title: Cauza F-99/15: Acțiune introdusă la 6 iulie 2015 – ZZ și alții/BEI

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/40

         Acțiune introdusă la 6 iulie 2015 – ZZ și alții/BEI
   (Cauza F-99/15)
   (2015/C 414/50)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentant: L. Levi, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a fișelor de remunerație din aprilie 2015 și a fișelor de primă din aprilie 2015 care, în opinia reclamanților, pun în aplicare decizii care nu respectă drepturile lor la o progresie salarială, și o cerere de daune interese pentru prejudiciul oral și material pretins a fi fost suferit.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor de a aplica reclamanților decizia Consiliului de administrație al pârâtei din 16 decembrie 2014 privind stabilirea unei progresii salariale limitate la 2,7 % și decizia Comitetului de direcție al pârâtei din 4 februarie 2015, care implică o pierdere salarială, decizii conținute în fișele de remunerație din aprilie 2015 și anularea, în aceeași măsură, a tuturor deciziilor conținute în fișele de remunerație ulterioare;

               —

               anularea fișelor referitoare la recompensarea performanțelor din 2015

               —

               prin urmare, obligarea pârâtei

                           —

                           la plata diferenței de remunerație rezultate din deciziile menționate anterior ale Consiliului de administrație al pârâtei din 16 decembrie 2014 și Comitetului de direcție al pârâtei din 4 februarie 2015 în raport cu aplicarea grilei de merit minime; această diferență de remunerație trebuie majorată cu dobânzi de întârziere care curg de la 12 aprilie 2015 și, în continuare, de la data de 12 a fiecărei luni, până la lichidarea completă, aceste dobânzi fiind stabilite la nivelul ratei BCE majorate cu 3 puncte;

                           —

                           la plata diferenței de remunerație rezultate din aplicarea cotei de 16,3 % asupra unui buget salarial definit în conformitate cu angajamentele pârâtei;

                           —

                           la plata unor daune interese pentru prejudiciul suferit ca urmare a pierderii puterii de cumpărare, acest prejudiciu fiind evaluat ex aequo et bono, și cu titlu provizoriu, la 1,5 % din remunerația lunară;

                           —

                           la plata către fiecare reclamant a sumei de 1  000 de euro cu titlu de reparare a prejudiciului moral

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-144/10: Hotărârea Tribunalului din 24 mai 2011 — Space Beach Club/OAPI — Flores Gómez (SpS space of sound) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de marcă comunitară figurativă SpS space of sound — Mărci naționale și comunitare figurative anterioare space ibiza, space DANCE BARCELONA, space DANCE MADRID, space DANCE VALENCIA, space DANCE MALLORCA, space DANCE EIVISSA, space SPACE IBIZA WORLD, space DANCE și marca națională verbală anterioară SPACE VIVA — Motiv relativ de refuz — Lipsa riscului de confuzie — Lipsa de similitudine între semne — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/22

         Hotărârea Tribunalului din 24 mai 2011 — Space Beach Club/OAPI — Flores Gómez (SpS space of sound)
   (Cauza T-144/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de marcă comunitară figurativă SpS space of sound - Mărci naționale și comunitare figurative anterioare space ibiza, space DANCE BARCELONA, space DANCE MADRID, space DANCE VALENCIA, space DANCE MALLORCA, space DANCE EIVISSA, space SPACE IBIZA WORLD, space DANCE și marca națională verbală anterioară SPACE VIVA - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Lipsa de similitudine între semne - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 204/39
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Space Beach Club, SA (San Jorge, Ibiza, Spania) (reprezentant: A. I. Alejos Cutili, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. F. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Miguel Ángel Flores Gómez (Madrid, Spania) (reprezentanți: A. J. Vela Ballesteros și B. C. Lamas Begué, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 18 ianuarie 2010 (cauza R 766/2009-2) privind o procedură de opoziție între Space Beach Club, SA și Miguel Ángel Flores Gómez

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Space Beach Club, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 134, 22.5.2010.


title: Cauza C-5/16: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2016 – Republica Polonă/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/23

         Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2016 – Republica Polonă/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-5/16)
   (2016/C 098/30)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Republica Polonă (reprezentant: B. Majczyna, agent)

      Pârâți: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei (UE) 2015/1814 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 2015 privind înființarea și funcționarea unei rezerve pentru stabilitatea pieței aferentă schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 2003/87/CE (1);

               —

               obligarea Parlamentului European și a Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Republica Polonă solicită anularea Deciziei (UE) 2015/1814 a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 2015 privind înființarea și funcționarea unei rezerve pentru stabilitatea pieței aferentă schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii de gaze cu efect de seră și de modificare a Directivei 2003/87/CE și obligarea Parlamentului European și a Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.
   Obiectivul declarat al deciziei atacate este corectarea dezechilibrelor structurale dintre cererea și oferta de emisii de gaze cu efect de seră pe piața Uniunii, care au drept consecință faptul că certificatele de emisii nu ating pe piață prețuri conforme cu așteptările legiuitorului Uniunii. Modalitatea principală de atingere a acestui obiectiv este instituirea unui mecanism de rezervă pentru stabilitatea pieței (RSP), care trebuie să consiste în reducerea numărului de certificate de emisie disponibile pe piață prin plasarea acestora în rezervă în cazul acumulării unui excedent important de certificate de emisie pe piață și cu condiția întrunirii anumitor cerințe, iar, în cazul scăderii numărului de certificate de emisie de pe piață sub 400 de milioane – în creșterea volumului de certificate de emisie scoase la licitație.
   Republica polonă invocă următoarele motive împotriva deciziei atacate:
   În primul rând, motivul întemeiat pe încălcarea articolului 192 alineatul (1) TFUE coroborat cu articolul 192 alineatul (2) litera (c) TFUE prin adoptarea deciziei atacate în conformitate cu procedura legislativă ordinară, în pofida faptului că această decizie reprezintă o măsură care aduce atingere în mod semnificativ opțiunii unui stat membru între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării sale cu energie.
   În opinia Republicii Polone, decizia atacată aduce atingere în mod semnificativ opțiunii între diferite surse de energie și structurii generale a alimentării cu energie în Polonia. Potrivit articolului 192 alineatul (2) litera (c) TFUE, o asemenea decizie ar trebui, așadar, să fie adoptată de Consiliu în unanimitate, în conformitate cu o procedură legislativă specială.
   În al doilea rând, motivul întemeiat pe încălcarea principiului cooperării loiale și pe nerespectarea competențelor Consiliului European definite la articolul 15 TUE prin adoptarea unor măsuri contrare Concluziilor Consiliului European din 23 și 24 octombrie 2014.
   Potrivit Concluziilor Consiliului European din 2014, principalul instrument al Uniunii pentru atingerea nivelului dorit de reducere a emisiilor trebuia să îl constituie o schemă de comercializare a certificatelor de emisii (ETS) reformată și funcțională, însoțită de un instrument de stabilizare a pieței, conform propunerii Comisiei, care indica anul 2021 drept dată de intrare în vigoare a mecanismului rezervei pentru stabilitatea pieței. Stabilirea, în decizia atacată, a anului 2019 ca dată de intrare în vigoare a mecanismului rezervei pentru stabilitatea pieței este contrară Concluziilor Consiliului European din 2014.
   În al treilea rând, motivul întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice și a principiului protecției încrederii legitime prin adoptarea unor măsuri care interferează cu schema UE de comercializare a certificatelor de emisii în cursul unei perioade de comercializare și în special în ultimii ani ai unei astfel de perioade.
   Decizia atacată orientează 900 de milioane din cotele retrase de pe piață în anii 2014-2016, care trebuiau să revină pe piață în anii 2019-2020, direct în rezerva pentru stabilitate, ceea ce are drept efect faptul că în final acestea nu revin pe piață. Numărul de certificate disponibile pentru operatorii de pe piață în perioada de comercializare actuală este, în consecință, inferioară celei prevăzute. Operatorii de pe piață aveau așteptări legitime ca certificatele retrase temporar să revină pe piață între 2019 și 2020 și își întemeiau planurile de afaceri pe aceste așteptări. Principiile de funcționare a schemei, cum ar fi normele care reglementează numărul de certificate de emisie disponibile, nu ar trebui să sufere schimbări în cursul unei perioade de comercializare, care definește perspectiva temporală în vederea planificării diverselor activități de către întreprinderile care participă la schemă. Aceste principii constituie premise fundamentale, care determină angajarea investițiilor de către întreprinderi.
   În al patrulea rând, motivul întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității prin adoptarea unor măsuri care conduc la realizarea unor obiective de reducere a emisiilor superioare în raport cu ceea care rezultă din angajamentele internaționale ale Uniunii Europene și în raport cu ceea ce este necesar pentru realizarea obiectivului Directivei 2003/87/CE.
   Ca urmare a intrării în vigoare a deciziei atacate, Uniunea va îndeplini un obiectiv superior în raport cu cele declarate la nivel internațional în cadrul celei de a doua perioade prevăzute de Protocolul de la Kyoto, adoptat în decembrie 2012 la Doha.
   În al cincilea rând, motivul întemeiat pe încălcarea obligației de a efectua o analiză de impact adecvată a deciziei atacate cu privire la fiecare stat membru și pe încălcarea obligației de a prezenta o evaluare suficientă a efectelor intrării sale în vigoare pe piața comercializării de certificate de emisii.

