title: Cauza C-171/12 P: Recurs introdus la 11 aprilie 2012 de Carrols Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 1 februarie 2012 în cauza T-291/09, Carrols Corp./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Giulio Gambettola

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/19

         Recurs introdus la 11 aprilie 2012 de Carrols Corp. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 1 februarie 2012 în cauza T-291/09, Carrols Corp./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Giulio Gambettola
   (Cauza C-171/12 P)
   2012/C 174/30
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Carrols Corp. (reprezentant: I. Temiño Ceniceros, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Giulio Gambettola

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în totalitate a hotărârii pronunțate de Tribunal la 1 februarie 2012 în cauza T-291/09;

               —

               admiterea în totalitate a concluziilor prezentate în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii, și anume articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 (1) și jurisprudența care îl interpretează.
   În hotărârea atacată, Tribunalul concluzionează că „în ceea ce privește identitatea semnelor în cauză, în lipsa oricărui alt element pertinent, aceasta nu poate demonstra reaua-credință a intervenientului”.
   Într-adevăr, în Hotărârea Curții din 11 iunie 2009, Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (C-529/07, Rec., p. I-4893) se subliniază că „existența relei-credințe a solicitantului […] trebuie apreciată global, ținând seama de toți factorii pertinenți în speță” (punctul 37 din hotărâre). Cu toate acestea, Tribunalul analizează eronat fiecare fapt în mod individual și izolat, omițând viziunea de ansamblu și îngreunând în mod nejustificat sarcina probei care îi incumbă reclamantei, cu încălcarea dreptului său la o protecție jurisdicțională efectivă.

      (1)  al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-559/11: Ordonanța Tribunalului din 16 mai 2013 — BytyOKD/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Vânzare de către Republica Cehă a participației sale minoritare la capitalul societății OKD în cadrul unei privatizări — Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat — Asociație profesională — Lipsa afectării individuale — Noțiunea de părți în cauză — Inadmisibilitate” )

text:
               29.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 189/22

         Ordonanța Tribunalului din 16 mai 2013 — BytyOKD/Comisia
   (Cauza T-559/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Vânzare de către Republica Cehă a participației sale minoritare la capitalul societății OKD în cadrul unei privatizări - Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat - Asociație profesională - Lipsa afectării individuale - Noțiunea de părți în cauză - Inadmisibilitate)
   2013/C 189/46
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Sdružení nájemníků BytyOKD.cz (Ostrava, Republica Cehă) (reprezentant: R. Pelikán, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și P. Němečková, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2011) 4927 final a Comisiei din 13 iulie 2011 privind vânzarea către Karbon Invest a.s. a participației minoritare a statului ceh la capitalul OKD, a.s. și prin care s-a declarat că această vânzare nu constituia un ajutor de stat [ajutorul de stat SA.25076 (2011/NN)] (JO C 225, p. 1).

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Sdružení nájemníků BytyOKD.cz la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Nu este necesară pronunțarea cu privire la cererea de intervenție formulată de RPG Industries Limited.

      (1)  JO C 13, 14.1.2012.


title: Cauza F-2/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 13 decembrie 2013 — Marcuccio/Comisia [Funcție publică — Termen de introducere a acțiunii — Limba în care se respinge reclamația — Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură — Copie a unei cereri semnate transmise prin fax în termenul de introducere a acțiunii — Lipsa identității între această copie și originalul semnat transmis ulterior — Tardivitatea acțiunii — Inadmisibilitate vădită]

text:
               1.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 31/21

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 13 decembrie 2013 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-2/13) (1)

   (Funcție publică - Termen de introducere a acțiunii - Limba în care se respinge reclamația - Articolul 34 alineatele (1) și (6) din Regulamentul de procedură - Copie a unei cereri semnate transmise prin fax în termenul de introducere a acțiunii - Lipsa identității între această copie și originalul semnat transmis ulterior - Tardivitatea acțiunii - Inadmisibilitate vădită)
   2014/C 31/37
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei implicite de respingere a cererii reclamantului de aplicare la retribuția sa, plătită începând din luna mai 2001 și până la încetarea repartizării sale în Angola, a coeficientului corector prevăzut la articolele 12 și 13 din anexa X la statut

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 129, 4.5.2013, p. 30.


title: Cauza T-276/07: Acțiune introdusă la 23 iulie 2007 — Martin/Parlamentul European

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/55

         Acțiune introdusă la 23 iulie 2007 — Martin/Parlamentul European
   (Cauza T-276/07)
   (2007/C 211/102)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Hans-Peter Martin (Viena, Austria) (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

      Pârât: Parlamentul European
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din 10 mai 2007 a secretarului general al Parlamentului European, notificată la 14 mai 2007, prin care s-a decis că o anumită sumă a fost plătită reclamantului în mod nejustificat și că, în conformitate cu articolul 27 alineatul (3) din Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European, această sumă trebuie să fie recuperată în sarcina reclamantului;

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei din 13 iunie 2007 a directorului general al Direcției Generale Finanțe a Parlamentului European, adoptată în aplicarea deciziei din 10 mai 2007 citată anterior, prin care reclamantul este pus în întârziere pentru plata sumelor menționate sau pentru a propune un plan scris de lichidare acceptat de Parlament în 30 de zile de la această decizie;

               —

               anularea, dacă este cazul și în măsura în care este necesar, a tuturor deciziilor de aplicare a deciziilor precedente și care ar interveni în cursul procedurii;

               —

               obligarea pârâtului, în oricare dintre situații, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   În urma unei anchete privind indemnizațiile de secretariat acordate reclamantului în calitatea sa de membru al Parlamentului European, OLAF a întocmit un raport prin care se constată anumite nereguli. Pe baza acestui raport, secretarul general al Parlamentului a adoptat, la 10 mai 2007, decizia atacată, prin care a decis că sumele care au fost plătite pe nedrept reclamantului trebuie să fie restituite de acesta în temeiul articolului 27 alineatul (3) din Normele privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European.
   În susținerea acțiunii sale, reclamantul invocă patru motive.
   Primul motiv este întemeiat pe aplicarea incorectă și inexactă a Normelor privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European și, în special, a articolului 14 și a articolului 27 alineatul (3) din acestea.
   Al doilea motiv este întemeiat o eroare de apreciere în ceea ce privește pertinența înscrisurilor justificative furnizate de reclamant.
   În plus, reclamantul invocă un motiv întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (1) și pe încălcarea principiilor proporționalității și nediscriminării.
   În final, reclamantul invocă un motiv întemeiat pe încălcarea principiului contradictorialității și a dreptului la apărare.

