title: Cauza T-70/05: Hotărârea Tribunalului din 2 martie 2010 — Evropaïki Dynamiki/EMSA ( Contracte de achiziții publice de servicii — Proceduri de cerere de ofertă ale EMSA — Prestare de servicii informatice — Respingerea ofertei — Acțiune în anulare — Competența Tribunalului — Neconformitatea unei oferte — Egalitate de tratament — Respectarea criteriilor de atribuire stabilite în caietul de sarcini sau în anunțul de participare — Stabilirea de subcriterii pentru criteriile de atribuire — Eroare vădită de apreciere — Obligația de motivare )

text:
               17.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 100/35

         Hotărârea Tribunalului din 2 martie 2010 — Evropaïki Dynamiki/EMSA
   (Cauza T-70/05) (1)

   („Contracte de achiziții publice de servicii - Proceduri de cerere de ofertă ale EMSA - Prestare de servicii informatice - Respingerea ofertei - Acțiune în anulare - Competența Tribunalului - Neconformitatea unei oferte - Egalitate de tratament - Respectarea criteriilor de atribuire stabilite în caietul de sarcini sau în anunțul de participare - Stabilirea de subcriterii pentru criteriile de atribuire - Eroare vădită de apreciere - Obligația de motivare”)
   2010/C 100/53
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Korogiannakis)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA) (reprezentanți: W. de Ruiter și J. Menze, agenți, asistați de J. Stuyck, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor EMSA de a nu selecta ofertele prezentate de reclamantă în cadrul procedurilor de cerere de ofertă EMSA C-1/01/04, privind contractul de achiziții intitulat „Validarea SafeSeaNet și dezvoltări viitoare”, și EMSA C-2/06/04, privind contractul de achiziții intitulat „Specificarea și dezvoltarea unei baze de date, a unei rețele și a unui sistem de gestiune referitoare la accidentele maritime”, și de a atribui contractele de achiziții menționate altor ofertanți

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă (EMSA) de a atribui contractul de achiziții ofertantului selectat în cadrul procedurii de cerere de ofertă „EMSA C-2/06/04”.

               2.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 106, 30.4.2005.


title: Cauza F-116/15: Acțiune introdusă la 17 august 2015 – ZZ/OAPI

text:
               5.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/37

         Acțiune introdusă la 17 august 2015 – ZZ/OAPI
   (Cauza F-116/15)
   (2015/C 328/35)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de schimbare a repartizării reclamantului de la departamentul „Cooperare internațională și probleme juridice” la departamentul „Operațiuni”

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei OAPI din 2 octombrie 2014 de schimbare a repartizării reclamantului de la departamentul „Cooperare internațională și probleme juridice” la departamentul „Operațiuni”

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-33/14 P: Recurs introdus la 24 ianuarie 2014 de Mory SA, în lichidare, Mory Team, în lichidare, Superga Invest împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șaptea) din 11 noiembrie 2013 în cauza T-545/12, Mory și alții/Comisia

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/17

         Recurs introdus la 24 ianuarie 2014 de Mory SA, în lichidare, Mory Team, în lichidare, Superga Invest împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a șaptea) din 11 noiembrie 2013 în cauza T-545/12, Mory și alții/Comisia
   (Cauza C-33/14 P)
   2014/C 102/23
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurente: Mory SA, în lichidare, Mory Team, în lichidare, Superga Invest (reprezentanți: B. Vatier și F. Loubières, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

               —

               anularea Ordonanței Camerei a șaptea a Tribunalului;

               —

               trimiterea cauzei spre efectuarea activității de cercetare judecătorească pe fond de către Tribunal, în condiții care să garanteze imparțialitatea cercetării judecătorești;

               —

               declararea faptului că decizia cu privire la cheltuielile de judecată va urma cursul acțiunii principale.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, recurentele invocă două motive.
   În primul rând, Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de interpretare a articolului 263 TFUE atunci când nu a recunoscut interesul de a exercita acțiunea al recurentelor. Acestea susțin însă că admisibilitatea unei acțiuni este condiționată de demonstrarea de către reclamantul care nu este destinatarul unei decizii că este vizat direct și individual de o astfel de decizie. Potrivit recurentelor, este vorba despre singura condiție impusă de tratat în ceea ce privește aprecierea admisibilității unei acțiuni. În plus, tratatul nu ar menționa interesul de a exercita acțiunea drept condiție autonomă a acțiunii.
   Recurentele afirmă că au interesul de a exercita acțiunea din următoarele motive. În primul rând, faptul că Mory SA a fost parte interesată la procedurile care au condus la deciziile Sernam 1, Sernam 2 și Sernam 3 și că a intervenit personal în aceste proceduri i-ar conferi un interes de a exercita o acțiune împotriva unei decizii privind modalitățile de aplicare a ultimei dintre aceste decizii. În al doilea rând, faptul că recurentele sunt părți în două proceduri pendinte în fața instanțelor franceze ar permite de asemenea să se stabilească interesul lor de a exercita acțiunea. În al treilea rând, interesul de a exercita acțiunea al societății Superga Invest ar decurge direct din cel al societăților Mory SA și Mory Team, al căror acționar principal a fost, precum și din participarea sa la procedurile sus-menționate. În cele din urmă, interesul de a exercita acțiunea al recurentelor ar decurge din faptul că acestea ar fi fost lipsite de dreptul lor procedural de a obține inițierea unei proceduri oficiale de investigare, chiar dacă au sesizat Comisia printr-o scrisoare în legătură cu preluarea activelor Sernam de către Geodis.
   În al doilea rând, recurentele reproșează Tribunalului că nu a concluzionat că deciziile le „privesc direct și individual” în sensul articolului 263 TFUE. În mod nejustificat, Tribunalul nu ar fi examinat motivele de inadmisibilitate invocate de Comisie și care privesc lipsa afectării individuale a recurentelor. Potrivit acestora, nu ar exista nicio îndoială în legătură cu afectarea lor individuală, potrivit jurisprudenței Tribunalului.


title: Cauza C-298/12: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État — Franța) — Confédération paysanne/Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche [Agricultură — Politica agricolă comună — Schemă de plată unică — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Calculul drepturilor la plată — Stabilirea cuantumului de referință — Perioada de referință — Articolul 40 alineatele (1), (2) și (5) — Circumstanțe excepționale — Agricultori supuși unor angajamente agro ecologice în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2078/92 și al Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 — Stabilirea dreptului la revalorizarea cuantumului de referință — Principiul încrederii legitime — Egalitate de tratament între agricultori]

text:
               23.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 344/32

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d'État — Franța) — Confédération paysanne/Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
   (Cauza C-298/12) (1)

   (Agricultură - Politica agricolă comună - Schemă de plată unică - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Calculul drepturilor la plată - Stabilirea cuantumului de referință - Perioada de referință - Articolul 40 alineatele (1), (2) și (5) - Circumstanțe excepționale - Agricultori supuși unor angajamente agro ecologice în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2078/92 și al Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 - Stabilirea dreptului la revalorizarea cuantumului de referință - Principiul încrederii legitime - Egalitate de tratament între agricultori)
   2013/C 344/54
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Confédération paysanne

      Pârât: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Conseil d'État (Franța) — Interpretarea articolului 40 alineatele (1), (2) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001 (JO L 270, p. 1, Ediție specială 03/vol.49, p. 177) — Ajutor de venit acordat agricultorilor — Regimul de plată unică — Stabilirea cuantumului de referință — Perioada de referință — Efectele angajamentelor agroecologice — Calculul dreptului la revalorizare întemeiat nu pe diminuarea producției, ci pe cuantumul ajutoarelor primit în cursul unei perioade de referință — Data limită a luării în considerare a angajamentelor agroecologice — Egalitate de tratament între agricultori

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 40 alineatul (5) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1009/2008 al Consiliului din 9 octombrie 2008, trebuie interpretat în sensul că orice agricultor, prin simplul fapt că a fost supus în perioada de referință unor angajamente agro ecologice în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 2078/92 al Consiliului din 30 iunie 1992 privind metodele de producție agricolă compatibile cu cerințele de protecție a mediului și de întreținere a mediului rural și al Regulamentului (CE) nr. 1257/1999 al Consiliului din 17 mai 1999 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA) și de modificare și abrogare a unor regulamente, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2223/2004 al Consiliului din 22 decembrie 2004, este îndreptățit să solicite calcularea cuantumului său de referință pe baza anului sau a anilor calendaristici din perioada de referință care nu au fost supuși unor astfel de angajamente.

