title: Cauza F-103/11: Acțiune introdusă la 11 octombrie 2011 — ZZ/BEI

text:
               7.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/25

         Acțiune introdusă la 11 octombrie 2011 — ZZ/BEI
   (Cauza F-103/11)
   2012/C 6/46
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: N. Thieltgen, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei președintelui BEI de a nu lua nicio măsură în urma procedurii de anchetă privind pretinsa hărțuire morală și de anulare a concluziei finale a Comitetului de anchetă, precum și cererea de daune interese

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea concluziei finale a Comitetului de anchetă din avizul său din 11 iulie 2011 în măsura în care prin aceasta s-a reținut lipsa faptelor care pot fi calificate hărțuire în ceea ce o privește;

               —

               anularea deciziei președintelui BEI din 27 iulie 2011;

               —

               constatarea faptului că reclamanta a fost și este victima faptelor de hărțuire;

               —

               somarea BEI să pună capăt acestei hărțuiri;

               —

               anularea deciziei președintelui BEI din 1 septembrie 2011;

               —

               constatarea existenței unor greșeli de serviciu imputabile BEI;

               —

               stabilirea răspunderii BEI față de reclamantă în legătură cu nelegalitatea deciziei președintelui BEI din 27 iulie 2011, cu faptele de hărțuire cărora i-a fost victimă, precum și cu greșelile de serviciu imputabile BEI;

               —

               obligarea BEI la repararea prejudiciilor fizice, morale și materiale, trecute și viitoare, cauzate reclamantei ca urmare a nelegalității deciziei președintelui BEI din 27 iulie 2011, a faptelor de hărțuire morală la care a fost supusă și a greșelilor de serviciu imputabile BEI, fiind necesar ca despăgubirea să fie majorată cu dobânzi moratorii;

               —

               cu privire la nelegalitatea scrisorii președintelui din 27 iulie 2011:

                           —

                           în ceea ce privește prejudiciul material reprezentat de pierderea de remunerație: 113 100 de euro;

                           —

                           în ceea ce privește prejudiciul moral: 50 000 de euro;

               —

               cu privire la hărțuirea morală la care a fost supusă:

                           —

                           în ceea ce privește prejudiciul material reprezentat de pierderea de remunerație și de daunele cauzate carierei profesionale: 132 100 euro;

                           —

                           în ceea ce privește prejudiciul moral: 50 000 de euro;

                           —

                           în ceea ce privește cheltuielile efectuate: 13 361,93 euro;

               —

               cu privire la greșelile de serviciu imputabile BEI:

                           —

                           în ceea ce privește încălcarea de către BEI a obligației sale de confidențialitate și de protecție a datelor: 10 000 de euro;

                           —

                           în ceea ce privește incidentul referitor la audierea martorilor: 40 000 de euro;

               —

               obligarea Băncii Europene de Investiții la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-22/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský súd v Prešove (Slovacia) la 17 ianuarie 2012 — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová

text:
               31.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Krajský súd v Prešove (Slovacia) la 17 ianuarie 2012 — Katarína Hassová/Rastislav Petrík, Blanka Holingová
   (Cauza C-22/12)
   2012/C 98/22
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Krajský súd v Prešove

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Katarína Hassová

      Pârâți: Rastislav Petrík, Blanka Holingová

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 1 alineatul (1) din Directiva 90/232/CEE a Consiliului din 14 mai 1990 privind armonizarea legislației statelor membre referitoare la asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule (1) coroborat cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 72/166/CEE (2), trebuie interpretat în sensul că se opune unei prevederi din dreptul național (precum cea de la articolul 4 din Legea slovacă nr. 381/2001 privind contractul de asigurare obligatorie pentru pagubele produse de autovehicule și de la articolul 6 din Legea cehă nr. 168/1999 privind asigurarea de răspundere pentru pagubele produse de autovehicule), potrivit cărora răspunderea civilă pentru pagubele produse de autovehicule nu acoperă prejudiciile morale exprimate în formă pecuniară suferite de supraviețuitorii victimelor unui accident rutier rezultat din folosirea autovehiculelor?

               2.

               În cazul în care la prima întrebare se răspunde că norma de drept intern menționată anterior nu este contrară dreptului Uniunii, prevederile articolului 4 alineatele 1, 2 și 4 din Legea slovacă nr. 381/2001 privind contractul de asigurare obligatorie pentru pagubele produse de autovehicule, și ale articolului 6 alineatele 1-3 din Legea cehă nr. 168/1999 privind asigurarea de răspundere pentru pagubele produse de autovehicule, trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca instanța națională, în conformitate cu articolul 1 alineatul (1) din Directiva 90/232 coroborat cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 72/166, să recunoască dreptul la despăgubirea prejudiciului extrapatrimonial cauzat supraviețuitorilor victimelor unui accident rutier rezultat din folosirea autovehiculelor, în calitatea lor de părți vătămate, inclusiv în formă pecuniară?

      (1)  JO L 129, p. 33, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 240.

      (2)  Directiva 72/166/CEE a Consiliului din 24 aprilie 1972 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la asigurarea de răspundere civilă auto și introducerea obligației de asigurare a acestei răspunderi (JO L 103, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 1, p. 10).


title: Cauza C-368/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Baranya Megyei Bíróság — Republica Ungară) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály (A șasea directivă TVA — Directiva 2006/112/CE — Drept de deducere a taxei achitate în amonte — Reglementare națională care sancționează un detaliu eronat pe factură cu pierderea dreptului de deducere)

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/11

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 15 iulie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Baranya Megyei Bíróság — Republica Ungară) — Pannon Gép Centrum Kft/APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály
   (Cauza C-368/09) (1)

   (A șasea directivă TVA - Directiva 2006/112/CE - Drept de deducere a taxei achitate în amonte - Reglementare națională care sancționează un detaliu eronat pe factură cu pierderea dreptului de deducere)
   2010/C 246/18
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Baranya Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Pannon Gép Centrum Kft

      Pârâtă: APEH Központi Hivatal Hatósági Főosztály Dél-dunántúli Kihelyezett Hatósági Osztály

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Baranya Megyei Bíróság — Interpretarea articolelor 17 alineatul (1), 18 alineatul (1) și 22 alineatul (3) literele (a) și (b) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun de taxă pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1), precum și a Directivei 2001/115/CE a Consiliului din 20 decembrie 2001 de modificare a Directivei 77/388/CEE în vederea simplificării, modernizării și armonizării condițiilor de facturare stabilite cu privire la taxa pe valoarea adăugată (JO L 15, p. 24) — Pierderea dreptului la deducere al destinatarului serviciilor din cauza unei erori în ceea ce privește data finalizării lucrărilor menționată pe factura emisă de prestator — Reglementare națională care sancționează orice viciu de formă al facturii prin pierderea dreptului la deducere

      Dispozitivul

   Articolul 167, articolul 178 litera (a), articolul 220 punctul 1 și articolul 226 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări sau unei practici naționale în temeiul căreia autoritățile naționale refuză unei persoane impozabile dreptul de a deduce din valoarea taxei pe valoarea adăugată pe care trebuie să o plătească valoarea taxei datorate sau achitate pentru serviciile care i au fost prestate, pentru motivele că factura inițială, aflată în posesia sa la momentul deducerii, cuprindea o dată greșită de finalizare a prestării de servicii și că nu exista o numerotare continuă a facturii corectate ulterior și a notei de credit care anula factura inițială, în cazul în care condițiile de fond ale deducerii sunt îndeplinite iar, înainte de adoptarea deciziei de autoritatea în cauză, persoana impozabilă a furnizat acesteia din urmă o factură corectată, în care se preciza data exactă la care s a încheiat prestarea de servicii respectivă, chiar dacă nu există o numerotare continuă a acestei facturi și a notei de credit care anula factura inițială.

