title: Cauza T-170/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 8 mai 2009 — Opus Arte UK/OHMI — ARTE (OPUS ARTE)

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/50

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 8 mai 2009 — Opus Arte UK/OHMI — ARTE (OPUS ARTE)
   (Cauza T-170/07) (1)

   2009/C 153/95

      Limba de procedură: engleza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza C-354/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação de Évora (Portugalia) la 13 iulie 2015 – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA

text:
               14.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 302/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal da Relação de Évora (Portugalia) la 13 iulie 2015 – Andrew Marcus Henderson/Novo Banco SA
   (Cauza C-354/15)
   (2015/C 302/31)
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal da Relação de Évora

      Părțile din procedura principală

      Apelant: Andrew Marcus Henderson

      Intimată: Novo Banco SA

      Întrebările preliminare

               1)

               În cazul în care o instanță portugheză sesizată cu o cauză civilă împotriva unui resortisant care are reședința în alt stat membru al Uniunii Europene a dispus notificarea acestei proceduri acestui resortisant prin scrisoare recomandată cu confirmare de primire, iar această confirmare de primire nu este returnată, instanța portugheză, având în vedere Regulamentul [(CE) nr. 1393/2007 (1)] și principiile subiacente acestuia, poate să considere această notificare ca fiind efectuată, întemeindu-se pe un document al serviciilor poștale din statul de reședință al destinatarului care dovedește că scrisoarea recomandată cu confirmare de primire a fost predată destinatarului?

               2)

               În situația avută în vedere la prima întrebare, aplicarea articolului 230 din Codul de procedură civilă portughez este contrară regulamentului și principiilor subiacente acestuia?

               3)

               Aplicarea articolului 191 alineatul 2 din Codul de procedură civilă portughez în prezenta cauză este contrară regulamentului și principiilor subiacente acestuia?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 din 13 noiembrie 2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială („notificarea sau comunicarea actelor”) și abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1348/2000 al Consiliului (JO L 324, p. 79).


title: Cauza T-656/13: Acțiune introdusă la 10 decembrie 2013 — The Smiley Company/OAPI (forma unui biscuite)

text:
               1.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/10

         Acțiune introdusă la 10 decembrie 2013 — The Smiley Company/OAPI (forma unui biscuite)
   (Cauza T-656/13)
   2014/C 61/18
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: The Smiley Company SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: A. Freitag, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 8 octombrie 2013 pronunțate în cauza R 997/2013-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca tridimensională reprezentând forma unui biscuite care conține desenul unei fețe surâzătoare pentru produse din clasele 29 și 30 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 11 133 683.

      Decizia examinatorului: respinge în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009.


title: Cauza C-303/09: Acțiune introdusă la 30 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/11

         Acțiune introdusă la 30 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-303/09)
   2009/C 256/20
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și E. Righini, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin neluarea, în termenele stabilite, a tuturor măsurilor necesare pentru desființarea schemei de ajutoare care a fost declarată ilegală și incompatibilă cu piața comună prin Decizia 2005/315/CE a Comisiei din 20 octombrie 2004 referitoare la prelungirea Legii Tremonti-bis în favoarea localităților grav afectate de calamități naturale în 2002 [notificată la 22 octombrie 2004 cu numărul C(2004) 3893 (JO L 100, 20.4.2005, p. 46)] și pentru recuperarea de la beneficiari a ajutoarelor acordate în temeiul acestei scheme, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 5 și 6 din această decizie și al Tratatului CE;

               —

               obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul în care Italia ar fi trebuit să desființeze schema și să recupereze ajutoarele plătite ilegal a expirat la două luni după notificarea deciziei. După mai mult de patru ani, autoritățile italiene mai trebuie să recupereze peste 25 % din ajutoarele alocate pentru care a fost trimisă o somație de plată și încă trebuie să comunice Comisiei suma totală a ajutoarelor plătite unor beneficiari care încă de la început nu aveau dreptul să beneficieze de schema de ajutor.


title: Cauza T-132/13: Ordonanța Tribunalului din 28 aprilie 2014 – Deweerdt și alții/Curtea de Conturi

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/38

         Ordonanța Tribunalului din 28 aprilie 2014 – Deweerdt și alții/Curtea de Conturi
   (Cauza T-132/13) (1)

   2014/C 194/52
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 123, 27.4.2013.


title: Cauza T-634/13: Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Arctic Paper Mochenwangen/Comisia („Mediu – Directiva 2003/87/CE – Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră – Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 – Decizia 2011/278/UE – Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania – Clauză privind situații extreme – Libertatea de a desfășura o activitate comercială – Dreptul de proprietate – Proporționalitate”)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/49

      Hotărârea Tribunalului din 26 septembrie 2014 – Arctic Paper Mochenwangen/Comisia
      (Cauza T-634/13) (1)

      ((„Mediu - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Norme tranzitorii privind alocarea armonizată a cotelor de emisie cu titlu gratuit începând cu anul 2013 - Decizia 2011/278/UE - Măsuri naționale de punere în aplicare prezentate de Germania - Clauză privind situații extreme - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Dreptul de proprietate - Proporționalitate”))
      (2014/C 395/62)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Arctic Paper Mochenwangen GmbH (Wolpertswende, Germania) (reprezentant: S. Kobes, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White, C. Hermes și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere de anulare a articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2013/448/UE a Comisiei din 5 septembrie 2013 privind măsurile naționale de punere în aplicare pentru alocarea tranzitorie cu titlu gratuit a cotelor de emisii de gaze cu efect de seră în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 240, p. 27), în măsura în care prin acesta sunt respinse includerea instalației cu identificatorul DE000000000000563 în lista de instalații prevăzută la articolul 11 alineatul (1) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32), precum și cantitățile anuale preliminare corespunzătoare de cote de emisii alocate cu titlu gratuit acestei instalații

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Arctic Paper Mochenwangen GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza C-53/07: Acțiune introdusă la data de 6 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               24.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/11

         Acțiune introdusă la data de 6 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-53/07)
   (2007/C 69/25)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Patakia și C. Zadra)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, neadoptând sau, în orice caz, necomunicând Comisiei actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/104/CE (1) a Comisiei din 14 octombrie 2004 de adaptare la progresul tehnic a Directivei 72/245/CEE a Consiliului privind paraziții radioelectrici (compatibilitatea electromagnetică) ai vehiculelor și de modificare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motive și argumente principale
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/104/CE în dreptul intern a expirat la data de 31 decembrie 2005.

      (1)  JO L 337, 13.11.2004, p. 13.


title: Cauza C-422/16: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 14 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Trier – Germania) – Verband Sozialer Wettbewerb eV/TofuTown.com GmbH [Trimitere preliminară — Organizarea comună a piețelor produselor agricole — Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 — Articolul 78 și anexa VII partea III — Decizia 2010/791/UE — Definiții, denumiri și denumiri comerciale — „Lapte” și „produse lactate” — Denumiri utilizate pentru promovarea și comercializarea unor alimente pur vegetale]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/18

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 14 iunie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Landgericht Trier – Germania) – Verband Sozialer Wettbewerb eV/TofuTown.com GmbH
   (Cauza C-422/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Organizarea comună a piețelor produselor agricole - Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 - Articolul 78 și anexa VII partea III - Decizia 2010/791/UE - Definiții, denumiri și denumiri comerciale - „Lapte” și „produse lactate” - Denumiri utilizate pentru promovarea și comercializarea unor alimente pur vegetale])
   (2017/C 277/24)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Trier

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Verband Sozialer Wettbewerb eV

      Pârât: TofuTown.com GmbH

      Dispozitivul

   Articolul 78 alineatul (2) și anexa VII partea III din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului trebuie interpretate în sensul că se opun ca denumirea „lapte” și denumirile pe care acest regulament le rezervă numai produselor lactate să fie utilizate pentru a desemna, în cadrul comercializării sau al publicității, un produs pur vegetal, iar aceasta chiar dacă respectivele denumiri sunt completate cu mențiuni explicative sau descriptive care indică originea vegetală a produsului în discuție, cu excepția cazului în care acest produs este inclus în anexa I la Decizia 2010/791/UE a Comisiei din 20 decembrie 2010 de stabilire a listei produselor menționate în anexa XII punctul III.1 al doilea paragraf la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului.