               2.

               Articolul 40 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1782/2003, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1009/2008, trebuie interpretat în sensul că orice agricultor, prin simplul fapt că a fost supus în perioada 1997-2002 unor angajamente agro ecologice în temeiul Regulamentelor nr. 2078/92 și nr. 1257/1999, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 2223/2004, este îndreptățit să solicite calcularea cuantumului său de referință pe baza unor criterii obiective și astfel încât să asigure un tratament egal al agricultorilor și să evite denaturarea pieței și a concurenței, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice.

      (1)  JO C 273, 8.9.2012.


title: Cauza C-214/09 P: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 iulie 2010 — Anheuser-Busch, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Budějovický Budvar, národní podnik [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Cerere de înregistrare a mărcii verbale BUDWEISER — Opoziție — Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din același regulament — Mărcile internaționale verbale și figurative anterioare BUDWEISER și Budweiser Budvar — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Articolul 43 alineatele (2) și (3) din același regulament — Prezentare de dovezi „în timp util” — Certificat de reînnoire a mărcii anterioare — Articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94]

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/8

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 29 iulie 2010 — Anheuser-Busch, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Budějovický Budvar, národní podnik
   (Cauza C-214/09 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Cerere de înregistrare a mărcii verbale BUDWEISER - Opoziție - Articolul 8 alineatul (1) literele (a) și (b) din același regulament - Mărcile internaționale verbale și figurative anterioare BUDWEISER și Budweiser Budvar - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 43 alineatele (2) și (3) din același regulament - Prezentare de dovezi „în timp util” - Certificat de reînnoire a mărcii anterioare - Articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94)
   2010/C 246/13
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Anheuser-Busch, Inc. (reprezentanți: V. von Bomhard și B. Goebel, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral), Budějovický Budvar, národní podnik (reprezentant: K. Čermák, advokát)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera întâi) din 25 martie 2009, Anheuser-Busch/OAPI (T-191/07) — Anheuser-Busch, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) prin care Tribunalul a respins o acțiune în anulare formulată de solicitantul mărcii verbale „BUDWEISER” pentru produse din clasa 32 împotriva Deciziei R 299/2006-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 20 martie 2007 de respingere a recursului formulat împotriva deciziei diviziei de opoziție care refuză înregistrarea mărcii menționate în cadrul opoziției formulate de titularul mărcilor internaționale figurative și verbale „BUDWEISER” și „Budweiser Budvar” pentru produse din clasele 31 și 32

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Anheuser Busch Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 193, 15.8.2009.


title: Cauza F-20/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 septembrie 2010 — de Luca/Comisia [Funcție publică — Funcționari — Numire — Funcționari care acced la o grupă de funcții superioară prin concurs general — Candidat înscris pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut — Dispoziții tranzitorii de încadrare în grad la momentul recrutării — Încadrare în grad în temeiul noilor dispoziții mai puțin favorabile — Articolul 5 alineatul (2) și articolul 12 alineatul (3) din Anexa XIII la statut]

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/60

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 septembrie 2010 — de Luca/Comisia
   (Cauza F-20/06) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Numire - Funcționari care acced la o grupă de funcții superioară prin concurs general - Candidat înscris pe o listă de rezervă anterior intrării în vigoare a noului statut - Dispoziții tranzitorii de încadrare în grad la momentul recrutării - Încadrare în grad în temeiul noilor dispoziții mai puțin favorabile - Articolul 5 alineatul (2) și articolul 12 alineatul (3) din Anexa XIII la statut)
   2010/C 328/96
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Patricia de Luca (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și H. Krämer, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Arpio Santacruz și M. Simm, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei Comisiei din 23 februarie 2005 de numire a reclamantei, funcționar încadrat deja în gradul A*10 și laureat al unui concurs pentru gradele A5/A4, pe un post de administrator în cadrul Direcției Generale Justiție, Libertate și Securitate pentru motivul că modifică încadrarea sa din gradul A*10 în gradul A*9

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006, p. 31.


title: Cauza C-61/08: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 43 CE — Libertatea de stabilire — Notari — Condiție de cetățenie — Articolul 45 CE — Participarea la exercitarea autorității publice — Directiva 89/48/CEE)

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/5

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 24 mai 2011 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-61/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 43 CE - Libertatea de stabilire - Notari - Condiție de cetățenie - Articolul 45 CE - Participarea la exercitarea autorității publice - Directiva 89/48/CEE)
   2011/C 204/08
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Zavvos și H. Støvlbæk, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentant: S. Ossowski, agent)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: V. Christianos, E.-M. Mamouna și A. Samoni-Rantou, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Republica Cehă (reprezentant: M. Smolek, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues și B. Messmer, agenți), Republica Lituania (reprezentanți: D. Kriaučiūnas și E. Matulionytė, agenți), Republica Slovenia (reprezentanți: V. Klemenc și Ž. Cilenšek Bončina, agenți), Republica Slovacă (reprezentanți: J. Čorba și B. Ricziová, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 43 CE și 45 CE și a Directivei 89/48/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani (JO L 19, p. 16, Ediție specială 05/vol. 2, p. 76) — Reglementare națională care supune exercitarea profesiei de notar îndeplinirii condiției cetățeniei

      Dispozitivul

               1.

               Prin impunerea unei condiții de cetățenie pentru accesul la profesia de notar, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 43 CE.

               2.

               Respinge în rest acțiunea.

               3.

               Comisia Europeană, Republica Elenă, Republica Cehă, Republica Franceză, Republica Lituania, Republica Slovenia, Republica Slovacă și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza T-190/10: Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2012 — Egan și Hackett/Parlamentul European [ „Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Registrele asistenților foștilor membri ai Parlamentului European — Refuzarea accesului — Excepție privind protecția vieții private și a integrității persoanei — Protecția persoanelor fizice față de tratarea datelor cu caracter personal — Regulamentul (CE) nr. 45/2001” ]

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/16

         Hotărârea Tribunalului din 28 martie 2012 — Egan și Hackett/Parlamentul European
   (Cauza T-190/10) (1)

   (Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Registrele asistenților foștilor membri ai Parlamentului European - Refuzarea accesului - Excepție privind protecția vieții private și a integrității persoanei - Protecția persoanelor fizice față de tratarea datelor cu caracter personal - Regulamentul (CE) nr. 45/2001)
   2012/C 138/29
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Kathleen Egan (Athboy, Irlanda) și Margaret Hackett (Borris-in-Ossory, Irlanda) (reprezentanți: K. Neary, solicitor, C. MacEochaidh, SC, și J. Goode, barrister)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Lorenz, N. Görlitz și D. Moore, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantelor: Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) (reprezentanți: inițial H. Kranenborg și H. Hijmans, ulterior M. Kranenborg și I. Chatelier, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Parlamentului European din 12 februarie 2010, în măsura în care prin aceasta se refuză să se acorde reclamantelor accesul solicitat la registrele publice ale asistenților foștilor membri ai Parlamentului European

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Parlamentului European din 12 februarie 2010 în măsura în care prin aceasta se refuză să se acorde doamnelor Kathleen Egan și Margaret Hackett accesul solicitat la registrele publice ale asistenților foștilor membri ai Parlamentului European.

               2.

               Obligă Parlamentul European să suporte cheltuielile efectuate de doamnele Egan și Hackett, precum și să ramburseze sumele avansate de casieria Tribunalului cu titlu de asistență judiciară în favoarea doamnei Egan.

               3.

               Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 161, 19.6.2010.


title: Cauza C-177/12: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxemburg) — Caisse nationale des prestations familiales/Salim Lachheb, Nadia Lachheb [Trimitere preliminară — Securitate socială — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Prestație familială — Bonificație pentru copil — Reglementare națională care prevede acordarea unei prestații drept bonificație din oficiu pentru copil — Interdicția cumulării prestațiilor familiale]

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/10

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Luxemburg) — Caisse nationale des prestations familiales/Salim Lachheb, Nadia Lachheb
   (Cauza C-177/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Securitate socială - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Prestație familială - Bonificație pentru copil - Reglementare națională care prevede acordarea unei prestații drept bonificație din oficiu pentru copil - Interdicția cumulării prestațiilor familiale)
   2013/C 367/16
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Caisse nationale des prestations familiales

      Pârâți: Salim Lachheb, Nadia Lachheb

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Cour de cassation du Grand-Duché de Luxembourg — Interpretarea articolului 1 litera (u) punctul (i), a articolului 3, a articolului 4 alineatul (1) litera (h) și a articolului 76 din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) — Interpretarea articolelor 18 și 45 TFUE, a articolului 7 din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității (JO L 257, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 11) și a articolului 10 din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 (JO L 74, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 74) — Noțiunea „prestație familială” — Admisibilitatea unei reglementări naționale care prevede acordarea unei prestații pentru copiii aflați în întreținere cu titlu de reducere de impozit lucrătorilor care își exercită activitatea profesională pe teritoriul unui alt stat membru — Egalitate de tratament — Suspendarea acordării prestației familiale în statul de angajare până la concurența cuantumului prestației prevăzute de legislația statului de reședință — Reguli anti-cumul.

      Dispozitivul

   Articolul 1 litera (u) punctul (i) și articolul 4 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 647/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005, trebuie interpretate în sensul că o prestație precum bonificația pentru copil instituită prin Legea din 21 decembrie 2007 privind bonificația pentru copil constituie o prestație familială în sensul acestui regulament.

      (1)  JO C 200, 7.7.2012.


title: Cauza T-381/08: Ordonanța Tribunalului din 4 septembrie 2012 — DAI/Comisia [ „Agricultură — Zahăr — Regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană — Regulamentele (CE) nr. 320/2006 și 928/2006 — Decizia 2008/445/CE — Ajutor de restructurare retroactiv” ]

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/9

         Ordonanța Tribunalului din 4 septembrie 2012 — DAI/Comisia
   (Cauza T-381/08) (1)

   (Agricultură - Zahăr - Regim temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană - Regulamentele (CE) nr. 320/2006 și 928/2006 - Decizia 2008/445/CE - Ajutor de restructurare retroactiv)
   2012/C 319/16
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA (Coruche, Portugalia) (reprezentanți: inițial J. da Cruz Vilaça, L. Romão și A. Mestre, ulterior R. Oliveira, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Afonso și P. Rossi, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei 2008/445/CE a Comisiei din 11 iunie 2008 de stabilire a sumelor corespunzătoare fiecărui stat membru din ajutorul de restructurare retroactiv pentru producătorii și întreprinderile care au întreprins restructurări în anii de comercializare 2006/2007 și 2007/2008 în cadrul regimului temporar de restructurare a industriei zahărului în Comunitatea Europeană (JO L 156, p. 20)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă DAI — Sociedade de Desenvolvimento Agro-Industrial, SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 313, 6.12.2008


title: Cauza T-240/07: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2011 — Heineken Nederland și Heineken/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața olandeză a berii — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Dovada încălcării — Acces la dosar — Amenzi — Principiul egalității de tratament — Termen rezonabil” )

text:
               30.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 226/23

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2011 — Heineken Nederland și Heineken/Comisia
   (Cauza T-240/07) (1)

   (Concurență - Înțelegeri - Piața olandeză a berii - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Dovada încălcării - Acces la dosar - Amenzi - Principiul egalității de tratament - Termen rezonabil)
   2011/C 226/46
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamante: Heineken Nederland BV (Zoeterwoude, Țările de Jos) și Heineken NV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: T. Ottervanger și M. de Jong, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial A. Bouquet, S. Noë și A. Nijenhuis, ulterior A. Bouquet și S. Noë, agenți, asistați de M. Slotboom, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C(2007) 1697 a Comisiei din 18 aprilie 2007 referitoare la practica prevăzută la articolul 81 [CE] (cazul COMP/B/37.766 — Piața olandeză a berii) și, în subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 1 din Decizia C(2007) 1697 a Comisiei din 18 aprilie 2007 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (cazul COMP/B/37.766 — Piața olandeză a berii) în măsura în care Comisia Europeană a constatat în cuprinsul acestuia că Heineken NV și Heineken Nederland BV au participat la o încălcare constând în coordonarea ocazională a altor condiții comerciale decât prețurile, oferite consumatorilor individuali în sectorul „horeca” din Țările de Jos.

               2.

               Stabilește la 197 985 937,5 euro cuantumul amenzii aplicate în solidar întreprinderilor Heineken și Heineken Nederland la articolul 3 litera (a) din Decizia C(2007) 1697.

               3.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4.

               Heineken și Heineken Nederland vor suporta două treimi din propriile cheltuieli de judecată, precum și din cele efectuate de Comisia Europeană.

               5.

               Comisia va suporta o treime din propriile cheltuieli de judecată, precum și din cele efectuate de Heineken și de Heineken Nederland.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-497/11 P: Ordonanța Curții din 10 octombrie 2012 — Republica Elenă/Comisia Europeană [Recurs — FEDR — Reducerea contribuției financiare — Program operațional care se înscrie în obiectivul nr. 1 (1994-1999), „Accesibilitate și axe rutiere” în Grecia — Delegarea unor sarcini auxiliare de către Comisie unor terți — Secret profesional — Rată de corecție financiară — Marja de apreciere a Comisiei — Control jurisdicțional]

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/3

         Ordonanța Curții din 10 octombrie 2012 — Republica Elenă/Comisia Europeană
   (Cauza C-497/11 P) (1)

   (Recurs - FEDR - Reducerea contribuției financiare - Program operațional care se înscrie în obiectivul nr. 1 (1994-1999), „Accesibilitate și axe rutiere” în Grecia - Delegarea unor sarcini auxiliare de către Comisie unor terți - Secret profesional - Rată de corecție financiară - Marja de apreciere a Comisiei - Control jurisdicțional)
   2013/C 101/04
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurentă: Republica Elenă (reprezentanți: P. Mylonopoulos și K. Boskovits, agenți, asistați de G. Michailopoulos, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Steiblytė și D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 13 iulie 2011 — Grecia/Comisia (T-81/09), prin care Tribunalul a respins în parte acțiunea în anularea Deciziei C(2008) 8573 a Comisiei din 15 decembrie 2008 privind reducerea contribuției financiare a Fondului European de Dezvoltare Regională (FEDR), acordată inițial în cadrul programului operațional care se înscrie în obiectivul nr. 1 (1994-1999), „Accesibilitate și axe rutiere” în Grecia

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 340, 19.11.2011.


20150731043617002015/C 270/453082015TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150603363721Cauza T-308/15: Acțiune introdusă la 3 iunie 2015 – Reisenthel/OAPI (keep it easy)
 ---documentbreak--- C2702015RO3610120150603RO0045361372Acțiune introdusă la 3 iunie 2015 – Reisenthel/OAPI (keep it easy)
   (Cauza T-308/15)2015/C 270/45Limba de procedură: germana
      Părțile

      Reclamant: Peter Reisenthel (Gilching, Germania) (reprezentanţi: E. Aliki Busse, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „keep it easy” – cererea de înregistrare nr. 12 877 924

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a OAPI din 26 martie 2015 în cauza R 2659/2014-5

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

            —

            anularea deciziei atacate;

            —

            obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

            —

            încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-505/12: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Compagnie des montres Longines, Francillon/OAPI — Cheng (B)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/63

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Compagnie des montres Longines, Francillon/OAPI — Cheng (B)
   (Cauza T-505/12)
   2013/C 26/125
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Compagnie des montres Longines, Francillon SA (Saint-Imier, Elveția) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Xiuxiu Cheng (Budapesta, Ungaria)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 14 septembrie 2012 în cauza R 193/2012-5 și

               —

               Obligarea pârâtului și a celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca figurativă redată în negru și alb „B”, pentru produse din clasele 9 și 25 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8483562

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală internațională înregistrată sub nr. 401319 reprezentând desenul unor aripi întinse cu un motiv geometric în mijloc, pentru produse din clasele 7, 9 și 14

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în totalitate

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-183/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 23 aprilie 2015 – TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen

text:
               3.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 254/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 23 aprilie 2015 – TSI GmbH/Hauptzollamt Aachen
   (Cauza C-183/15)
   (2015/C 254/04)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: TSI GmbH

      Pârât: Hauptzollamt Aachen

      Întrebarea preliminară

   Nomenclatura Combinată din anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008 (2), trebuie interpretată în sensul că spectrometrele cu raze ultraviolete măsurătoare de particule aerodinamice și numărătoarele mobile de particule, astfel cum sunt descrise în detaliu în ordonanță, trebuie clasificate la sub-poziția 9027 10 10?