      (1)  JO L 264, p. 1.


title: Cauza T-408/10: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Roca Sanitario/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE — Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Amenzi — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor — Gravitatea încălcării — Coeficienți — Circumstanțe atenuante — Reducerea cuantumului amenzii — Valoare adăugată semnificativă” )

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/29

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — Roca Sanitario/Comisia
   (Cauza T-408/10) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piețele belgiană, germană, franceză, italiană, olandeză și austriacă ale produselor și accesoriilor pentru baie - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE - Coordonarea unor creșteri de prețuri și schimbul de informații comerciale sensibile - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Amenzi - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor - Gravitatea încălcării - Coeficienți - Circumstanțe atenuante - Reducerea cuantumului amenzii - Valoare adăugată semnificativă)
   2013/C 325/48
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Roca Sanitario, SA (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Folguera Crespo și M. Merola, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial F. Castillo de la Torre, A. Antoniadis și F. Castilla Contreras, ulterior M. Castillo de la Torre, A. Antoniadis și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) și, cu titlu subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei în această decizie

      Dispozitivul

               1.

               Cuantumul amenzii aplicate în solidar Roca Sanitario, SA, la articolul 2 alineatul (4) litera (b) din Decizia C(2010) 4185 final a Comisiei din 23 iunie 2010 privind o procedură în temeiul articolului 101 TFUE și al articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.092 — Produse și accesorii pentru baie) este de 6 298 000 de euro.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană suportă, în plus față de propriile cheltuieli de judecată, o treime din cheltuielile de judecată efectuate de Roca Sanitario.

               4.

               Roca Sanitario suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza C-147/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Wien (Austria) la 24 aprilie 2009 — Ronald Seunig/Maria Hölzel

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/27

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgericht Wien (Austria) la 24 aprilie 2009 — Ronald Seunig/Maria Hölzel
   (Cauza C-147/09)
   2009/C 153/50
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Wien

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ronald Seunig

      Pârâtă: Maria Hölzel

      Întrebările preliminare

               1)

                           a)

                           Articolul 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles I”) se aplică, în cazul unui contract de prestări de servicii, și atunci când serviciile sunt prestate potrivit contractului în mai multe state membre?
                           În caz de răspuns afirmativ la această întrebare:

                           b)

                           dispoziția citată anterior trebuie interpretată în sensul că locul de executare al obligației caracteristice trebuie determinat în funcție de locul unde se găsește centrul de activități (apreciat în funcție de timpul petrecut în acest loc și în funcție de importanța activității în cauză) al prestatarului de servicii?

                           c)

                           dacă nu se poate constata existența unui astfel de centru de activități, dispoziția citată anterior trebuie interpretată în sensul că acțiunea privind ansamblul cererilor întemeiate pe contract poate fi exercitată, la alegerea solicitantului, în fiecare loc de executare a prestației situate în interiorul Comunității?

               2)

               În caz de răspuns negativ la prima întrebare:
               Articolul 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul Bruxelles I se aplică, în cazul unui contract de prestări de servicii, și atunci când serviciile sunt prestate potrivit contractului în mai multe state membre?

      (1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74


title: Cauza C-243/14: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 6 noiembrie 2014 (cerere formulată de Philippe Adam Krikorian-Franța) – Grégoire Krikorian și alții (Articolul 267 TFUE — Sesizare directă de către părți — Necompetență vădită a Curții)

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/2

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 6 noiembrie 2014 (cerere formulată de Philippe Adam Krikorian-Franța) – Grégoire Krikorian și alții
   (Cauza C-243/14) (1)

   ((Articolul 267 TFUE - Sesizare directă de către părți - Necompetență vădită a Curții))
   (2015/C 081/02)
   Limba de procedură: franceza
   Cerere formulată de Philippe Adam Krikorian

      Părțile din procedura principală

      Krikorian și alții

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este în mod vădit necompetentă să răspundă la cererea formulată de domnul Krikorian și alții.

      (1)  JO C 16, 19.1.2015.


title: Cauza C-25/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 18 ianuarie 2016 – Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH și BigBen Interactive SA

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/16

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 18 ianuarie 2016 – Nintendo Co. Ltd/BigBen Interactive GmbH și BigBen Interactive SA
   (Cauza C-25/16)
   (2016/C 145/20)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Nintendo Co. Ltd

      Pârâte: BigBen Interactive GmbH, BigBen Interactive SA

      Întrebările preliminare

               1)

               În cadrul unei proceduri în exercitarea drepturilor conferite de un desen sau model industrial comunitar, instanţa din statul membru a cărei competenţă în privinţa unui pârât rezultă exclusiv din cuprinsul articolului 79 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (1) coroborat cu articolul 6 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (2) poate să dispună în privința pârâtului, stabilit într-un alt stat membru și care a furnizat pârâtului stabilit în statul membru al instanței produse pretins contrafăcute, somații aplicabile la nivelul Uniunii şi care nu se limitează la raporturile de livrare ce constituie temeiul competenţei?

               2)

               Regulamentul (CE) nr. 6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare, în special articolul 20 alineatul (1) litera (c) din acesta, trebuie interpretat în sensul că un terţ poate să reproducă în scopuri comerciale desenul sau modelul industrial comunitar, în cazul în care intenţionează să comercializeze accesorii pentru produsele titularului care corespund desenului sau modelului industrial comunitar? În caz afirmativ, care sunt criteriile aplicabile în acest sens?

               3)

               Cum trebuie stabilit locul „în care s-a produs încălcarea”, prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 864/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 privind legea aplicabilă obligațiilor necontractuale (3) în situaţiile în care autorul contrafacerii:

                           a)

                           oferă pe un site internet produse contrafăcute, iar acest site se adresează (şi) altor state membre decât statul membru în care este stabilită persoana prejudiciată,

                           b)

                           asigură efectuarea transportului acestor produse într-un alt stat membru decât acela în care este stabilit?

                     Articolul 15 literele (a) şi (g) din regulamentul menţionat trebuie interpretat în sensul că legea stabilită astfel este aplicabilă şi în privinţa actelor de participare săvârşite de alte persoane?