      (1)  JO C 350, 26.9.2016.


title: Cauza F-1/07: Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2007 — Chassagne/Comisie

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/49

         Acțiune introdusă la 3 ianuarie 2007 — Chassagne/Comisie
   (Cauza F-1/07)
   (2007/C 42/86)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Olivier Chassagne (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: Y. Minatchy, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei Comisiei din data de 17 noiembrie 2006, care stabilește lista agenților promovați și a măsurilor ce decurg din aceasta pentru reclamant;

               —

               pronunțarea oricărei măsuri necesare pentru salvgardarea drepturilor și intereselor reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei la plata de daune-interese în cuantum de 160 184 euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul contestă decizia Comisiei de a nu înscrie numele său pe lista funcționarilor promovați în cadrul exercițiului de promovare 2006, pentru motivul că nu a putut obține, pentru acest exercițiu, nici raport de notare — procedura de evaluare care îl privea fiind încă în derulare la data deciziei în litigiu — nici notă de merit.
   Acțiunea este motivată în principal prin faptul că autoritatea învestită cu putere de numire (AÎPN) l-ar fi exclus pe reclamant din cadrul exercițiului de notare și de promovare 2006, aducând astfel o întârziere prejudiciabilă evoluției carierei sale.
   Reclamantul apreciază că decizia atacată: i) încalcă mai multe principii generale ale dreptului comunitar, dintre care, în special, protecția dreptului la apărare, obligația de a motiva, interzicerea erorii vădite de apreciere, protecția încrederii legitime, securitatea juridică și egalitatea de tratament; ii) ignoră mai multe dispoziții ale dreptului comunitar, în special articolele 43 și 45 din statut și dispozițiile generale de aplicare, pe care Comisia le-a stabilit pentru implementarea acestora.


title: Cauza F-87/12: Acțiune introdusă la 10 august 2012 — ZZ/Comisia

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/19

         Acțiune introdusă la 10 august 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-87/12)
   2012/C 319/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal și S. Orlandi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei de a limita perioada de prelungire a contractului reclamantului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 18 noiembrie 2011, în măsura în care prin aceasta se limitează durata prelungirii contractului de agent temporar al reclamantului la 31 martie 2012;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei provizorii de 1 euro pentru prejudiciul suferit de reclamant;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-306/16: Hotărârea Tribunalului din 5 iulie 2017 – Gamet/EUIPO – „Metal-Bud II” Robert Gubała (Clanță) [„Desen sau model comunitar — Procedură de nulitate — Desen sau model comunitar înregistrat reprezentând o clanță — Desen sau model anterior — Motiv de nulitate — Lipsa caracterului individual — Gradul de libertate a creatorului — Lipsa unei impresii globale diferite — Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 — Probe prezentate în susținerea opoziției după expirarea termenului stabilit — Prezentarea unor probe pentru prima dată în fața camerei de recurs — Puterea de apreciere a camerei de recurs — Articolul 63 din Regulamentul nr. 6/2002”]

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/40

         Hotărârea Tribunalului din 5 iulie 2017 – Gamet/EUIPO – „Metal-Bud II” Robert Gubała (Clanță)
   (Cauza T-306/16) (1)

   ([„Desen sau model comunitar - Procedură de nulitate - Desen sau model comunitar înregistrat reprezentând o clanță - Desen sau model anterior - Motiv de nulitate - Lipsa caracterului individual - Gradul de libertate a creatorului - Lipsa unei impresii globale diferite - Articolul 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002 - Probe prezentate în susținerea opoziției după expirarea termenului stabilit - Prezentarea unor probe pentru prima dată în fața camerei de recurs - Puterea de apreciere a camerei de recurs - Articolul 63 din Regulamentul nr. 6/2002”])
   (2017/C 277/59)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Gamet S.A. (Toruń, Polonia) (reprezentant: A. Rolbiecka, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Firma produkcyjno-handlowa „Metal-Bud II” Robert Gubała (Świątniki Górne, Polonia) (reprezentant: M. Mikosza, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a treia de recurs a EUIPO din 17 martie 2016 (cauza R 2040/2014-3) privind o procedură de nulitate între Firma produkcyjno-handlowa „Metal-Bud II” Robert Gubała și Gamet

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Gamet SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 296, 16.8.2016.


title: Cauza F-100/07: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2007 — Tsirimiagos/Comitetul Regiunilor Uniunii Europene

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/73

         Acțiune introdusă la 1 octombrie 2007 — Tsirimiagos/Comitetul Regiunilor Uniunii Europene
   (Cauza F-100/07)
   (2007/C 269/133)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Kyriakos Tsirimiagos (Kraainem, Belgia) (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)

      Pârât: Comitetul Regiunilor Uniunii Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 21 noiembrie 2006 a directorului administrației CR de recuperare a sumelor care i-au fost plătite reclamantului cu titlu de coeficient corector al părții din remunerația sa transferată în Franța între aprilie 2004 și mai 2005 pentru suma de 2 120,16 euro,

               —

               anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 21 iunie 2007 de respingere a reclamației sale administrative din 21 februarie 2007 împotriva deciziei din 21 noiembrie 2006, în măsura în care aceasta confirmă recuperarea pentru suma de 2 038,61 euro,

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor la restituirea către reclamant a sumei de 2 038,61 euro reținută din remunerația sa, majorată cu dobânzi de întârziere cu rata de 8 % pe an de la 1 decembrie 2006, data recuperării, și până la plata integrală,

               —

               obligarea Comitetului Regiunilor Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă motive foarte similare celor invocate în cauza F-59/07 (1).

      (1)  JO C 199, 25.8.2007, p. 51.


title: Cauza T-511/11: Acțiune introdusă la 26 septembrie 2011 — Franța/Comisia

text:
               19.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 340/31

         Acțiune introdusă la 26 septembrie 2011 — Franța/Comisia
   (Cauza T-511/11)
   2011/C 340/62
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues, J. Gstalter și J. Rossi, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin cererea introductivă, reclamanta solicită Tribunalului anularea Deciziei nr. C(2011) 4973 final a Comisiei Europene din 13 iulie 2011 privind ajutorul de stat nr. C 46/2003 referitor la cotizațiile în favoarea Association nationale interprofessionnelle du bétail et des viandes (Interbev). Comisia a considerat că respectivele cotizații voluntare devenite obligatorii, colectate de Interbev, constituie un ajutor de stat compatibil cu piața internă.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive, dintre care primul este în esență identic sau similar cu cel invocat în cauza T-478/11, Franța/Comisia.
   Al doilea motiv se întemeiază pe o încălcare de către Comisie a obligației sale de a respecta un termen rezonabil în desfășurarea procedurii administrative.


title: Cauza T-182/16: Ordonanța Tribunalului din 26 iunie 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DUO) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MASTER DUO — Marca națională figurativă anterioară MASTERS COLORS PARIS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Acțiune vădit nefondată — Articolul 126 din Regulamentul de procedură”]

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/19

         Ordonanța Tribunalului din 26 iunie 2017 – L’Oréal/EUIPO – Guinot (MASTER DUO)
   (Cauza T-182/16) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MASTER DUO - Marca națională figurativă anterioară MASTERS COLORS PARIS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Acțiune vădit nefondată - Articolul 126 din Regulamentul de procedură”])
   (2017/C 269/27)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: L’Oréal (Paris, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și P. Péters, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Hanf, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: Guinot (Paris) (reprezentant: A. Sion, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 februarie 2016 (cauza R 2916/2014-5) privind o procedură de opoziție între Guinot și L’Oréal

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă L’Oréal la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 222, 20.6.2016.


title: Cauza F-44/09: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2010 — Knöll/Oficiul European de Poliție (Europol) (Funcție publică — Personal al Europol — Neînnoirea contractului — Contract cu durată nedeterminată — Articolul 6 din Statutul personalului Europol — Principiul respectării dreptului la apărare)

text:
               23.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/72

      Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 29 iunie 2010 — Knöll/Oficiul European de Poliție (Europol)
      (Cauza F-44/09) (1)

      (Funcție publică - Personal al Europol - Neînnoirea contractului - Contract cu durată nedeterminată - Articolul 6 din Statutul personalului Europol - Principiul respectării dreptului la apărare)
      (2010/C 288/134)
      Limba de procedură: olandeza

         Părțile

         Reclamantă: Brigitte Knöll (Hochheim am Main, Germania) (reprezentanți: reprezentată inițial de P. de Casparis, avocat, ulterior de W. J. Dammingh și de N. D. Dane, avocați)

         Pârât: Oficiul European de Poliție (Europol) (reprezentanți: D. Neumann și D. El Khoury, agenți, asistați de B. Wägenbaur și R. Van der Hout, avocați)

         Obiectul

      Anularea Deciziei din 12 iunie 2008 prin care reclamanta a fost informată cu privire la imposibilitatea de a i se oferi un post permanent, precum și a Deciziei din 7 ianuarie 2009 de respingere a reclamației introduse împotriva primei decizii

         Dispozitivul

                  1.