      (1)  JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1031/2008 al Comisiei din 19 septembrie 2008 de modificare a anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 291, p. 1).


title: Cauza T-516/11: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2011 — MasterCard și alții/Comisia

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/40

         Acțiune introdusă la 22 septembrie 2011 — MasterCard și alții/Comisia
   (Cauza T-516/11)
   2011/C 347/72
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: MasterCard, Inc. (Wilmington, Statele Unite), MasterCard International, Inc. (Wilmington) și MasterCard Europe (Waterloo, Belgia) (reprezentanți: B. Amory, V. Brophy și S. McInnes, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               constatarea admisibilității cererii;

               —

               anularea în totalitate a deciziei negative a Comisiei din 12 iulie 2011 bazată pe excepțiile prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță și la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2011 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 143, Ediție specială 01/vol. 3, p. 76);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de procedură, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă două motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (3) și a articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât

                           —

                           Comisia nu a dovedit îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001;

                           —

                           elementele pe care s a întemeiat Comisia nu corespund situației de fapt; și

                           —

                           există un interes public imperativ în divulgarea documentelor furnizate de EIM Business and Policy Research în cadrul studiului „Costuri și avantaje ale comercianților legate de acceptarea diferitelor modalități de plată” (COMP/2009/D1/020).

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe săvârșirea unei erori de drept de către Comisie prin încălcarea articolului 4 alineatul (2) prima liniuță și a articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât:

                           —

                           Comisia nu a dovedit îndeplinirea condițiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001;

                           —

                           elementele pe care s-a întemeiat Comisia nu sunt credibile, și

                           —

                           există un interes public imperativ în divulgarea documentelor furnizate de EIM.


title: Cauza C-409/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 27 octombrie 2009 — José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio/Companhia de Seguros Fidelidade SA

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Supremo Tribunal de Justiça (Portugalia) la 27 octombrie 2009 — José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio/Companhia de Seguros Fidelidade SA
   (Cauza C-409/09)
   2010/C 11/28
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Supremo Tribunal de Justiça

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: José Maria Ambrósio Lavrador, Maria Cândida Olival Ferreira Bonifácio

      Pârâtă: Companhia de Seguros Fidelidade SA

      Întrebarea preliminară

               1.

               Dispozițiile articolului 1 din A treia directivă privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (1) trebuie să fie interpretate în sensul că se opun ca, în cazul unui accident de circulație, dreptul civil portughez, în special prin intermediul articolului 503 alineatul (1) și a articolelor 504, 505 și 570 din Codul civil, […] să înlăture sau să limiteze dreptul la despăgubire al unei persoane minore, victimă a accidentului, pentru simplul motiv că se consideră că aceasta a contribuit parțial, chiar exclusiv, la producerea prejudiciului?

      (1)  A treia Directivă 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (JO L 129, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 240).


title: Cauza T-297/09: Hotărârea Tribunalului din 25 martie 2015 – Evropaïki Dynamiki/AESA („Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii informatice — Clasificarea unui ofertant în a doua sau în a treia poziție în procedura în cascadă — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală”)

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/21

         Hotărârea Tribunalului din 25 martie 2015 – Evropaïki Dynamiki/AESA
   (Cauza T-297/09) (1)

   ((„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii informatice - Clasificarea unui ofertant în a doua sau în a treia poziție în procedura în cascadă - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală”))
   (2015/C 155/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană de Siguranță a Aviației (AESA) (reprezentanți: F. Kämpfe, agent, asistat de J. Stuyck, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere de anulare a deciziilor AESA de a clasifica ofertele reclamantei în a doua sau în a treia poziție potrivit mecanismului de cascadă, în cadrul cererii de ofertă AESA.2009.OP.02 privind „Servicii TIC”, în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor (JO 2009/S 22 030588), și, pe de altă parte, cerere de daune interese care vizează repararea prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit în urma procedurii de atribuire a contractului în discuție

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Agenției Europene de Siguranță a Aviației (AESA) din 6 iulie 2009 de clasificare a ofertei depuse de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE în a treia poziție în mecanismul de cascadă pentru lotul nr. 2 (aplicații client-server, dezvoltare și întreținere) al cererii de ofertă AESA.2009.OP.02.

               2)

               Anulează decizia AESA din 10 iulie 2009 de clasificare a ofertei depuse de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis în a doua poziție în mecanismul de cascadă pentru lotul nr. 3 (administrare de sisteme, de baze de date și de rețele) a cererii de ofertă AESA.2009.OP.02.

               3)

               Anulează decizia AESA din 14 iulie 2009 de clasificare a ofertei depuse de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis în a doua poziție în mecanismul de cascadă pentru lotul nr. 5 [gestionarea conținutului de întreprindere „ECM”, gestionarea arhivelor de întreprindere și implementarea gestionării documentelor (inclusiv întreținere și asistență)] al cererii de ofertă AESA.2009.OP.02.

               4)

               Respinge în rest acțiunea.

               5)

               Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis suportă 25 % din propriile cheltuieli de judecată și 25 % din cheltuielile de judecată efectuate de AESA, aceasta din urmă suportând 75 % din propriile cheltuieli de judecată și 75 % din cheltuielile de judecată efectuate de Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis.

      (1)  JO C 233, 26.9.2009.


title: Cauza C-115/09: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Germania) — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V./Bezirksregierung Arnsberg (Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor asupra mediului — Convenția de la Aarhus — Directiva 2003/35/CE — Accesul la justiție — Organizații neguvernamentale pentru protecția mediului)

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 12 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Germania) — Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V./Bezirksregierung Arnsberg
   (Cauza C-115/09) (1)

   (Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor asupra mediului - Convenția de la Aarhus - Directiva 2003/35/CE - Accesul la justiție - Organizații neguvernamentale pentru protecția mediului)
   2011/C 204/10
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Bund für Umwelt und Naturschutz Deutschland, Landesverband Nordrhein-Westfalen e.V.

      Pârâtă: Bezirksregierung Arnsberg

      cu participarea: Trianel Kohlekraftwerk Lünen GmbH & Co. KG

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen — Interpretarea articolului 10a din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului european și a Consiliului din 26 mai 2003 de instituire a participării publicului la elaborarea anumitor planuri și programe privind mediul și de modificare a directivelor 85/337/CEE și 96/61/CE ale Consiliului în ceea ce privește participarea publicului și accesul la justiție (JO L 156, p. 17, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 8) — Dreptul organizațiilor neguvernamentale de a introduce apel împotriva deciziilor de autorizare a proiectelor care ar putea avea efecte notabile asupra mediului — Întinderea acestui drept — Posibilitatea de a invoca toate reglementările determinante sau numai reglementările întemeiate direct pe dreptul comunitar, inclusiv cele care protejează numai interesul general iar nu drepturile individuale — Cerințe materiale în caz de limitare exclusiv la reglementările întemeiate pe dreptul comunitar

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 10a din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003, se opune unei legislații care nu recunoaște organizațiilor neguvernamentale care promovează protecția mediului avute în vedere la articolul 1 alineatul (2) din această directivă posibilitatea de a invoca în justiție, în cadrul unei căi de atac împotriva unei decizii de autorizare a unor proiecte „care pot avea efecte importante asupra mediului” în sensul articolului 1 alineatul (1) din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35, încălcarea unei norme care decurge din dreptul Uniunii și al cărei obiect este protecția mediului, pentru motivul că această normă nu protejează decât interesele colectivității, iar nu și pe cele ale particularilor.

