PESC a Consiliului din 1 decembrie de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 71).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1245/2011 al Consiliului de punere în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 319, p. 11).


title: Cauza F-132/07: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2007 — Strack/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/44

         Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2007 — Strack/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-132/07)
   (2008/C 107/77)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamant: Guido Strack (Köln, Republica Federală Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei Comisiei din 23 iulie 2007 și a deciziilor implicite din 9 august 2007 și 11 septembrie 2007 complementare acesteia, precum și a deciziei din 9 noiembrie 2007, în măsura în care prin acestea se resping cererile reclamantului din 9 aprilie 2007, 11 mai 2007 și 11 octombrie 2007 cu privire la autorizarea publicării unor documente (în lumina tuturor considerentelor legale, în special a articolelor 17, 17a, 19 și 24 din Statutul funcționarilor, precum și a oricărei dispoziții privind drepturile de autor și protecția datelor) și la introducerea unei plângeri împotriva unor (foști) comisari și agenți ai Comisiei și acordarea de daune-interese în valoare de cel puțin 10 000 de euro.
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 23 iulie 2007 și a deciziilor implicite din 9 august 2007 și 11 septembrie 2007 complementare acesteia, precum și a deciziei din 9 noiembrie 2007, în măsura în care prin acestea se resping cererile reclamantului din 9 aprilie 2007, 11 mai 2007 și 11 octombrie 2007 cu privire la autorizarea publicării unor documente (în lumina tuturor considerentelor legale, în special a articolelor 17, 17a, 19 și 24 din Statutul funcționarilor, precum și a oricărei dispoziții privind drepturile de autor și protecția datelor) și la introducerea unei plângeri împotriva unor foști comisari și agenți ai Comisiei;

               —

               obligarea pârâtei la plata către reclamant de daune-interese în valoare de cel puțin 10 000 de euro pentru prejudiciile nemateriale aduse sănătății și morale cauzate reclamantului prin deciziile care trebuie anulate;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-97/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la data de 20 februarie 2007 — Doña Rosa Méndez López/Instituto Nacional de Empleo (INEM) și Instituto Nacional de la Seguridad (INSS)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/24

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la data de 20 februarie 2007 — Doña Rosa Méndez López/Instituto Nacional de Empleo (INEM) și Instituto Nacional de la Seguridad (INSS)
   (Cauza C-97/07)
   (2007/C 95/44)
   Limba de procedură: spaniola
   Instanța de trimitere
   Tribunal Superior de Justicia de Galicia
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Doña Rosa Méndez López

      Pârâți: Instituto Nacional de Empleo (INEM) și Instituto Nacional de la Seguridad (INSS)
   Întrebarea preliminară
   Expresia „beneficiază de prestații în conformitate cu legislația acelui stat, ca și când ar fi fost angajat acolo “[a se citi „ca și când ar fi avut acolo ultimul loc de muncă“] cuprinsă în articolul 71 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 (1) al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității trebuie interpretată în sensul că exigența de „a fi încetat plata ajutorului de șomaj“, instituită pentru a putea beneficia de plata alocației de asistență pentru șomaj spaniole, prevăzută în articolul 215.1 din Ley General de la Seguridad Social (Legea generală a securității sociale), este considerată a fi îndeplinită atunci când a încetat plata ajutorului de șomaj german, inclusiv în situația în care beneficiara nu plătise niciodată cotizații în sistemul spaniol?

      (1)  JO L 149, p. 2; ES 05/01, p. 98.


title: Cauza C-538/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 mai 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 92/43/CEE — Articolul 6 alineatul (3) — Arii speciale de conservare — Evaluare corespunzătoare a efectelor planurilor sau ale proiectelor care pot afecta în mod semnificativ situl protejat — Exceptare de la procedura de evaluare a planurilor sau a proiectelor supuse unui regim declarativ — Transpunere incorectă]

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 26 mai 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-538/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 92/43/CEE - Articolul 6 alineatul (3) - Arii speciale de conservare - Evaluare corespunzătoare a efectelor planurilor sau ale proiectelor care pot afecta în mod semnificativ situl protejat - Exceptare de la procedura de evaluare a planurilor sau a proiectelor supuse unui regim declarativ - Transpunere incorectă)
   2011/C 211/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Recchia și A. Marghelis, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: T. Materne, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunerea incorectă a articolului 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109) — Studiu de impact asupra mediului obligatoriu în cazul existenței unui proiect sau a unui plan privind un sit „Natura 2000”

      Dispozitivul

               1.