                  Anulează Decizia din 12 iunie 2008 prin care Oficiul European de Poliție (Europol) a refuzat să acorde un contract cu durată nedeterminată doamnei Knöll.

                  2.

                  Obligă Europol la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 180, 1.8.2009, p. 64.


               20.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/13

         Cerere pentru un aviz consultativ al Curții de Justiție a AELS, înaintată de Hæstiréttur Íslands la data de 14 noiembrie 2013 în cauza Islanda/Atli Gunnarsson
   (Cauza E-26/13)
   2014/C 81/12
   Prin scrisoarea din 14 noiembrie 2013, Hæstiréttur Íslands (Curtea Supremă din Islanda) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS, înregistrată la grefa Curții de Justiție la data de 15 noiembrie 2013, pentru obținerea unui aviz consultativ în cauza Islanda/Atli Gunnarsson, cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Este compatibilă cu articolul 28 din Acordul privind SEE și/sau cu articolul 7 din Directiva 2004/38/CE situația în care un stat (A), care este parte la Acordul privind SEE, nu oferă soților posibilitatea de a-și cumula creditele fiscale în cadrul evaluării impozitului pe venit, atunci când ambii soți se mută din statul (A) și se instalează în alt stat (B) din Spațiul Economic European și unul dintre ei primește pensie de la statul (A), iar celălalt nu are niciun venit, în timp ce situația fiscală a cuplului respectiv ar fi diferită dacă amândoi ar locui în statul (A), la care se adaugă faptul că ar avea dreptul să își cumuleze creditele fiscale individuale?

               2.

               Atunci când se răspunde la întrebarea 1, este important faptul că Acordul privind Spațiul Economic European nu conține nicio dispoziție corespunzătoare articolului 21 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene?


title: Cauza T-166/11: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2011 — Häfele/OAPI (Infront) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Infront — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/26

         Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2011 — Häfele/OAPI (Infront)
   (Cauza T-166/11) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Infront - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 32/53
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Häfele GmbH & Co. KG (Nagold, Germania) (reprezentanți: M. Eck și J. Dönch, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial R. Manea, ulterior A. Pohlmann, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 17 ianuarie 2011 (cauza R 1711/2010-1), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Infront ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Häfele GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauzele conexate C-259/10 și C-260/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 noiembrie 2011 [cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) și de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) — Regatul Unit] — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC [Fiscalitate — A șasea directivă TVA — Scutiri — Articolul 13 secțiunea B litera (f) — Pariuri, loterii și alte jocuri de noroc — Principiul neutralității fiscale — Bingo mecanizat cu câștiguri plătite în numerar ( „mechanised cash bingo” ) — Jocuri de tip slot-machine — Practică administrativă diferită de dispozițiile legislative — Argument în apărare întemeiat pe diligența necesară ( „due diligence” )]

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/9

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 noiembrie 2011 [cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) și de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) — Regatul Unit] — Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs/The Rank Group PLC
      (Cauzele conexate C-259/10 și C-260/10) (1)

      (Fiscalitate - A șasea directivă TVA - Scutiri - Articolul 13 secțiunea B litera (f) - Pariuri, loterii și alte jocuri de noroc - Principiul neutralității fiscale - Bingo mecanizat cu câștiguri plătite în numerar („mechanised cash bingo”) - Jocuri de tip slot-machine - Practică administrativă diferită de dispozițiile legislative - Argument în apărare întemeiat pe diligența necesară („due diligence”))
      (2012/C 25/14)
      Limba de procedură: engleza

         Instanțele de trimitere

      Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit)

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamanți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

         Pârâtă: The Rank Group PLC

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Interpretarea articolului 13 secțiunea B litera (f) din Directiva 77/388/CEE din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Scutirea pariurilor, a loteriilor și a altor jocuri de noroc — Bingo mecanizat cu câștiguri plătite în numerar („mechanised cash bingo”) — Legislație națională care prevede o diferență de tratament în privința TVA-ului între prestații și servicii identice din punctul de vedere al consumatorului sau care îndeplinesc aceleași nevoi ale consumatorului — Diferență de tratament în funcție de cuantumul mizei și al premiului — Încălcarea principiului neutralității fiscale

         Dispozitivul

                  1.

                  Principiul neutralității fiscale trebuie să fie interpretat în sensul că o diferență de tratament cu privire la taxa pe valoarea adăugată între două prestări de servicii identice sau similare din punctul de vedere al consumatorului și care îndeplinesc aceleași nevoi ale acestuia este suficientă pentru a stabili o încălcare a acestui principiu. O astfel de încălcare nu necesită, așadar, stabilirea, în plus, a existenței efective a concurenței între serviciile în cauză sau a unei denaturări a concurenței din cauza diferenței de tratament menționate.

                  2.

                  În prezența unei diferențe de tratament între două jocuri de noroc în ceea ce privește acordarea unei scutiri de taxa pe valoarea adăugată în temeiul articolului 13 secțiunea B litera (f) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, principiul neutralității fiscale trebuie interpretat în sensul că nu se impune luarea în considerare a faptului că aceste două jocuri se încadrează în categorii de licențe diferite și sunt supuse unor regimuri juridice diferite în materie de control și de reglementare.

                  3.

                  Pentru a aprecia, conform principiului neutralității fiscale, dacă două variante de jocuri de tip slot-machine sunt similare și atrag același tratament din punctul de vedere al taxei pe valoarea adăugată, trebuie să se verifice dacă utilizarea respectivelor variante este comparabilă din punctul de vedere al consumatorului mediu și dacă răspunde acelorași nevoi ale acestuia, elementele susceptibile să fie luate în considerare în această privință fiind în special limitele minime și maxime ale mizelor și ale câștigurilor, precum și șansele de câștig.

                  4.

                  Principiul neutralității fiscale trebuie să fie interpretat în sensul că o persoană impozabilă nu poate solicita rambursarea taxei pe valoarea adăugată plătite pentru anumite prestări de servicii invocând o încălcare a acestui principiu, atunci când autoritățile fiscale ale statului membru în cauză au tratat, în practică, prestări de servicii similare drept prestări scutite, deși acestea nu sunt scutite de taxa pe valoarea adăugată în temeiul reglementării naționale relevante.

                  5.

                  Principiul neutralității fiscale trebuie să fie interpretat în sensul că un stat membru care a utilizat puterea de apreciere conferită de articolul 13 secțiunea B litera (f) din A șasea directivă 77/388 și a scutit de taxa pe valoarea adăugată punerea la dispoziție a oricăror mijloace pentru a juca jocuri de noroc, cu excluderea de la această scutire a unei categorii de aparate care îndeplinesc anumite criterii, nu poate opune unei cereri de rambursare a taxei pe valoarea adăugată întemeiate pe încălcarea acestui principiu faptul că reacționase cu diligența necesară la dezvoltarea unui nou tip de aparat care nu îndeplinește aceste criterii.

         (1)  JO C 209, 31.7.2010.


title: Cauza T-302/17: Acțiune introdusă la 18 mai 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (6000)

text:
               17.7.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 231/45

         Acțiune introdusă la 18 mai 2017 – Sata/EUIPO – Zhejiang Rongpeng Air Tools (6000)
   (Cauza T-302/17)
   (2017/C 231/57)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Germania) (reprezentant: M.-C. Simon, Rechtsanwältin)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, China)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: semnul „6000” – marca Uniunii Europene nr. 13 112 545

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 8/3/2017 în cauza R 656/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în cazul în care cealaltă parte intervine în proces, obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea principiilor egalităţii de tratament şi bunei administrări.


title: Cauza T-233/16 P: Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2017 – Ruiz Molina/EUIPO [„Recurs — Funcție publică — Agenți temporari — Contract pe perioadă determinată însoțit de o clauză de reziliere în ipoteza în care numele agentului nu este înscris în lista de rezervă a următorului concurs general — Rezilierea contractului în temeiul clauzei de reziliere — Recalificarea unui contract pe perioadă determinată drept un contract pe perioadă nedeterminată — Autoritate de lucru judecat — Clauza 5 alineatul (1) din Acordul-cadru încheiat de CES, UNICE și CEEP cu privire la munca pe perioadă determinată — Obligația de motivare”]

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/15

         Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2017 – Ruiz Molina/EUIPO
   (Cauza T-233/16 P) (1)

   ([„Recurs - Funcție publică - Agenți temporari - Contract pe perioadă determinată însoțit de o clauză de reziliere în ipoteza în care numele agentului nu este înscris în lista de rezervă a următorului concurs general - Rezilierea contractului în temeiul clauzei de reziliere - Recalificarea unui contract pe perioadă determinată drept un contract pe perioadă nedeterminată - Autoritate de lucru judecat - Clauza 5 alineatul (1) din Acordul-cadru încheiat de CES, UNICE și CEEP cu privire la munca pe perioadă determinată - Obligația de motivare”])
   (2017/C 269/20)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: José Luis Ruiz Molina (San Juan de Alicante, Spania) (reprezentanți: N. Lhoëst și S. Michiels, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Lukošiūtė, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a treia) din 2 martie 2016, Ruiz Molina/OAPI (F-60/15, EU:F:2016:28), prin care se solicită anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Domnul José Luis Ruiz Molina suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) în prezenta procedură.