      (1)  JO C 11, 16.1.2010.


title: Cauza C-398/09: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet (Nerambursarea unei taxe percepute fără a fi datorată — Îmbogățire fără justă cauză ca urmare a legăturii existente între instituirea acestei taxe și eliminarea altor taxe)

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/7

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Østre Landsret — Danemarca) — Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S/Skatteministeriet
   (Cauza C-398/09) (1)

   (Nerambursarea unei taxe percepute fără a fi datorată - Îmbogățire fără justă cauză ca urmare a legăturii existente între instituirea acestei taxe și eliminarea altor taxe)
   2011/C 311/08
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Lady & Kid A/S, Direct Nyt ApS, A/S Harald Nyborg Isenkram- og Sportsforretning, KID-Holding A/S

      Pârât: Skatteministeriet

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Østre Landsret — Interpretarea Hotărârii Curții pronunțată în cauza C-192/95, Comateb și alții, și a principiilor dreptului comunitar în materia restituirii plății nedatorate — Refuzul rambursării unei taxe naționale considerate incompatibile cu dreptul comunitar, pentru motivul îmbogățirii fără justă cauză ca urmare a legăturii directe dintre introducerea taxei nelegale și eliminarea altor taxe percepute pe o altă bază — Nerambursare care are ca efect dezavantajarea operatorilor importatori de produse în raport cu operatorii care achiziționează produse similare naționale din cauza plății proporțional mai importante a taxei nelegale de către operatorii importatori în raport cu operatorii care achiziționează produse naționale

      Dispozitivul

   Normele dreptului Uniunii cu privire la restituirea plății nedatorate trebuie interpretate în sensul că restituirea plății nedatorate poate genera o îmbogățire fără justă cauză numai în cazul în care sumele plătite fără să fi fost datorate de o persoană impozabilă în temeiul unei taxe percepute într-un stat membru cu încălcarea dreptului Uniunii au fost repercutate în mod direct asupra cumpărătorului. În consecință, dreptul Uniunii nu permite unui stat membru să refuze rambursarea unei taxe nelegale pentru motivul că sumele plătite fără să fi fost datorate de persoana impozabilă au fost compensate printr-o economie rezultată din eliminarea concomitentă a altor taxe, întrucât o astfel de compensare nu poate fi considerată, din punctul de vedere al dreptului Uniunii, o îmbogățire fără justă cauză în raport cu această taxă.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza T-305/13: Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2015 – SACE și Sace BT/Comisia („Ajutoare de stat — Asigurarea creditelor la export — Reasigurare acordată de o întreprindere publică filialei sale — Aporturi de capital pentru a acoperi pierderile filialei — Noțiunea de ajutoare de stat — Imputabilitate în sarcina statului — Criteriul investitorului privat — Obligația de motivare”)

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/18

         Hotărârea Tribunalului din 25 iunie 2015 – SACE și Sace BT/Comisia
   (Cauza T-305/13) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Asigurarea creditelor la export - Reasigurare acordată de o întreprindere publică filialei sale - Aporturi de capital pentru a acoperi pierderile filialei - Noțiunea de ajutoare de stat - Imputabilitate în sarcina statului - Criteriul investitorului privat - Obligația de motivare”))
   (2015/C 262/23)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) (Roma, Italia) și Sace BT SpA (Roma) (reprezentanți: M. Siragusa și G. Rizza, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte, D. Grespan și K. Walkerová, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantelor: Republica Italiană (reprezentanţi: G. Palmieri, agent, asistat de S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/525/UE a Comisiei din 20 martie 2013 privind măsurile SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10) puse în aplicare de Italia în anii 2004 și 2009 pentru Sace BT SpA (JO 2014, L 239, p. 24)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează articolul 2 al doilea paragraf din Decizia 2014/525/UE a Comisiei din 20 martie 2013 privind măsurile SA.23425 (11/C) (ex NN 41/10) puse în aplicare de Italia în anii 2004 și 2009 pentru Sace BT SpA.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Servizi assicurativi del commercio estero SpA (SACE) și Sace BT suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               4)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               5)

               Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

      (1)  JO C 207, 20.7.2013.


title: Cauza T-45/09: Ordonanța Tribunalului din 22 martie 2010 — Al Barakaat International Foundation/Comisia

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/51

         Ordonanța Tribunalului din 22 martie 2010 — Al Barakaat International Foundation/Comisia
   (Cauza T-45/09) (1)

   2010/C 148/87

      Limba de procedură: suedeza

   Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 153, 4.7.2009.


title: Cauza C-114/12: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 septembrie 2014 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare – Acțiune externă a Uniunii Europene – Acorduri internaționale – Protecția drepturilor conexe ale organismelor de radiodifuziune – Negocieri pentru o convenție a Consiliului Europei – Decizie a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre de autorizare a participării comune a Uniunii și a statelor sale membre la negocieri – Articolul 3 alineatul (2) TFUE – Competență externă exclusivă a Uniunii)

text:
               10.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 395/2

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 4 septembrie 2014 – Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
      (Cauza C-114/12) (1)

      ((Acțiune în anulare - Acțiune externă a Uniunii Europene - Acorduri internaționale - Protecția drepturilor conexe ale organismelor de radiodifuziune - Negocieri pentru o convenție a Consiliului Europei - Decizie a Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre de autorizare a participării comune a Uniunii și a statelor sale membre la negocieri - Articolul 3 alineatul (2) TFUE - Competență externă exclusivă a Uniunii))
      (2014/C 395/02)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, P. Hetsch, L. Gussetti şi J. Samnadda, agenţi)

         Intervenient în susținerea reclamentei: Parlamentul European (reprezentanți: R. Passos şi D. Warin, agenţi)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: H. Legal, J.-P. Hix, F. Florindo Gijón şi M. Balta, agenţi)

         Interveniente în susținerea pârâtului: Republica Cehă (reprezentanţi: M. Smolek, E. Ruffer, D. Hadroušek şi J. Králová, agenţi), Republica Federală Germania (reprezentanţi: T. Henze, B. Beutler şi N. Graf Vitzthum, agenţi), Regatul Ţărilor de Jos (reprezentanţi: C. Wissels şi J. Langer, agenţi), Republica Polonă (reprezentanţi: B. Majczyna, M. Szpunar, M. Drwięcki şi E. Gromnicka, agenţi), Regatul Unit al Marii Britanii şi Irlandei de Nord (reprezentanţi: C. Murrell, agent, asistat de R. Palmer, barrister)

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului din 19 decembrie 2011 privind participarea Uniunii Europene și a statelor sale membre la negocierile pentru o Convenție a Consiliului Europei privind protecția drepturilor organismelor de radiodifuziune.

                  2)

                  Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

                  3)

                  Republica Cehă, Republica Federală Germania, Regatul Țărilor de Jos, Republica Polonă, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 138, 12.5.2012.


title: Cauza F-64/13: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 iunie 2015 – Z/Curtea de Justiție (Funcție publică — Funcționari — Raport de notare — Întocmirea tardivă a raportului de notare — Acțiune în anulare — Acțiune în despăgubire)

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/39

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 30 iunie 2015 – Z/Curtea de Justiție
   (Cauza F-64/13) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Raport de notare - Întocmirea tardivă a raportului de notare - Acțiune în anulare - Acțiune în despăgubire))
   (2015/C 262/52)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Z (reprezentant: F. Rollinger, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentant: A. V. Placco, agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a raportului de notare al reclamantei referitor la perioada 1 ianuarie 2008 – 31 decembrie 2008, precum și obligarea pârâtei la plata unei sume cu titlu de reparare a prejudiciului moral

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Z suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Curtea de justiție a Uniunii Europene.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013, p. 30.


title: Cauza T-30/10: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2010 — Reagens/Comisia

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/39

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2010 — Reagens/Comisia
   (Cauza T-30/10)
   2010/C 80/64
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Reagens SpA (San Giorgio di Piano, Italia) (reprezentanți: B. O'Connor, L. Toffoletti, D. Gullo and E. De Giorgi, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea în totalitate a Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009 (cazul COMP/38.589 — Stabilizatori termici) în ceea ce privește stabilizatorii din staniu, sau, doar în măsura în care aceasta o privește pe reclamantă;

               —

               constatarea faptului că termenele prevăzute la articolul 25 din Regulamentul nr. 1/2003 se aplică în cauză, astfel încât este prescrisă aplicarea unei amenzi reclamantei;

               —

               în subsidiar, constatarea faptului că, în mod greșit, Comisia a aplicat reclamantei o amendă de 10 791 000 de euro și, în măsura în care va fi necesar, ajustarea amenzii la un nivel care să corespundă naturii limitate a posibilei încălcări a articolului 101 TFUE de către reclamantă după anul 1996;

               —

               inițierea unei proceduri de investigație în aplicarea articolului 35 din Liniile directoare privind calculul amenzilor în ceea ce privește Chemson și Baerlocher și în raport cu toate susținerile prezentate de destinatarii deciziei privind stabilizatorii de staniu după notificarea comunicării privind obiecțiunile;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin cererea formulată, reclamanta solicită anularea parțială a Deciziei C(2009) 8682 final a Comisiei din 11 noiembrie 2009, în măsura în care aceasta constată că reclamanta a încălcat articolele 81 CE și 53 SEE (cazul COMP/38.589 — Stabilizatori termici) și în măsura în care se aplică o amendă reclamantei.
   În susținerea concluziilor, reclamanta invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamanta pretinde că, la aprecierea faptelor în raport cu stabilizatorii de staniu, Comisia a comis o eroare vădită considerând că reclamanta se face vinovată de participare la o încălcare a articolului 81 CE (devenit articolul 101 TFUE) ulterior perioadei 1996-1997.