               2.

               O astfel de organizație neguvernamentală poate întemeia pe articolul 10a al treilea paragraf ultima teză din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2003/35, dreptul de a se prevala în justiție, în cadrul unei căi de atac împotriva unei decizii de autorizare a unor proiecte „care pot avea efecte importante asupra mediului” în sensul articolului 1 alineatul (1) din Directiva 85/337, astfel cum a fost modificată, de încălcarea normelor de drept național care decurg din articolul 6 din Directiva 92/43/CE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2006/105/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006, chiar dacă dreptul procedural național nu permite acest lucru pentru motivul că normele invocate nu protejează decât interesele colectivității, iar nu și pe cele ale particularilor.

      (1)  JO C 141, 20.6.2009.


title: Cauza C-518/07: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/8

         Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-518/07)
   (2008/C 37/10)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Docksey și C. Ladenburger, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin faptul că supune controlului statului autoritățile de supraveghere responsabile de controlul prelucrării datelor cu caracter personal în alte domenii decât cele publice în landurile Baden-Württemberg, Bavaria, Berlin, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Hessen, Mecklenburg-Vorpommern, Saxonia Inferioară, Renania de Nord-Westfalia, Renania Palatinat, Saarland, Saxonia, Saxonia Superioară, Schleswig-Holstein și Turingia, astfel încât transpune în mod eronat cerința „independenț[ei] depline” a autorităților de supraveghere a protecției datelor, Republica Federală Germania a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva 95/46/CE (1);

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Conform articolului 28 alineatul (1) primul paragraf din Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului statele membre sunt obligate să confere „un[eia] sau mai mul[tor] autorități publice” responsabilitatea supravegherii „aplicării […] dispozițiilor adoptate în temeiul prezentei directive”, cu alte cuvinte a dispozițiilor privind protecția datelor. Articolul 28 alineatul (1) al doilea paragraf din directivă impune „independenț[a] deplină” a autorității de supraveghere responsabile. Textul directivei prevede că autoritățile de supraveghere nu trebuie supuse unor influențe provenind nici de la alte autorități, nici din alte surse externe administrației publice, astfel încât legislația statelor membre trebuie să excludă orice influență asupra deciziilor autorităților de supraveghere și a aplicării acestora. Termenul „deplină” independență semnifică nu numai faptul că autoritățile de supraveghere nu trebuie să fie dependente de nicio intervenție externă, ci și faptul că acestea nu trebuie să fie dependente în nici o privință.
   Prin urmare, nu ar fi conformă cu articolul 28 alineatul (1) al doilea paragraf din directivă supunerea autorităților de supraveghere responsabile de controlul prelucrării datelor cu caracter personal, în alte domenii decât cele publice, unui control de specialitate, juridic sau administrativ din partea statului, astfel cum s-ar fi întâmplat în toate cele 16 landuri ale Republicii Federale Germania. Prin faptul că legislația din fiecare land supune, în diferite combinații, autoritatea de supraveghere unuia dintre aceste categorii de control, Republica Federală Germania încalcă astfel obligația din articolul 28 alineatul (1) al doilea paragraf din directivă de garantare a „independenței depline” a autorităților de supraveghere. Indiferent de diferențele existente între controlul de specialitate, juridic sau de administrativ, toate aceste categorii de control reprezintă o încălcare a cerinței de independență impuse de directivă.
   Dintr-o perspectivă teleologică, legiuitorul comunitar a considerat necesară independența deplină, pentru ca funcțiile autorității de supraveghere, prevăzute la articolul 28 din directivă, să poată fi îndeplinite în mod efectiv. Noțiunea „independență deplină” se clarifică în continuare în contextul în care norma a fost adoptată. Și din perspectiva unei interpretări sistematice, cerința „independenței depline” a autorităților de supraveghere a statelor membre este coerentă cu legislația comunitară existentă în domeniul dreptului protecției datelor. În plus, articolul 8 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene prevede că respectarea dispozițiilor privind protecția datelor cu caracter personal este supusă „controlului unei autorități independente”.
   Teza independenței relative susținută de Republica Federală Germania, adică a unei independențe a autorității de supraveghere numai față de operatorii supuși supravegherii, nu ar putea fi conciliată cu formularea clară și cuprinzătoare a directivei, care impune o independență „deplină”. De altfel, o astfel de interpretare ar goli în mod complet de conținut paragraful al doilea al articolului 28 alineatul (1). De asemenea, ar trebui respinsă argumentarea potrivit căreia articolul 95 CE, în calitate de fundament juridic relevant al directivei, precum și principiile subsidiarității și proporționalității, sugerează o interpretare restrictivă a cerinței „independenței depline”. Curtea de Justiție s-a pronunțat deja în sensul că directiva a fost adoptată în mod legitim și că o interpretare restrictivă a dispozițiilor acesteia în cauze care nu au caracter economic este interzisă. Pe de altă parte, dispoziția în discuție nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivelor urmărite de directivă în conformitate cu articolul 95 CE și cu principiul subsidiarității.

      (1)  JO L 281, p. 31, Ediție specială 13/vol. 17, p. 10.


title: Cauza F-25/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 16 decembrie 2010 — AG/Parlamentul European (Funcție publică — Funcționari — Concediere după terminarea perioadei de probă — Inadmisibilitate vădită — Tardivitatea acțiunii — Notificare prin scrisoare recomandată cu aviz de recepție)

text:
               5.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/19

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 16 decembrie 2010 — AG/Parlamentul European
   (Cauza F-25/10) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Concediere după terminarea perioadei de probă - Inadmisibilitate vădită - Tardivitatea acțiunii - Notificare prin scrisoare recomandată cu aviz de recepție)
   2011/C 38/37
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: AG (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Rodrigues și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: S. Seyr și V. Montebello-Demogeot, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de concediere a reclamantei la sfârșitul perioadei de probă și cerere de reparare a prejudiciului pe care aceasta pretinde că l-a suferit

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               O obligă pe AG la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 161, 19.06.2010, p. 58.


title: Cauza C-464/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — Procedură inițiată de Avena Nordic Grain Oy (Agricultură — Sistemul de restituiri la exportul produselor agricole — Regulamentul (CE) nr. 800/1999 — Articolul 5 — Depunerea declarației de export — Transmiterea prin fax)

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/20

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 18 octombrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Korkein hallinto-oikeus — Finlanda) — Procedură inițiată de Avena Nordic Grain Oy
   (Cauza C-464/06) (1)

   (Agricultură - Sistemul de restituiri la exportul produselor agricole - Regulamentul (CE) nr. 800/1999 - Articolul 5 - Depunerea declarației de export - Transmiterea prin fax)
   (2007/C 315/34)
   Limba de procedură: finlandeza
   Instanța de trimitere
   Korkein hallinto-oikeus
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Avena Nordic Grain Oy
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Korkein hallinto-oikeus — Interpretarea articolului 5 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole (JO L 102, p. 11, Ediție specială 03/vol. 27, p. 187) — Neluarea în considerare a unei declarații de export transmisă prin fax, originalul nefiind transmis autorităților competente decât după efectuarea operațiunilor de încărcare — Principiile proporționalității și bunei administrări
   Dispozitivul
   Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 800/1999 al Comisiei din 15 aprilie 1999 de stabilire a normelor comune de aplicare a sistemului de restituiri la export pentru produsele agricole, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 90/2001 al Comisiei din 17 ianuarie 2001, trebuie interpretat în sensul că nu se opune acceptării de către autoritățile vamale competente a unei declarații de export de produse agricole care a fost transmisă prin fax atunci când această transmitere a avut loc înainte de încărcarea produselor pentru transportare în vederea exportului, când declarația astfel transmisă conține toate informațiile necesare pentru a permite controlul fizic al mărfurilor exportate și când operațiunea de export în cauză nu este viciată de vreo fraudă sau tentativă de fraudă. Aceasta este situația atunci când mărfurile vizate de declarația de export ajung în statul terț de destinație, iar originalul declarației transmis ulterior este identic cu declarația transmisă prin fax. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă aceste condiții sunt îndeplinite în acțiunea principală.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-424/08: Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 29 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/32