      (1)  JO L 3, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 70

      (2)  JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 03, p. 74

      (3)  JO L 199, p. 40


title: Cauza C-252/12: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2013 [cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd/Asda Stores Ltd [Mărci — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 9 alineatul (1) literele (b) și (c), articolul 15 alineatul (1) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Motive de decădere — Noțiunea „utilizare serioasă” — Marcă utilizată în combinație cu o altă marcă sau ca parte a unei mărci complexe — Culoare sau combinație de culori în care este utilizată o marcă — Renume]

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/16

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 iulie 2013 [cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Regatul Unit] — Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd/Asda Stores Ltd
   (Cauza C-252/12) (1)

   (Mărci - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 9 alineatul (1) literele (b) și (c), articolul 15 alineatul (1) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) - Motive de decădere - Noțiunea „utilizare serioasă” - Marcă utilizată în combinație cu o altă marcă sau ca parte a unei mărci complexe - Culoare sau combinație de culori în care este utilizată o marcă - Renume)
   2013/C 260/27
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

      Pârâtă: Asda Stores Ltd

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 9 alineatul (1) literele (b) și (c) și a articolelor 15 și 51 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiunea codificată) — Noțiunea „utilizare serioasă” a unei mărci — Utilizarea combinată a unei mărci figurative și a unei mărci verbale înregistrate separat — Marcă înregistrată fără revendicarea vreunei culori, dar utilizată într-o culoare specială astfel încât între această culoare și marcă se creează o asociere în percepția unei părți a publicului

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 15 alineatul (1) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară trebuie interpretate în sensul că condiția privind „utilizarea serioasă”, în sensul acestor dispoziții, poate fi îndeplinită atunci când o marcă comunitară figurativă este utilizată numai în combinație cu o marcă comunitară verbală suprapusă, combinația celor două mărci fiind, în plus, ea însăși înregistrată ca marcă comunitară, cu condiția ca diferențele dintre forma în care marca este utilizată și cea în care această marcă a fost înregistrată să nu altereze caracterul distinctiv al mărcii respective, astfel cum a fost ea înregistrată.

               2.

               Articolul 9 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care o marcă comunitară nu este înregistrată într-o anumită culoare, însă titularul său a utilizat-o în mod extensiv într-o anumită culoare sau într-o anumită combinație de culori, astfel încât aceasta a început să fie asociată, în percepția unei părți importante a publicului, cu această culoare sau combinație de culori, prezintă relevanță, la aprecierea globală a riscului de confuzie sau la aprecierea globală a profitului necuvenit în sensul acestei dispoziții, culoarea sau culorile pe care un terț le utilizează pentru reproducerea unui semn indicat ca aducând atingere mărcii respective.

               3.

               Articolul 9 alineatul (1) litera (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că un terț care utilizează un semn indicat ca aducând atingere unei mărci înregistrate este el însuși asociat, în percepția unei părți importante a publicului, cu culoarea sau cu combinația specială de culori pe care acesta o utilizează pentru reprezentarea acestui semn este un factor pertinent în cadrul aprecierii globale a riscului de confuzie și a profitului necuvenit în sensul acestei dispoziții.

      (1)  JO C 227, 28.7.2012.


title: Cauza T-150/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 iulie 2007 — Mülhens/OAPI — Minoronzoni (TOSCA BLU) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative TOSCA BLU — Marcă națională verbală anterioară TOSCA — Motive relative de refuz — Marcă notoriu cunoscută în sensul articolului 6bis din Convenția de la Paris — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               25.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 199/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 11 iulie 2007 — Mülhens/OAPI — Minoronzoni (TOSCA BLU)
   (Cauza T-150/04) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative TOSCA BLU - Marcă națională verbală anterioară TOSCA - Motive relative de refuz - Marcă notoriu cunoscută în sensul articolului 6bis din Convenția de la Paris - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2007/C 199/57)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Mülhens GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentant: T. Schulte-Beckhausen, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial M. Capostagno, apoi O. Montalto, agenți)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Minoronzoni Srl (Ponte San Pietro, Italia) (reprezentanți: G. Floridia, F. Polettini și R. Floridia, avocați)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 18 februarie 2004 (cauza R 949/2001-1), privitoare la o procedură de opoziție între Mülhens GmbH & Co. KG și Minoronzoni Srl.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Mühlens GmbH &Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 239, 25.9.2004.


title: Cauza T-54/12: Acțiune introdusă la 8 februarie 2012 — K2 Sports Europe GmbH/OAPI — Karhu Sport Iberica (SPORT)

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/22

         Acțiune introdusă la 8 februarie 2012 — K2 Sports Europe GmbH/OAPI — Karhu Sport Iberica (SPORT)
   (Cauza T-54/12)
   2012/C 109/47
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: K2 Sports Europe GmbH (Penzberg, Germania) (reprezentant: J. Güell Serra, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Karhu Sport Iberica, SL (Cordoba, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 noiembrie 2011 în cauza R 986/2010-4;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca comunitară figurativă în negru și alb „SPORT”, pentru produse din clasele 18, 25 și 28 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 7490113.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală germană „K2 SPORTS” pentru produse din clasele 18, 25 și 28; marca verbală internațională „K2 SPORTS” pentru produse din clasele 18, 25 și 28.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009, deoarece camera de recurs: (i) nu a luat în considerare faptul că, având în vedere identitatea produselor în cauză diferențele dintre mărci sunt atenuate; (ii) a apreciat în mod eronat marca solicitată, considerând că nu exista nicio posibilitate ca elementul figurativ să poată fi perceput de public ca o reprezentare a literei K; (iii) a prezumat în mod incorect că întrucât cuvântul SPORT este înțeles în toate teritoriile relevante, ar trebui să fie omis din analiza comparativă, (iv) a săvârșit o eroare în compararea semnelor; și (v) există un risc de confuzie între mărcile în conflict chiar dacă cuvântul SPORT poate avea un caracter distinctiv slab.


title: Cauza C-342/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) la 8 iunie 2017 – Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia/Comune di Padova

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto (Italia) la 8 iunie 2017 – Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia/Comune di Padova
   (Cauza C-342/17)
   (2017/C 309/33)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Memoria Srl, Antonia Dall’Antonia

      Pârâtă: Comune di Padova

      Întrebarea preliminară

   Articolele 49 și 56 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării următoarelor dispoziții ale articolului 52 din Regulamentul privind serviciile funerare al Comune di Padova [Municipalitatea Padova, Italia]:
   „Persoana căreia îi este încredințată urna funerară nu poate, în niciun caz, să încredințeze unor terți păstrarea urnei funerare. Această interdicție se aplică și în cazul voinței exprese manifestate de defunct în timpul vieții [alineatul 3].
   Urna trebuie păstrată exclusiv în locuința persoanei căreia îi este încredințată […] [alineatul 4]. […]
   Păstrarea urnelor funerare nu poate avea în niciun caz scop lucrativ și, prin urmare, nu sunt permise activități economice care să aibă ca obiect, chiar neexclusiv, păstrarea de urne funerare indiferent cu ce titlu și indiferent pe ce durată. Această interdicție se aplică și în cazul voinței exprese manifestate de defunct în timpul vieții.” [alineatul 10]?


title: Cauza C-316/14: Ordonanța președintelui Curții din 25 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Rüsselsheim – Germania) – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/17

         Ordonanța președintelui Curții din 25 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Amtsgericht Rüsselsheim – Germania) – Marc Hußock, Ute Hußock, Michelle Hußock, Florian Hußock/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-316/14) (1)

   (2014/C 431/27)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 303, 8.9.2014.


title: Cauza C-65/07: Acțiune introdusă la data de 8 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/14

         Acțiune introdusă la data de 8 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-65/07)
   (2007/C 69/32)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și D. Lawunmi, agenți)

      Pârâtă: Irlanda
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare, în ceea ce privește produsele medicamentoase tradiționale din plante, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase de uz uman (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a unor asemenea acte, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din această directivă.

               —

               obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la data de 30 octombrie 2005.