               Întrucât nu impune un studiu corespunzător privind efectele asupra mediului pentru anumite activități, care sunt supuse unui regim declarativ, deși aceste activități pot afecta un sit Natura 2000, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 51, 27.2.2010.


title: Cauza T-304/10: Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2011 — dm-drogerie markt/OAPI — Semtee (caldea) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative «caldea» — Marcă internațională verbală anterioară «BALEA» — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa de similitudine între semne — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/30

         Hotărârea Tribunalului din 18 octombrie 2011 — dm-drogerie markt/OAPI — Semtee (caldea)
   (Cauza T-304/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative «caldea» - Marcă internațională verbală anterioară «BALEA» - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa de similitudine între semne - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 347/49
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: dm-drogerie markt GmbH & Co. KG (Karlsruhe, Germania) (reprezentanți: O. Bludovsky și P. Hiller, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Semtee (Escaldes Engornay, Andorra) (reprezentant: É. Guissart, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 29 aprilie 2010 (cauza R 899/2009-1) privind o procedură de opoziție între dm-drogerie markt GmbH & Co. KG și Semtee.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               dm-drogerie markt GmbH & Co. KG suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI).

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate în legătură cu intervenția Semtee.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza C-45/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 30 ianuarie 2017 – Frédéric Jahin/Ministre de l’économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/15

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 30 ianuarie 2017 – Frédéric Jahin/Ministre de l’économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé
   (Cauza C-45/17)
   (2017/C 121/21)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Frédéric Jahin

      Pârâți: Ministre de l’économie et des finances, Ministre des affaires sociales et de la santé

      Întrebările preliminare

   Articolele 63, 64 și 65 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că:

               1)

               împrejurarea că o persoană afiliată la un sistem de securitate socială al unui stat terț în raport cu Uniunea Europeană, altul decât statele membre ale Spațiului Economic European sau Elveția este supusă, precum persoanele afiliate la sistemul de securitate socială în Franța, contribuțiilor aferente veniturilor din capital prevăzute de legislația franceză care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului [(CE) nr. 883/2004] (1) din 29 aprilie 2004, în condițiile în care o persoană care intră sub incidența unui sistem de securitate socială al unui alt stat membru decât Franța nu poate, ținând seama de dispozițiile acestui regulament, să fie supusă la plata contribuțiilor în statul respectiv, constituie o restricție privind circulația capitalurilor provenind din țări terțe sau având ca destinație țări terțe interzisă în principiu de articolul 63 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               2)

               în cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, o asemenea restricție privind circulația capitalurilor, care decurge din coroborarea unei legislații franceze, care supune la plata contribuțiilor în litigiu pe toți titularii anumitor venituri din capital, fără a efectua, în sine, vreo distincție în funcție de locul afilierii lor la un sistem de securitate socială, cu un act de drept derivat al Uniunii Europene poate fi considerată compatibilă cu prevederile articolului menționat din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special:

                           —

                           în raport cu alineatul (1) al articolului 64 din tratat, pentru circulația capitalurilor care intră în domeniul său de aplicare, pentru motivul că restricția ar decurge din aplicarea principiului unicității legislației prevăzut la articolul 11 din Regulamentul din 29 aprilie 2004, introdus în dreptul Uniunii prin articolul 13 din Regulamentul din 14 iunie 1971, respectiv la o dată anterioară datei de 31 decembrie 1993, chiar dacă contribuțiile aferente veniturilor din capital în discuție au fost instituite sau aplicate după 31 decembrie 1993;