         Ordonanța președintelui Camerei a treia a Curții din 29 iulie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-424/08) (1)

   2009/C 282/56

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 21.3.2009.


title: Cauza F-76/09: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2009 — Cusack-Gard'ner/Comisia

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/36

         Acțiune introdusă la 14 septembrie 2009 — Cusack-Gard'ner/Comisia
   (Cauza F-76/09)
   2009/C 297/56
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Carolyn Cusack-Gard'ner (Wavre, Belgia) (reprezentant: Dr John Temple Lang, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Cerere de anulare a deciziei din 22 iunie 2009 de respingere a cererii reclamantei de rambursare integrală a cheltuielilor determinate de tratamentul bolii acesteia

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei din 22 iunie 2009 de respingere a cererii reclamantei;

               —

               constatarea inaplicabilității capitolului III din titlul II din Decizia Comisiei din 2 iulie 2007 de stabilire a dispozițiilor generale de punere în aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale, în temeiul articolului 241 CE;

                           —

                           în măsura în care se prevede nerambursarea cheltuielilor de cazare și hrană ale infirmierului sau ale infirmierei la domiciliu al bolnavului și

                           —

                           în măsura în care se stabilește un plafon pentru rambursarea cheltuielilor aferente infirmierului sau ale infirmierei la domiciliu al bolnavului;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-304/13: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 4 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Timișoara – România) – Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Centrul Județean Timiș/Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș [Agricultură — Politica agricolă comună — Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 — Scheme de sprijin direct — Condiții de acordare a plăților naționale directe complementare — Condiție neprevăzută de reglementarea Uniunii — Condiție privind inexistența unei datorii restante la bugetul de stat și/sau la bugetul local la data depunerii cererii de ajutor — Admisibilitate — Nu]

text:
               16.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/2

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 4 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Curtea de Apel Timișoara – România) – Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Centrul Județean Timiș/Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș
   (Cauza C-304/13) (1)

   ([Agricultură - Politica agricolă comună - Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 - Scheme de sprijin direct - Condiții de acordare a plăților naționale directe complementare - Condiție neprevăzută de reglementarea Uniunii - Condiție privind inexistența unei datorii restante la bugetul de stat și/sau la bugetul local la data depunerii cererii de ajutor - Admisibilitate - Nu])
   (2015/C 056/02)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Timișoara

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – Centrul Județean Timiș

      Pârâte: Curtea de Conturi a României, Camera de Conturi a Județului Timiș

      cu participarea: Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură (APIA) – București

      Dispozitivul

   Articolul 143c din Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori și de modificare a Regulamentelor (CEE) nr. 2019/93, (CE) nr. 1452/2001, (CE) nr. 1453/2001, (CE) nr. 1454/2001, (CE) nr. 1868/94, (CE) nr. 1251/1999, (CE) nr. 1254/1999, (CE) nr. 1673/2000, (CEE) nr. 2358/71 și (CE) nr. 2529/2001, astfel cum a fost modificat prin Actul privind condițiile de aderare a Republicii Bulgaria și a României și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, și articolul 132 din Regulamentul (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care exclude de la beneficiul ajutorului național complementar producătorii care, la data depunerii cererii lor de ajutor, au datorii restante la bugetul de stat și/sau la bugetul local, în măsura în care nicio condiție privind inexistența unor astfel de datorii nu a făcut obiectul unei autorizări prealabile a Comisiei Europene.

      (1)  JO C 52, 22.2.2014.


title: Cauza T-309/14: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – Mat Foundries Europe/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/40

         Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – Mat Foundries Europe/Comisia
   (Cauza T-309/14) (1)

   (2015/C 155/57)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza T-27/09: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 decembrie 2009 — Stella Kunststofftechnik/OAPI — Stella Pack (Stella) [Marcă comunitară — Procedură de decădere — Marca comunitară verbală Stella — Procedură de opoziție inițiată anterior în temeiul acestei mărci — Admisibilitate — Articolul 50 alineatul (1) și articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 51 alineatul (1) și articolul 56 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/51

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 decembrie 2009 — Stella Kunststofftechnik/OAPI — Stella Pack (Stella)
   (Cauza T-27/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de decădere - Marca comunitară verbală Stella - Procedură de opoziție inițiată anterior în temeiul acestei mărci - Admisibilitate - Articolul 50 alineatul (1) și articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenite articolul 51 alineatul (1) și articolul 56 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 24/89
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Stella Kunststofftechnik GmbH (Eltville, Germania) (reprezentant: M. Beckensträter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: A. Führer și G. Schneider, agenți)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Stella Pack S.A. (Lubartów, Polonia) (reprezentant: O. Bischof, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 13 noiembrie 2008 (cauza R 693/2008-4) privind o procedură de decădere între Stella Kunststofftechnik GmbH și Stella Pack sp. z o.o..

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Stella Kunststofftechnik GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 82, 4.4.2009


title: Cauza C-550/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Poitiers (Franţa) la 25 octombrie 2013 – procedură penală împotriva Jean-Paul Grimal

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Poitiers (Franţa) la 25 octombrie 2013 – procedură penală împotriva Jean-Paul Grimal
   (Cauza C-550/13)
   2014/C 159/14
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Poitiers

      Parte în procedura principală

   Jean-Paul Grimal
   Prin Ordonanța din 19 martie 2014, Curtea (Camera a zecea) a declarat cererea de decizie preliminară vădit inadmisibilă.


title: Cauza T-608/14: Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Laverana/OAPI (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)

text:
               13.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 361/23

         Acțiune introdusă la 11 august 2014 – Laverana/OAPI (ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION)
   (Cauza T-608/14)
   2014/C 361/35
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Germania) (reprezentanți: J. Wachinger, M. Zöbisch și D. Chatterjee, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 2 iunie 2014 din cauza R 121/2014-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „ORGANIC WITH PLANT FLUID FROM OUR OWN PRODUCTION” pentru produse și service din clasele 3, 5 și 35 – cerere de înregistrare a mărcii comunitare nr. 11 922 697

      Decizia examinatorului: respinge înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               deturnare de putere printr-o decizie întemeiată pe considerente de dreptul concurenței


title: Cauza T-95/14: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2015 – Iranian Offshore Engineering & Construction Co./Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Eroare de apreciere — Obligația de motivare — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Abuz de putere — Drept de proprietate — Egalitate de tratament”)

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/23

         Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2015 – Iranian Offshore Engineering & Construction Co./Consiliul
   (Cauza T-95/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Eroare de apreciere - Obligația de motivare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Abuz de putere - Drept de proprietate - Egalitate de tratament”))
   (2015/C 262/31)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Iranian Offshore Engineering & Construction Co. (Teheran, Iran) (reprezentanți: J. Viñals Camallonga, L. Barriola Urruticoechea și J. Iriarte Ángel, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. de Elera-San Miguel Hurtado și V. Piessevaux, agenți)

      Obiectul

   Anularea Deciziei 2013/661/PESC a Consiliului din 15 noiembrie 2013 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 306, p.18) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1154/2013 al Consiliului din 15 noiembrie 2013 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 306, p. 3), în măsura în care reclamanta a fost înscrisă pe lista persoanelor și entităților cărora li se aplică aceste măsuri restrictive

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Iranian Offshore Engineering & Construction Co. suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 102, 7.4.2014.


title: Cauza T-394/09: Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2010 — General Bearing/OAPI (GENERAL BEARING CORPORATION) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GENERAL BEARING CORPORATION — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               19.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/22

         Ordonanța Tribunalului din 14 decembrie 2010 — General Bearing/OAPI (GENERAL BEARING CORPORATION)
   (Cauza T-394/09) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale GENERAL BEARING CORPORATION - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 55/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: General Bearing Corp. (West Nyack, New York, Statele Unite) (reprezentant: A. Dellmeier-Beschorner, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: R. Manea, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 16 iulie 2009 (cauza R 73/2009-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal GENERAL BEARING CORPORATION ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Obligă General Bearing Corp. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza T-337/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 noiembrie 2009 — Brilliant Hotelsoftware/OAPI (BRILLIANT)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/69