               În al doilea rând, reclamanta susține că, prin aplicarea articolului 25 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1) la situația de fapt de pe piața stabilizatorilor de staniu și în special, prin faptul că a apreciat că termenele prevăzute la acest articol s-au scurs, Comisia a comis o eroare vădită. Potrivit reclamantei, inexistența unei dovezi privind o încălcare ulterioară anilor 1996-1997 înseamnă că aplicarea unei amenzi reclamantei este prescrisă în termenul de 5 ani sau de 10 ani prevăzut la acest articol.

               În al treilea rând, reclamantul arată că, în fapt, Comisia a încălcat principiul unei bune administrări și așteptările legitime ale reclamantului în ceea ce privește desfășurarea unei investigații cât mai corecte, riguroase și diligente, și în ceea ce privește faptul că nu se va ignora proba concurenței. În plus, reclamanta susține că dreptul său la apărare a fost încălcat de Comisie, întrucât aceasta nu a examinat în mod adecvat dovezile prezentate de reclamantă în răspuns la comunicarea privind obiecțiunile și cu prilejul audierii părților și nici nu i-a permis reclamantei să aibă acces, din nou, la dosarul neconfidențial al investigației.

               În al patrulea rând, reclamanta susține că acțiunea Comisiei s-a caracterizat prin încălcarea principiului de a aplica un tratament egal în fața legii tuturor întreprinderilor, întrucât Comisia a aplicat în mod eronat Liniile directoare privind calculul amenzilor (2). În plus, reclamanta susține că a fost încălcat principiul proporționalității de către Comisie, întrucât amenda care i-a fost aplicată a fost disproporționată în comparație cu amenzile aplicate tuturor celorlalți destinatari ai deciziei privind stabilizatorii de staniu și, în special, în comparație cu amenda aplicată societății Baerlocher.

               În al cincilea rând, reclamanta invocă faptul că prin acțiunea Comisiei a fost distorsionată concurența pe piața comună, fiind încălcat articolul 101 TFUE, în măsura în care Comisia a aplicat incorect Liniile directoare privind calculul amenzilor.

               În sfârșit, reclamanta susține că acțiunea Comisiei încalcă principiul unei bune administrări, întrucât investigația nu s-a desfășurat în mod diligent și operativ, fiind încălcat și dreptul reclamantei de a nu fi continuată investigația în perioada de examinare a cererilor adresate Tribunalului în cauza Akzo (3).

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167)

      (2)  Liniile directoare privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 201, p. 2)

      (3)  Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 17 septembrie 2007, Akzo Nobel Chemicals și Akcros Chemicals/Comisia (T-125/03 și T-253/03, Rep., p. II-3523)


title: Cauza T-3/11: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2015 – Portugalia/Comisia [„FEOGA — Secțiunea Garantare — FEGA și FEADR — Cheltuieli excluse de la finanțare — Deficiențe în sistemul de identificare a parcelelor agricole și în sistemul de informare geografică (LPIS-GIS), în efectuarea controalelor la fața locului și în calcularea sancțiunilor (exercițiile 2005-2007)”]

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/13

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2015 – Portugalia/Comisia
   (Cauza T-3/11) (1)

   ([„FEOGA - Secțiunea Garantare - FEGA și FEADR - Cheltuieli excluse de la finanțare - Deficiențe în sistemul de identificare a parcelelor agricole și în sistemul de informare geografică (LPIS-GIS), în efectuarea controalelor la fața locului și în calcularea sancțiunilor (exercițiile 2005-2007)”])
   (2015/C 262/16)
   Limba de procedură: portugheza

      Părțile

      Reclamantă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Figueiredo şi J. Saraiva de Almeida, agenţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Guerra e Andrade şi P. Rossi, agenţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2010/668/UE a Comisiei din 4 noiembrie 2010 de excludere de la finanțarea din fondurile Uniunii Europene a anumitor cheltuieli efectuate de statele membre în cadrul secțiunii Garantare a Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA), în cadrul Fondului european de garantare agricolă (FEGA) și în cadrul Fondului european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR) (JO L 288, p. 24), în măsura în care aplică corecții financiare Republicii Portugheze în valoare de 4 0 6 90  655,11 euro pentru „[d]eficiențe în sistemul LPIS-GIS [sistemul de identificare a parcelelor agricole – sistemul de informare geografică], în efectuarea controalelor la fața locului și în calcularea sancțiunilor” în cursul exercițiilor 2005-2007

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Republica Portugheză la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 139, 7.5.2011.


title: Cauza C-290/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Napoli (Italia) la 11 iunie 2012 — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA

text:
               11.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/9

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunale di Napoli (Italia) la 11 iunie 2012 — Oreste Della Rocca/Poste Italiane SpA
   (Cauza C-290/12)
   2012/C 243/17
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Napoli

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Oreste Della Rocca

      Pârâtă: Poste Italiane SpA

      Întrebările preliminare

               1.

               Ținând cont și de mențiunea de la punctul 36 din Ordonanța Curții de Justiție din 15 septembrie 2010 (cauza C-386/09, Briot), Directiva 1999/70/CE (1), în special clauza 2, se referă și la raportul de muncă pe durată determinată dintre lucrătorul plasat și întreprinderea de muncă temporară sau dintre lucrătorul plasat și utilizator, așadar, Directiva 1999/70/CE reglementează astfel de raporturi?

               2.

               În absența altor măsuri de interdicție, o prevedere care permite stabilirea datei de încetare a contractului de muncă cu întreprinderea de muncă temporară, precum și reînnoirea sa, nu pe baza nevoilor tehnice, organizatorice sau productive ale întreprinderii și în legătură cu un anumit raport de muncă pe durată determinată, ci pe baza nevoilor generale ale persoanei plasate, care nu sunt legate de raportul de muncă respectiv, îndeplinește cerințele prevăzute în clauza 5 paragraful (1) litera (a) din Directiva 1999/70/CE sau ar putea constitui o eludare a directivei? Cerințele obiective prevăzute în clauza 5 paragraful (1) litera (a) din Directiva 1999/70/CE trebuie să fie stabilite categoric într-un document și trebuie să privească acel raport de muncă pe durată determinată și reînnoirea sa, astfel încât referirea la nevoile obiective generale care au justificat încheierea contractului de plasare este sau nu este neadecvată pentru a îndeplini cerința cuprinsă în clauza 5 litera (a)?

               3.

               Clauza 5 din Directiva 1999/70/CE interzice ca o terță persoană, în speță utilizatorul, să suporte consecințele abuzului?

      (1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129).


title: Cauza T-273/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 mai 2008 — FagorBrandt/Comisia Comunităților Europene

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/30

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 mai 2008 — FagorBrandt/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-273/04) (1)

   (2008/C 183/56)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 251, 9.10.2004.


title: Cauza F-57/06: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 7 noiembrie 2007 — Hinderyckx/Consiliul Uniunii Europene (Funcționari — Promovare — Exercițiul de promovare 2005 — Neînscrierea pe lista funcționarilor promovați — Încălcarea articolului 45 din statut — Analiză comparativă a meritelor — Rapoarte de evaluare provenind de la instituții diferite)

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/34

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 7 noiembrie 2007 — Hinderyckx/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza F-57/06) (1)

   (Funcționari - Promovare - Exercițiul de promovare 2005 - Neînscrierea pe lista funcționarilor promovați - Încălcarea articolului 45 din statut - Analiză comparativă a meritelor - Rapoarte de evaluare provenind de la instituții diferite)
   (2008/C 37/55)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Jacques Hinderyckx (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: J. Martin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm și M. Bauer, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, anularea deciziei de nepromovare a reclamantului la gradul B*8 în cadrul exercițiului de promovare 2005 și, pe de altă parte, o cerere de daune interese
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă, în afară de propriile cheltuieli de judecată, o treime din cheltuielile de judecată ale domnului Hinderyckx.