      (1)  JO L 248, p. 1.


title: Cauza C-558/11: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 15 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts — Letonia) — SIA Kurcums Metal/Valsts ieņēmumu dienests (Tariful vamal comun — Clasificare tarifară — Nomenclatura combinată — Cabluri mixte „Taifun” fabricate în Rusia, alcătuite din polipropilenă și dintr-o sârmă din oțel — Coliere ondulate cu capete rotunjite conectate printr-un știft — Taxe antidumping la importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel originare din Republica Cehă, Rusia, Thailanda și Turcia)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/21

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 15 noiembrie 2012 (cerere de decizie preliminară formulată de Augstākās tiesas Senāts — Letonia) — SIA Kurcums Metal/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-558/11) (1)

   (Tariful vamal comun - Clasificare tarifară - Nomenclatura combinată - Cabluri mixte „Taifun” fabricate în Rusia, alcătuite din polipropilenă și dintr-o sârmă din oțel - Coliere ondulate cu capete rotunjite conectate printr-un știft - Taxe antidumping la importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel originare din Republica Cehă, Rusia, Thailanda și Turcia)
   2013/C 9/34
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesas Senāts

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: SIA Kurcums Metal

      Pârâtă: Valsts ieņēmumu dienests

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Augstākās tiesas Senāts — Interpretarea anexei I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun (JO L 256, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 4, p. 3) și a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 1601/2001 al Consiliului din 2 august 2001 privind instituirea unui drept antidumping definitiv și perceperea cu titlu definitiv a dreptului antidumping provizoriu instituit la importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel originare din Republica Cehă, Rusia, Thailanda și Turcia (JO L 211, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 24, p. 114) — Cabluri mixte „Taifun” fabricate în Rusia, alcătuite din polipropilenă și sârmă din oțel — Clasificare la subpoziția 5607 49 11 sau la subpoziția 7312 10 98 a Nomenclaturii Combinate — Coliere ondulate cu capete rotunjite conectate printr un știft — Clasificare la subpoziția 7317 00 90 sau la subpoziția 7326 90 98 a Nomenclaturii Combinate — Taxe antidumping definitive

      Dispozitivul

               1.

               Subpoziția 5607 49 11 din Nomenclatura combinată, cuprinsă în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1549/2006 al Comisiei din 17 octombrie 2006, trebuie interpretată în sensul că un cablu precum cel în discuție în litigiul principal, compus atât din polipropilenă, cât și din sârme din oțel placate cu zinc, nu se încadrează, ca atare, la această subpoziție.

               2.

               Regula generală 3 (b) pentru interpretarea Nomenclaturii combinate cuprinse în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 1549/2006, trebuie interpretată în sensul că clasificarea tarifară a cablurilor precum cele în discuție în litigiul principal nu trebuie să fie efectuată în temeiul acestei reguli, sub rezerva unei verificări de către instanța de trimitere, ținând seama de toate elementele de fapt care îi sunt prezentate, a faptului că niciunul dintre cele două materiale din care sunt alcătuite aceste cabluri nu conferă, în sine, cablurilor menționate caracterul lor esențial.

               3.

               Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1601/2001 al Consiliului din 2 august 2001 privind instituirea unui drept antidumping definitiv și perceperea cu titlu definitiv a dreptului antidumping provizoriu instituit la importurile anumitor cabluri din fier sau din oțel originare din Republica Cehă, Rusia, Thailanda și Turcia trebuie interpretat în sensul că sunt cuprinse în domeniul de aplicare al acestei dispoziții cabluri precum cele în discuție în litigiul principal, presupunând că se încadrează la subpoziția 7312 10 98 din Nomenclatura combinată cuprinsă în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 1549/2006.

               4.

               Subpoziția 7317 00 90 din Nomenclatura combinată cuprinsă în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul nr. 1549/2006, trebuie interpretată în sensul că nu se încadrează la această subpoziție colierele ondulate cu capete rotunjite și conectate printr-un știft, precum cele în discuție în litigiul principal.

      (1)  JO C 13, 14.1.2012.


title: Cauza T-321/10: Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2013 — SA.PAR./OAPI — Salini Costruttori (GRUPPO SALINI) [ „Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală GRUPPO SALINI — Rea-credință — Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               31.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/29

         Hotărârea Tribunalului din 11 iulie 2013 — SA.PAR./OAPI — Salini Costruttori (GRUPPO SALINI)
   (Cauza T-321/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală GRUPPO SALINI - Rea-credință - Articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 252/46
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: SA.PAR. Srl (Roma, Italia) (reprezentanți: A. Masetti Zannini de Concina, M. Bussoletti și G. Petrocchi, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: G. Mannucci și P. Bullock, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Salini Costruttori SpA (Roma, Italia) (reprezentanți: C. Bellomunno și S. Troilo, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 21 aprilie 2010 (cauza R 219/2009-1), privind o procedură de declarare a nulității între Salini Costruttori SpA și SA.PAR. Srl

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă SA.PAR. Srl la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010.


title: Cauza C-234/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Varna (Bulgaria) la 16 mai 2011 — „TETS Haskovo” AD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia po prihodite

text:
               6.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 232/15

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Administrativen Sad Varna (Bulgaria) la 16 mai 2011 — „TETS Haskovo” AD/Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia po prihodite
   (Cauza C-234/11)
   2011/C 232/26
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen Sad Varna

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă:„TETS Haskovo” AD

      Pârât: Direktor na Direktsia „Obzhalvane I upravlenie na izpalnenieto” — Varna pri Tsentralno upravlenie na Natsionalnata agentsia po prihodite

      Întrebările preliminare

               1.

               Cum trebuie interpretată noțiunea „distrugerea bunului” în sensul articolului 185 alineatul (2) din Directiva 2006/112 (1) și sunt relevante pentru regularizarea TVA-ul dedus la achiziționarea bunului motivele pentru care s-a realizat distrugerea și/sau condițiile în care s-a produs aceasta?

               2.

               Demolarea bunurilor economice, dovedită în mod corespunzător, efectuată cu unicul scop de a crea bunuri economice noi și moderne având aceeași destinație trebuie înțeleasă ca „o modificare a factorilor utilizați la stabilirea sumei de dedus” în sensul articolului 185 alineatul (2) din Directiva 2006/112?

               3.

               Articolul 185 alineatul (2) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că permite statelor membre să prevadă efectuarea regularizării în cazul distrugerii bunului, dacă la achiziționarea acestuia nu s-a efectuat plata sau nu s-a fost efectuată decât o plată parțială?

               4.

               Articolul 185 alineatul (2) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții naționale precum cea de la articolul 79 alineatul 3 și de la articolul 80 alineatul 2 punctul 1 din Legea bulgară privind TVA-ul care prevede efectuarea unei regularizării a deducerii în cazul distrugerii bunului, dacă la achiziționarea acestuia plata s-a efectuat în integralitate iar impozitul calculat a fost achitat, și care impune o altă condiție decât plata pentru neefectuarea regularizării?

               5.

               Articolul 185 alineatul (2) din Directiva 2006/112 trebuie interpretat în sensul că exclude posibilitatea regularizării unei deduceri în cazul demolării unei construcții, efectuate cu unicul scop de a edifica în locul acesteia o altă construcție nouă și modernă, având aceeași destinație, și care servește efectuării de operațiuni pentru care se poate efectua deducerea?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7


title: Cauza C-545/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 28 octombrie 2016 – Kubota (UK) Limited și EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/28

         Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 28 octombrie 2016 – Kubota (UK) Limited și EP Barrus Limited/Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs
   (Cauza C-545/16)
   (2017/C 014/33)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Kubota (UK) Limited și EP Barrus Limited

      Pârâtă: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/221 (1) al Comisiei privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată este lipsit de validitate în măsura în care clasifică vehiculele menționate în regulament la codul NC 8704 21 91, iar nu la codul NC 8704 10?