                           —

                           în raport cu alineatul (1) al articolului 65 din tratat, pentru motivul că legislația fiscală franceză, aplicată în conformitate cu Regulamentul din 29 aprilie 2004, ar institui o distincție între contribuabilii care nu se află în aceeași situație în lumina criteriului întemeiat pe afilierea la un sistem de securitate socială;

                           —

                           în raport cu existența unor motive imperative de interes general susceptibile să justifice o restricție privind libera circulație a capitalurilor, întemeiate pe faptul că dispozițiile care ar fi considerate că ar constitui o restricție privind circulația capitalurilor provenind din țări terțe sau având ca destinație țări terțe răspund obiectivului urmărit de Regulamentul din 29 aprilie 2004, al liberei circulații a lucrătorilor în cadrul Uniunii Europene?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).


title: Cauza C-10/12: Recurs introdus la 5 ianuarie 2012 de Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 25 octombrie 2011 în cauza T-192/08, Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG/Consiliul Uniunii Europene

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/9

         Recurs introdus la 5 ianuarie 2012 de Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 25 octombrie 2011 în cauza T-192/08, Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-10/12)
   2012/C 65/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Transnational Company „Kazchrome” AO, ENRC Marketing AG (reprezentanți: A. Willems, avocat, S. De Knop, advocate)

      Celelalte părți în proces: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Euroalliages

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului din 25 octombrie 2011 în măsura în care Tribunalul nu a anulat regulamentul atacat și în măsura în care a obligat recurentele la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii desfășurate în fața Tribunalului;

               —

               pronunțarea unei hotărâri definitive și anularea regulamentului contestat;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului și procedurii desfășurate în fața Tribunalului;

               —

               obligarea tuturor intervenientelor să suporte cheltuielile de judecată aferente recursului și procedurii desfășurate în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentele invocă următoarele motive:

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a susținut că încălcările articolului 3 alineatul (7) din regulamentul de bază (1) săvârșite de instituții erau insuficiente pentru anularea regulamentului atacat (2);

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a susținut că instituțiile nu aveau obligația de a efectua o analiză colectivă a efectelor prejudiciabile ale altor factori decât importurile care au făcut obiectul unui dumping;

               —

               Tribunalul a obligat în mod eronat recurentele la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Consiliu și de Euroalliages.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 172/2008 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse la importurile de ferosiliciu originare din Republica Populară Chineză, Egipt, Kazahstan, Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei și Rusia (JO L 55, p. 6).


title: Cauza T-420/12: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2012 — VHV/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/8

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2012 — VHV/Comisia
   (Cauza T-420/12)
   2012/C 373/13
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: VHV Allgemeine Versicherung AG (Hannover, Germania) (reprezentanți: A. Birnstiel, H. Heinrich și J.-O. Schrotz, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 17 iulie 2012 prin care a fost respinsă cererea reclamantei întemeiată pe Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1) de acces la anumite documente ale unei proceduri de constatare a încălcării regulilor privind înțelegerile (COMP/39.125 — Carglass);

               —

               obligarea pârâtei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa unei analize detaliate a documentelor descrise în cerere
               În cadrul primului motiv, reclamanta susține că decizia nu se bazează pe o analiză concretă și individuală a fiecăruia dintre documentele în cauză. În opinia reclamantei, decizia atacată s-a bazat pe aprecierea eronată în drept că, în această situație, se poate aplica o excepție de la regula accesului la documente

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare
               Reclamanta susține că, în decizia sa, Comisia a motivat prin considerații generale și, prin urmare, insuficiente, respingerea cererii în integralitatea sa. În opinia reclamantei, aceasta constituie o încălcare a obligației de motivare și, implicit, o încălcare a normelor fundamentale de procedură.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001
               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că interpretarea și aplicarea de către Comisie a excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 sunt eronate în drept. În opinia reclamantei, Comisia nu a respectat raportul regulă/excepții și a acționat în temeiul unei interpretări prea largi a noțiunilor „protecția activităților de anchetă” și „protecția intereselor comerciale”.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe neluarea în considerare a faptului că aplicarea dreptului înțelegerilor în cadrul dreptului privat constituie un interes public în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001