      (1)  JO C 243, 4.7.2016.


title: Cauza C-392/12: Ordonanța președintelui Curții din 20 martie 2013 — Fruit of the Loom, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Blueshore Management SA

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/58

         Ordonanța președintelui Curții din 20 martie 2013 — Fruit of the Loom, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Blueshore Management SA
   (Cauza C-392/12) (1)

   2013/C 225/119
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 355, 17.11.2012.


title: Cauza T-620/13: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2013 — Marchi Industriale/ECHA

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/36

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2013 — Marchi Industriale/ECHA
   (Cauza T-620/13)
   2014/C 24/68
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Marchi Industriale SpA (Florența, Italia) (reprezentanți: M. Baldassarri și F. Donati, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului anularea și, prin urmare, declararea nulității Deciziei nr. SME/2013/3747 adoptate de ECHA, astfel încât să lipsească decizia menționată de toate efectele, inclusiv anularea facturilor emise pentru recuperarea taxelor mai importante și pentru sancțiunile pretins datorate.

      Motivele și principalele argumente

   Prezenta acțiune este îndreptată împotriva deciziei Agenției Europene pentru Produse Chimice, care a considerat că reclamanta nu îndeplinește condițiile pentru a fi considerată întreprindere mică sau mijlocie, în sensul Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3), refuzându-i beneficiile prevăzute în aceasta și prevăzând plata taxelor și a impozitelor datorate.
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe o lipsă absolută de motivare, în măsura în care, în pofida observațiilor detaliate și documentate formulate de reclamantă pentru a contesta criteriile de calcul utilizate pentru determinarea dimensiunilor întreprinderii, pârâta nu ar fi luat deloc în considerare argumentele expuse

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe evaluarea eronată a datelor privind societatea Essemar SpA, care aparține Marchi Industriale

                           —

                           În această privință, se subliniază că, contrar celor afirmate de pârâtă, Esseco Group srl. nu are niciun raport, nici chiar indirect, cu reclamanta și, că, în orice caz, nu poate fi considerată o „întreprindere parteneră”. Deși Esseco Group deține o participație în capitalul social al Essemar egală cu 50,0005 %, restul capitalului social al Essemar, egal cu 49,9995 % este, în schimb, deținut de reclamantă. Cu toate acestea, Esseco Group, deși deține în mod formal majoritatea capitalului social al Essemar, nu ar avea majoritatea drepturilor de vot în societatea menționată. Așadar, între Esseco Group și reclamantă nu ar exista raportul special prevăzut la articolul 3 alineatul (2) din anexa la Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (JO L 124, pag. 36).


title: Cauza C-600/12: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/11

         Acțiune introdusă la 21 decembrie 2012 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-600/12)
   2013/C 63/19
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia și D. Düsterhaus, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Declararea faptului că, prin menținerea în funcțiune a unui depozit de deșeuri cu deficiențe de funcționare și saturat (situat în Zacinto, în regiunea Kalamaki, în localitatea Griparaiika) care nu respectă condițiile și cerințele prevăzute de reglementările Uniunii Europene în domeniul protecției mediului, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 și articolului 36 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE (1) privind deșeurile, precum și al articolelor 8 și 9, al articolului 11 alineatul (1) litera (a) și al articolelor 12 și 14 din Directiva 99/31/CE (2) privind depozitele de deșeuri. De asemenea, prin reînnoirea autorizației de funcționare a depozitului de deșeuri fără aplicarea procedurii prevăzute la articolul 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE (3) a Consiliului din 21 mai 1992, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestui articol;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               —

               Autoritățile elene au tolerat rămânerea în funcțiune a unui depozit de deșeuri care este deja mai mult decât saturat și nu au adoptat măsurile necesare pentru a asigura creșterea impusă a capacității depozitului de deșeuri (sau o altă soluționare a problemei) până la 31 decembrie 2015 (scadența parametrilor de mediu reînnoiți) sau până când intră în funcțiune noul depozit de deșeuri din Zacinto.

               —

               Autoritățile elene nu au adoptat toate prevederile corective necesare pentru soluționarea unui număr relevant de probleme identificate de diverse procese-verbale de inspecție (25 octombrie 2011, 26 ianuarie 2010, 26 octombrie 2009, 11 mai 2009, 6 februarie 2009, 26 august 2008, 13 aprilie 2007, 8 decembrie 2005, 7 ianuarie 2005 și 14 decembrie 1999) și au acceptat ca un astfel de depozit de deșeuri să continue să funcționeze, în pofida problemelor existente.

               —

               Autoritățile elene nu au elaborat și nu au aprobat încă planul necesar de amenajare a depozitului de deșeuri din Zacinto și nu au prezentat nici cererea de reînnoire a autorizației de funcționare a depozitului de stocare a deșeurilor în care să fie cuprins un plan de evaluare a eventualelor riscuri.

               —

               Rezultă că nu s-au conformat obligațiilor care decurg din articolul 13 și din articolul 36 alineatul (1) din Directiva 2008/98/CE privind deșeurile și din articolele 8 și 9, din articolul 11 alineatul (1) litera (a) și din articolele 12 și 14 din Directiva 99/31/CE privind depozitele de deșeuri.

               —

               În plus, autoritățile elene, prin Decretul interministerial din 8 iunie 2011, au prelungit valabilitatea în timp a parametrilor de mediu (care constituie temeiul autorizației de funcționare) ai depozitului de deșeuri până la 31 decembrie 2015, fără a efectua o evaluare corespunzătoare a efectelor, astfel cum impune articolul 6 alineatul (3) din Directiva 92/43/CEE.

      (1)  JO L 312, p. 3.

      (2)  JO L 182, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 5, p. 94.

      (3)  JO L 206, p. 7, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 109.


title: Cauza C-168/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 21 aprilie 2008 — Laszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, căsătorită Hadadi (Hadady)

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 158/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 21 aprilie 2008 — Laszlo Hadadi (Hadady)/Csilla Marta Mesko, căsătorită Hadadi (Hadady)
   (Cauza C-168/08)
   (2008/C 158/20)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Cour de cassation
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Laszlo Hadadi (Hadady)

      Pârâtă: Csilla Marta Mesko, căsătorită Hadadi (Hadady)
   Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 3 alineatul (1) litera (b) din [Regulamentul (CE) nr. 2201/2003] (1) trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care soții au atât cetățenia statului instanței sesizate cu soluționarea cauzei cât și cetățenia unui alt stat membru al Uniunii Europene, se acordă prioritate cetățeniei statului instanței sesizate?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, prevederea în cauză trebuie interpretată în sensul că stabilește, în cazul în care fiecare soț are dubla cetățenie a acelorași două state membre, cetățenia cea mai relevantă dintre cele două aflate în discuție?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ la întrebarea anterioară, trebuie să se considere că prevederea respectivă oferă soților o opțiune suplimentară, aceștia fiind în drept să sesizeze, la alegere, o instanță din oricare dintre cele două state ale căror cetățenii le dețin amândoi?