      (1)  JO L 136, p. 85.


title: Cauza F-62/12: Acțiune introdusă la 15 iunie 2012 — ZZ/AESA

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/17

         Acțiune introdusă la 15 iunie 2012 — ZZ/AESA
   (Cauza F-62/12)
   2012/C 235/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și S. Orlandi, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a efectua calculul sporului drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciu pe baza noilor dispoziții generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea nelegalității articolului 9 din dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut;

               —

               anularea deciziei de a aplica, în ceea ce privește cererea reclamantului de transfer al drepturilor de pensie, parametrii menționați în dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011;

               —

               obligarea Agenției Europene de Siguranță a Aviației la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-55/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 decembrie 2012 — Chatzidoukakis/Comisia

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/33

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 12 decembrie 2012 — Chatzidoukakis/Comisia
   (Cauza F-55/11) (1)

   2013/C 46/69
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011, p. 56.


title: Cauza T-728/14: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/OAPI – H. Young Holdings (animal)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/44

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2014 – Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition/OAPI – H. Young Holdings (animal)
   (Cauza T-728/14)
   (2014/C 431/69)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Universal Protein Supplements Corp. d/b/a Universal Nutrition (New Brunswick, Statele Unite) (reprezentant: S. Malynicz, Barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: H. Young Holdings plc (Newbury, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu în cauză: marca comunitară figurativă care cuprinde elementul verbal „animal” – marca comunitară nr. 2 8 24  548

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 31 iulie 2014 în cauza R 2058/2013-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți la plata propriilor cheltuieli de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 37 litera (b) punctul (ii) din Regulamentul nr. 2868/95.


title: Cauza C-651/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 decembrie 2013 – Lb Group Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze și alții

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Consiglio di Stato (Italia) la 9 decembrie 2013 – Lb Group Ltd/Ministero dell'Economia e delle Finanze și alții
   (Cauza C-651/13)
   2014/C 112/26
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Consiglio di Stato

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lb Group Ltd

      Pârâți: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS), Galassia Game Srl

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 și următoarele din TFUE, articolul 56 și următoarele din TFUE, precum și principiile formulate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [cauzele conexate C-72/10 și C-77/10] trebuie interpretate în sensul că se opun ca o cerere de ofertă să aibă ca obiect concesiuni cu o durată inferioară celor atribuite în trecut, în cazul în care cererea de ofertă menționată a fost inițiată în scopul de a remedia consecințele care au rezultat din excluderea nelegală a unui anumit număr de operatori din procedura cererii de ofertă?

               2)

               Articolul 49 și următoarele din TFUE, articolul 56 și următoarele din TFUE, precum și principiile formulate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene în Hotărârea din 16 februarie 2012 [cauzele conexate C 72/10 și C 77/10] trebuie interpretate în sensul că se opun ca necesitatea de a reorganiza sistemul printr-o coordonare în timp a datelor de expirare a concesiunilor să constituie o justificare cauzală adecvată a unei durate reduse a concesiunilor care fac obiectul cererii de ofertă în raport cu durata concesiunilor atribuite în trecut?


title: Cauza T-466/15: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Makhlouf/Consiliul

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/34

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2016 – Makhlouf/Consiliul
   (Cauza T-466/15) (1)

   (2016/C 410/52)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 337, 12.10.2015.


title: Cauza C-211/09: Acțiune introdusă la 11 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               15.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 193/13

         Acțiune introdusă la 11 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-211/09)
   2009/C 193/17
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Karanasou Apostolopoulou și L. Balta, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind păstrarea datelor generate sau prelucrate în legătură cu furnizarea serviciilor de comunicații electronice accesibile publicului sau de rețele de comunicații publice și de modificare a Directivei 2002/58/CE (1) sau, în orice caz, prin necomunicarea acestor acte Comisiei, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2006/24/CE în dreptul intern a expirat la 15 septembrie 2007.

      (1)  JO L 105, 13.4.2006, p. 54, Ediție specială, 13/vol. 53, p. 51.


title: Cauza T-424/08: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2008 — Nexus Europe (Irlanda)/Comisia

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/32

         Acțiune introdusă la 16 septembrie 2008 — Nexus Europe (Irlanda)/Comisia
   (Cauza T-424/08)
   (2009/C 6/67)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Nexus Europe (Irlanda) Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentant: M. Noonan, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               obligarea Comisiei la plata unor despăgubiri în valoare de 95 418,99 euro;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   La 31 octombrie, reclamanta și Comisia au încheiat un contract de tip „costuri partajate și dezvoltarea cercetării”, prevăzut în anexa IV („Norme privind participarea financiară din partea Comunității”) la Decizia nr. 182/1999/EC din 22 decembrie 1998 a Parlamentului European și a Consiliului privind al cincilea program cadru al Comunității Europene pentru activitățile de cercetare și dezvoltare tehnologică (1998-2002) (1), prin care reclamanta, împreună cu alți contractanți formând un consorțiu, și-au asumat obligația de a pune în aplicare proiectul MUTEIS IST-2000-30117, având ca obiect explicarea și înțelegerea diversității funcționale și spațiale în economia digitală a Europei, din perspectivă macro și locală/urbană. Reclamanta a propus Comisiei să participe la proiect pe baza modelului de rambursare „Costuri adiționale”, pentru costurile eligibile ale proiectului. În urma unui schimb de corespondență între părți, Comisia a informat-o pe reclamantă că a trebuit să respingă în mod temporar costurile curente și cu personalul prezentate de reclamantă și a sugerat că aceasta ar trebui să își reconsidere participarea pe baza participării la costurile eligibile totale sau a participării integrale cu opțiunea unei plăți unice aferente costurilor curente. La 30 aprilie 2004, reclamanta a semnat un contract modificat, în conformitate cu aceste clauze.
   Astfel cum susține reclamanta în cererea de despăgubiri, Comisia ar fi acționat, fără puteri sau cu depășirea acestora, pretinzând modificarea contractului și invocarea articolului 3 alineatul (2) din anexa II la contract. Reclamanta susține că deși, la momentul semnării contractului, Comisia ar fi putut refuza admiterea modelului de cost propus pe care i l-a propus reclamanta, nu există nicio prevedere în contract care să permită Comisiei modificarea modelului de cost pe parcursul unui proiect. Mai mult, în lipsa oricărui motiv întemeiat pentru a suspecta o fraudă sau o neregulă financiară din partea reclamantei, reclamanta arată că instituția comunitară nu era îndreptățită să invoce articolul 3 alineatul (2) din anexa II la contract, pentru a justifica modificarea clauzelor contractuale.
   În continuare, reclamanta invocă încălcarea de către Comisie a obligațiilor sale contractuale, încălcând astfel articolul 1134 alineatul 1 din Codul Civil belgian, potrivit căruia contractele încheiate în mod legal au putere de lege pentru părți. În opinia reclamantei, modelul de cost agreat de părți la momentul semnării contractului este cel care ar trebui să fie valabil pe toată durata acestuia și, prin urmare, Comisia a încălcat contractul pretinzând reclamantei să modifice modelul de cost agreat de părți.
   În plus, reclamanta susține încălcarea de către Comisie a principiului așteptărilor legitime și a principiului bunei administrări.

      (1)  OJ 1999, L 26, p. 1.


title: Cauza T-565/12: Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2014 – National Iranian Tanker Company/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Obligația de motivare — Eroare de apreciere — Adaptarea în timp a efectelor unei anulări” )

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/31

         Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2014 – National Iranian Tanker Company/Consiliul
   (Cauza T-565/12) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Obligația de motivare - Eroare de apreciere - Adaptarea în timp a efectelor unei anulări”))
   2014/C 282/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: National Iranian Tanker Company (Teheran, Iran) (reprezentanți: R. Chandrasekera, S. Ashley, C. Murphy, solicitors, M. Lester, barrister, și D. Wyatt, QC)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: S. Boelaert și M. Bishop, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 58), în măsura în care denumirea reclamantei a fost inclusă pe lista care figurează în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), și, pe de altă parte, a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 282, p. 16), în măsura în care acest regulament o vizează pe reclamantă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului în măsura în care prin aceasta se include denumirea National Iranian Tanker Company în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC.

               2)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului în măsura în care prin acesta se include denumirea National Iranian Tanker Company în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010.

               3)

               Menține efectele Deciziei 2012/635 și ale Regulamentului de punere în aplicare nr. 945/2012 în ceea ce privește National Iranian Tanker Company până la expirarea termenului de recurs prevăzut la articolul 56 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene sau, în cazul în care în acest termen se introduce un recurs, până la respingerea recursului.

               4)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de National Iranian Tanker Company.