               2)

               În special, Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/221 al Comisiei privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată este lipsit de validitate în măsura în care: restrânge în mod nejustificat domeniul de aplicare al subpoziției 8704-10; ia în considerare factori inadmisibili; este lipsit de coerență internă; nu ține seama în mod corespunzător de notele explicative, de pozițiile din NC și de regulile generale de interpretare a Nomenclaturii Combinate și/sau nu ține seama de cerințele relevante identificate în jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene în ceea ce privește poziția 8704 10 din NC?

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/221 al Comisiei privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată (JO 2015, L 37, p. 1).


title: Cauza T-65/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 27 iunie 2007 — Nuova Gela Sviluppo/Comisia Comunităților Europene ( FEDER — Încheierea acordării unei contribuții financiare comunitare — Acțiune în anulare — Acțiune în despăgubiri — Clauză compromisorie )

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/31

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 27 iunie 2007 — Nuova Gela Sviluppo/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-65/04) (1)

   („FEDER - Încheierea acordării unei contribuții financiare comunitare - Acțiune în anulare - Acțiune în despăgubiri - Clauză compromisorie’)
   (2007/C 183/61)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Nuova Gela Sviluppo, fosta Gela Sviluppo Soc. Cons. pa (Gela, Italia) (reprezentant: P. Menchetti, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Flynn și M. Velardo agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)
   Obiectul
   În principal, anularea unei decizii cuprinse în scrisoarea Comisiei din 16 decembrie 2003 privind încheierea acordării contribuției FEDER 98.05.26.001, anularea deciziilor Comisiei de reducere a contribuției, de retragere a contribuției și de recuperare a soldului contribuției, precum și anularea punctului 6.2 din decizia Comisiei SEC(1999) 1316 din 9 septembrie 1999 privind Orientările pentru încheierea financiară a intervențiilor operaționale (1994-1999) din fondurile structurale, și, în subsidiar, repararea prejudiciului suferit de reclamantă și punerea în executare a convenției din 13 septembrie 1999 încheiate între reclamantă și Comisie.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 106, 30.4.2004.


title: Cauza T-312/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 iunie 2008 — FMC Chemical/EFSA ( Acțiune în anulare — Acțiune în răspundere — Directiva 91/414/CEE — Produse de uz fitosanitar — Avizul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară — Act care nu poate fi supus căilor de atac — Act pregătitor — Inadmisibilitate )

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/53

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 17 iunie 2008 — FMC Chemical/EFSA
   (Cauza T-312/06) (1)

   („Acțiune în anulare - Acțiune în răspundere - Directiva 91/414/CEE - Produse de uz fitosanitar - Avizul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară - Act care nu poate fi supus căilor de atac - Act pregătitor - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 209/95)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: FMC Chemical SPRL (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocats)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) (reprezentanți: inițial, A. Cuvillier și D. Detken, ulterior, A. Cuvillier și S. Gabbi, agenți)

      Intervenientă în susținerea reclamantei: European Crop Protection Association (ECPA) (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: D. Waelbroeck și N. Rampal, avocats)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: B. Doherty, agent)
   Obiectul
   Pe de o parte, cerere de anulare a Avizului EFSA din 28 iulie 2006 privind evaluarea substanței active carbosulfan în aplicarea Directivei 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (JO L 230, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 30) și, pe de altă parte, cerere de reparare a prejudiciului suferit
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               FMC Chemical SPRL, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA), European Crop Protection Association (ECPA) și Comisia Comunităților Europene suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-324/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V./Diesel S.P.A. (Directiva 89/104/CEE — Dreptul mărcilor — Epuizarea drepturilor titularului mărcii — Introducere de produse pe piață în Spațiul Economic European de către un terț — Consimțământ implicit — Condiții)

text:
               5.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/14

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 octombrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Hoge Raad der Nederlanden — Țările de Jos) — Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V./Diesel S.P.A.
   (Cauza C-324/08) (1)

   (Directiva 89/104/CEE - Dreptul mărcilor - Epuizarea drepturilor titularului mărcii - Introducere de produse pe piață în Spațiul Economic European de către un terț - Consimțământ implicit - Condiții)
   2009/C 297/15
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Hoge Raad der Nederlanden

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Makro Zelfbedieningsgroothandel C.V., Metro Cash & Carry B.V., Remo Zaandam B.V.

      Pârâtă: Diesel S.P.A.

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Hoge Raad der Nederlanden Den Haag — Interpretarea articolului 7 alineatul (1) din Prima Directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92) — Epuizarea dreptului conferit de o marcă — Produs pus în circulație în Comunitate sau în Spațiul Economic European de către titularul mărcii sau cu consimțământul acestuia — Consimțământ implicit — Condiții

      Dispozitivul

   Articolul 7 alineatul (1) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci, astfel cum a fost modificată prin Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992, trebuie interpretat în sensul că respectivul consimțământ al titularului unei mărci pentru comercializarea de produse care poartă această marcă efectuată în mod direct în cadrul Spațiului Economic European de un terț care nu are nicio legătură economică cu acest titular poate fi implicit, în măsura în care un astfel de consimțământ rezultă din elemente și din împrejurări anterioare, concomitente sau posterioare introducerii pe piață în această zonă care, în aprecierea instanței naționale, demonstrează deopotrivă, cu certitudine, o renunțare a titularului menționat la dreptul său exclusiv.

      (1)  JO C 272, 25.10.2008.


title: Cauza C-248/08: Acțiune introdusă la 9 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               15.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/29