               3)

               Domnul Hinderyckx suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 178, 29.7.2006, p. 34.


title: Cauza C-138/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgaria) la 15 martie 2010 — DP Grup EOOD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

text:
               5.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 148/16

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Sofia-grad (Bulgaria) la 15 martie 2010 — DP Grup EOOD/Direktor na Agentsia „Mitnitsi”
   (Cauza C-138/10)
   2010/C 148/25
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen Sad Sofia-grad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: DP Grup EOOD

      Pârât: Direktor na Agentsia „Mitnitsi”

      Întrebările preliminare

               1.

               În împrejurările din acțiunea principală, articolul 63 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1) trebuie interpretat în sensul că impune autorității vamale doar să examineze conformitatea declarației vamale cu cerințele articolului 62, efectuând doar un control al documentelor în măsura menționată la articolul 68 din regulament și să adopte o decizie privind acceptarea declarației vamale doar în temeiul documentelor prezentate atunci când există dubii privind corectitudinea codului tarifar al mărfurilor și este necesară o expertiză în vederea stabilirii acestui cod?

               2.

               În împrejurările din acțiunea principală, decizia autorității vamale privind acceptarea imediată a declarației vamale în conformitate cu articolul 63 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a codului vamal comunitar trebuie considerată drept o decizie a unei autorități vamale în conformitate cu articolul 4 punctul 5 coroborat cu articolul 8 alineatul (1) prima liniuță din codul vamal și aceasta în raport cu întreg conținutul declarației vamale efectuate, când în același timp există următoarele împrejurări:

                           (a)

                           decizia autorității vamale privind acceptarea declarației vamale a fost adoptată doar în temeiul documentelor prezentate împreună cu declarația vamală;

                           (b)

                           când controalele necesare au fost efectuate înainte de acceptarea declarației vamale, exista suspiciunea că respectivul cod tarifar declarat al mărfii nu era corect;

                           (c)

                           când controalele necesare au fost efectuate înainte de acceptarea declarației vamale, informațiile privind conținutul mărfurilor declarate, care sunt relevante în scopul stabilirii corecte a codului tarifar, erau incomplete;

                           (d)

                           la momentul examinării anterior acceptării declarației a fost prelevat un eșantion pentru efectuarea unei expertize în vederea stabilirii corecte a codului tarifar al mărfii?

               3.

               În împrejurările din acțiunea principală, articolul 63 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că:

                           (a)

                           permite contestarea în instanță a legalității declarației vamale după punerea în liberă circulație a mărfii, sau că

                           (b)

                           acceptarea declarației vamale nu poate fi contestată, întrucât aceasta doar înregistrează declarația mărfurilor la autoritățile vamale și stabilește momentul nașterii datoriei vamale aferente importului și întrucât aceasta nu reprezintă o decizie a unei autorități vamale privind problemele referitoare la clasificarea tarifară corectă și la cuantumul drepturilor vamale datorate în temeiul acestei declarații?

      (1)  JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58.


title: Cauza C-167/11 P: Recurs introdus la 5 aprilie 2011 de Cantiere navale De Poli SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 3 februarie 2011 în cauza T-584/08, Cantiere navale De Poli/Comisia

text:
               11.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 173/7

         Recurs introdus la 5 aprilie 2011 de Cantiere navale De Poli SpA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 3 februarie 2011 în cauza T-584/08, Cantiere navale De Poli/Comisia
   (Cauza C-167/11 P)
   2011/C 173/15
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Cantiere navale De Poli SpA în lichidare și concordat preventiv (reprezentanți: A. Abate și A. Franchi, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Admiterea recursului privind anularea Hotărârii Tribunalului din 3 februarie 2011 și a Deciziei Comisiei Europene din 21 octombrie 2008 la care se referă aceasta și, în măsura în care este necesar și posibil, pronunțarea directă cu privire la fondul acțiunii principale;

               —

               în subsidiar, anularea și retrimiterea la Tribunal;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, a costurilor și a onorariilor.

      Motivele și principalele argumente

   Prin recursul său, recurenta contestă Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2011 în cauza T-584/08, Cantiere navale De Poli/Comisia, în special cu privire la următoarele aspecte:

               (a)

                  Vicii de procedură întemeiate pe lipsa de motivare cu privire la:

                           —

                           interpretarea teleologică a Regulamentului (CE) nr. 1177/2002 al Consiliului din 27 iunie 2002 privind un mecanism temporar pentru protecția sectorului construcțiilor navale (denumit în continuare „Regulamentul MDT”) (1) în scopul identificării obiectivelor urmărite de Consiliu pentru protecția intereselor șantierelor navale comunitare afectate de condițiile de concurență neloială practicate de șantierele coreene;

                           —

                           raportul (ierarhia surselor) dintre Regulamentul MDT al Consiliului și Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 88 CE (2);

                           —

                           aplicarea principiului subsidiarității pentru stabilirea normelor care reglementează termenele în care ajutoarele sunt notificate Comisiei de către statele membre.

               (b)

                  Încălcarea dreptului comunitar cu privire la:

                           —

                           exercitarea, în timp, a competenței statelor membre de a notifica ajutoarele Comisiei în contextul Regulamentului MDT;

                           —

                           sfera de competență a Comisiei în privința evaluării „compatibilității cu piața comună” a ajutoarelor prevăzute de Regulament;

                           —

                           reglementarea raporturilor juridice stabilite în temeiul Regulamentului ulterior ieșirii din vigoare a acestuia (31 martie 2005);

                           —

                           aplicarea principiilor egalității de tratament și protecției încrederii legitime.

      (1)  JO L 172, p. l.

      (2)  JO L 140, p. l, Ediție specială, 08/vol. 2, p. 42.


               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/5

         Depunerea jurământului de către noi membri ai Tribunalului de Primă Instanță
   2009/C 267/09
   Numiți judecători la Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene prin Deciziile reprezentanților guvernelor statelor membre ale Comunităților Europene din 25 februarie 2009 (1) și din 8 iulie 2009 (2), domnul Kanninen, pentru perioada cuprinsă între 1 septembrie 2009 și 31 august 2010, și domnul Schwarcz, pentru perioada cuprinsă între 7 octombrie 2009 și 31 august 2010, au depus jurământul în fața Curții la 6 octombrie 2009.

      (1)  JO L 56, 28.2.2009, p. 17

      (2)  JO L 181, 14.7.2009, p. 25


title: Cauza T-79/14: Hotărârea Tribunalului din 1 martie 2016 – Secop/Comisia („Ajutoare de stat — Salvarea întreprinderilor aflate în dificultate — Ajutor sub forma unei garanții de stat — Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă — Lipsa deschiderii procedurii oficiale de investigare — Dificultăți serioase — Drepturi procedurale ale părților interesate”)

text:
               18.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/29

         Hotărârea Tribunalului din 1 martie 2016 – Secop/Comisia
   (Cauza T-79/14) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Salvarea întreprinderilor aflate în dificultate - Ajutor sub forma unei garanții de stat - Decizie prin care ajutorul este declarat compatibil cu piața internă - Lipsa deschiderii procedurii oficiale de investigare - Dificultăți serioase - Drepturi procedurale ale părților interesate”))
   (2016/C 136/41)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Secop GmbH (Flensburg, Germania) (reprezentanți: U. Schnelle și C. Aufdermauer, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2013) 9119 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 privind ajutorul de stat SA.37640 – Ajutor pentru salvare în favoarea ACC Compressors SpA – Italia.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Secop GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 85, 22.3.2014.


title: Cauzele conexate T-515/13 și T-719/13: Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Spania/Comisia („Ajutoare de stat — Construcții navale — Dispoziții fiscale aplicabile anumitor acorduri puse în aplicare pentru finanțarea și pentru achiziționarea de nave — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piaţa internă și prin care se dispune recuperarea în parte a acestuia — Acțiune în anulare — Afectare individuală — Admisibilitate — Avantaj — Caracter selectiv — Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre — Atingere adusă concurenței — Obligația de motivare”)

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/16

         Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2015 – Spania/Comisia
   (Cauzele conexate T-515/13 și T-719/13) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Construcții navale - Dispoziții fiscale aplicabile anumitor acorduri puse în aplicare pentru finanțarea și pentru achiziționarea de nave - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piaţa internă și prin care se dispune recuperarea în parte a acestuia - Acțiune în anulare - Afectare individuală - Admisibilitate - Avantaj - Caracter selectiv - Afectarea schimburilor comerciale dintre statele membre - Atingere adusă concurenței - Obligația de motivare”))
   (2016/C 059/16)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamante: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial N. Díaz Abad, ulterior M. Sampol Pucurull, abogados del Estado) (Cauza T-515/13), Lico Leasing, SA (Madrid, Spania) și Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA (Madrid) (reprezentanți: M. Merola și A. Sánchez, avocați) (Cauza T-719/13)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, M. Afonso, É. Gippini Fournier și P. Němečková, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2014/200/UE a Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing (JO 2014, L 114, p. 1).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Comisiei din 17 iulie 2013 privind schema de ajutoare SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) pusă în aplicare de Spania – Regim fiscal aplicabil anumitor acorduri de leasing financiar, cunoscut și sub denumirea de sistem fiscal spaniol în materie de leasing.