      (1)  JO C 55, 23.2.2013.


title: Cauza T-464/17: Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – TP/Comisia

text:
               18.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 309/36

         Acțiune introdusă la 26 iulie 2017 – TP/Comisia
   (Cauza T-464/17)
   (2017/C 309/48)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: TP (reprezentant: W. Limuti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea și revocarea deciziei atacate și anularea oricărui act subsecvent sau preparator și chiar necunoscut încă și anularea tuturor efectelor care decurg din acestea în privința reclamantului și care afectează sfera sa patrimonială și juridică, și ordonarea ca problema să fie tratată astfel încât să se permită reclamantului să își prezinte argumentele după ce a primit informațiile necesare și ca noua decizie să fie adoptată cu respectarea principiilor încrederii, legalități și transparenței;

               —

               Dispunerea, după admiterea prezentei acțiuni, ca funcționarului să îi fie recunoscut prejudiciul suferit de atunci și, mai precis, nu numai prejudiciul patrimonial, ci și prejudiciul nepatrimonial psihic și fizic astfel cum a rezultat din expertiza medico-legală, depusă la dosar, care recunoaște un prejudiciu existențial de gravitate medie, precum și o tulburare de adaptare cu anxietate stare depresivă de tip cronic provocată de un traumatism suferit în context de muncă și cuantificabil la nivelul de 20 %.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este introdusă împotriva deciziei de respingere a contestației reclamantului, prin care era atacată reținerea, efectuată de Oficiul de Gestionare și Lichidare a Drepturilor Individuale (PMO), din salariul său, în urma hotărâri Tribunale di Treviso (Tribunalul din Treviso, Italia), prin care a fost declarat divorțul dintre reclamant și fost sa soție.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă următoarele motive:

               1.

               Încălcarea dreptului funcționarului de a fi ascultat și de a face declarații.

               2.

               Încălcarea dreptului reclamantului de a obține informații pertinente pentru a se putea apăra.

               3.

               Încălcarea dreptului reclamantului de a obține comunicarea motivelor care împiedică să îi fie transmise informațiile pertinente.

               4.

               Încălcarea și aplicarea eronată a articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1) și, în consecință, încălcarea dreptului la informare cu privire la procedura angajată împotriva reclamantului și încălcarea obligației de motivare a deciziilor.

               5.

               Încălcarea articolului 24 din statut și, în consecință, încălcarea dreptului reclamantului de a fi apărat și asistat de instituție împotriva atacurilor altor persoane.

               6.

               Existența unui prejudiciu psihic și corporal al reclamantului și legătura de cauzalitate dintre comportamentul administrației și prejudiciul suferit.

      (1)  JO 2001, L 145, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza T-183/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 19 martie 2007 — Tokai Europe/Comisie ( Acțiune în anulare — Tarif vamal comun — Clasificarea în nomenclatura combinată — Persoană care nu este vizată individual — Inadmisibilitate )

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/34

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 19 martie 2007 — Tokai Europe/Comisie
   (Cauza T-183/04) (1)

   („Acțiune în anulare - Tarif vamal comun - Clasificarea în nomenclatura combinată - Persoană care nu este vizată individual - Inadmisibilitate’)
   (2007/C 96/71)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Tokai Europe GmbH (Mönchengladbach, Germania) (reprezentant: H. Kroemer, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: X. Lewis și B. Schima, agenți)
   Obiectul cauzei
   Cerere de anulare a Regulamentului (CE) nr. 384/2004 al Comisiei din 1 martie 2004 privind clasificarea anumitor mărfuri în nomenclatura combinată (JO L 64, p. 21).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 217, 28.8.2004.


title: Cauza F-61/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 23 octombrie 2012 — Possanzini/Frontex (Funcție publică — Agent temporar — Procedură privind reînnoirea unui contract de agent temporar — Comunicare către agent a avizului negativ al evaluatorului cu privire la reînnoire — Act care lezează — Absență — Cerere de anulare a observațiilor defavorabile cu privire la performanță care figurează în rapoartele anuale de evaluare — Acțiune vădit inadmisibilă)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/31

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 23 octombrie 2012 — Possanzini/Frontex
   (Cauza F-61/11) (1)

   (Funcție publică - Agent temporar - Procedură privind reînnoirea unui contract de agent temporar - Comunicare către agent a avizului negativ al evaluatorului cu privire la reînnoire - Act care lezează - Absență - Cerere de anulare a observațiilor defavorabile cu privire la performanță care figurează în rapoartele anuale de evaluare - Acțiune vădit inadmisibilă)
   2013/C 46/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Daniele Possanzini (Varșovia, Polonia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operaționale la Frontierele Externe (Frontex) (reprezentanți: S. Vuorensola și H. Caniard, agenți, D. Waelbroeck și A. Duron, avocați)

      Obiectul

   Funcție publică — Cerere de anulare a deciziei de revocare a deciziei de reînnoire a contractului de agent temporar al reclamantului și a unei părți a rapoartelor sale de evaluare pentru perioada cuprinsă între august 2006 și decembrie 2009

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Possanzini suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operaționale la Frontierele Externe ale statelor membre ale Uniunii Europene.

      (1)  JO C 226, 30.7.2011, p. 32.


title: Cauza F-131/06: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 14 decembrie 2007 — Steinmetz/Comisia Comunităților Europene (Funcție publică — Funcționari — Soluționare amiabilă — Executarea unui acord — Refuzul rambursării cheltuielilor din cadrul unei misiuni — Inadmisibilitate vădită — Lipsa interesului — Repartizarea cheltuielilor de judecată — Cheltuieli de judecată provocate în mod nejustificat sau șicanatoriu)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/61

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 14 decembrie 2007 — Steinmetz/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-131/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Soluționare amiabilă - Executarea unui acord - Refuzul rambursării cheltuielilor din cadrul unei misiuni - Inadmisibilitate vădită - Lipsa interesului - Repartizarea cheltuielilor de judecată - Cheltuieli de judecată provocate în mod nejustificat sau șicanatoriu)
   (2008/C 51/113)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Robert Steinmetz (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentant: J. Choucroun, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: J. Currall și K. Herrmann, agenți)
   Obiectul
   Anularea deciziei Comisiei din 21 februarie 2005 prin care se refuză executarea în întregime a acordului de soluționare amiabilă intervenit între părți în cadrul cauzei T-155/05, introdusă la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Domnul Steinmetz suportă propriile cheltuieli de judecată, cu excepția sumei de 500 de euro.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de domnul Steinmetz în valoare de 500 de euro.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006, p. 86.


title: Cauza T-581/11: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2011 — Dimian/OAPI — Bayer Design Fritz Bayer (BABY BAMBOLINA)

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/58

      Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2011 — Dimian/OAPI — Bayer Design Fritz Bayer (BABY BAMBOLINA)
      (Cauza T-581/11)
      (2012/C 25/112)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Dimian AG (Nürnberg, Germania) (reprezentanți: P. Pozzi și G. Ghisletti, avocați)

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Bayer Design Fritz Bayer GmbH & Co. KG (Michelau, Germania)

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 3 august 2011 în cauza R 1822/2010-2; și

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca figurativă „BABY BAMBOLINA” pentru produse din clasa 28 — marcă comunitară înregistrată sub nr. 6403927.

         Titularul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

         Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: reclamanta.

         Motivarea cererii de declarare a nulității: reclamanta solicită declararea nulității întemeindu-și cererea pe articolul 53 alineatul (1) litera (c) în coroborare cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului și pe articolul 53 alineatul (1) litera (a) în coroborare cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.

         Decizia diviziei de anulare: respinge cererea de declarare a nulității.

         Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

         Motivele invocate: încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (c) în coroborare cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului în măsura în care camera de recurs a exclus relevanța cataloagelor menționate aferente perioadei 2008-2009.


title: Cauza T-362/15: Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2016 – Lacamanda Group/EUIPO – Woolley (HENLEY) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Marca verbală a Uniunii Europene HENLEY — Mărcile Regatului-Unit şi ale Uniunii Europene verbale anterioare HENLEYS — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii”]

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/15

         Hotărârea Tribunalului din 28 septembrie 2016 – Lacamanda Group/EUIPO – Woolley (HENLEY)
   (Cauza T-362/15) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca verbală a Uniunii Europene HENLEY - Mărcile Regatului-Unit şi ale Uniunii Europene verbale anterioare HENLEYS - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii”])
   (2016/C 410/19)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: The Lacamanda Group Ltd (Manchester, Regatul Unit) (reprezentant: C. Scott, barrister)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Nigel Woolley (Braceborough, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, barrister)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 24 aprilie 2015 (cauza R 2255/2012-4) privind o procedură de declarare a nulității între The Lacamanda Group şi Nigel Woolley.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 24 aprilie 2015 (cauza R 2255/2012-4).