         Acțiune introdusă la 9 iunie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-248/08)
   (2008/C 209/44)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: Eleni Tserepa-Lacombe și A. Markoulli)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (2) literele (a) și (c), al articolului 5 alineatul (2) litera (c), al articolului 6 alineatul (2) litera (b), al articolelor 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 și 26 din Regulamentul (CE) nr. 1774/2002 (1) de stabilire a normelor sanitare privind subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin prezenta acțiune Comisia solicită Curții să constate că Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (2) literele (a) și (c), al articolului 5 alineatul (2) litera (c), al articolului 6 alineatul (2) litera (b), al articolelor 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 și 26 din Regulamentul (CE) nr. 1774/2002 de stabilire a normelor sanitare privind subprodusele de origine animală care nu sunt destinate consumului uman (denumit în continuare „regulamentul SOA”). Se observă că această acțiune se referă la două proceduri de încălcare (încălcările 2001/5217 și 2006/2221) ce rezultă din încălcarea de către Republica Elenă a obligațiilor prevăzute la articolele menționate din regulamentul SOA.
   În special, regulamentul prevede că deșeurile animale, după ce se colectează, se transportă și se identifică fără întârzieri nejustificate, trebuie între altele, după ce au fost prelucrate, să fie eliminate prin anumite modalități, în funcție de categoria din care fac parte [articolul 4 alineatul (2) litera (c), articolul 5 alineatul (2) litera (c), articolul 6 alineatul (2) litera (b)]. De asemenea, sunt prevăzute procedurile privind eliminarea prin incinerare a materiilor prime cu riscuri specificate [articolul 4 alineatul (2) litera (a)]. Regulamentul SOA stabilește și condițiile pentru aprobarea instalațiilor de prelucrare a deșeurilor, a instalațiilor intermediare, de depozitare, de incinerare și de coincinerare, de prelucrare de categoriile 1 și 2, a produselor oleochimice de categoriile 2 și 3, a instalațiilor de biogaz și de compost (articolele 10-15). În mod analog, regulamentul SOA definește condițiile pentru aprobarea de către autoritățile competente a materialelor de categoria 3, precum și a instalațiilor de producție a hranei pentru animale de companie și a instalațiilor tehnice (articolele 17 și 18). De asemenea, conform regulamentului autorității competente îi revine obligația să efectueze, la intervale date, inspecții și controale în vederea asigurării respectării acestor dispoziții, pe baza diferitelor criterii stabilite și să adopte măsurile necesare în cazul nerespectării dispozițiilor menționate (articolul 26).
   Comisia, întemeindu-se pe un număr însemnat de rapoarte care rezultă din misiunile Oficiului Alimentar și Veterinar al Comisiei (OAV), subliniază că nici la scadența termenelor prevăzute în avizul motivat și în avizul motivat suplimentar, nici ulterior Republica Elenă nu a adoptat toate măsurile necesare pentru a înceta încălcările imputate acesteia și, în consecință, pentru a se conforma obligațiilor care îi revin în temeiul articolelor menționate mai sus din regulamentul SOA.
   Din 2004, OAV a efectuat diferite misiuni în Grecia pentru a constata deficiența în aplicarea dispozițiilor regulamentului SOA. În pofida observării anumitor progrese realizate în urma recomandărilor adresate autorităților elene de OAV în baza constatărilor sale și în pofida adoptării unei legislații specifice în octombrie 2006 având ca scop introducerea măsurilor administrative necesare pentru aplicarea dispozițiilor regulamentului SOA, în special în ceea ce privește aprobarea instalațiilor de prelucrare a deșeurilor, inspectorii OAV au constatat în mod repetat și la fața locului până în aprilie 2007, data ultimei misiuni, că autoritățile elene nu realizaseră acțiunile necesare pentru a se conforma obligațiilor ce rezultă din articolele menționate mai sus din regulamentul SOA.
   De asemenea, se observă că lipsa punerii în aplicare sau punerea în aplicare insuficientă a dispozițiilor menționate mai sus este cauzată într-o măsură largă de o coordonare ineficace a autorităților competente la nivelul prefecturilor. În plus, astfel cum rezultă din răspunsurile autorităților elene, constatările efectuate în timpul misiunilor OAV, nivelul de realizare a controalelor oficiale de către autoritățile competente și impunerea sancțiunilor prevăzute de legislația națională nu asigură în mod eficace aplicarea regulamentului SOA.

      (1)  JO L 273, 10.10.2002, p. 1.


title: Cauza C-313/11: Acțiune introdusă la 21 iunie 2011 — Comisia Europeană/Republica Polonă

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/23

         Acțiune introdusă la 21 iunie 2011 — Comisia Europeană/Republica Polonă
   (Cauza C-313/11)
   2011/C 252/44
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Bianchi și A. Szmytkowska)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluzii

   Comisia solicită:

               —

               Constatarea faptului că Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 16 alineatul (5), 19, 20 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 a Parlamentului European și a Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (1), întrucât a interzis în Polonia producerea, introducerea pe piață și utilizarea de furaje modificate genetic, precum și utilizarea anumitor organisme modificate genetic ca furaje,

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia reproșează Republicii Polone că nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Regulamentului nr. 1829/2003, întrucât prin adoptarea legii naționale privind furajele a interzis în Polonia producerea, introducerea pe piață și utilizarea de furaje modificate genetic, precum și a anumitor organisme modificate genetic (OMG) pentru folosirea ca furaje/în furaje. După adoptarea acestui regulament, care introduce armonizarea deplină la nivelul Uniunii în domeniul autorizării furajelor obținute din OMG-uri, Polonia nu mai poate adopta dispoziții legale care să interzică introducerea pe piață, utilizarea și producerea pe teritoriul său de produse care sunt supuse unor astfel de autorizații. În particular, Polonia a încălcat următoarele dispoziții:

               —

               articolul 16 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1829/2003, potrivit căruia autorizația pentru introducerea pe piață, pentru utilizarea sau pentru prelucrarea anumitor OMG-uri în vederea utilizării ca furaj/în furaj, de furaje care conțin sau care constau din OMG-uri ori sunt obținute din OMG-uri se acordă, se refuză, se reînnoiesc, se modifică, se suspendă sau se revocă numai din motivele și în conformitate cu procedurile prevăzute în regulament.

               —

               articolul 19 din regulament, care prevede că acordarea autorizației este de comptetența Comisiei Europene;

               —

               articolul 20 din regulament, potrivit căruia produsele introduse deja pe piață anterior intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1829/2003 și autorizate în conformitate cu dreptul în vigoare la acel moment sunt considerate ca fiind autorizate potrivit acestui regulament

               —

               articolul 34 din regulament (clauză privind măsuri de protecție) care, având în vedere armonizarea completă pe teritoriul în discuție, reprezintă singura posibilitate de a adopta măsuri de urgență în vederea suspendării sau a modificării unei autorizații acordate;

         În această privință este irelevant faptul că intrarea în vigoare a interdicției în discuție a fost amânată în dreptul național, întrucât simpla adoptare de către legiuitor a dispozițiilor în discuție incompatibile cu dreptul Uniunii și publicarea acestora reprezintă o încălcare a obligațiilor care îi revin Republicii Polone în temeiul regulamentului menționat.

      (1)  JO L 268, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 41, p. 3.


title: Cauza T-832/14: Acțiune introdusă la 30 decembrie 2014 – Nutria/Comisia

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/23

         Acțiune introdusă la 30 decembrie 2014 – Nutria/Comisia
   (Cauza T-832/14)
   (2015/C 081/30)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Nutria AE (Agios Konstantinos Locrida, Grecia) (reprezentant: M.-J. Jacquot, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei de 5 2 04  350 EUR pentru prejudiciile suferite;

               —

               obligarea Comisiei la plata unei despăgubiri suplimentare de 12  000 EUR pentru cheltuielile de procedură pe care le-a efectuat.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea articolului 191 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 (1), ca urmare a refuzului Comisiei de a proroga data limită la care trebuia să fie executată partea greacă din programul european de distribuire a alimentelor către cele mai defavorizate persoane din Comunitate pentru anul 2010.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (JO L 299, p. 1).


title: Cauza C-137/12: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 octombrie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Decizia 2011/853/UE a Consiliului — Convenția europeană pentru protecția juridică a serviciilor bazate pe acces condiționat și a serviciilor de acces condiționat — Directiva 98/84/CE — Temei juridic — Articolul 207 TFUE — Politica comercială comună — Articolul 114 TFUE — Piața internă)

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 22 octombrie 2013 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-137/12) (1)

   (Acțiune în anulare - Decizia 2011/853/UE a Consiliului - Convenția europeană pentru protecția juridică a serviciilor bazate pe acces condiționat și a serviciilor de acces condiționat - Directiva 98/84/CE - Temei juridic - Articolul 207 TFUE - Politica comercială comună - Articolul 114 TFUE - Piața internă)
   2013/C 367/13
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Cujo, I. Rogalski, R. Vidal Puig și D. Stefanov, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: R. Liudvinaviciute-Cordeiro, J.-P. Hix și H. Legal, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Parlamentul European (reprezentanți: D. Warin și J. Rodrigues, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas și N. Rouam, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, M. Bulterman și M. de Ree, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: M. Szpunar și B. Majczyna, agenți), Regatul Suediei (reprezentanți: A. Falk și C. Stege, agenți), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: A. Robinson, agent, asistat de G. Facenna, barrister)