                           —

                           Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că, prin nedivulgarea documentelor în cauză, Comisia a încălcat în mod eronat un interes public superior. În opinia reclamantei, în evaluarea comparativă a intereselor, Comisia ar fi trebuit, în special, să ia în considerare faptul că aplicarea dreptului înțelegerilor în cadrul dreptului privat constituie de asemenea un interes public în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3 p. 76).


title: Cauza C-218/08: Ordonanța președintelui Curții din 18 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/33

         Ordonanța președintelui Curții din 18 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-218/08) (1)

   (2009/C 69/76)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 197, 2.8.2008.


title: Cauza T-437/14: Acțiune introdusă la 16 iunie 2014 – Regatul Unit/Comisia

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/43

         Acțiune introdusă la 16 iunie 2014 – Regatul Unit/Comisia
   (Cauza T-437/14)
   2014/C 282/57
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: V. Wakefield, Barrister, și M. Holt, agent)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea a nouă înregistrări (și anume a opta, a noua și a zecea de la pagina 51 și prima-a şasea de la pagina 52) din anexa la Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 4 aprilie 2014 de excludere de la finanțarea comunitară a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) [notificată cu numărul C(2014) 2008] (JO L 104, p. 43)

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Regatul Unit.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive, toate referitoare la interpretarea Comisiei privind cerința de reglementare în materie de gestionare nr. 8 (denumită în continuare „CRGM 8” în cadrul Regulamentelor Consiliului (CE) nr. 1782/2003 (1), (CE) nr. 73/2009 (2) și (CE) nr. 21/2004 (3).

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe săvârșirea unei erori de către Comisie în interpretarea CRMG 8. Principalele trei argumente în susținerea acestui motiv sunt următoarele:

                           —

                           decizia legiuitorului de a exclude articolele 6, 7 și 8 din CRMG 8 trebuie pusă în aplicare;

                           —

                           includerea articolelor 4 și 5 în CRMG 8 arată că articolul 3 este insuficient pentru a întemeia oricare dintre „elementele” sale drept obligație în materie de condiționare și

                           —

                           există o abordare teleologică în decizia legiuitorului Uniunii de a trata articolele 4 și 5 diferit de articolele 6, 7 și 8.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea, de către interpretarea Comisiei privind CRMG 8, a principiului securității juridice care se aplică în mod deosebit în cazul în care o măsură are consecințe financiare și/sau conduce la impunerea unei sancțiuni și impune ca orice îndoială să profite agricultorului.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea, de către interpretarea Comisiei privind CRMG 8, a principiilor nediscriminării și egalității de tratament, care impun ca un agricultor care nu a respectat unul dintre articolele din Regulamentul nr. 21/2004 neinclus în CRMG 8 să nu fie tratat în același mod ca un agricultor care nu a respectat unul dintre articolele din Regulamentul nr. 21/2004 inclus în CRMG 8.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediţie specială, 03/vol. 49, p. 177).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (JO L 30, p. 16).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 21/2004 al Consiliului din 17 decembrie 2003 de stabilire a unui sistem de identificare și de înregistrare a animalelor din speciile ovină și caprină și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 și a Directivelor 92/102/CEE și 64/432/CEE (JO L 5, p. 8, Ediţie specială, 03/vol. 52, p. 146).