               2)

               Obligă EUIPO la plata propriilor cheltuieli de judecată şi a cheltuielilor de judecată efectuate de The Lacamanda Group Ltd.

               3)

               Domnul Nigel Woolley suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 294, 7.9.2015.


title: Cauza C-426/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Polonia) la 14 septembrie 2007 — Dariusz Krawczyński/Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku

text:
               24.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku (Polonia) la 14 septembrie 2007 — Dariusz Krawczyński/Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   (Cauza C-426/07)
   (2007/C 283/36)
   Limba de procedură: poloneza
   Instanța de trimitere
   Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Dariusz Krawczyński

      Pârât: Dyrektor Izby Celnej w Białymstoku
   Întrebările preliminare

               1)

               O acciză stabilită de un stat membru, precum acciza prevăzută de legea poloneză din 23 ianuarie 2004 privind accizele (Dz. U nr. 29, poz. 257, astfel cum a fost modificată) care se aplică oricărei vânzări de autoturisme înainte de prima lor înmatriculare pe teritoriul național, poate fi calificată drept impozit ilicit cu caracter de impozit pe cifra de afaceri în sensul articolului 33 alineatul (1) din A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (77/388/CEE) (actualmente articolul 401, în vigoare de la 1 ianuarie 2007, din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată)?
               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:

               2)

               O acciză, precum cea în litigiu în prezenta cauză pendinte în fața Wojewódzki Sąd Administracyjny w Białymstoku, care se aplică oricărei vânzări de autoturisme înainte de prima lor înmatriculare pe teritoriul național, este contrară articolului 90 CE, care interzice în mod expres orice discriminare sau orice aplicare protecționistă a regimului fiscal național în favoarea produselor naționale similare, dat fiind că achiziționarea autovehiculelor de ocazie deja înmatriculate pe teritoriul polonez este scutită de plata acestei accize?


title: Cauza C-194/15: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 4 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italia) – Véronique Baudinet și alții/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino (Trimitere preliminară — Articolele 63 TFUE și 65 TFUE — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 49 TFUE — Libertatea de stabilire — Fiscalitate directă — Impozitarea dividendelor — Convenție bilaterală pentru evitarea dublei impuneri — Dublă impunere juridică)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/3

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 4 februarie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italia) – Véronique Baudinet și alții/Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino
   (Cauza C-194/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolele 63 TFUE și 65 TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 49 TFUE - Libertatea de stabilire - Fiscalitate directă - Impozitarea dividendelor - Convenție bilaterală pentru evitarea dublei impuneri - Dublă impunere juridică))
   (2016/C 136/04)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Provinciale di Torino

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Véronique Baudinet, Adrien Boyer, Pauline Boyer, Edouard Boyer

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale I di Torino

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE, 63 TFUE și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun reglementării unui stat membru, precum reglementarea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia, atunci când un rezident al acestui stat membru, acționar al unei societăți stabilite într-un alt stat membru, primește din partea acestei societăți dividende impozitate în aceste două state membre, dubla impunere nu este evitată, în statul membru de reședință al acționarului, prin acordarea unui credit fiscal cel puțin egal cu cuantumul impozitului plătit în statul membru al sursei acestor dividende.

      (1)  JO C 245, 27.7.2015.


title: Cauza T-308/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 noiembrie 2007 — Ianniello/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Raport asupra evoluției carierei — Exercițiul de evaluare 2001/2002 — Acțiune în anulare — Acțiune în despăgubiri )

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/12

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 noiembrie 2007 — Ianniello/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-308/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Raport asupra evoluției carierei - Exercițiul de evaluare 2001/2002 - Acțiune în anulare - Acțiune în despăgubiri’)
   (2008/C 8/21)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Francesco Ianniello (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și V. Joris, agenți)
   Obiectul
   Anularea raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința reclamantului referitor la exercițiul 2001/2002, precum și plata unei despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit.
   Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia de adoptare a raportului asupra evoluției carierei întocmit în privința reclamantului referitor la exercițiul 2001/2002.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile efectuate de reclamant.

      (1)  JO C 262, 23.10.2004.


title: Cauza T-157/13: Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2014 – Sorinet Commercial Trust Bankers/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Acțiune în anulare — Termen de introducere a acțiunii — Termen de adaptare a concluziilor — Admisibilitate — Obligația de motivare — Eroare de apreciere — Adaptarea în timp a efectelor unei anulări” )

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/34

         Hotărârea Tribunalului din 3 iulie 2014 – Sorinet Commercial Trust Bankers/Consiliul
   (Cauza T-157/13) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Acțiune în anulare - Termen de introducere a acțiunii - Termen de adaptare a concluziilor - Admisibilitate - Obligația de motivare - Eroare de apreciere - Adaptarea în timp a efectelor unei anulări”))
   2014/C 282/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd (Kish Island, Iran) (reprezentanți: L. Defalque și C. Malherbe, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. De Elera, M. Bishop și A. Vitro, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 71), în măsura în care denumirea reclamantei a fost înscrisă pe lista prevăzută în anexa II la Decizia 2010/413/PESC Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 356, p. 55), în măsura în care denumirea reclamantei a fost înscrisă pe lista prevăzută în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO L 88, p. 1), și, pe de altă parte, a Deciziei 2013/270/PESC a Consiliului din 6 iunie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413 (JO L 156, p. 10), în măsura în care denumirea reclamantei a fost menținută pe lista prevăzută în anexa II la Decizia 2010/413, precum și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 522/2013 al Consiliului din 6 iunie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 (JO L 156, p. 3), în măsura în care denumirea reclamantei a fost menținută pe lista prevăzută în anexa IX la Regulamentul nr. 267/2012

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care denumirea Sorinet Commercial Trust Bankers Ltd a fost înscrisă în anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC.

               2)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului, în măsura în care denumirea Sorinet Commercial Trust Bankers a fost înscrisă în anexa IX la Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010.

               3)

               Anulează Decizia 2013/270/PESC a Consiliului din 6 iunie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413, în măsura în care denumirea Sorinet Commercial Trust Bankers a fost menținută în anexa II la Decizia 2010/413.

               4)

               Anulează Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 522/2013 al Consiliului din 6 iunie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului nr. 267/2012, în măsura în care denumirea Sorinet Commercial Trust Bankers a fost menținută în anexa IX la Regulamentul nr. 267/2012.

               5)

               Menține efectele anexei II la Decizia 2010/413, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2013/270, și ale anexei IX la Regulamentul nr. 267/2012, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 522/2013, în ceea ce privește pe Sorinet Commercial Trust Bankers, până la data expirării termenului de introducere a recursului prevăzut la articolul 56 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene sau, în cazul în care un recurs este introdus în acest termen, până la respingerea recursului.

               6)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Sorinet Commercial Trust Bankers.

      (1)  JO C 147, 25.5.2013.


title: Cauzele conexate T-239/04 și T-323/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Republica Italiană și Brandt Italia/Comisia Comunităților Europene ( Ajutoare de stat — Legislație care prevede măsuri urgente pentru protecția forței de muncă în cazul întreprinderilor în dificultate — Decizie care declară schema de ajutor incompatibilă cu piața comună și dispune recuperarea ajutorului vărsat )

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/26

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 septembrie 2007 — Republica Italiană și Brandt Italia/Comisia Comunităților Europene
   (Cauzele conexate T-239/04 și T-323/04) (1)

   („Ajutoare de stat - Legislație care prevede măsuri urgente pentru protecția forței de muncă în cazul întreprinderilor în dificultate - Decizie care declară schema de ajutor incompatibilă cu piața comună și dispune recuperarea ajutorului vărsat’)
   (2007/C 247/39)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă în cauza T-239/04: Republica Italiană (reprezentant: D. Del Gaizo, agent)

      Reclamantă în cauza T-323/04: Brandt Italia SpA (Verolanuova, Italia) (reprezentanți: M. van Empel, C. Visco și S. Lamarca, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci, C. Giolito și E. Righini, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei 2004/800/CE a Comisiei din 30 martie 2004 privind schema de ajutor de stat pusă în aplicare de Italia în legătură cu dispozițiile urgente referitoare la forța de muncă (JO L 352, p. 10).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie în cauza T-239/04.