               2)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Regatul Spaniei, de Lico Leasing, SA și de Pequeños y Medianos Astilleros Sociedad de Reconversión, SA.

      (1)  JO C 336, 16.11.2013.


title: Cauza T-380/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 octombrie 2008 — Kaloudis/OAPI — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative RolandGarros SPORTSWEAR — Marca națională verbală anterioară Roland Garros — Plata tardivă a taxei de recurs — Decizia camerei de recurs prin care se consideră recursul ca neformulat )

text:
               6.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/34

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 6 octombrie 2008 — Kaloudis/OAPI — Fédération française de tennis (RolandGarros SPORTSWEAR)
   (Cauza T-380/07) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative RolandGarros SPORTSWEAR - Marca națională verbală anterioară Roland Garros - Plata tardivă a taxei de recurs - Decizia camerei de recurs prin care se consideră recursul ca neformulat’)
   (2008/C 313/61)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Dimitrios Kaloudis (Dassia, Grecia) (reprezentant: G. Kaloudis, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Fédération française de tennis (FFT) (Paris, Franța) (reprezentant: F. Fajgenbaum, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 iulie 2007 (cauza R 876/2006-4) privind o procedură de opoziție între Fédération française de tennis (FFT) și domnul Dimitrios Kaloudis.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind, în parte, vădit lipsită de orice temei în drept și, în parte, vădit inadmisibilă.

               2)

               Îl obligă pe domnulDimitrios Kaloudis la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007.


title: Cauza C-664/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado Mercantil de Barcelona (Spania) la 30 decembrie 2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.

text:
               17.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Juzgado Mercantil de Barcelona (Spania) la 30 decembrie 2011 — Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L./Banco Mare Nostrum, S.A.
   (Cauza C-664/11)
   2012/C 80/15
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Mercantil de Barcelona

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Serveis en Impressio i Retolacio Vargas, S.L.

      Pârâtă: Banco Mare Nostrum, S.A.

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul în care o instituție de credit propune unui client un contract swap pe rata dobânzii pentru a compensa riscul de variație a ratei dobânzii tranzacțiilor financiare anterioare, acesta trebuie considerat un serviciu de consiliere în investiții potrivit definiției de la articolul 4 alineatul (1) punctul 4 din Directiva 2004/39/CE (1)?

               2.

               Omiterea testului de adecvare, prevăzut la articolul 19 alineatul (4) din directiva menționată pentru investitorii persoane fizice, trebuie să determine nulitatea absolută a contractului swap pe rata dobânzii semnat între investitor și instituția de credit care oferă serviciile de consiliere?

               3.

               În cazul în care serviciul furnizat în condițiile descrise nu este considerat consiliere în investiții, simplul fapt de a proceda la achiziționarea unui instrument financiar complex, precum un contract swap pe rata dobânzii, fără a efectua testul de pertinență prevăzut la articolul 19 alineatul (5) din Directiva 2004/39/CE, din motive imputabile instituției de investiții, determină nulitatea absolută a contractului de achiziție semnat cu aceeași instituție de credit?

               4.

               În conformitate cu articolul 19 alineatul (9) din Directiva 2004/39/CE, simplul fapt că o instituție de credit propune un instrument financiar complex asociat unui credit ipotecar contractat cu instituția respectivă sau cu o altă instituție constituie un motiv suficient pentru a exclude aplicarea obligațiilor de a efectua testul de adecvare și testul de pertinență, prevăzute la articolul 19 menționat, pe care instituția de investiții trebuie să le efectueze în privința investitorilor persoane fizice?

               5.

               Pentru a putea exclude aplicarea obligațiilor prevăzute la articolul 19 din Directiva 2004/39/CE, este necesar ca produsul financiar asociat instrumentului financiar propus să fie supus unor standarde legale de protecție a investitorului similare celor impuse de directiva menționată?

      (1)  Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare, de modificare a Directivelor 85/611/CEE și 93/6/CEE ale Consiliului și a Directivei 2000/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 93/22/CEE a Consiliului (JO L 145, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 247).


title: Cauza T-578/15: Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2016 – Azur Space Solar Power/EUIPO (Reprezentarea unor linii și a unor cărămizi albe pe fond negru) [„Marca Uniunii Europene — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marcă figurativă care reprezentă linii și cărămizi albe pe fond negru — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/28

         Hotărârea Tribunalului din 24 noiembrie 2016 – Azur Space Solar Power/EUIPO (Reprezentarea unor linii și a unor cărămizi albe pe fond negru)
   (Cauza T-578/15) (1)

   ([„Marca Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marcă figurativă care reprezentă linii și cărămizi albe pe fond negru - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2017/C 022/36)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Azur Space Solar Power GmbH (Heilbronn, Germania) (reprezentanți: J. Nicodemus și S. Stöcker, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: inițial E. Zaera Cuadrado, ulterior A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei camerei a patra de recurs a EUIPO din 27 iulie 2015 (cauza R 2780/2014-4), privind înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a unei mărci figurative care reprezintă linii și cărămizi albe pe fond negru

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Azur Space Solar Power GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 414, 14.12.2015.


title: Cauza C-102/13 P: Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 3 iulie 2014 – Republica Federală Germania/Comisia Europeană (Recurs — Acțiune în anulare — Termen de introducere a căii de atac — Validitatea notificării unei decizii a Comisiei reprezentanței permanente a unui stat membru — Determinarea datei acestei notificări — Regulamentul de procedură al Curții — Articolul 181 — Recurs vădit nefondat)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/27

         Ordonanța Curții (Camera a zecea) din 3 iulie 2014 – Republica Federală Germania/Comisia Europeană
   (Cauza C-102/13 P) (1)

   ((Recurs - Acțiune în anulare - Termen de introducere a căii de atac - Validitatea notificării unei decizii a Comisiei reprezentanței permanente a unui stat membru - Determinarea datei acestei notificări - Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 181 - Recurs vădit nefondat))
   2014/C 315/42
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și J. Möller, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Sauer și T. Maxian Rusche, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Republica Federală Germania la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 164, 8.6.2013.


title: Cauza T-85/08: Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2010 — Exalation/OAPI (Vektor-Lycopin) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Vektor-Lycopin — Motive absolute de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Caracterul descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/32

         Hotărârea Tribunalului din 9 iulie 2010 — Exalation/OAPI (Vektor-Lycopin)
   (Cauza T-85/08) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Vektor-Lycopin - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Caracterul descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2010/C 234/54
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Exalation Ltd (Ilford, Essex, Regatul Unit) (reprezentant: K. Zingsheim, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 17 decembrie 2007 (cauza R 1037/2007-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Vektor-Lycopin ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Exalation Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 107, 26.4.2008.


title: Cauza C-209/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 3 mai 2010 — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/25

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Højesteret (Danemarca) la 3 mai 2010 — Post Danmark A/S/Konkurrencerådet
   (Cauza C-209/10)
   2010/C 179/40
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret (Danemarca)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Post Danmark A/S

      Pârâtă: Konkurrencerådet

      Intervenientă: Forbruger-Kontakt a-s

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 82 CE [devenit articolul 102 TFUE] trebuie interpretat în sensul că faptul că o întreprindere de servicii poștale aflată în poziție dominantă, care are o obligație de distribuție, practică o reducere selectivă a prețurilor la niveluri inferioare costurilor totale medii ale acesteia, însă superioare costurilor incrementale medii, constituie un abuz care vizează eliminarea unui concurent, dacă se dovedește că prețul nu a fost stabilit la un astfel de nivel în scopul de a realiza această eliminare?