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 noiembrie 2009 — Brilliant Hotelsoftware/OAPI (BRILLIANT)
   (Cauza T-337/07) (1)

   2010/C 24/124

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 269, 10.11.2007.


title: Cauza F-50/08: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 noiembrie 2010 — Bartha/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Concurs general — Neînscriere pe lista de rezervă — Reprezentare echilibrată între femei și bărbați în compunerea comisiilor de evaluare din cadrul concursurilor)

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/58

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 23 noiembrie 2010 — Bartha/Comisia
   (Cauza F-50/08) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Concurs general - Neînscriere pe lista de rezervă - Reprezentare echilibrată între femei și bărbați în compunerea comisiilor de evaluare din cadrul concursurilor)
   2011/C 30/109
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamant: Gábor Bartha (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: P. Homoki, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, V. Bottka și A. Sipos, agenți)

      Obiectul

   Anularea deciziei EPSO de neînscriere a reclamantului pe lista de rezervă a concursului EPSO/AD/56/06

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia din 23 ianuarie 2008 prin care comisia de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/56/06 a respins cererea domnului Bartha de reexaminare a deciziei comisiei de evaluare menționate de respingere a candidaturii acestuia.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 209, 15.8.2008, p. 73.


title: Cauza C-388/05: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Conservarea habitatelor naturale — Faună și floră sălbatică — Aria de protecție specială Valloni e steppe pedegarganiche )

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/8

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Italiană
   (Cauza C-388/05) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Conservarea habitatelor naturale - Faună și floră sălbatică - Aria de protecție specială „Valloni e steppe pedegarganiche’)
   (2007/C 269/16)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Aresu și D. Recchia, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Braguglia, agent, G. Fiengo, avvocato dello Stato)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 4 alineatul (4) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 103, p. 1) și a articolului 6 alineatele (2)-(4) și a articolului (7) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale, precum și a faunei și a florei sălbatice (JO L 206, p. 7) — Obligația de a adopta măsurile adecvate pentru a evita, în zonele speciale de conservare, deteriorarea habitatelor naturale și a habitatelor speciilor — Dezvoltare industrială care afectează parcul național din Gargano
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea măsurilor corespunzătoare pentru a evita, în aria de protecție specială „Valloni e steppe pedegarganiche”, deteriorarea habitatelor naturale și a habitatelor speciilor, precum și perturbările speciilor pentru care a fost desemnată această arie, Republica Italiană nu și-a îndeplinit, în ceea ce privește perioada anterioară datei de 28 decembrie 1998, obligațiile care îi reveneau în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Directiva 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice și, în ceea ce privește perioada ulterioară acestei date, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 22, 28.1.2006.


title: Cauza C-272/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Italia) la 21 mai 2013 — Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/32

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione Tributaria Regionale per la Toscana (Italia) la 21 mai 2013 — Equoland Soc. coop. arl/Agenzia delle Dogane
   (Cauza C-272/13)
   2013/C 207/53
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Regionale per la Toscana

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Equoland Soc. coop. arl

      Intimată: Agenzia delle Dogane — Ufficio delle Dogane di Livorno

      Întrebările preliminare

               1.

               Conform articolului 16 din A șasea directivă 77/388/CEE (1) a Consiliului din 17 mai 1977 și articolelor 154 și 157 din Directiva 2006/112/CE (2), destinația bunurilor importate într-un alt regim de antrepozit decât antrepozitul vamal, și anume antrepozitul TVA, este suficientă pentru a permite o scutire de la plata TVA-ului la import chiar și în cazul în care mărfurile nu sunt introduse fizic, ci numai scriptic?

               2.

               A șasea directivă 77/388/CEE și Directiva 2006/112/CE se opun unei practici prin care un stat membru percepe TVA-ul la import în pofida faptului că acesta a fost achitat — din cauza unei erori sau a unei nereguli — în cadrul unei taxări inverse, prin intermediul unei auto-facturări și, în același timp, al înregistrării în registrul de cumpărări și vânzări?

               3.

               Faptul că un stat membru cere plata TVA-ului deja achitat în cadrul unei taxări inverse, prin intermediul unei auto-facturări și, în același timp, al înregistrării în registrul de cumpărări și vânzări, încalcă principiul neutralității fiscale?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).

      (2)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza T-236/07: Acțiune introdusă la 4 iulie 2007 — Republica Federală Germania/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/41

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2007 — Republica Federală Germania/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-236/07)
   (2007/C 211/77)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Republica Federală Germania (reprezentanți: M. Lumma și J. Müller)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea Deciziei C(2007) 1901 a Comisiei din 27 aprilie 2007 privind închiderea conturilor agențiilor de plată ale statelor membre referitoare la cheltuielile finanțate de Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, pentru exercițiul financiar 2006, în măsura în care aceasta stabilește în sarcina reclamantei obligația plății unei sume de 1 750 616,27 euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta contestă Decizia Comisiei C(2007) 1901 final din 27 aprilie 2007 privind închiderea conturilor agențiilor de plată ale statelor membre referitoare la cheltuielile finanțate de Fondul European de Orientare și Garantare Agricolă (FEOGA), secțiunea Garantare, pentru exercițiul financiar 2006, solicitând anularea acesteia, în măsura în care aceasta stabilește în sarcina sa obligația de a plăti jumătate din valoarea anumitor restituiri la export nerecuperate.
   În susținerea acțiunii sale, reclamanta arată, în primul rând, că pârâta a aplicat în mod greșit regula forfetară, prevăzută de articolul 32 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 (1), potrivit căruia se impută statului membru jumătate din sarcina financiară. Potrivit reclamantei, această dispoziție nu este aplicabilă în cazurile care au făcut obiectul comunicării prevăzute de articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 595/91 (2).
   În al doilea rând, reclamanta susține că pârâta a încălcat, în câteva dintre cazurile în litigiu, principiile bunei administrări, dat fiind că nu a respectat obligațiile pe care și le-a asumat ea însăși prin declarația sa unilaterală consemnată în procesul-verbal din 4 mai 1995.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (JO L 209, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 595/91 al Consiliului din 4 martie 1991 privind neregulile și recuperarea sumelor acordate pe nedrept în cadrul finanțării politicii agricole comune și organizarea unui sistem de informare în acest domeniu și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 283/72 (JO L 67, p. 11, Ediţie specială, 03/vol. 9, p. 166).


title: Cauza C-407/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Latonia) la 20 iulie 2016 – SIA „Aqua Pro”/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/36

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Latonia) la 20 iulie 2016 – SIA „Aqua Pro”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-407/16)
   (2016/C 343/49)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă în prima instanță: SIA „Aqua Pro”

      Pârâtă în prima instanță: Valsts ieņēmumu dienests

      Întrebările preliminare

               1)

                           a)

                           Trebuie interpretat Articolul 220 alineatele (1) și (2) litera b) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1) în sensul că înscrierea în evidența contabilă a valorii drepturilor vamale recunoscute de Administrație trebuie considerată efectuată în momentul deciziei de înscriere în evidența contabilă sau de stabilire a obligației de plată a taxelor adoptată de Administrație, independent de faptul că respectiva decizie face obiectul unei contestații administrative sau al unei căi de atac în instanță?

                           b)

                           Trebuie interpretate Articolele 236 și 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar în sensul că în momentul în care Administrația a adoptat decizia de înscriere în evidența contabilă a sumei aferente drepturilor și a stabilit obligația debitorului de a le achita (decizie adoptată de Administrația de Stat în prezenta cauză), însă respectivul debitor a contestat pe cale administrativă această decizie și a introdus o cale de atac în instanță, trebuie să se solicite în același timp remiterea sau rambursarea acestor drepturi, în temeiul articolelor 236 sau 239 din Regulament (sau se poate considera, în schimb, că în acest caz contestarea deciziei respectivei Administrații echivalează cu o cerere de remitere sau rambursare a datoriei fiscale)? În cazul unui răspuns afirmativ, care este prin urmare diferența importantă dintre controlul legalității deciziei administrative de înscriere în evidența contabilă și al obligației de plată a drepturilor, pe de o parte, și întrebarea care trebuie soluționată în conformitate cu articolul 236, pe de altă parte?