               3)

               Brandt Italia SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie în cauza T-323/04.

      (1)  JO C 217, 28.8.2004.


title: Cauze conexate T-265/04, T-292/04 și T-504/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 4 martie 2009 – Tirrenia di Navigazione și alții/Comisia ( Ajutoare de stat — Transport maritim — Subvenții plătite de autoritățile italiene unor companii regionale — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate ca fiind în parte compatibile și în parte incompatibile cu piața comună — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Interesul de a exercita acțiunea — Ajutoare noi sau ajutoare existente — Obligația de motivare — Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 3577/92 )

text:
               18.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 90/22

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 4 martie 2009 – Tirrenia di Navigazione și alții/Comisia
   (Cauze conexate T-265/04, T-292/04 și T-504/04) (1)

   („Ajutoare de stat - Transport maritim - Subvenții plătite de autoritățile italiene unor companii regionale - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate ca fiind în parte compatibile și în parte incompatibile cu piața comună - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Interesul de a exercita acțiunea - Ajutoare noi sau ajutoare existente - Obligația de motivare - Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CEE) nr. 3577/92”)
   2009/C 90/33
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă în cauza T-265/04: Tirrenia di Navigazione SpA, fostă Tirrenia di Navigazione SpA și Adriatica di Navigazione SpA (Napoli, Italia) (reprezentanți: inițial G. Roberti, A. Franchi și G. Belletti, ulterior G. Roberti și G. Belletti, avocați)

      Reclamante în cauza T-292/04: Caremar SpA (Napoli); Toremar SpA (Livorno, Italia); Siremar SpA (Palermo, Italia); și Saremar SpA (Cagliari, Italia) (reprezentanți: inițial G. Roberti, A. Franchi și G. Bellitti, ulterior G. Roberti și G. Bellitti, avocați)

      Reclamantă în cauza T-504/04: Navigazione Libera del Golfo SpA (Napoli) (reprezentanți: S. Ravenna și A. Abate, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Di Bucci și E. Righini, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Caremar SpA (reprezentanți: initial G. Roberti, A. Franchi și G. Bellitti, ulterior G. Roberti și G. Bellitti, avocați); și Republica Italiană (reprezentant: M. Fiorilli, agent)

      Obiectul

   Cereri de anulare în parte a Deciziei 2005/163/CE a Comisiei din 16 martie 2004 privind ajutoarele de stat plătite de Italia companiilor maritime Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar și Toremar (Gruppo Tirrenia) (JO 2005, L 53, p. 29).

      Dispozitivul

               1)

               În cauzele T-265/04 și T-292/04, anulează Decizia 2005/163/CE a Comisiei din 16 martie 2004 privind ajutoarele de stat plătite de Italia companiilor maritime Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar și Toremar (Gruppo Tirrenia).

               2)

               În cauza T-504/04, acțiunea a rămas fără obiect.

               3)

               În cauza T-265/04, obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Tirrenia di Navigazione SpA.

               4)

               În cauza T-292/04, obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Caremar SpA, de Siremar SpA, de Saremar SpA și de Toremar SpA.

               5)

               În cauza T-504/04, obligă Comisia să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Navigazione Libera del Golfo SpA.

               6)

               În cauza T-504/04, Republica Italiană și Caremar suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 239, 25.9.2004.


title: Cauza C-273/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 5 iunie 2014 – Pierre Fabre Médicament/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat, Ministre des affaires sociales et de la santé

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/23

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 5 iunie 2014 – Pierre Fabre Médicament/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat, Ministre des affaires sociales et de la santé
   (Cauza C-273/14)
   2014/C 282/29
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pierre Fabre Médicament

      Pârâți: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat, Ministre des affaires sociales et de la santé

      Întrebarea preliminară

   Dispozițiile alineatelor (3) și (5) ale articolului 6 din Directiva 89/105/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind transparența măsurilor care reglementează stabilirea prețurilor medicamentelor de uz uman și includerea acestora în domeniul de aplicare al sistemelor naționale de asigurări de sănătate (1) sunt aplicabile unor decizii de radiere a unei specialități de pe lista medicamentelor administrate pacienților spitalizați în unitățile sanitare care pot fi suportate de sistemele obligatorii de asigurări de sănătate în plus față de prestațiile de spitalizare suportate în cadrul sumelor forfetare privind internarea și îngrijirile medicale stabilite pe grupuri omogene de bolnavi?

      (1)  JO L 40, p. 8, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 84.


title: Cauza C-124/14: Acțiune introdusă la 17 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Italiană

text:
               10.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/22

         Acțiune introdusă la 17 martie 2014 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-124/14)
   2014/C 175/27
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Cattabriga și M. van Beek, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               declararea faptului că, prin privarea personalului „cu funcții de conducere” (și anume, medicii) al Servizio sanitario nazionale (Serviciul sanitar național) de dreptul la o durată medie maximă a timpului de lucru de 48 de ore săptămânal, precum și prin privarea întregului personal al aceluiași serviciu de dreptul la 11 ore consecutive de repaus zilnic, fără a le garanta acestora acordarea unei perioade de repaus echivalente compensatorii, Republica Italiană și-a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3, al articolului 6 și al articolului 17 alineatul (2) din Directiva 2003/88/CE (1);

               —

               obligarea Republicii Italia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolele 3 și 6 din Directiva 2003/88/CE impun statelor membre obligația de a lua măsurile necesare pentru a asigura, pe de o parte, faptul că orice lucrător beneficiază de o perioadă minimă de repaus de 11 ore consecutive în decursul unei perioade de 24 de ore și, pe de altă parte, că timpul mediu de lucru pentru fiecare perioadă de șapte zile, inclusiv orele suplimentare, nu depășește 48 de ore. Deși nu sunt în totalitate excluse, derogările de la aceste dispoziții sunt supuse totuși unor condiții precise.
   La transpunerea Directivei 2003/88, legiuitorul italian a încălcat dispozițiile menționate, prin excluderea tuturor medicilor „cu funcții de conducere” ai Servizio sanitario nazionale din domeniul de aplicare al normelor privind durata medie maximă săptămânală a timpului de lucru, precum și a întregului personal sanitar al acestui serviciu de la normele privind repausul zilnic.
   În special, Comisia subliniază că, în primul rând, în Italia toți medicii care lucrează în cadrul Servizio sanitario nazionale sunt calificați în mod oficial ca având o funcție „de conducere” în legislație și în contractele colective naționale referitoare la acest serviciu, fără ca aceștia să beneficieze în mod necesar de prerogative executive sau de autonomie cu privire la propriul timp de lucru. În al doilea rând, autoritățile italiene nu au fost în măsură să demonstreze că, în pofida faptului că este privat de dreptul de repaus zilnic de 11 ore consecutive, personalul sanitar al Servizio sanitario nazionale beneficiază totuși, imediat după sfârșitul perioadei de lucru, de o perioadă adecvată de repaus compensatorie continuă.

      (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, p. 9, Ediție specială, 5/vol. 7, p. 3).


title: Cauza C-417/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 10 iulie 2017 – Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

text:
               9.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 338/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italia) la 10 iulie 2017 – Hera Comm Srl/Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico
   (Cauza C-417/17)
   (2017/C 338/08)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hera Comm Srl

      Pârâte: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, Autorità per l’Energia Elettrica il Gas e il Sistema Idrico

      Întrebările preliminare

               1)

               „Finalitatea” Directivei „generale” 2005/29/CE (1), în calitate de „plasă de siguranță” pentru protecția consumatorilor, precum și în special considerentul (10), articolul 3 alineatul (4) și articolul 5 alineatul (3) din aceeași directivă se opun unei reglementări naționale care include evaluarea respectării obligațiilor specifice, prevăzute de Directivele sectoriale 2009/72/CE (2) și 2009/73/CE (3) pentru protecția utilizatorului, în domeniul de aplicare al Directivei generale 2005/29/CE privind practicile incorecte, excluzând, în consecință, intervenția autorității sectoriale – în speță AEEGSI – să sancționeze o încălcare a directivei sectoriale în orice ipoteză care ar fi susceptibilă să întrunească de asemenea elementele unei practici comerciale incorecte sau neloiale?