title: Cauzele conexate C-145/08 și C-149/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis (C-145/08), Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE) (C-149/08)/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías (C-145/08), Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (C-149/08) (Directiva 92/50/CEE — Contracte de achiziții publice de servicii — Concesionări de servicii — Contract mixt — Contract care include cesiunea unui pachet de acțiuni la o întreprindere publică care desfășoară activități de cazinou — Contract prin intermediul căruia autoritatea contractantă atribuie ofertantului câștigător administrarea unui întreprinderi care desfășoară activități de cazinou și realizarea unui plan de modernizare și de dezvoltare a clădirilor sale, precum și de amenajare a spațiilor din apropiere — Directiva 89/665/CEE — Decizie a autorității contractante — Căi de atac eficiente și rapide — Norme de procedură interne — Condiții de acordare de daune interese — Anularea prealabilă a actului sau a omisiunii nelegale ori constatarea nulității acestora de către tribunalul competent — Membri ai unui grup ofertant în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice — Decizie adoptată în cadrul acestei proceduri de către o altă autoritate decât autoritatea contractantă — Cale de atac formulată, cu titlu individual, de anumiți membri ai grupului — Admisibilitate)

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/2

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 6 mai 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Symvoulio tis Epikrateias — Grecia) — Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis (C-145/08), Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE) (C-149/08)/Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías (C-145/08), Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (C-149/08)
   (Cauzele conexate C-145/08 și C-149/08) (1)

   (Directiva 92/50/CEE - Contracte de achiziții publice de servicii - Concesionări de servicii - Contract mixt - Contract care include cesiunea unui pachet de acțiuni la o întreprindere publică care desfășoară activități de cazinou - Contract prin intermediul căruia autoritatea contractantă atribuie ofertantului câștigător administrarea unui întreprinderi care desfășoară activități de cazinou și realizarea unui plan de modernizare și de dezvoltare a clădirilor sale, precum și de amenajare a spațiilor din apropiere - Directiva 89/665/CEE - Decizie a autorității contractante - Căi de atac eficiente și rapide - Norme de procedură interne - Condiții de acordare de daune interese - Anularea prealabilă a actului sau a omisiunii nelegale ori constatarea nulității acestora de către tribunalul competent - Membri ai unui grup ofertant în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice - Decizie adoptată în cadrul acestei proceduri de către o altă autoritate decât autoritatea contractantă - Cale de atac formulată, cu titlu individual, de anumiți membri ai grupului - Admisibilitate)
   2010/C 179/02
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Club Hotel Loutraki AE, Athinaïki Techniki AE, Evangelos Marinakis

      Pârâți: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateías

      cu participarea: Athens Resort Casino AE Symmetochon, Ellaktor AE, fostă Elliniki Technodomiki TEB AE, Regency Entertainment Psychagogiki kai Touristiki AE, fostă Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki (Ellas) AE, Leonidas Bombolas (C-145/08)

      și

      Reclamantă: Aktor Anonymi Techniki Etaireia (Aktor ATE),

      Pârâtă: Ethnico Symvoulio Radiotileorasis,

      cu participarea: Michaniki AE (C-149/08)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare Symvoulio tis Epikrateias — Interpretarea articolului 3 alineatul (2) și a articolelor 9, 14 și 16 din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50) — Domeniu de aplicare — Convenție mixtă care cuprinde un contract de vânzare de acțiuni și o convenție de concesionare de servicii Interpretarea articolului 1 alineatul (3) și a articolului 2 din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 237) — Reglementare națională care interzice membrilor unei grupări temporare ofertante, fără personalitate juridică, exercitarea individuală a căilor de atac împotriva actelor aferente procedurii de atribuire a unui contract

      Dispozitivul

               1.

               Un contract mixt al cărui obiect principal este dobândirea de către o întreprindere a 49 % din capitalul unei întreprinderi publice și al cărui obiect accesoriu, legat în mod indivizibil de acest obiect principal, privește furnizarea serviciilor și executarea lucrărilor nu intră, în totalitatea sa, în domeniul de aplicare al directivelor în materie de achiziții publice.

               2.