      Obiectul

   Acțiune în anulare — Decizia 2011/853/UE a Consiliului din 29 noiembrie 2011 privind semnarea, în numele Uniunii, a Convenției europene pentru protecția juridică a serviciilor bazate pe acces condiționat și a serviciilor de acces condiționat (JO L 336, p. 1.) — Alegerea temeiului juridic — Înlocuirea temeiului juridic propus în domeniul politicii comerciale comune cu un alt temei legat de instituirea și funcționarea pieței interne — Obiectivul promovării serviciilor de acces condiționat între Uniune și alte țări europene — Încălcarea competenței externe exclusive a Uniunii

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia 2011/853/UE a Consiliului din 29 noiembrie 2011 privind semnarea, în numele Uniunii, a Convenției europene pentru protecția juridică a serviciilor bazate pe acces condiționat și a serviciilor de acces condiționat.

               2.

               Menține efectele Deciziei 2011/853 până la intrarea în vigoare, într-un termen rezonabil care nu poate să depășească șase luni, a unei noi decizii bazate pe temeiurile juridice adecvate.

               3.

               Obligă Consiliul Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               4.

               Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Republica Polonă, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 151, 26.5.2012.


title: Cauza T-614/14: Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2016 – Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE) [„Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale KULE — Mărci naționale verbale anterioare și marcă notorie CULE — Motive relative de refuz — Lipsa utilizării serioase a mărcilor anterioare — Articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               25.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 270/40

         Hotărârea Tribunalului din 16 iunie 2016 – Fútbol Club Barcelona/EUIPO – Kule (KULE)
   (Cauza T-614/14) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale KULE - Mărci naționale verbale anterioare și marcă notorie CULE - Motive relative de refuz - Lipsa utilizării serioase a mărcilor anterioare - Articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2016/C 270/44)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Spania) (reprezentant: J. Carbonell Callicó, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Zajfert și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Kule LLC (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: F. Rodgers, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 iunie 2014 (cauza R 2375/2013-4) privind o procedură de opoziție între Fútbol Club Barcelona și Kule

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Fútbol Club Barcelona la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 351, 6.10.2014.


title: Cauza T-153/09: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2009 — ISDIN/OAPI — Pfizer (ISDIN)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/54

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2009 — ISDIN/OAPI — Pfizer (ISDIN)
   (Cauza T-153/09)
   2009/C 141/110
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ISDIN, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: M. Esteve Sanz, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Pfizer Ltd (Sandwich, Regatul Unit)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 ianuarie 2009 în cauza R 390/2008-1;

               —

               în subsidiar, anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 ianuarie 2009 în cauza R 390/2008-1, în măsura în care această decizie a anulat înregistrarea mărcii comunitare ce făcea obiectul unei cereri de declarare a nulității pentru anumite produse din clasa 5 și

               —

               obligarea OAPI și, dacă este cazul, a celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs, la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cadrul procedurilor desfășurate în fața camera de recurs.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: marca verbală „ISDIN”, înregistrată pentru produse din clasele 3 și 5

      Titularul mărcii comunitare: reclamanta

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Decizia diviziei de anulare: anularea parțială a înregistrării mărcii comunitare în discuție

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94 (1) al Consiliului (care a devenit articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului) și a Normei 50 alineatul (2) litera (h) din Regulamentul nr. 2868/95 (2) al Comisiei întrucât camera de recurs nu și-a îndeplinit obligația de motivare în ce privește riscul de confuzie între mărcile în discuție; încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) [care a devenit articolul 52 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului], coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) [care a devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului] și articolul 74 din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului (care a devenit articolul 76 al Regulamentului nr. 207/2009 al Consiliului), în măsura în care camera de recurs a refuzat să ia în considerare limitarea listei de produse făcută de reclamantă în memoriul în care expunea motivele recursului și, prin urmare, a considerat în mod general că produsele în conflict erau identice; în subsidiar, încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a), coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, în măsura în care decizia atacată se referă la anumite produse din clasa 5; încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a), coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, în măsura în care camera de recurs a confirmat decizia diviziei de anulare pentru toate produsele protejate inițial de către marca contestată.

      (1)  Înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului privind marca comunitară, JO L 78, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189).


title: Cauza C-91/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Consiliul Uniunii Europene (Acțiune în anulare — Articolul 47 UE — Politica externă și de securitate comună — Decizia 2004/833/PESC — Punerea în aplicare a Acțiunii comune 2002/589/PESC — Combaterea proliferării armelor ușoare și a armelor de calibru mic — Competența Comunității — Politica de cooperare pentru dezvoltare)

text:
               5.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/2

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 20 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-91/05) (1)

   (Acțiune în anulare - Articolul 47 UE - Politica externă și de securitate comună - Decizia 2004/833/PESC - Punerea în aplicare a Acțiunii comune 2002/589/PESC - Combaterea proliferării armelor ușoare și a armelor de calibru mic - Competența Comunității - Politica de cooperare pentru dezvoltare)
   (2008/C 171/03)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: P. J. Kujiper, J. Enegren și M. Petite, agenți)

      Intervenient în susținerea reclamantei: Parlamentul European (reprezentanți: R. Passos, K. Lindahl și D. Gauci, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-C. Piris, R. Gosalbo Bono, S. Marquardt și E. Finnegan, agenți)

      Intervenienți în susținerea pârâtului: Regatul Danemarcei (reprezentanți: A. Jacobsen și C. Thorning, precum și L. Lander Madsen, agenți), Regatul Spaniei (reprezentant: N. Díaz Abad, agent), Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, precum și E. Belliard și C. Jurgensen, agenți), Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: M. de Grave, precum și C. Wissels și H. G. Sevenster, agenți), Regatul Suediei (reprezentant: A. Falk, agent), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: R. Caudwell și E. Jenkinson, agenți, și A. Dashwood, barrister)
   Obiectul
   Anularea Deciziei 2004/833/PESC a Consiliului din 2 decembrie 2004 de punere în aplicare a Acțiunii comune 2002/589/PESC în vederea contribuției Uniunii Europene la ECOWAS în cadrul Moratoriului privind armele ușoare și de calibru mic (JO L 359, p. 65) precum și constatarea nelegalității Acțiunii comune 2002/589/PESC a Consiliului din 12 iulie 2002 privind contribuția Uniunii Europene la combaterea acumulării și proliferării cu caracter destabilizator a armelor ușoare și a armelor de calibru mic și de abrogare a Acțiunii comune 1999/34/PESC (JO L 191, p. 1, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 206)
   Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2004/833/PESC a Consiliului din 2 decembrie 2004 de punere în aplicare a Acțiunii comune 2002/589/PESC în vederea contribuției Uniunii Europene la ECOWAS în cadrul Moratoriului privind armele ușoare și de calibru mic.