      (1)  Regulamentul (CE) 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 183).


title: Cauza T-484/10: Ordonanța Tribunalului din 20 iunie 2011 — Gas Natural Fenosa SDG/Comisia

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/36

         Ordonanța Tribunalului din 20 iunie 2011 — Gas Natural Fenosa SDG/Comisia
   (Cauza T-484/10) (1)

   2011/C 238/62
   Limba de procedură: spaniola
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza F-81/07: Acțiune introdusă la 6 august 2007 — Barbin/Parlamentul European

text:
               20.10.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/43

         Acțiune introdusă la 6 august 2007 — Barbin/Parlamentul European
   (Cauza F-81/07)
   (2007/C 247/71)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Florence Barbin (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: S. Orlandi, J.-N. Louis, A. Coolen și E. Marchal, avocats)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei Parlamentului de nepromovare a reclamantei în gradul AD 12 pentru exercițiului de promovare 2006;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta susține că, potrivit dispozițiilor interne ale Parlamentului care reglementează promovarea, durata medie în gradul AD 11 este de patru ani. Fiind încadrată în acest grad de la 1 aprilie 2001, reclamanta a atins nivelul de referință pentru a fi promovată în gradul AD 12 pentru exercițiul de promovare 2006. În plus, Comitetul pentru promovare a înscris numele său pe lista funcționarilor propuși pentru promovarea în gradul respectiv pentru exercițiul în cauză.
   În opinia reclamantei, autoritatea împuternicită să facă numiri nu a oferit nici un element care să justifice refuzul de promovare și astfel, a încălcat obligația de motivare. În plus, decizia atacată s-ar întemeia pe decizia care a făcut obiectul cauzei F-44/07 (1), de a acorda reclamantei doar un punct de merit. În sfârșit, reclamanta invocă încălcarea articolului 1d din Statutul funcționarilor Comunităților Europene.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007, p. 45.


title: Cauza T-266/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 februarie 2008 — Air One/Comisia Comunităților Europene

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/43

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 27 februarie 2008 — Air One/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-266/07) (1)

   (2008/C 107/73)

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-424/07: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Comunicații electronice — Directiva 2002/19/CE — Directiva 2002/21/CE — Directiva 2002/22/CE — Rețele și servicii — Reglementare națională — Piețe noi)

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/3

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 3 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Federală Germania
   (Cauza C-424/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Comunicații electronice - Directiva 2002/19/CE - Directiva 2002/21/CE - Directiva 2002/22/CE - Rețele și servicii - Reglementare națională - Piețe noi)
   2010/C 113/03
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braun și A. Nijenhuis, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma, agent, C. Koenig, profesor, S. Loetz, Rechtsanwalt)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Directiva 2002/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora (Directiva privind accesul) (JO L 108, p. 7), a articolelor 6, 7, a articolului 8 alineatul (1), a articolului 15 alineatul (3) și a articolului 16 din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (JO L 108, p. 33), precum și a articolului 17 alineatul (2) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51) — Definirea, analiza și reglementarea piețelor noi — Reglementare națională care definește în mod general „piețele noi” și stabilește condiții restrictive în ceea ce privește reglementarea acestora de către autoritatea națională de reglementare și aplicarea procedurii de consultare prevăzute de dreptul comunitar privind măsurile în vederea definirii și analizării acestor piețe

      Dispozitivul

               1.

               Prin adoptarea articolului 9a din Legea privind telecomunicațiile (Telekommunikationsgesetz) din 22 iunie 2004, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 alineatul (4) din Directiva 2002/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora (Directiva privind accesul), al articolelor 6 și 7, al articolului 8 alineatele (1) și (2), al articolului 15 alineatul (3) și al articolului 16 din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru), precum și al articolului 17 alineatul (2) din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal).

               2.

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-552/14 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 10 decembrie 2015 – Canon Europa NV/Comisia Europeană [Recurs — Uniunea vamală și Tariful vamal comun — Regulamentul (UE) nr. 861/2010 — Acțiune în anulare — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Act normativ care nu presupune măsuri de executare — Acordarea liberului de vamă pentru mărfuri și comunicarea cuantumului taxelor — Utilizarea unor proceduri simplificate sau a unor proceduri informatice]

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/4

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 10 decembrie 2015 – Canon Europa NV/Comisia Europeană
   (Cauza C-552/14 P) (1)

   ([Recurs - Uniunea vamală și Tariful vamal comun - Regulamentul (UE) nr. 861/2010 - Acțiune în anulare - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Act normativ care nu presupune măsuri de executare - Acordarea liberului de vamă pentru mărfuri și comunicarea cuantumului taxelor - Utilizarea unor proceduri simplificate sau a unor proceduri informatice])
   (2016/C 048/05)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Canon Europa NV (reprezentanți: P. De Baere, avocat, P. Muñiz, advogado)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentant: R. Lyal, agent)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Canon Europa NV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza T-65/09 P: Hotărârea Tribunalului din 27 octombrie 2010 — Reali/Comisia ( Recurs — Funcție publică — Agenți contractuali — Recrutare — Încadrare în grad — Experiență profesională — Diplomă — Echivalență )

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/40

         Hotărârea Tribunalului din 27 octombrie 2010 — Reali/Comisia
   (Cauza T-65/09 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Agenți contractuali - Recrutare - Încadrare în grad - Experiență profesională - Diplomă - Echivalență)
   2010/C 346/79
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Enzo Reali (Florența, Italia) (reprezentant: S. Pappas)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 11 decembrie 2008, Reali/Comisia (F-136/06, nepublicată încă în Repertoriu), prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Enzo Reali suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 102, 1.5.2009.


title: Cauza C-511/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Finanzamt Hildesheim/BLC Baumarkt GmbH & Co. KG [A șasea directivă TVA — Articolul 17 alineatul (5) al treilea paragraf — Dreptul la deducerea taxei achitate în amonte — Bunuri și servicii utilizate atât pentru operațiuni impozabile, cât și pentru operațiuni scutite — Închiriere a unui imobil în scopuri comerciale și rezidențiale — Criteriu de calcul al unei pro rata de deducere a TVA-ului]

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 8 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Finanzamt Hildesheim/BLC Baumarkt GmbH & Co. KG
   (Cauza C-511/10) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 17 alineatul (5) al treilea paragraf - Dreptul la deducerea taxei achitate în amonte - Bunuri și servicii utilizate atât pentru operațiuni impozabile, cât și pentru operațiuni scutite - Închiriere a unui imobil în scopuri comerciale și rezidențiale - Criteriu de calcul al unei pro rata de deducere a TVA-ului)
   2013/C 9/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Finanzamt Hildesheim

      Pârâtă: BLC Baumarkt GmbH & Co. KG

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 17 alineatul (5) al treilea paragraf din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Dreptul la deducerea taxei achitate în amonte — Bunuri și servicii utilizate atât pentru operațiuni impozabile, cât și pentru operațiuni scutite — Închiriere a unui imobil în scopuri comerciale și rezidențiale — Calculul pro ratei de deducere în funcție de cifra de afaceri afectată locatarilor comerciali — Reglementare națională care prevede calculul pro ratei în funcție de suprafața imobilului afectată acestor locatari.

      Dispozitivul

   Articolul 17 alineatul (5) al treilea paragraf din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că permite statelor membre să prevadă în principal, drept cheie de repartizare pentru a calcula pro rata de deducere a taxei pe valoarea adăugată achitate în amonte pentru construirea unei clădiri destinate unei utilizări mixte, o altă cheie de repartizare decât cea întemeiată pe cifra de afaceri, care figurează la articolul 19 alineatul 1 din această directivă, cu condiția ca metoda reținută să garanteze o stabilire mai exactă a unei pro rata de deducere menționate.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza C-599/12: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge – Belgia) – Jetair NV, BTW-eenheid BTWE Travel4you/FOD Financiën (TVA  — Regimul special pentru agențiile de turism  — Operațiuni efectuate în afara Uniunii Europene  — A șasea directivă 77/388/CEE  — Articolul 28 alineatul (3)  — Directiva 2006/112/CE  — Articolul 370  — Clauze de standstill  — Modificare a legislației naționale în termenul de transpunere)

text:
               5.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 135/10

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 13 martie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Brugge – Belgia) – Jetair NV, BTW-eenheid BTWE Travel4you/FOD Financiën
   (Cauza C-599/12) (1)

   ((TVA - Regimul special pentru agențiile de turism - Operațiuni efectuate în afara Uniunii Europene - A șasea directivă 77/388/CEE - Articolul 28 alineatul (3) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 370 - Clauze de standstill - Modificare a legislației naționale în termenul de transpunere))
   2014/C 135/11
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brugge

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Jetair NV, BTW-eenheid BTWE Travel4you

      Pârât: FOD Financiën

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară – Rechtbank van eerste aanleg te Brugge – Interpretarea articolelor 49 și 63 TFUE, a articolului 26 alineatul (3) și a articolului 28 alineatul (3) litera (a) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) – Interpretarea și validitatea articolelor 153, 309 și 370 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7) – Regim special pentru agențiile de turism – Prestări de servicii care presupun recurgerea la alte persoane impozabile pentru a efectua operațiuni în afara Uniunii – Inexistența unei scutiri – Principiile egalității, neutralității fiscale și proporționalității

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 28 alineatul (3) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare și articolul 370 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată nu se opun introducerii de către un stat membru înainte de 1 ianuarie 1978, în perioada de transpunere a celei de A șasea directive, a unei dispoziții care modifică legislația sa existentă prin supunerea la plata taxei pe valoarea adăugată a operațiunilor agențiilor de turism referitoare la călătorii efectuate în afara Uniunii Europene.