               Dreptul Uniunii, în special dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă, se opune unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, interpretată în sensul că membrii unei asociații temporare, ofertantă în cadrul unei proceduri de atribuire a unui contract de achiziții publice, sunt lipsiți de posibilitatea de a solicita, cu titlu individual, repararea prejudiciului pe care l au suferit în mod individual ca urmare a unei decizii care a fost adoptată de o altă autoritate decât autoritatea contractantă, implicată în această procedură în conformitate cu normele naționale aplicabile, și care este de natură să influențeze desfășurarea procedurii.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza C-329/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 29 iunie 2011 — Alexandre Achughbabian/Préfet du Val-de-Marne

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/10

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Paris (Franța) la 29 iunie 2011 — Alexandre Achughbabian/Préfet du Val-de-Marne
   (Cauza C-329/11)
   2011/C 298/19
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Paris

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Alexandre Achughbabian

      Pârât: Préfet du Val-de-Marne

      Întrebarea preliminară

   Ținând cont de domeniul său de aplicare, Directiva 2008/115/CE din 16 decembrie 2008 (1) se opune unei reglementări naționale, precum articolul L621-1 din code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile, care prevede aplicarea pedepsei închisorii unui resortisant al unei țări terțe doar pentru motivul caracterului ilegal al intrării sau al șederii sale pe teritoriul național?

      (1)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, p. 98).


title: Cauza T-292/13: Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2014 – Evangelou/Comisia şi BCE ( „Acțiune în anulare și în despăgubire — Program de susținere a stabilității în Cipru — Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și MES — Competența Tribunalului — Legătură de cauzalitate — Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată” )

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/30

         Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2014 – Evangelou/Comisia şi BCE
   (Cauza T-292/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare și în despăgubire - Program de susținere a stabilității în Cipru - Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și MES - Competența Tribunalului - Legătură de cauzalitate - Acțiune în parte inadmisibilă și în parte vădit nefondată”))
   (2015/C 026/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Christos Evangelou (Derynia, Cipru) şi Yvonne Evangelou (Derynia) (reprezentanţi: C. Paschalides, solicitor şi A. Paschalides, avocat)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanţi: B. Smulders şi J. P. Keppenne, agenţi) şi Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanţi: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan şi F. Athanasiou, agenţi, asistaţi de W. Bussian, de W. Devroe şi de D. Arts, avocaţi)

      Obiectul

   În primul rând, cerere de anulare a punctelor 1.23-1.27 din Protocolul de acord privind politica de condiționalitate economică specifică, încheiat între Republica Cipru și Mecanismul european de stabilitate (MES) la 26 aprilie 2013 și, în al doilea rând, cerere de reparare a prejudiciului pretins suferit de reclamanți ca urmare a includerii punctelor 1.23-1.27 din Protocolul de acord în acesta din urmă și a unei încălcări a obligației de supraveghere a Comisiei

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea

               2)

               Domnul Christos Evangelou și doamna Yvonne Evangelou sunt obligați să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Banca Centrală Europeană (BCE).

      (1)  JO C 226, 3.8.2013.


title: Cauza T-456/11: Acțiune introdusă la 12 august 2011 — ICdA/Comisia

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/27

         Acțiune introdusă la 12 august 2011 — ICdA/Comisia
   (Cauza T-456/11)
   2011/C 298/50
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: International Cadmium Association (ICdA) (Bruxelles, Belgia), Rockwood Pigments (UK) Ltd (Stoke-on-Trent, Regatul Unit) și James M Brown Ltd (Stoke-on-Trent, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Cana și K Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea actului atacat, în măsura în care restrânge utilizarea pigmenților de cadmiu în materiale plastice altele decât cele a căror utilizare a fost restricționată înainte de adoptarea actului atacat și

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă opt motive.

               1.

               Potrivit primului motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încălcă articolul 137 alineatul (1) litera (a) și articolele 68-71 din Regulamentul REACH (1);

               2.

               Potrivit celui de al doilea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere;

               3.

               Potrivit celui de al treilea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încalcă principiul securității juridice și al încrederii legitime;

               4.

               Potrivit celui de al patrulea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încalcă Regulamentul REACH, în măsura în care impune restricții cu privire la un grup de substanțe, fără a le evalua în mod individual;

               5.

               Potrivit celui de al cincilea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încalcă Acordul BTC;

               6.

               Potrivit celui de al șaselea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încalcă drepturile procedurale ale reclamanților;

               7.