               2)

               Comisia Comunităților Europene și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Regatul Danemarcei, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Suediei și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 82, 14.4.2007.


title: Cauza C-206/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Groningen — Țările de Jos) — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV/Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV (Piața internă a energiei electrice — Reglementare națională care permite prelevarea unui supliment la prețul de transport al energiei electrice în beneficiul unei societăți desemnate prin lege ținută la plata costurilor nerecuperabile — Taxă cu efect echivalent taxelor vamale — Impozite naționale discriminatorii — Ajutoare acordate de statele membre)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Groningen — Țările de Jos) — Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV/Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV
   (Cauza C-206/06) (1)

   (Piața internă a energiei electrice - Reglementare națională care permite prelevarea unui supliment la prețul de transport al energiei electrice în beneficiul unei societăți desemnate prin lege ținută la plata costurilor nerecuperabile - Taxă cu efect echivalent taxelor vamale - Impozite naționale discriminatorii - Ajutoare acordate de statele membre)
   (2008/C 223/06)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Rechtbank Groningen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamante: Essent Netwerk Noord BV, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Aluminium Delfzijl BV

      Pârâte: Aluminium Delfzijl BV, Staat der Nederlanden, Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV, Saranne BV
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank Groningen — Interpretarea articolului 25 CE, a articolului 87 alineatul (1) CE și a articolului 90 CE — Legislation națională care instituie o majorare a tarifului pentru electricitate datorat de consumatorii stabiliți în Țările de Jos operatorului rețelei pentru o perioadă tranzitorie — Obligația acestuia din urmă de a plăti cuantumul suplimentar unei societăți a producătorilor naționali de electricitate desemnați de lege, în compensarea unei anumite sume reprezentând cuantumul obligațiilor asumate și al investițiilor realizate de această societate anterior liberalizării pieței — Plata surplusului, de către această societate, către ministerul competent
   Dispozitivul

               1)

               Articolul 25 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei măsuri legislative în temeiul căreia cumpărătorii naționali de energie electrică sunt obligați să plătească un preț suplimentar operatorului lor de rețea pentru cantitățile de energie electrică produse în statul membru și importate transportate pentru acești cumpărători, atunci când acest preț suplimentar trebuie cedat de operatorul menționat unei societăți desemnate în acest scop de legiuitor, această societate fiind o filială comună a celor patru întreprinderi naționale producătoare de energie electrică și anterior administrator al costurilor oricărei energii electrice produse și importate, și când acest preț suplimentar trebuie alocat integral plății costurilor incompatibile cu piața cu privire la care această societate este obligată personal, ceea ce are drept consecință compensarea integrală a sarcinii suportate de energia electrică națională transportată cu sumele percepute de această societate.
               Acest lucru este aplicabil și atunci când întreprinderile naționale producătoare de energie electrică sunt obligate să își asume aceste costuri și când, din cauza convențiilor existente, avantajul reprezentat de prețul suplimentar a putut fi integral repercutat de societatea desemnată asupra întreprinderilor naționale producătoare de energie electrică prin plata prețului de cumpărare a energiei electrice produse în statul membru, prin plata de dividende diferitelor întreprinderi naționale producătoare de energie electrică, a căror filială este societatea desemnată sau prin orice alt mijloc.
               Articolul 90 CE trebuie interpretat în sensul că se opune aceleiași măsuri legislative în condițiile în care venitul din taxa percepută asupra energiei electrice transportate nu este alocat decât parțial plății costurilor incompatibile cu piața, mai precis atunci când suma percepută de societatea desemnată nu compensează decât o parte a sarcinii suportate de energia electrică națională transportată.

               2)

               Articolul 87 CE trebuie interpretat în sensul că sumele plătite societății desemnate în temeiul articolului 9 din Legea tranzitorie privind sectorul producției energiei electrice (Overgangswet Elektriciteitsproductiesector) din 21 decembrie 2000 reprezintă un „ajutor de stat” în sensul acestei dispoziții din tratat în măsura în care constituie un avantaj economic, și nu o compensare care reprezintă contraprestația serviciilor efectuate de societatea desemnată în executarea obligațiilor de serviciu public.

      (1)  JO C 178, 29.7.2006.


title: Cauza C-261/13: Recurs introdus la 8 mai 2013 de Peter Schönberger împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 7 martie 2013 în cauza T-186/11, Peter Schönberger/Parlamentul European

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/27

         Recurs introdus la 8 mai 2013 de Peter Schönberger împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 7 martie 2013 în cauza T-186/11, Peter Schönberger/Parlamentul European
   (Cauza C-261/13)
   2013/C 207/44
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Peter Schönberger (reprezentant: O. Mader, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European

      Concluziile recurentului

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 7 martie 2013 în cauza T-186/11;

               —

               admiterea acțiunii formulate de reclamant în primă instanță; anularea deciziei pârâtului notificate reclamantului prin scrisoarea din 25 ianuarie 2011, scrisoare prin care s-a pus capăt examinării petiției sale înregistrate sub nr. 1188/2010 fără ca Comisia pentru petiții să ia în considerare conținutul acesteia;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Tribunalul ar fi omis, în prezentarea situației de fapt efectuată, aspectul că președintele Comisiei pentru petiții a comunicat reclamantului fără motivare că, deși petiția sa este admisibilă, Comisia pentru petiții nu o poate examina pe fond. Prin urmare, Tribunalul ar fi denaturat faptele presupunând că a avut loc o examinare a petiției.
   Tribunalul ar fi încălcat domeniul de aplicare al dreptului fundamental de a adresa petiții întrucât a considerat în mod eronat că acest domeniu se limitează numai la examinarea admisibilității unei petiții. Cu toate acestea, în cazul în care petiția este admisibilă, domeniul de aplicare ar cuprinde și dreptul la o examinare a conținutului petiției și la o decizie în cauză (dreptul la soluționarea petiției).
   Tribunalul ar fi decis contrar logicii că, spre deosebire de neexaminarea unei petiții inadmisibile, neexaminarea de către Parlamentul European a unei petiții admisibile nu ar produce efecte juridice.
   Tribunalul ar fi decis în contradicție cu propria jurisprudență din Hotărârea Tagebauer, pronunțată în cauza T-308/07 (1), în care a statuat că se poate aduce atingere efectivității dreptului de a adresa petiții dacă nu se examinează conținutul petiției.
   Tribunalul ar fi omis încălcarea existentă în motivarea insuficientă a deciziei Parlamentului European. În schimb, Tribunalul a substituit propria motivare motivării insuficiente a neexaminării petiției, justificând-o.
   Tribunalul ar fi omis să evalueze împrejurarea că recurentului i s-a interzis posibilitatea de a își expune cauza în fața Comisiei pentru petiții.