               2.

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este acela că, în aceste condiții, o practică de reducere selectivă a prețurilor poate, eventual, să constituie un abuz care vizează excluderea, care sunt împrejurările pe care instanța națională trebuie să le rețină?


title: Cauza T-615/11: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus/Comisia

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/36

         Acțiune introdusă la 6 decembrie 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus/Comisia
   (Cauza T-615/11)
   2012/C 32/72
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Royal Scandinavian Casino Århus AS I/S (Århus, Danemarca) (reprezentant: B. Jacobi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 20 septembrie 2011 privind măsura nr. C 35/2010 (ex N 302/2010) pe care Danemarca intenționează să o pună în aplicare sub forma unor taxe pe jocurile de noroc online prin Legea daneză privind taxele aplicate jocurilor de noroc și pariurilor;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Potrivit primului motiv, Comisia a aprobat în mod eronat ajutorul în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, întrucât:

                           —

                           articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE nu permite aprobarea unui ajutor de stat acordat pentru o parte a unei activități;

                           —

                           ajutorul nu îndeplinește condiția prevăzută la articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, potrivit căreia acesta trebuie să fie destinat să faciliteze dezvoltarea anumitor regiuni economice;

                           —

                           ajutorul modifică condițiile schimburilor comerciale într-o măsură care contravine interesului comun și

                           —

                           ajutorul nu urmărește un obiectiv bine definit de interes public.

                     Reclamanta adaugă că excepția prevăzută la articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE trebuie interpretată restrictiv și că acea dispoziție nu permite acordarea unui ajutor de stat prin invocarea intereselor financiare ale statului.

               2.

               Potrivit celui de al doilea motiv, Comisia a aprobat ajutorul cu încălcarea jurisprudenței Curții în materie de ajutoare pentru funcționare. Reclamanta susține că ajutorul în discuție, care este acordat cu titlu permanent sub forma unei reduceri a taxelor, constituie un ajutor pentru funcționare care, potrivit unei jurisprudențe constante, nu poate fi aprobat în cazuri precum cel din speță.

               3.

               Potrivit celui de al treilea motiv, Comisia a încălcat principiul proporționalității, întrucât obiectivele legislației daneze pot fi atinse fără acordarea ajutorului de stat.

               4.

               Potrivit celui de al patrulea motiv, Comisia a săvârșit o eroare de apreciere, în măsura în care a apreciat în mod eronat că ajutorul este necesar pentru a stimula furnizorii de jocuri de noroc online să solicite o licență daneză.

               5.

               Potrivit celui de al cincilea motiv, Comisia a comis un abuz de putere prin referirea făcută la o dispoziție din tratat care permite aprobarea ajutoarelor destinate să faciliteze dezvoltarea anumitor regiuni economice, în condițiile în care, dimpotrivă, din decizie rezultă că motivul real pentru aprobarea ajutorului constă în dorința de a atrage un număr suficient de operatori care să solicite o licență daneză pentru jocurile de noroc online. Reclamanta adaugă că Comisia a comis un exces de putere prin faptul că motivează aprobarea ajutorului prin obiectivul de liberalizare și de facilitare a dezvoltării unei anumite regiuni economice, în timp ce statul danez însuși afirmă că obiectivul general al regimului fiscal este de a obține venituri fiscale cât mai mari.

               6.

               Potrivit celui de al șaselea motiv, motivarea furnizată de Comisie nu este suficientă, în măsura în care aceasta:

                           —

                           este, în general, lipsită de coerență și contradictorie sub anumite aspecte;

                           —

                           nu explică în mod suficient de ce liberalizarea pieței jocurilor de noroc ar fi un obiectiv urmărit în mod legitim printr-o aprobare în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE;

                           —

                           nu oferă o explicație satisfăcătoare pentru interpretarea pe care Comisia o dă articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE;

                           —

                           nu conține vreo dovadă cu privire la necesitatea ajutorului de stat și nu examinează suficient regimurile fiscale din alte state membre;

                           —

                           nu este suficient de clară în ceea ce privește obiectivele Legii daneze privind taxele aplicate jocurilor de noroc și pariurilor;

                           —

                           nu menționează legislația daneză care se aplică altor forme de jocuri și

                           —

                           nu analizează și nu explică efectele ajutorului asupra activităților constând în jocuri de noroc organizate de întreprinderi care se află în acest stat membru.


title: Cauza T-367/12: Acțiune introdusă la 10 august 2012 — MOL/OAPI — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)

text:
               20.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/12

         Acțiune introdusă la 10 august 2012 — MOL/OAPI — Banco Bilbao Vizcaya Argentaria (MOL Blue Card)
   (Cauza T-367/12)
   2012/C 319/23
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: MOL Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (Budapesta, Ungaria) (reprezentant: K. Szamosi, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Banco Bilbao Vizcaya Argentaria, SA (Bilbao, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 30 mai 2012 în cauza R 2532/2011-2 și autorizarea înregistrării mărcii contestate ca marcă comunitară pentru toate produsele și serviciile vizate și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „MOL Blue Card”, în special pentru produse și servicii din clasele 35 și 36 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. W01030440.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală comunitară „BLUE”, înregistrată cu numărul 8549172, în special pentru servicii din clasa 35, marca verbală comunitară „BLUE BBVA”, înregistrată cu numărul 2065621, în special pentru servicii din clasele 35 și 36, marca verbală comunitară „TARJETA BLUE BBVA”, înregistrată cu numărul 2277291, în special pentru servicii din clasa 36.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge în integralitate opoziția.

      Decizia camerei de recurs: admite calea de atac și respinge cererea pentru toate serviciile din clasele 35 și 36.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-41/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court – Irlanda) – Gerard Dowling și alții/Minister for Finance (Regulamentul nr. 407/2010/UE — Mecanism european de stabilizare financiară — Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE — Asistență financiară din partea Uniunii Europene pentru Irlanda — Recapitalizarea băncilor naționale — Dreptul societăților — A doua directivă 77/91/CEE — Articolele 8, 25 și 29 — Recapitalizarea unei bănci prin intermediul unei ordonanțe de somare judiciare — Majorare a capitalului social fără decizia adunării generale și fără drept de preempțiune al acționarilor existenți asupra acțiunilor emise — Emisiunea de noi acțiuni la o valoare mai mică decât valoarea lor nominală)

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/10

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de High Court – Irlanda) – Gerard Dowling și alții/Minister for Finance
   (Cauza C-41/15) (1)

   ((Regulamentul nr. 407/2010/UE - Mecanism european de stabilizare financiară - Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE - Asistență financiară din partea Uniunii Europene pentru Irlanda - Recapitalizarea băncilor naționale - Dreptul societăților - A doua directivă 77/91/CEE - Articolele 8, 25 și 29 - Recapitalizarea unei bănci prin intermediul unei ordonanțe de somare judiciare - Majorare a capitalului social fără decizia adunării generale și fără drept de preempțiune al acționarilor existenți asupra acțiunilor emise - Emisiunea de noi acțiuni la o valoare mai mică decât valoarea lor nominală))
   (2017/C 006/11)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court (Irlande)

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Gerard Dowling, Padraig McManus, Piotr Skoczylas, Scotchstone Capital Fund Limited

      Pârât: Minister for Finance

      Cu participarea: Permanent TSB Group Holdings plc, fostă Irish Life and Permanent Group Holdings plc, Permanent TSB plc, fostă Irish Life and Permanent plc

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 8 alineatul (1), precum și articolele 25 și 29 din A doua directivă 77/91/CEE a Consiliului din 13 decembrie 1976 de coordonare, în vederea echivalării, a garanțiilor impuse societăților comerciale în statele membre, în înțelesul articolului [54 al doilea paragraf TFUE], pentru protejarea intereselor asociaților sau terților, în ceea ce privește constituirea societăților comerciale pe acțiuni și menținerea și modificarea capitalului acestora trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei măsuri precum ordonanța de somare în discuție în litigiul principal, adoptată într-o situație de perturbare gravă a economiei și a sistemului financiar al unui stat membru care amenință stabilitatea financiară a Uniunii și care are drept efect majorarea capitalului unei societăți pe acțiuni fără acordul adunării generale a acesteia prin emisiunea de noi acțiuni la o valoare mai mică decât valoarea lor nominală și fără drept de preempțiune al acționarilor existenți asupra acțiunilor emise.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-65/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 mai 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM) (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 92/85/CEE — Măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează — Articolul 11 punctele 2 și 4 — Funcționar public disponibilizat pentru interese personale în scopul ocupării unui loc de muncă în calitate de salariat — Refuzul de a-i acorda o prestație de maternitate pentru motivul că, în calitate de salariată, nu a efectuat stagiul care dă dreptul la anumite prestații sociale)