               Potrivit celui de al șaptelea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat nu este motivat corespunzător, încălcând astfel articolul 296 TFUE;

               8.

               Potrivit celui de al optulea motiv,

                           —

                           regulamentul atacat încalcă principiul proporționalității.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).


title: Cauza C-75/07: Acțiune introdusă la data de 12 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/20

         Acțiune introdusă la data de 12 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-75/07)
   (2007/C 95/35)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: B. Stromsky, agent)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/82/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele veterinare (1), Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 al acestei directive;
               În subsidiar:
               constatarea faptului că, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/82/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele veterinare, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 al acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/28/CE a expirat la data de 30 octombrie 2005.

      (1)  JO L 136, p. 58.


title: Cauza T-241/07: Acțiune introdusă la 10 iulie 2007 — Buzzi Unicem/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/44

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2007 — Buzzi Unicem/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-241/07)
   (2007/C 211/82)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Buzzi Unicem SpA (reprezentanți: C. Vivani și M. Vellano, avvocati)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               declararea nulității Deciziei Comisiei din 15 mai 2007 privind Planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră notificat de Italia în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului — pentru încălcarea Tratatului CE și a principiilor și normelor juridice adoptate în aplicarea acestuia — în măsura în care impune modificarea Planului național de alocare prin eliminarea admisibilității măsurilor de raționalizare care prevăd că operatorul poate păstra o parte din cotele alocate în caz de „scoatere din funcțiune în cadrul unor procese de raționalizare a producției” (art.1 punctul 4 și art.2 punctul 4 din decizie).

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamantă a cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Decizia atacată în prezenta cauză a stabilit că Planul național de alocare notificat de Italia prin scrisoarea din 15 decembrie 2006 este incompatibil cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului,
   Punctul contestat în mod special se referă la eventualitatea ca operatorul să poată păstra o parte dintre cotele alocate în cazul scoaterii din funcțiune a instalațiilor de producție sau a unor părți ale acestora, în cadrul unor procese de raționalizare.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta invocă următoarele:

               —

               în mod greșit pârâta își formulează critica în termeni de „ajustare a cotelor alocate”, excluzând posibilitatea așa-numitelor „ajustări ex-post”. În această privință reclamanta recunoaște că un astfel de tip de ajustări ar crea dezechilibre pe piață și ar genera incertitudine în rândul întreprinderilor și că nu ar respecta criteriul nr.10 din anexa III la directiva sus-menționată. Potrivit reclamantei, este vorba mai curând despre evitarea pierderii calității de titular al cotelor care fac obiectul alocării, și deci pierderea capacității juridice de a dispune de acestea prin utilizarea lor pentru alte instalații. În esență, ar fi vorba despre evitarea unui obstacol în calea liberei organizări și exercitări a unui drept subiectiv al întreprinderii, ceea ce ar fi de altfel contrar principiilor logicii, al proporționalității și al protecției mediului și a concurenței, prevăzute la articolele 5, 174 și 157 din Tratatul CE.

               —

               pe de altă parte, decizia atacată apare a fi în contradicție cu premisele logice pe care se întemeiază. Cu privire la acest aspect se precizează că, la considerentul 4 al deciziei atacate, însăși Comisia recunoaște că directiva prevede posibilitatea ca statele membre să efectueze ajustări, cu condiția ca efectul ajustării să nu fie retroactiv și să nu cauzeze prejudicii funcționării sistemului comunitar. În mod specific, în cazul în speță, operatorul instalațiilor scoase din funcțiune ar continua să existe pe piață și să gestioneze celelalte instalații autorizate. Așadar ar fi posibilă, potrivit afirmațiilor Comisiei, o „ajustare a cotelor alocate”.

               —

               pârâta nu a justificat raționamentul logic pe care l-a urmat pentru a considera mecanismul criticat ca fiind incompatibil în măsura în care constituie un „ex-post adjustement”.

               —

               încălcarea principiului egalității de tratament, în lumina prevederilor Deciziei Comisiei de aprobare a Planului național de alocare pentru Regatul Unit.