      (1)  Hotărârea Tribunalului din 14 septembrie 2011 (nepublicată încă în Repertoriu).


title: Cauza C-560/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italia) la 7 noiembrie 2011 — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/34

      Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione Tributaria Provinciale di Parma (Italia) la 7 noiembrie 2011 — Danilo Debiasi/Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma
      (Cauza C-560/11)
      (2012/C 25/64)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Commissione Tributaria Provinciale di Parma

         Părțile din acțiunea principală

         Reclamant: Danilo Debiasi

         Pârâtă: Agenzia delle Entrate — Ufficio di Parma

         Întrebare preliminară

      Există un conflict între legislația națională și dreptul comunitar și, în special, între articolul 19 alineatul 5 și articolul 19 bis din DPR nr. 633/72, pe de o parte, și articolul 17 alineatul 2 litera (a) din Directiva 77/388/CEE (1), documentul COM(2001) 260 final din 23 mai 2001 și documentul COM(2000) 348 final din 7 iunie 2000, pe de altă parte, precum și o „inegalitate de tratament” în ceea ce privește regimul de TVA între diferitele state membre ale Uniunii Europene, având în vedere că acelorași prestații sanitare le sunt aplicate cote de TVA diferite?

         (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza C-607/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria provinciale di Genova (Italia) la 24 decembrie 2012 — Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli

text:
               6.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 101/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria provinciale di Genova (Italia) la 24 decembrie 2012 — Dresser Rand SA/Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli
   (Cauza C-607/12)
   2013/C 101/15
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione tributaria provinciale di Genova

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dresser Rand S.A.

      Pârâtă: Agenzia delle Entrate — Direzione Provinciale Ufficio Controlli

      Întrebările preliminare

               1.

               Un transfer de bunuri dintr-un stat membru către teritoriul italian, în scopul de a verifica compatibilitatea acestor bunuri cu alte bunuri achiziționate pe teritoriul național, fără să se fi efectuat nicio intervenție asupra bunurilor introduse în Italia, poate intra sub incidența expresiei „prelucrarea fizică a bunurilor”, prevăzută la articolul 17 alineatul (2) litera (f) din Directiva 2006/112/CE (1) și, în acest sens, este util să fie analizată natura operațiunilor efectuate între F.B. ITMI și DR-IT?

               2.

               Articolul 17 alineatul (2) litera (f) din Directiva 2006/112/CE trebuie să fie interpretat în sensul că se opune ca legislația sau practica statelor membre să poată prevedea că expedierea sau transportul bunurilor nu sunt tratate ca un transfer către un alt stat membru decât cu condiția returnării bunurilor în statul membru din care au fost expediate sau transportate inițial?

      (1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza T-82/15: Acțiune introdusă la 20 februarie 2015 – InAccess Networks Integrated Systems/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/28

         Acțiune introdusă la 20 februarie 2015 – InAccess Networks Integrated Systems/Comisia
   (Cauza T-82/15)
   (2015/C 155/34)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial și Industrial Co. SA (Amarousio, Grecia) (reprezentanţi: J. Grayston, Solicitor, P. Gjørtler şi G. Pandey, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea următoarelor acte, în măsura în care Tribunalul apreciază că produc efecte juridice și în măsura în care aceste acte refuză să considere admisibile cererile reclamantei în temeiul acordului de grant cu numărul de referință 216837 proiect ATRACO, încheiat în cadrul Celui de al șaptelea program-cadru al Comunității Europene pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013), și urmăresc să impună reclamantei obligația de a rambursa fondurile primite și de a plăti daune-interese:

                           —

                           decizia Comisiei cuprinsă în scrisoarea din 11 decembrie 2014 cu numărul de referință ARES (2014) 4162021;

                           —

                           decizia Comisiei cuprinsă în nota de debit din 23 octombrie 2012 cu numărul de referință ARES (2012) 1248814;

                           —

                           decizia Comisiei cuprinsă în scrisoarea din 7 decembrie 2012 fără număr de referință;

               —

               obligarea Comisiei la suportarea cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a dreptului de a fi ascultat
               Reclamanta pretinde că Comisia a recunoscut că procedura de audit inițială a încălcat dreptul său de a fi ascultată și că, în acest temei, Comisia a decis să redeschidă dosarul.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a așteptărilor legitime ale reclamantei
               Reclamanta susține că decizia de a redeschide procedura de audit a generat așteptări legitime în sensul că orice decizie nouă se va baza pe fapte referitoare la fondul auditului, iar nu pe reguli procedurale care s-ar fi aplicat prezentării de documente în cadrul procedurii de audit inițiale.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene printr-o motivare insuficientă
               Reclamanta afirmă că motivarea furnizată de Comisie în decizia de reexaminare a fost insuficientă, întrucât privea numai unul dintre cele două aspecte în cauză și întrucât făcea doar o referire superficială la documentația furnizată ca fiind insuficientă.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe săvârșirea unei erori vădite de apreciere
               În sfârșit, reclamanta arată că, în lipsa oricăror documente referitoare la rezultatul procedurii de audit redeschise și, prin urmare, în lipsa posibilității sale de a-și prezenta poziția înainte de adoptarea unei decizii revizuite, trebuie să se considere că decizia revizuită a Comisiei și, în consecință, decizia de audit inițială sunt expresii ale unei erori vădite de apreciere și au fost adoptate cu încălcarea dreptului reclamantei de a fi ascultată.


title: Cauza T-638/15: Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2015 – Alcohol Countermeasure Systems (International)/OAPI – Lion Laboratories (ALCOLOCK)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/50

         Acțiune introdusă la 12 noiembrie 2015 – Alcohol Countermeasure Systems (International)/OAPI – Lion Laboratories (ALCOLOCK)
   (Cauza T-638/15)
   (2016/C 016/60)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (Toronto, Canada) (reprezentanți: E. Baud și P. Marchiset, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Lion Laboratories Ltd (Barry, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „ALCOLOCK” – marca comunitară nr. 8 443 301

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 11/08/2015 în cauza R 1323/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               declararea validității mărcii comunitare deținute de Alcohol Countermeasure Systems (International), Inc. și înregistrate în numele său;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (2) și a articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, încălcarea articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2008/95 și a articolului 19 alineatul (2) din TRIPs (Acordul privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate), lipsa motivării și prezentarea eronată a faptelor;

               —

               încălcarea articolului 57 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 și motivare insuficientă;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 și a articolului 296 TFUE și încălcarea definiției utilizării serioase în conformitate cu Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-161/13: Acțiune introdusă la 14 martie 2013 — First Islamic Investment Bank/Consiliul

text:
               18.5.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/24

         Acțiune introdusă la 14 martie 2013 — First Islamic Investment Bank/Consiliul
   (Cauza T-161/13)
   2013/C 141/44
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: First Islamic Investment Bank Ltd (Labuan, Malaysia) (reprezentanți: B. Mettetal și C. Wucher-North, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea punctului I.I.10 din anexa la Decizia 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC a Consiliului privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2012 L 356, p. 71), în măsura în care acesta o vizează pe reclamantă;

               —

               anularea punctului I.I.10 din anexa la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012 privind punerea în aplicare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2012 L 356, p. 55), în măsura în care acesta o vizează pe reclamantă;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă și la suportarea propriilor cheltuieli de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că reclamanta nu oferă asistență entităților menționate pentru a încălca dispozițiile Uniunii Europene referitoare la Iran și nu susține din punct de vedere financiar guvernul iranian. De asemenea, ea nu este un element-cheie în ceea ce privește transferul fondurilor legate de tranzacțiile petroliere iraniene. În consecință, fie reclamanta nu îndeplinește criteriile materiale pentru a fi menționată în anexele atacate la Decizia 2012/829/PESC a Consiliului din 21 decembrie 2012 și la Regulamentul de punere în aplicare nr. 1264/2012 al Consiliului din 21 decembrie 2012, fie Consiliul a comis o eroare vădită de apreciere atunci când a decis că aceste criterii sunt îndeplinite. De altfel, Consiliul nu a aplicat testul corespunzător.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul nu a respectat obligația procedurală de a furniza o motivare adecvată în anexele la Decizia 2012/829/PESC și la Regulamentul de punere în aplicare nr. 1264/2012 al Consiliului și nu a respectat dreptul la apărare și dreptul la o protecție jurisdicțională efectivă.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că desemnarea reclamantei încalcă principiul proporționalității.