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/15

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 mai 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Nivelles – Belgia) – Charlotte Rosselle/Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)
   (Cauza C-65/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 92/85/CEE - Măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează - Articolul 11 punctele 2 și 4 - Funcționar public disponibilizat pentru interese personale în scopul ocupării unui loc de muncă în calitate de salariat - Refuzul de a-i acorda o prestație de maternitate pentru motivul că, în calitate de salariată, nu a efectuat stagiul care dă dreptul la anumite prestații sociale))
   (2015/C 236/20)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal du travail de Nivelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Charlotte Rosselle

      Pârâte: Institut national d'assurance maladie-invalidité (INAMI), Union nationale des mutualités libres (UNM)

      cu participarea: Institut pour l’égalité des femmes et des hommes (IEFH)

      Dispozitivul

   Articolul 11 punctul 4 al doilea paragraf din Directiva 92/85/CEE a Consiliului din 19 octombrie 1992 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează [A zecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să refuze să acorde unei lucrătoare o prestație de maternitate pentru motivul că, în calitatea sa de funcționar public care a obținut o disponibilizare pentru interese personale în vederea desfășurării unei activități salariate, ea nu a efectuat, în cadrul acestei activități salariate, stagiul prevăzut de dreptul național pentru a beneficia de prestația de maternitate respectivă, chiar dacă a lucrat timp de peste 12 luni anterior datei la care se presupune că va avea loc nașterea.

      (1)  JO C 129, 28.4.2014.


title: Cauza T-232/13: Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – SCA Hygiène Products/Comisia ( „Acțiune în anulare — Mediu — Directiva 94/62/CE — Ambalaje și deșeuri de ambalaje — Directiva 2013/2/UE — Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/53

         Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – SCA Hygiène Products/Comisia
   (Cauza T-232/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Mediu - Directiva 94/62/CE - Ambalaje și deșeuri de ambalaje - Directiva 2013/2/UE - Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   2014/C 315/90
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: SCA Hygiène Products (Tremblay-en-France, Franța) (reprezentanți: J.-M. Leprêtre și N. Chahid-Nouraï, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-F. Brakeland, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Directivei 2013/2/UE a Comisiei din 7 februarie 2013 de modificare a anexei I la Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind ambalajele și deșeurile de ambalaje (JO L 37, p. 10), în măsura în care Comisia adaugă rolele, tuburile și cilindrii în jurul cărora este înfășurat un material flexibil, cu excepția celor destinați a fi părți ale unor echipamente de producție și care nu se utilizează cu scopul de a prezenta un produs ca unitate de vânzare, pe lista exemplelor de produse care ilustrează aplicarea criteriilor care precizează noțiunea „ambalaje”

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă SCA Hygiène Products să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cauza T-792/16: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2016 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)

text:
               23.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/41

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2016 – N & C Franchise/EUIPO – Eschenbach Optik (ojo sunglasses)
   (Cauza T-792/16)
   (2017/C 022/56)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: N & C Franchise Ltd (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: C. Chrysanthis, P.-V. Chardalia și A. Vasilogamvrou, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Eschenbach Optik GmbH (Nürnberg, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca figurativă care cuprinde elementul verbal „ojo sunglasses” – Marca Uniunii Europene nr. 13 224 761

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 septembrie 2016 în cauza R 32/2016-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-618/11 P: Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — De Nicola/BEI ( „Recurs — Funcție publică — Personalul BEI — Evaluare — Promovare — Exercițiul de evaluare și de promovare 2008 — Decizie a comitetului de recurs — Întinderea controlului — Raport de evaluare — Excepție de nelegalitate — Termen rezonabil — Cerere de anulare — Cerere de despăgubire — Litispendență” )

text:
               26.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 313/25

         Hotărârea Tribunalului din 16 septembrie 2013 — De Nicola/BEI
   (Cauza T-618/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Personalul BEI - Evaluare - Promovare - Exercițiul de evaluare și de promovare 2008 - Decizie a comitetului de recurs - Întinderea controlului - Raport de evaluare - Excepție de nelegalitate - Termen rezonabil - Cerere de anulare - Cerere de despăgubire - Litispendență)
   2013/C 313/50
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: L. Isola, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: inițial T. Gilliams și F. Martin, ulterior T. Gilliams și G. Nuvoli, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 28 septembrie 2011, De Nicola/BEI (F-13/10, nepublicată încă în Repertoriu), și prin care se solicită anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 28 septembrie 2011, De Nicola/BEI (F-13/10), în măsura în care aceasta respinge concluziile domnului Carlo De Nicola privind anularea deciziei comitetului de recurs al Băncii Europene de Investiții (BEI).

               2.

               Respinge în rest recursul.

               3.

               Respinge recursul formulat de domnul De Nicola în fața Tribunalului Funcției Publice în cauza F-13/10.

               4.

               Domnul De Nicola suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de BEI aferente atât procedurii din fața Tribunalului Funcției Publice, cât și prezentei proceduri.

               5.

               BEI suportă jumătate din propriile cheltuieli de judecată aferente atât procedurii din fața Tribunalului Funcției Publice, cât și prezentei proceduri.

      (1)  JO C 25, 28.1.2012.


title: Cauza C-590/16: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/24

         Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-590/16)
   (2017/C 030/29)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Flavia Tomat și Aikaterini Kyratsou, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, în temeiul articolului 258 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, prin adoptarea și menținerea în vigoare a unei reglementări care permite punerea la dispoziție de produse petroliere fără aplicarea de accize în stațiile de distribuție a carburanților ale societății „Hellenic Duty Free Shops SA” situate la punctele de trecere a frontierei din Kipoi pe fluviul Evros, Kakavia și Evzoni, care sunt toate situate la frontieră cu țări terțe – mai precis, cu Turcia, Albania și, respectiv, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei – Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE (1);

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Potrivit avizului motivat din 1 septembrie 2014 transmis de Comisie autorităților elene, prin aprobarea punerii la dispoziție, în stațiile de distribuție a carburanților gestionate de societatea „Hellenic Duty Free Shops SA”, situate la punctele de trecere a frontierei din Kipoi pe fluviul Evros, Kakavia și Evzoni, de produse petroliere cărora nu le sunt aplicate accize, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2008/118/CE privind regimul general al accizelor, întrucât aceasta nu consideră că punerea la dispoziție constituie o adevărată eliberare pentru consum. Furnizarea directă de combustibil vehiculelor în stațiile de distribuție a carburanților menționate constituie o eliberare pentru consum și este supusă accizelor.

               2.

               Cazurile de derogare de la principiul general potrivit căruia accizele devin exigibile în statul membru în care are loc consumul sunt expres indicate de legiuitorul Uniunii. Aplicarea procedurilor simplificate pentru export într-o țară terță cu ocazia punerii la dispoziție de produse petroliere supuse accizelor este contrară Directivei 2008/118, întrucât nu intră în domeniul de aplicare al uneia dintre dispozițiile relevante ale acesteia din urmă.

      (1)  JO 2009, L 9, p. 9.


title: Cauza C-466/10: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/25

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-466/10)
   ()
   2010/C 317/44
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Patakia și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin recurgerea la procedura de negociere, fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare pentru gestionarea deșeurilor medicale periculoase de natură infecțioasă (RMP-CI) care provin din spitalele care se află în competența primei Dioikisi Ygeionomikis Perifereias Attikis (prima direcție sanitară din regiunea Attica), Republica Elenă a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 din Directiva 2004/18, în măsura în care nu sunt îndeplinite condițiile niciuneia dintre excepțiile prevăzute la articolul 31 din directivă și, în special, condițiile prevăzute la articolul 31 alineatul (1) litera (c) care justifică derogarea de la norma generală și recurgerea la procedura excepțională prevăzută la articolul în discuție;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               În urma unei plângeri care i-a parvenit, Comisia Europeană a desfășurat o investigație cu privire la invitația formulată de Comisia pentru prestarea serviciilor sanitare având ca obiect participarea la o cerere de ofertă prin procedura de negociere, fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, privind gestionarea deșeurilor medicale periculoase de natură infecțioasă (RMP-CI) care provin din spitalele care se află în competența primei Dioikisi Ygeionomikis Perifereias Attikis.