               2)

               Un stat membru nu încalcă articolul 309 din Directiva 2006/112 prin faptul că nu asimilează prestările de servicii ale agențiilor de turism unor activități de intermediere scutite în cazul în care aceste prestații se referă la călătorii efectuate în afara Uniunii Europene și prin faptul că supune prestațiile respective la plata taxei pe valoarea adăugată în cazul în care acesta supunea la plata TVA ului prestațiile respective la 1 ianuarie 1978.

               3)

               Articolul 370 din Directiva 2006/112 coroborat cu anexa X partea A punctul 4 din această directivă nu încalcă dreptul Uniunii prin faptul că acordă statelor membre posibilitatea de a continua să impoziteze prestările de servicii ale agențiilor de turism legate de călătoriile efectuate în afara Uniunii Europene.

               4)

               Un stat membru nu încalcă dreptul Uniunii, în special principiile egalității, proporționalității și neutralității fiscale, prin faptul că tratează agențiile de turism, în sensul articolului 26 alineatul (1) din A șasea directivă 77/388 și al articolului 306 din Directiva 2006/112, în mod diferit față de intermediari și prin faptul că prevede o normă, precum Decretul regal din 28 noiembrie 1999, potrivit căreia numai prestațiile agențiilor de turism, iar nu cele ale intermediarilor, sunt impozitate atunci când se referă la călătorii efectuate în afara Uniunii Europene.

      (1)  JO C 86, 23.3.2013.


title: Cauza T-486/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 aprilie 2008 — Michail/Comisia Comunităților Europene ( Funcție publică — Funcționari — Acțiune în anulare — Obligația de asistență — Hărțuire morală )

text:
               24.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 128/32

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 16 aprilie 2008 — Michail/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-486/04) (1)

   („Funcție publică - Funcționari - Acțiune în anulare - Obligația de asistență - Hărțuire morală’)
   (2008/C 128/68)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Christos Michail (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: C. Meïdanis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Berscheid și H. Tserepa-Lacombe, agenți, asistați inițial de V. Kasparian, ulterior de I. Antypas, avocats)
   Obiectul
   Cerere de anulare a deciziei implicite de respingere de către Comisie la 20 martie 2004 a unei cereri de asistență formulată de reclamant în temeiul articolului 24 din Statutul funcționarilor.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Domnul Christos Michail suportă jumătate din propriile cheltuieli.

               3)

               Comisia Comunităților Europene suportă, în afară de propriile cheltuieli, jumătate din cheltuielile efectuate de domnul Michail.

      (1)  JO C 57, 5.3.2005.


title: Cauza F-99/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 17 noiembrie 2009 — Di Prospero/Comisia (Funcție publică — Concurs general — Domeniul luptei antifraudă — Avize de concurs EPSO/AD/116/08 și EPSO/AD/117/08 — Imposibilitatea candidaților de a se înscrie simultan la mai multe concursuri — Respingerea candidaturii reclamantei la concursul EPSO/AD/117/08)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/76

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice din 17 noiembrie 2009 — Di Prospero/Comisia
   (Cauza F-99/08) (1)

   (Funcție publică - Concurs general - Domeniul luptei antifraudă - Avize de concurs EPSO/AD/116/08 și EPSO/AD/117/08 - Imposibilitatea candidaților de a se înscrie simultan la mai multe concursuri - Respingerea candidaturii reclamantei la concursul EPSO/AD/117/08)
   2010/C 24/141
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Rita Di Prospero (Uccle, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei EPSO de a nu admite candidatura reclamantei la concursul EPSO/AD/117/08.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Oficiului Comunităților Europene pentru Selecția Personalului (EPSO) de a nu permite doamnei Rita Di Prospero să candideze la concursul EPSO/AD/117/08.

               2.

               Comisia Comunităților Europene suportă totalitatea cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009 p. 54.


title: Cauza T-306/16: Acțiune introdusă la 13 iunie 2016 – Gamet/EUIPO – „Metal-Bud” Robert Gubała (Door handle)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/26

         Acțiune introdusă la 13 iunie 2016 – Gamet/EUIPO – „Metal-Bud” Robert Gubała (Door handle)
   (Cauza T-306/16)
   (2016/C 296/35)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Gamet S.A. (Toruń, Polonia) (reprezentant: A. Rolbiecka, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Firma produkcyjno-handlowa „Metal-Bud” Robert Gubała (Świątniki Górne, Polonia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul desenului în litigiu: reclamanta

      Desenul în litigiu: desenul comunitar „Door handle”– desenul comunitar nr. 2 208 066-0001

      Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 17/03/2016 în cauza R 2040/2014-3

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate a Camerei a treia de recurs a EUIPO din 17 martie 2016 în cauza R 2040/2014-3 privind o procedură pentru declararea nevalidității modelului comunitar înregistrat 002208066-0001;

               —

               obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 63 alineatul (2) din Regulamentul nr. 6/2002 prin admiterea unor probe prezentate tardiv, și anume o declarație a reprezentantului întreprinderii Klamex, făcând abstracție de faptul că probele prezentate conțineau informații cu totul noi pentru procedură, neconfirmate de probe prezentate în fața diviziei de anulare;

               —

               încălcarea articolului 63 alineatul (1) din Regulamentul nr. 6/2002 prin faptul că s-a constatat în mod incorect și arbitrar că probele prezentate de cealaltă parte au confirmat faptul că nu existau diferențe materiale între modelul comunitar înregistrat și modelul clanței „DORA” în ceea ce privește:

                           —

                           forma și proporțiile axului;

                           —

                           proporțiile axului și ale mânerului;

                           —

                           adâncimea mânerului;

                           —

                           gradul de înclinare al mânerului

                           —

                           aspectul rotunjit al muchiilor clanței.

               —

               încălcarea articolului 4 și a articolului 6 alineatul (2) din Regulamentul nr. 6/2002 coroborate cu articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 6/2002 prin faptul că s-a evaluat în mod incorect gradul de libertate în proiectarea clanțelor, reținând că gradul de libertate la proiectantului în proiectarea clanțelor era aproape nelimitat și a rezultat din faptul că camera de recurs nu a luat în considerare caracteristicile de care un proiectant ar fi trebuit să țină seama la proiectarea clanței;

               —

               încălcarea articolelor 4 și 6 din Regulamentul nr. 6/2002 prin faptul că s-a constatat în mod incorect că modelul comunitar înregistrat nu produce asupra utilizatorului informat o impresie generală diferită de impresia produsă de clanța „DORA”.


title: Cauza F-96/08: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2008 — Cerafogli/BCE

text:
               21.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 44/75

         Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2008 — Cerafogli/BCE
   (Cauza F-96/08)
   (2009/C 44/135)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt, Germania) (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocats)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei BCE de a nu acorda reclamantei beneficiul unei promovări ad personam și obligarea pârâtei la plata unei sume în scopul de a repara prejudiciul moral suferit de reclamantă.
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei de a nu acorda reclamantei beneficiul unei promovări ad personam, comunicate în data de 11 martie 2008;

               —

               în consecință, (i) anularea tuturor deciziilor care rezultă din Decizia de a nu promova reclamanta din 11 martie 2008, ceea ce include în special fișele de plată a reclamantei începând cu luna martie din anul 2008 și (ii) obligarea pârâtei la plata unei sume de 10 000 de euro, stabilită ex aequo et bono, în scopul de a repara prejudiciul moral suferit de reclamantă;

               —

               presupunând că executarea unei hotărâri de anulare ar prezenta dificultăți importante, plata unei sume de 78 000 de euro sau, cel puțin, a jumătate din această sumă în scopul de a acoperi prejudiciul suferit de reclamantă;

               —

               obligarea Băncii Centrale Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-343/15: Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 30 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/19

         Ordonanța președintelui Camerei a patra a Curții din 30 mai 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – J. Klinkenberg/Minister van Infrastructuur en Milieu
   (Cauza C-343/15) (1)

   (2016/C 326/32)
   Limba de procedură: neerlandeza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 311, 21.9.2015.


title: Cauza T-181/17: Acțiune introdusă la 18 august 2017 – PC/EASO

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/13

         Acțiune introdusă la 18 august 2017 – PC/EASO
   (Cauza T-181/17)
   (2017/C 357/18)
   Limba de procedură: finlandeza

      Părțile

      Reclamantă: PC (reprezentant: L. Railas, avocat)