               2)

               Principiul specialității statuat la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE trebuie înțeles ca principiu care guvernează relațiile dintre ordinile juridice (ordinea juridică generală și ordinile juridice sectoriale) sau relațiile dintre norme (norme generale și norme speciale) ori relațiile dintre autorități independente abilitate să reglementeze și să supravegheze domeniile respective?

               3)

               Noțiunea „conflict” menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE poate fi considerată întrunită numai în cazul unei antinomii radicale între dispozițiile reglementării privind practicile comerciale incorecte și celelalte norme derivate din dreptul european care reglementează aspecte specifice ale practicilor comerciale sau este suficient ca normele în discuție să prevadă o reglementare diferită de dispozițiile privind practicile comerciale incorecte în raport cu particularitățile sectorului, de natură să determine un conflict de norme în aceeași situație concretă?

               4)

               Noțiunea de norme comunitare menționată la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE se referă numai la dispozițiile conținute în regulamentele și în directivele europene, precum și la normele de transpunere directă a acestora sau include și actele cu putere de lege și normele administrative de punere în aplicare a principiilor de drept european?

               5)

               Principiul specialității consacrat în considerentul (10) și la articolul 3 alineatul (4) din Directiva 2005/29/CE și articolul 37 din Directiva 2009/72/CE și articolul 41 din Directiva 2009/73/CE se opun unei interpretări a normelor naționale corespunzătoare de transpunere potrivit căreia se consideră că, ori de câte ori, într-un domeniu reglementat conținând o reglementare sectorială „de dreptul consumatorilor” care acordă prerogative de reglementare și de sancționare autorității din domeniu, se manifestă un comportament care intră în sfera noțiunii „practică agresivă” în sensul articolelor 8 și 9 din Directiva 2005/29/CE sau a noțiunii „agresivă în orice situație” în sensul anexei I la Directiva 2005/29/CE, trebuie să fie aplicată întotdeauna reglementarea generală privind practicile incorecte, iar aceasta inclusiv în cazul în care există o reglementare sectorială, adoptată în vederea protejării (acelorași) consumatori și întemeiată pe prevederi de drept al Uniunii, care reglementează în mod complet aceleași „practici agresive” și „agresive în orice situație” sau, în orice caz, aceleași „practici incorecte/neloiale”?

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială 15/vol. 14, p. 260).

      (2)  Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice și de abrogare a Directivei 2003/54/CE (JO L 211, p. 55).

      (3)  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO L 211, p. 94).


title: Cauza C-320/07 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 martie 2009 — Antartica Srl/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), The Nasdaq Stock Market Inc. [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr° 40/94 — Articolul 8 alineatul (5) — Refuz al înregistrării — Marcă anterioară de renume NASDAQ — Semn figurativ nasdaq — Utilizarea mărcii anterioare pentru produsele și serviciile pretins a fi oferite cu titlu gratuit — Profit necuvenit generat din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare — Public relevant]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/7

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 12 martie 2009 — Antartica Srl/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), The Nasdaq Stock Market Inc.
   (Cauza C-320/07 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr° 40/94 - Articolul 8 alineatul (5) - Refuz al înregistrării - Marcă anterioară de renume NASDAQ - Semn figurativ „nasdaq” - Utilizarea mărcii anterioare pentru produsele și serviciile pretins a fi oferite cu titlu gratuit - Profit necuvenit generat din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare - Public relevant)
   2009/C 113/12
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Antartica Srl (reprezentanți: E. Racca și A. Fusillo, avocați)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent) și The Nasdaq Stock Market Inc. (reprezentanți: J. van Manen și J. Hofhuis, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 10 mai 2007 din cauza T-47/06, Antartica/OAPI, prin care Tribunalul a respins ca neîntemeiată acțiunea introdusă de solicitantul mărcii figurative „nasdaq” pentru produse din clasele 9, 12, 14, 25 și 28, împotriva Deciziei R752/2004-2 a Camerei a doua de recurs a OAPI din 7 decembrie 2005, de anulare a deciziei diviziei de opoziție care respinge opoziția formulată de titularul mărcilor verbale comunitară și națională „NASDAQ” pentru produse din clasele 9, 16, 35, 36, 38 și 42 — Interpretarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială 17/vol.1, p. 146)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Antartica Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-533/12: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2012 — IBSolution/OAPI — IBS (IBSolution)

text:
               16.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/19

         Acțiune introdusă la 7 decembrie 2012 — IBSolution/OAPI — IBS (IBSolution)
   (Cauza T-533/12)
   2013/C 46/35
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: IBSolution (Neckarsulm, Germania) (reprezentant: F. Ekey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: IBS AB (Solna, Suedia)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind fondată;

               —

               anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 septembrie 2012 pronunțate în cauza R 771/2011-2;

               —

               reformarea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 21 septembrie 2012 pronunțate în cauza R 771/2011-2 admițând cererea de înregistrare a mărcii solicitate și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „IBSolution” pentru servicii din clasele 35, 41 și 42 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8421877.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 38729 a mărcii figurative „IBS” pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 41 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul Consiliului nr. 207/2009.


title: Cauza C-605/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 24 decembrie 2012 — Welmory Sp z.o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 24 decembrie 2012 — Welmory Sp z.o.o./Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku
   (Cauza C-605/12)
   2013/C 79/15
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Welmory Sp z.o.o.

      Pârât: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku

      Întrebarea preliminară

   În scopul impozitării serviciilor prestate de întreprinderea A, cu sediul în Polonia, întreprinderii B, cu sediul într-un alt stat membru al Uniunii Europene, în cazul în care întreprinderea B utilizează infrastructura întreprinderii A în cadrul desfășurării activității sale economice, sediul comercial fix, în sensul articolului 44 din Directiva 2006/112/CE din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1), este locul în care se află sediul întreprinderii A?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-171/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Sofia (Bulgaria) la 24 martie 2016 – Procedură penală împotriva lui Trayan Beshkov

text:
               6.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Rayonen sad Sofia (Bulgaria) la 24 martie 2016 – Procedură penală împotriva lui Trayan Beshkov
   (Cauza C-171/16)
   (2016/C 200/17)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Rayonen sad Sofia

      Partea din procedura principală

   Trayan Beshkov

      Întrebările preliminare

               1)

               Ce interpretare trebuie să se dea noțiunii „nou proces penal” din Decizia-cadru 2008/675/JAI a Consiliului din 24 iulie 2008 privind luarea în considerare a condamnărilor în statele membre ale Uniunii Europene în cadrul unui nou proces penal? Acesta trebuie să vizeze neapărat stabilirea săvârșirii cu vinovăție a infracțiunii sau se poate referi și la și la un proces în care, potrivit dreptului național din al doilea stat membru, pedeapsa aplicată printr-o hotărâre anterioară anulează o altă pedeapsă sau este contopită cu aceasta sau trebuie să se dispună o executare separată?

               2)

               Articolul 3 alineatul (1) coroborat cu considerentul (13) al Deciziei-cadru 2008/675/JAI trebuie interpretat în sensul că nu se opune dispozițiilor naționale potrivit cărora o procedură de luare în considerare a unei hotărâri anterioare, pronunțată în alt stat membru nu poate fi declanșată de persoana condamnată, ci numai de statul membru care a pronunțat hotărârea anterioară, respectiv în care se desfășoară noul proces penal?

               3)

               Articolul 3 alineatul (3) din Decizia-cadru 2008/675/JAI trebuie interpretat în sensul că nu admite ca statul în care se desfășoară noul proces penal să modifice modalitatea de executare a pedepsei aplicate și anume și în cazurile în care potrivit dreptului național al celui de al doilea stat membru, mai precis și în cazurile în care pedeapsa aplicată printr-o hotărâre anterioară fie anulează o altă pedeapsă, fie este contopită cu aceasta, fie trebuie să se dispună o executare separată?