title: Cauza T-207/09: Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2011 — El Jirari Bouzekri/OAPI — Nike International (NC NICKOL) [ Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii figurative comunitare NC NICKOL — Marcă figurativă comunitară anterioară NIKE — Motiv relativ de refuz — Absența riscului de confuzie — Lipsa de similitudine între semne — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 ]

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/18

         Hotărârea Tribunalului din 27 septembrie 2011 — El Jirari Bouzekri/OAPI — Nike International (NC NICKOL)
   (Cauza T-207/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii figurative comunitare NC NICKOL - Marcă figurativă comunitară anterioară NIKE - Motiv relativ de refuz - Absența riscului de confuzie - Lipsa de similitudine între semne - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94)
   2011/C 331/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Mustapha El Jirari Bouzekri (Malaga, Spania) (reprezentant: E. Ragot, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Statele Unite) (reprezentant: M. de Justo Bailey, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 25 februarie 2009 (cauza R 554/2008-2) privind o procedură de opoziție între Nike International Ltd și domnul Mustapha El Jirari Bouzekri.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 25 februarie 2009 (cauza R 554/2008-2).

               2.

               OAPI suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de domnul Mustapha El Jirari Bouzekri. Nike International Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 167, 18.7.2009.


title: Cauza T-543/13: Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2015 – Three-N-Products/OAPI – Munindra (PRANAYUR) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PRANAYUR — Mărci comunitară verbală anterioară AYUR și comunitare figurative anterioare Ayur, Ayur Naturals Herbals și Aanb — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/24

         Hotărârea Tribunalului din 4 martie 2015 – Three-N-Products/OAPI – Munindra (PRANAYUR)
   (Cauza T-543/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale PRANAYUR - Mărci comunitară verbală anterioară AYUR și comunitare figurative anterioare Ayur, Ayur Naturals Herbals și Aanb - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 127/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Three-N-Products Private Ltd (New Delhi, India) (reprezentant: N. Colombo, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: V. Melgar, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Munindra Holding BV (Lelystad, Țările de Jos)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 25 iulie 2013 (cauza R 638/2012-4) privind o procedură de opoziție între Three-N-Products Private Ltd și Munindra Holding BV

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Three-N-Products Private Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauzele conexate C-488/12-C-491/12 și C-526/12: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 10 octombrie 2013 (cereri de decizie preliminară formulate de Debreceni Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Sándor Nagy (C-488/12)/Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal, Lajos Tiborné Böszörményi (C-489/12), Róbert Gálóczhi-Tömösváry (C-490/12), Magdolna Margit Szabadosné Bay (C-491/12)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal și Józsefné Ványai (C-526/12)/Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal (Trimitere preliminară — Articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Aplicarea dreptului Uniunii — Lipsă — Necompetența manifestă a Curții)

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/3

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 10 octombrie 2013 (cereri de decizie preliminară formulate de Debreceni Munkaügyi Bíróság – Ungaria) – Sándor Nagy (C-488/12)/Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal, Lajos Tiborné Böszörményi (C-489/12), Róbert Gálóczhi-Tömösváry (C-490/12), Magdolna Margit Szabadosné Bay (C-491/12)/Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal și Józsefné Ványai (C-526/12)/Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal
   (Cauzele conexate C-488/12-C-491/12 și C-526/12) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Aplicarea dreptului Uniunii - Lipsă - Necompetența manifestă a Curții))
   2014/C 102/03
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Debreceni Munkaügyi Bíróság

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Nagy Sándor (C-488/12), Lajos Tiborné Böszörményi (C-489/12), Róbert Gálóczhi-Tömösváry (C-490/12), Magdolna Margit Szabadosné Bay (C-491/12), Józsefné Ványai (C-526/12)

      Pârâți: Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal (C-488/12), Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Hivatal (C-489/12, C-490/12, C-491/12), Nagyrábé Község Polgármesteri Hivatal (C-526/12)

      Obiectul

   Cereri de decizie preliminară – Debreceni Munkaügyi Bíróság – Interpretarea art. 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Concediere nejustificată – Concediere fără invocarea unui motiv – Funcționar al unui organism al administrației publice care a fost concediat în temeiul unei dispoziții din legislația națională privind statutul funcționarilor

      Dispozitivul

   Curtea de Justiție a Uniunii Europene este în mod vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Debreceni Munkaügyi Bíróság (Ungaria).

      (1)  JO C 79, 16.3.2013


title: Cauza T-605/11: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2011 — Novartis/OAPI — Organic (BIOCERT)

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/31

         Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2011 — Novartis/OAPI — Organic (BIOCERT)
   (Cauza T-605/11)
   2012/C 32/65
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamant: Novartis AG (Basel, Elveția) (reprezentant: M. Douglas, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dr. Organic Ltd (Swansea, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 28 septembrie 2011 adoptată în cauza R 1030/2010-4, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca comunitară vizată: marca verbală „BIOCERT” pentru produse și servicii din clasele 3, 4, 5, 29, 30, 31, 32, 35 și 44 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 7134984

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamantul

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea austriacă nr. 136273 a mărcii verbale „BIOCEF” pentru produse din clasa 5

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția în întregime.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului întrucât camera de recurs (i) a interpretat în mod eronat principiile generale stabilite de instanțele europene și a reținut în mod greșit că nu există risc de confuzie între „BIOCEF” și „BIOCERT” și (ii) și-a întemeiat în mod greșit decizia pe fapte care nu au fost invocate de părțile la procedură.


title: Cauza F-6/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 decembrie 2012 — Bourtembourg/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Indemnizație de expatriere — Noțiunea de reședință obișnuită — Centru permanent sau obișnuit al intereselor — Ședere temporară pentru finalizarea studiilor — Loc de exercitare a activității profesionale — Raporturi de muncă pe durată determinată)

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/32

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 5 decembrie 2012 — Bourtembourg/Comisia
   (Cauza F-6/12) (1)

   (Funcție publică - Funcționari - Indemnizație de expatriere - Noțiunea de reședință obișnuită - Centru permanent sau obișnuit al intereselor - Ședere temporară pentru finalizarea studiilor - Loc de exercitare a activității profesionale - Raporturi de muncă pe durată determinată)
   2013/C 38/61
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Julien Bourtembourg (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: C. Dony, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: D. Martin și V. Joris, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei prin care i s-a refuzat reclamantului beneficiul indemnizației de expatriere

      Dispozitivul

               1.

               Anulează decizia Comisiei Europene din 24 mai 2011 prin care i s-a refuzat domnului Bourtembourg beneficiul indemnizației de expatriere.

               2.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la plata cheltuielilor de judecată efectuate de domnul Bourtembourg.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012, p. 22.