                           c)

                           Trebuie interpretat Articolul 236 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar în sensul că formularea unei contestații împotriva deciziei Administrației care stabilește obligația de plată a drepturilor și durata procedurilor judiciare prorogă termenul de depunere a cererii de remitere sau rambursare a drepturilor (sau justifică nerespectarea acestui termen)?

                           d)

                           În cazul în care necesitatea înscrierii în evidența contabilă sau remiterii în prezenta cauză trebuie clarificată independent de decizia Comisiei Europene adoptată în legătură cu un alt stat membru (în acest caz, Finlanda), revine autorității vamale sau instanței, având în vedere articolul 869 litera b) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (2), precum și valoarea posibilelor drepturi din speță, sarcina de a adresa Comisiei Europene întrebarea privind neînscrierea în evidența contabilă sau remiterea drepturilor?

               2)

                           a)

                           În condițiile aplicării articolului 220 alineatul (2) litera b) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar, se impune realizarea unei verificări suplimentare cu privire la împrejurările asociate comportamentului autorităților și al exportatorului dintr-un stat terț (Cambodgia, în prezenta cauză) și care au fost analizate în contextul misiunii OLAF? Sau trebuie să se considere că descrierea generală a situației de fapt din raportul OLAF privind comportamentul menționat are caracter probatoriu?

                           b)

                           Au datele obținute prin verificarea suplimentară caracter decisiv cu privire la raportul OLAF chiar și atunci când se referă la cazul unui anume stat membru?

                           c)

                           Trebuie interpretat articolul 875 din Regulamentul (CE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar în sensul că decizia Comisiei Europene, adoptată în concordanță cu raportul OLAF menționat în legătură cu un alt stat membru (în speță, Finlanda), este aplicabilă pentru statul membru?

                           d)

                           Este necesară realizarea unei verificări suplimentare și utilizarea informațiilor astfel obținute în situația în care Comisia Europeană, bazându-se pe raportul OLAF, a adoptat o decizie de neînscriere în evidența contabilă a drepturilor în legătură cu un alt stat membru și a aplicat articolul 875 din Regulamentul de aplicare a Codului Vamal?

               3)

               Pentru aprecierea existenței motivelor de exonerare și a bunei credințe în comportamentul persoanei impozabile în sensul aplicării articolului 220 alineatul (2) litera b) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar, poate fi relevant în situația dată faptul că operațiunea de import de mărfuri s-a bazat pe un contract de distribuție?

      (1)  JO 1992, L 302, p. 1, Edițíe specială, 02/vol. 5, p. 58.

      (2)  JO 1993, L 253, p. 1, Edițíe specială, 02/vol. 7, p. 3.


title: Cauza C-560/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 30 octombrie 2013 — Finanzamt Ulm/Ingeborg Wagner-Raith în calitate de succesoare în drepturi a doamnei Maria Schweier

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 30 octombrie 2013 — Finanzamt Ulm/Ingeborg Wagner-Raith în calitate de succesoare în drepturi a doamnei Maria Schweier
   (Cauza C-560/13)
   2014/C 24/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Recurent-pârât: Finanzamt Ulm

      Intimată-reclamantă: Ingeborg Wagner-Raith, în calitate de succesoare în drepturi a doamnei Maria Schweier

      Intervenient: Bundesministerium der Finanzen

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul participațiilor la fonduri din state terțe, libera circulație a capitalurilor prevăzută la articolul 73b din Tratatul CE (devenit la 1 mai 1999 articolul 56 CE) (1) nu se opune unei reglementări naționale [în speță articolul 18 alineatul (3) din AuslInvestmG)], conform căreia pentru investitorii rezidenți la fonduri de investiții din străinătate trebuie să se ia în considerare, în anumite condiții, în plus față de dividende, venituri fictive în cuantum de 90 de procente din diferența dintre primul și ultimul preț de răscumpărare din anul respectiv, însă cel puțin 10 procente din ultimul preț de răscumpărare (sau din valoarea la bursă sau din valoarea de piață) pentru motivul că reglementarea, rămasă în esență nemodificată de la 31 decembrie 1993, are legătură cu prestarea de servicii financiare în sensul normei de anterioritate prevăzute la articolul 73c alineatul (1) din Tratatul CE [devenit începând cu 1 mai 1999 articolul 57 alineatul (1) CE] (2)?
               În cazul în care răspunsul la prima întrebare nu este afirmativ:

               2.

               Participația la un astfel de fond de investiții cu sediul într-o țară terță reprezintă întotdeauna o investiție directă în sensul articolului 73c alineatul (1) din Tratatul CE [devenit începând cu 1 mai 1999 articolul 57 alineatul (1) CE] sau răspunsul depinde în această privință de aspectul dacă în temeiul dispozițiilor naționale ale statului în care are sediul fondul de investiții sau pentru alte motive participația oferă investitorului posibilitatea de a participa efectiv la administrarea sau la controlul fondului de investiții?

      (1)  Articolul 63 TFUE.

      (2)  Articolul 64 alineatul (1) TFUE.


title: Cauza C-476/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW) (Trimitere preliminară — Directivele 98/6/CE și 2005/29/CE — Protecția consumatorilor — Anunț publicitar cu indicarea prețului — Noțiunile „ofertă” și „preț cu toate taxele incluse” — Obligația de a include în prețul de vânzare a unui autovehicul costurile suplimentare obligatorii legate de transportul acestui autovehicul)

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/6

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 7 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Citroën Commerce GmbH/Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW)
   (Cauza C-476/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Directivele 98/6/CE și 2005/29/CE - Protecția consumatorilor - Anunț publicitar cu indicarea prețului - Noțiunile „ofertă” și „preț cu toate taxele incluse” - Obligația de a include în prețul de vânzare a unui autovehicul costurile suplimentare obligatorii legate de transportul acestui autovehicul))
   (2016/C 335/07)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Citroën Commerce GmbH

      Pârât: Zentralvereinigung des Kraffahrzeuggewerbes zur Aufrechterhaltung lauteren Wettbewerbs eV (ZLW)

      Dispozitivul

   Articolul 3 din Directiva 98/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind protecția consumatorului prin indicarea prețurilor produselor oferite consumatorilor, coroborat cu articolul 1 și cu articolul 2 litera (a) din aceasta, trebuie interpretat în sensul că cheltuielile aferente transportului unui autovehicul de la producător la vânzător, care sunt suportate de consumator, trebuie să fie incluse în prețul de vânzare a acestui vehicul, indicat într-un anunț publicitar făcut de un comerciant, atunci când, având în vedere toate caracteristicile acestui anunț publicitar, el reprezintă, în percepția consumatorului, o ofertă privind vehiculul menționat. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă toate aceste elemente sunt reunite.

      (1)  JO C 462, 22.12.2014.


title: Cauza T-720/13: Hotărârea Tribunalului din 30 septembrie 2015 – Gat Microencapsulation/OAPI – BASF (KARIS) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale KARIS — Mărci comunitară și internațională verbale anterioare CARYX — Mărci naționale și Benelux verbale anterioare AKRIS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 389/42

         Hotărârea Tribunalului din 30 septembrie 2015 – Gat Microencapsulation/OAPI – BASF (KARIS)
   (Cauza T-720/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale KARIS - Mărci comunitară și internațională verbale anterioare CARYX - Mărci naționale și Benelux verbale anterioare AKRIS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 389/45)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Gat Microencapsulation GmbH, fostă Gat Microencapsulation AG (Ebenfurth, Austria) (reprezentanţi: S. Soler Lerma și M. C. March Cabrelles, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: I. Harrington, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: BASF SE (Ludwigshafen, Germania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 28 octombrie 2013 (cauza R 1862/2012-5) privind o procedură de opoziție între BASF SE și Gat Microencapsulation AG

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Gat Microencapsulation GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 71, 8.3.2014.