               2.

               Comisia amintește că în regulă generală se impune publicarea unui anunț de participare care să cuprindă condiții bine definite și clare și că procedura de negociere fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare este admisă doar în mod excepțional, în cazurile foarte specifice definite la articolele 30 și 31 din Directiva 2004/18 și care trebuie să facă obiectul unei interpretări stricte, în timp ce sarcina probei privind existența reală a împrejurărilor extraordinare care justifică derogarea revine persoanei care invocă dispozițiile în discuție.

               3.

               În consecință, Comisia consideră că din invitația respectivă rezultă clar că, deși autoritatea contractantă a recurs la procedura excepțională prevăzută la articolul 31 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2004/18, aceasta nu a dovedit că au fost îndeplinite condițiile prevăzute de această dispoziție care justifică recurgerea la procedura menționată.

               4.

               În opinia Comisiei, autoritatea contractantă, prin faptul că a recurs la o procedură de negociere fără publicarea prealabilă a unui anunț de participare, a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 din directiva menționată, în măsura în care nu sunt îndeplinite condițiile niciuneia dintre excepțiile prevăzute la articolul 31 din directivă și, în special, condițiile prevăzute la articolul 31 alineatul (1) litera (c) care justifică derogarea de la norma generală și recurgerea la procedura excepțională prevăzută la articolul menționat.


title: Cauza C-505/11 P: Ordonanța președintelui Curții din 8 mai 2012 — ThyssenKrupp Elevator AG/Comisia Europeană

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/21

         Ordonanța președintelui Curții din 8 mai 2012 — ThyssenKrupp Elevator AG/Comisia Europeană
   (Cauza C-505/11 P) (1)

   2012/C 303/40
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 347, 26.11.2011.


title: Cauza T-225/15: Acțiune introdusă la 4 mai 2015 – QuaMa Quality Management/OAPI – Microchip Technology (medialbo)

text:
               13.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/21

         Acțiune introdusă la 4 mai 2015 – QuaMa Quality Management/OAPI – Microchip Technology (medialbo)
   (Cauza T-225/15)
   (2015/C 228/26)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: QuaMa Quality Management GmbH (Glashütten, Germania) (reprezentant: C. Russ, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Microchip Technology, Inc. (Chandler, Statele Unite ale Americii)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „medialbo”- cererea nr. 11 454 766

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 19 februarie 2015 în cauzele conexate R 1809/2014-4 și 1680/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 41 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-192/11: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 ianuarie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2009/147/CE — Conservarea păsărilor sălbatice — Domeniul de aplicare al regimului de protecție — Derogări de la interdicțiile prevăzute de directivă)

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/6

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 26 ianuarie 2012 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-192/11) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2009/147/CE - Conservarea păsărilor sălbatice - Domeniul de aplicare al regimului de protecție - Derogări de la interdicțiile prevăzute de directivă)
   2012/C 73/10
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și S. Petrova, agenți)

      Pârâtă: Republica Polonă (reprezentant: M. Szpunar, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 1, 5 și a articolului 9 alineatele (1) și (2) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice (JO L 20, p. 7) — Domeniu de aplicare — Restrângerea protecției la speciile de păsări care se găsesc pe teritoriul național — Definire incorectă a condițiilor de derogare de la interdicțiile prevăzute de directivă

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că nu a prevăzut ca măsurile naționale de conservare să privească toate speciile de păsări care se găsesc în mod natural pe teritoriul european al statelor membre și care beneficiază de protecție potrivit Directivei 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice, precum și prin definirea incorectă a condițiilor care trebuie respectate pentru a se putea deroga de la interdicțiile prevăzute de această directivă, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 1, 5 și al articolului 9 alineatele (1) și (2) din directiva menționată.

               2.

               Obligă Republica Polonă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 16.7.2011.


title: Cauza T-78/11 P: Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2012 — Lenz/Comisia ( „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Securitate socială — Suportarea cheltuielilor aferente îngrijirilor acordate de un «Heilpraktiker» — Obligația de motivare — Denaturarea elementelor de fapt” )

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/17

         Ordonanța Tribunalului din 4 decembrie 2012 — Lenz/Comisia
   (Cauza T-78/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Securitate socială - Suportarea cheltuielilor aferente îngrijirilor acordate de un «Heilpraktiker» - Obligația de motivare - Denaturarea elementelor de fapt)
   2013/C 32/26
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Erika Lenz (Osnabrück, Germania) (reprezentanți: V. Lenz și J. Römer, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și B. Eggers, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 14 decembrie 2010, Lenz/Comisia (F-80/09, nepublicată încă în Repertoriu), și vizând anularea acestei hotărâri.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Doamna Erika Lenz suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană în cadrul prezentei proceduri.

      (1)  JO C 103, 2.4.2011.


title: Cauza C-449/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte d’appello di Genova (Italia) la 11 august 2016 – Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

text:
               7.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 410/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte d’appello di Genova (Italia) la 11 august 2016 – Kerly Del Rosario Martinez Silva/Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova
   (Cauza C-449/16)
   (2016/C 410/08)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte d’appello di Genova

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Kerly Del Rosario Martinez Silva

      Pârâți: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Comune di Genova

      Întrebările preliminare

               1)

               O prestație precum cea prevăzută la articolul 65 din Legea nr. 448/1998, denumită „alocație pentru familiile cu cel puțin trei copii minori”, constituie o prestație familială în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (j) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1)?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, principiul egalității de tratament consacrat la articolul 12 alineatul (1) litera (e) din Directiva 2011/98/UE (2) se opune unei reglementări precum cea italiană, în temeiul căreia un lucrător dintr-o țară terță care deține „permis de muncă unic” (având durata mai mare de șase luni) nu poate beneficia de „alocația pentru familiile cu cel puțin trei copii minori” menționată mai sus, deși are în întreținere trei sau mai mulți copii minori și obține venituri mai mici decât plafonul prevăzut de lege?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 16, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82.

      (2)  Directiva 2011/98/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind o procedură unică de solicitare a unui permis unic pentru resortisanții țărilor terțe în vederea șederii și ocupării unui loc de muncă pe teritoriul statelor membre și un set comun de drepturi pentru lucrătorii din țările terțe cu ședere legală pe teritoriul unui stat membru (JO L 343, p. 1).


title: Cauza C-510/08: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert (Libera circulație a capitalurilor — Articolele 56 CE și 58 CE — Impozit pe donații — Teren pe care este edificat un imobil — Dreptul la o reducere asupra bazei impozabile — Tratament diferit al rezidenților și al nerezidenților)

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/10

      Hotărârea Curții (Camera a doua) din 22 aprilie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Düsseldorf — Germania) — Vera Mattner/Finanzamt Velbert
      (Cauza C-510/08) (1)

      (Libera circulație a capitalurilor - Articolele 56 CE și 58 CE - Impozit pe donații - Teren pe care este edificat un imobil - Dreptul la o reducere asupra bazei impozabile - Tratament diferit al rezidenților și al nerezidenților)
      (2010/C 161/12)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Finanzgericht Düsseldorf

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamantă: Vera Mattner

         Pârâtă: Finanzamt Velbert

         Obiectul

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Düsseldorf — Interpretarea articolelor 39 CE și 43 CE, precum și a articolului 56 CE coroborat cu articolul 58 CE — Reglementare națională în domeniul impozitului pe donațiile de imobile care stabilește la 1 100 de euro partea neimpozabilă a valorii imobilului în cazul în care donatorul și beneficiarul locuiesc într un alt stat membru, în timp ce această parte neimpozabilă se ridică la 205 000 de euro în cazul în care fie donatorul, fie beneficiarul locuiesc pe teritoriul național

         Dispozitivul

      Dispozițiile articolului 56 CE coroborate cu cele ale articolului 58 CE trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru, precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede, pentru calcularea impozitului pe donații, că reducerea aplicată bazei impozabile în cazul donației unui imobil situat pe teritoriul acestui stat este inferioară, în cazul în care donatorul și donatarul locuiau, la data la care a fost efectuată donația, într un alt stat membru, față de reducerea care ar fi fost aplicată dacă cel puțin unul dintre ei ar fi locuit, la aceeași dată, în primul stat membru.

         (1)  JO C 44, 21.2.2009.