      Pârât: Biroul European de Sprijin pentru Azil (EASO)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Obligarea EASO la anularea și distrugerea documentului anonim care aduce atingere demnității umane cuprins în decizia motivată din 15 iunie 2016 și la adoptarea unei noi decizii în legătură cu Decizia EASO/ED/2015/358, postdatată și pe care se întemeiază Decizia de concediere EASO/HR/2015/607, a cărei anulare se solicită în cadrul cauzei T-610/16;

               —

               obligarea EASO la suprimarea diferitor dosare personale ale reclamantei și, în conformitate cu articolul 26 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene, la păstrarea unui singur dosar în privința reclamantei, ale cărui acte să fie conforme cu statutul, și la retragerea din dosarul personal al reclamantei a documentelor manuscrise nepertinente care nu sunt identificate cu certitudine;

               —

               obligarea EASO la investigarea originii documentului EASO/ED/2015/358, precum și obligarea consiliului de administrație al EASO, în conformitate cu articolul 29 [alineatul (1)] litera (b) și cu articolul 31 alineatul (6) din Regulamentul nr. 439/2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil, să adopte măsuri împotriva deficiențelor din administrarea EASO și să o despăgubească pe reclamantă cu 30 000 de euro pentru încălcarea articolului 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene constând în adoptarea de către EASO a unei măsuri individuale cauzatoare de prejudicii;

               —

               obligarea EASO la investigarea hărțuirii morale a reclamantei la locul de muncă și obligarea EASO și a consiliului de administrație al acestuia să adopte măsuri împotriva responsabilului hărțuirii morale la locul de muncă, precum și obligarea EASO la despăgubirea reclamantei cu 30 000 de euro pentru această greșeală de serviciu de lungă durată;

               —

               obligarea EASO la investigarea divulgării de înscrisuri confidențiale referitoare la reclamantă către terți neautorizați și obligarea EASO și a consiliului de administrație al acestuia să adopte măsuri împotriva responsabilului de divulgarea acestor înscrisuri, precum și obligarea EASO la despăgubirea reclamantei cu 20 000 de euro pentru această greșeală de serviciu;

               —

               obligarea EASO la investigarea încălcării Protocolului privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene și obligarea EASO și a consiliului de administrație al acestuia să adopte măsuri împotriva responsabilului de încălcarea respectivă, precum și obligarea EASO la despăgubirea reclamantei cu 20 000 de euro pentru această greșeală de serviciu;

               —

               obligarea EASO la reintegrarea reclamantei în raporturi de muncă cu o durată neîntreruptă de cinci ani și, cu titlu de despăgubire, obligarea EASO la plata către reclamantă a salariului, a indemnizațiilor și a contribuțiilor la pensie ale angajatorului, corespunzătoare postului său pentru perioada în care nu și-a exercitat funcția, până la reintegrare;

               —

               cu titlu subsidiar, dacă EASO nu poate reintegra reclamanta în postul său, obligarea EASO să îi plătească reclamantei, cu titlu de despăgubire, salariul, indemnizația și contribuțiile la pensie ale angajatorului, corespunzătoare postului său pentru o perioadă neîntreruptă de cinci ani;

               —

               cu titlu de despăgubire, obligarea EASO la plata către reclamantă a sumei de 30 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit, constând în suferința psihologică cauzată de aplicarea de către EASO a dreptului de a fi ascultat cu nerespectarea spiritului articolului 41 alineatul (2) din cartă și

               —

               obligarea EASO la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe hărțuirea morală pe care a suferit-o în mod sistematic și repetat și care a fost organizată și condusă de superiorul ierarhic al reclamantei. Respectiva hărțuire s-a manifestat în special prin condiții de muncă neobișnuite în cursul perioadei de stagiu, în care au lipsit onestitatea și imparțialitatea și care a fost marcată de măsuri autoritare, manipulări și o critică publică inadecvată a reclamantei.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia motivată EASO/HR/2016/525 conține un document bazat pe declarații anonime care nu are nicio legătură cu concedierea reclamantei și care nu figurează în dosarul său personal.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că EASO a privat-o pe reclamantă de dreptul său la apărare adoptând documentul EASO/ED/2015/358 în mod retroactiv și încălcând articolul 41 alineatul (2) din cartă.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe defăimarea reclamantei de către EASO și în exteriorul EASO, în special prin transmiterea deciziei motivate EASO/HR/2016/525 Ombudsmanul European, decizie care conține un document nefondat, nepertinent și neconfirmat în ceea ce o privește pe reclamantă.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că EASO, cu încălcarea articolelor 17 și 19 din statut, a divulgat acte confidențiale referitoare la reclamantă către terți care nu aveau dreptul să aibă cunoștință de acestea.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că EASO a încălcat norme referitoare la coerența dosarelor, din moment ce păstrează două dosare personale diferite referitoare la reclamantă și refuză, cu încălcarea articolului 26 din statut, să considere determinante datele care figurează în dosarul personal deschis.


title: Cauza C-493/11 P: Recurs introdus la 23 septembrie 2011 de United Technologies Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-141/07, United Technologies Corp/Comisia Europeană

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/17

         Recurs introdus la 23 septembrie 2011 de United Technologies Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 iulie 2011 în cauza T-141/07, United Technologies Corp/Comisia Europeană
   (Cauza C-493/11 P)
   2011/C 347/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: United Technologies Corp. (reprezentanți: A. Winckler, avocat, J. Temple Lang, solicitor, C.J. Cook, advocate, D. Gerard, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               în temeiul elementelor de care Curtea dispune, anularea în parte a deciziei atacate și reducerea cunatumului amenzilor stabilite în aceasta sau, în cazul în care apreciază oportun, anularea hotărârii atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru reexaminarea faptelor pertinente;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate atât în recurs, cât și în procedura desfășurată în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul primului motiv, recurentele contestă concluziile Tribunalului potrivit cărora Comisia a reținut în mod întemeiat că recurenta răspunde pentru practicile GTO și ale filialelor Otis. Acest motiv este împărțit în trei aspecte. Prin primul aspect se invocă faptul că Tribunalul a comis o eroare de fond în măsura în care acesta ar fi reținut criterii juridice eronate în materie de răsturnare a prezumției de răspundere rezultând dintr-o participație a societății mamă de 100 % în capitalul unei filiale. Prin intermediul celui de al doilea aspect se susține că interpretarea reținută de Tribunal în privința criteriilor juridice ale răsturnării prezumției de răspundere încalcă Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Prin intermediul celui de al treilea aspect se afirmă că Tribunalul nu și-a motivat în mod corespunzător considerentele specifice referitoare la răsturnarea prezumției de răspundere, astfel cum au fost invocate de recurentă.
   Cel de al doilea motiv se întemeiază pe o lipsă de motivare și pe o eroare de drept comisă de Tribunal prin faptul că nu a examinat obiecțiunile invocate de recurentă în privința încălcării egalității de tratament prin raportare la MEC.


title: Cauza C-21/10: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Fővárosi Bíróság — Republica Ungară) — Károly Nagy/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal [Politica agricolă comună — Finanțare prin FEOGA — Regulamentele (CE) nr. 1257/1999 și nr. 817/2004 — Sprijin comunitar pentru dezvoltarea rurală — Sprijin pentru metode de producție agroecologice — Ajutoare pentru agromediu diferite de ajutoarele pe cap de animal, a căror acordare depinde de o anumită densitate a șeptelului — Aplicarea sistemului integrat de gestionare și control — Sistem de identificare și de înregistrare a bovinelor — Obligație a autorităților naționale de informare în legătură cu condițiile de eligibilitate]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Fővárosi Bíróság — Republica Ungară) — Károly Nagy/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal
   (Cauza C-21/10) (1)

   (Politica agricolă comună - Finanțare prin FEOGA - Regulamentele (CE) nr. 1257/1999 și nr. 817/2004 - Sprijin comunitar pentru dezvoltarea rurală - Sprijin pentru metode de producție agroecologice - Ajutoare pentru agromediu diferite de ajutoarele pe cap de animal, a căror acordare depinde de o anumită densitate a șeptelului - Aplicarea sistemului integrat de gestionare și control - Sistem de identificare și de înregistrare a bovinelor - Obligație a autorităților naționale de informare în legătură cu condițiile de eligibilitate)
   2011/C 269/16
   Limba de procedură: ungara

      Instanța de trimitere

   Fővárosi Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Károly Nagy

      Pârât: Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Fővárosi Bíróság — Interpretarea art. 22 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente (JO L 160, p. 80, Ediție specială, 03/vol. 28, p. 134), precum și a art. 68 din Regulamentul (CE) nr. 817/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 (JO L 153, p. 30, Ediție specială, 03/vol. 57, p. 116) — Excluderea unui agricultor de la beneficiul unui sprijin pentru agromediu din cauza unei neînregistrări a animalelor în sistemul integrat de gestionare și control privind anumite scheme de ajutor comunitare — Lipsă constatată exclusiv ca urmare a verificărilor încrucișate prevăzute de sistemul citat anterior — Aplicarea sistemului integrat la ajutoarele pentru agromediu care nu constituie ajutoare [pentru] „animale”, dar care sunt subordonate condiției unei anumite densități a șeptelului

      Dispozitivul

               1.

               În ceea ce privește ajutoarele acordate în temeiul articolului 22 din Regulamentul (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1783/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003, și care sunt supuse unei condiții privind densitatea șeptelului, această dispoziție și articolul 68 din Regulamentul (CE) nr. 817/2004 al Comisiei din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 1257/1999 permit autorităților competente să realizeze verificări încrucișate cu datele din sistemul integrat de gestionare și control și în special să se bazeze pe datele care figurează în baza de date a unui sistem național de identificare și de înregistrare individuală a bovinelor, precum sistemul maghiar de identificare și de înregistrare individuală a bovinelor (Egységes Nyilvántartási és Azonosítási Rendszer).

               2.

               Articolul 22 din Regulamentul nr. 1257/1999, cu modificările ulterioare, și articolul 68 din Regulamentul nr. 817/2004 permit autorităților competente să verifice, cu ocazia controlului îndeplinirii condițiilor de eligibilitate privind acordarea unui ajutor pentru agromediu prevăzut la articolul 22 menționat, numai datele dintr-un sistem național de identificare și de înregistrare individuală a bovinelor, precum sistemul maghiar de identificare și de înregistrare individuală a bovinelor, pentru a refuza acest ajutor, fără a trebui în mod necesar să efectueze alte verificări.

               3.

               Articolul 22 din Regulamentul nr. 1257/1999, cu modificările ulterioare, și articolul 68 din Regulamentul nr. 817/2004, interpretate în lumina articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul nr. 1782/2003, impun autorităților naționale, în măsura în care acestea verifică numai datele dintr-un sistem național de identificare și de înregistrare individuală a bovinelor, precum sistemul maghiar de identificare și de înregistrare individuală a bovinelor, în vederea controlului îndeplinirii condițiilor de eligibilitate privind acordarea unui ajutor pentru agromediu prevăzut la articolul 22 menționat și supus unei condiții privind densitatea șeptelului, o obligație de informare în legătură cu aceste condiții de eligibilitate, care constă în a informa agricultorul interesat de acest ajutor cu privire la faptul că orice animal identificat sau înregistrat incorect în acest sistem național va fi luat în considerare în numărul total de animale care prezintă nereguli susceptibile să determine consecințe juridice, precum o reducere sau o excludere de la acordarea ajutorului în cauză.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza F-144/15: Acțiune introdusă la 23 noiembrie 2015 – ZZ/AESA

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/102

         Acțiune introdusă la 23 noiembrie 2015 – ZZ/AESA
   (Cauza F-144/15)
   (2016/C 048/118)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Agenției Europene de Siguranță a Aviației de a nu prelungi concediul pentru interese personale neplătit al reclamantului cu încă un an

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei autorității abilitate să încheie contractele de muncă (AAIC) din 15 ianuarie 2015 de a nu prelungi concediul neplătit al reclamantului cu încă un an;

               —

               obligarea AESA la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-440/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 octombrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Articolul 31 alineatul (1) litera (e) UE, articolul 34 UE și articolul 47 UE — Decizia-cadru 2005/667/JAI — Aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave — Sancțiuni penale — Competența Comunității — Temei juridic — Articolul 80 alineatul (2) CE)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/9

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 23 octombrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-440/05) (1)

   (Acțiune în anulare - Articolul 31 alineatul (1) litera (e) UE, articolul 34 UE și articolul 47 UE - Decizia-cadru 2005/667/JAI - Aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave - Sancțiuni penale - Competența Comunității - Temei juridic - Articolul 80 alineatul (2) CE)
   (2007/C 315/15)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: W. Bogensberger și R. Troosters, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Parlamentul European (reprezentanți: M. Gómez-Leal, J. Rodrigues și A. Auersperger Matić, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-C. Piris, J. Schutte și K. Michoel, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Regatul Belgiei (reprezentant: M. Wimmer, agent), Republica Cehă (reprezentant: T. Boček, agent), Regatul Danemarcei (reprezentant: J. Molde, agent), Republica Estonia (reprezentant: L. Uibo, agent), Republica Elenă (reprezentanți: S. Chala și A. Samoni-Rantou, agenți), Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues și S. Gasri, agenți), Irlanda (reprezentanți: D. O'Hagan, E. Fitzsimons și N. Hyland, agenți), Republica Letonia (reprezentanți: E. Balode-Buraka și E. Broks, agenți), Republica Lituania (reprezentant: D. Kriaučiūnas, agent), Republica Ungară (reprezentant: P. Gottfried, agent), Republica Malta (reprezentanți: S. Camilleri, agent, și P. Grech, Deputy Attorney General), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: H. G. Sevenster și M. de Grave, agenți), Republica Austria (reprezentant: C. Pesendorfer, agent), Republica Polonă (reprezentant: E. Ośniecka-Tamecka, agent), Republica Portugheză (reprezentanți: L. Fernandes și M. L. Duarte, agenți), Republica Slovacă (reprezentant: R. Procházka, agent), Republica Finlanda (reprezentant: E. Bygglin, agent), Regatul Suediei (reprezentant: K. Wistrand, agent), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. O'Neill, D. J. Rhee și D. Anderson, agenți)
   Obiectul
   Anularea Deciziei-cadru 2005/667/JAI a Consiliului din 12 iulie 2005 de consolidare a cadrului penal pentru aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave (JO L 255, p. 164)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia-cadru 2005/667/JAI a Consiliului din 12 iulie 2005 de consolidare a cadrului penal pentru aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave.

               2)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3)

               Regatul Belgiei, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Estonia, Republica Elenă, Republica Franceză, Irlanda, Republica Letonia, Republica Lituania, Republica Ungară, Republica Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Polonă, Republica Portugheză, Republica Slovacă, Republica Finlanda, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 22, 28.1.2006.


title: Cauza F-34/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 decembrie 2015 – De Loecker/SEAE (Funcție publică — Personnel du SEAE — Agent temporar — Hărțuire morală — Articolele 12a și 24 din Statut — Cerere de asistență — Respingere — Cerere de deschidere a unei anchete administrative — Dreptul de a fi ascultat — Încălcare)

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/96

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 16 decembrie 2015 – De Loecker/SEAE
   (Cauza F-34/15) (1)

   ((Funcție publică - Personnel du SEAE - Agent temporar - Hărțuire morală - Articolele 12a și 24 din Statut - Cerere de asistență - Respingere - Cerere de deschidere a unei anchete administrative - Dreptul de a fi ascultat - Încălcare))
   (2016/C 048/110)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Stéphane De Loecker (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și M. Silva, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a plângerii pentru hărțuire morală depusă de reclamant împotriva Chief Operating Officer SEAE

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia din 14 aprilie 2014 prin care Serviciul European de Acțiune Externă a respins cererea de asistență în temeiul articolelor 12a și 24 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene introdusă de domnul De Loecker.

               2)

               Serviciul European de Acțiune Externă suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de domnul De Loecker.

      (1)  JO C 178, 1.6.2015, p. 25.


title: Cauza T-272/13: Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2014 – Max Mara Fashion Group/OAPI – Mackays Stores (M&Co.) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative M&Co. — Mărci comunitare și naționale figurative anterioare MAX&Co. — Marca națională verbală anterioară MAX&CO. — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/26

         Hotărârea Tribunalului din 3 decembrie 2014 – Max Mara Fashion Group/OAPI – Mackays Stores (M&Co.)
   (Cauza T-272/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative M&Co. - Mărci comunitare și naționale figurative anterioare MAX&Co. - Marca națională verbală anterioară MAX&CO. - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 026/31)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Max Mara Fashion Group Srl (Torino, Italia) (reprezentant: F. Terrano, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: J. Crespo Carrillo, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Mackays Stores Ltd (Renfrew, Regatul Unit) (reprezentanţi: A. Gould, K. Passmore, solicitors, J. Baldwin, barrister, și M. Howe, QC)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 7 martie 2013 (cauza R 1199/2012-2), privind o procedură de opoziție între Max Mara Fashion Group Srl și Mackays Stores Ltd

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Max Mara Fashion Group Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.