title: Cauza C-526/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Ustavno sodišče (Slovenia) la 20 noiembrie 2014 – Tadej Kotnik și alții, Jože Sedonja și alții, Fondazione cassa di risparmio di Imola, Imola, Republica Italiană, Andrej Pipuš și Dušanka Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič și alții, Stajka Skrbinšek, Janez Forte și alții, Marija Pipuš, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije/Državni zbor Republike Slovenije

text:
               9.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 81/3

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Ustavno sodišče (Slovenia) la 20 noiembrie 2014 – Tadej Kotnik și alții, Jože Sedonja și alții, Fondazione cassa di risparmio di Imola, Imola, Republica Italiană, Andrej Pipuš și Dušanka Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič și alții, Stajka Skrbinšek, Janez Forte și alții, Marija Pipuš, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije/Državni zbor Republike Slovenije
   (Cauza C-526/14)
   (2015/C 081/04)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Ustavno sodišče

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Tadej Kotnik și alții, Jože Sedonja și alții, Fondazione cassa di risparmio di Imola, Imola, Republica Italiană, Andrej Pipuš și Dušanka Pipuš, Tomaž Štrukelj, Luka Jukič, Angel Jaromil, Franc Marušič și alții, Stajka Skrbinšek, Janez Forte și alții, Marija Pipuš, Državni svet Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije

      Pârât: Državni zbor Republike Slovenije

      Întrebările preliminare

               1.

                           a)

                           Comunicarea privind sectorul bancar (1), în ceea ce privește efectele juridice pe care aceasta le produce în mod concret, dat fiind că Uniunea Europeană are competență exclusivă în domeniul ajutoarelor de stat, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și că Comisia, în conformitate cu articolul 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, este competentă să decidă în domeniul ajutoarelor de stat, trebuie interpretată în sensul că aceasta are efecte obligatorii pentru statele membre care intenționează să remedieze perturbări grave ale economiei printr-un ajutor de stat în favoarea instituțiilor de credit, un astfel de ajutor având caracter permanent și neputând fi revocat cu ușurință?

                           b)

                           Punctele 40-46 din Comunicarea privind sectorul bancar, potrivit cărora posibilitatea de acordare a ajutoarelor de stat prin care se urmărește remedierea unor perturbări grave ale economiei naționale este condiționată de executarea obligației de anulare a capitalurilor proprii, a capitalului hibrid și a datoriei subordonate și/sau de efectuarea conversiei în capital a instrumentelor de capital hibride și a titlurilor de creanță subordonate în vederea limitării ajutoarelor la minimul necesar pe baza luării în considerare a hazardului moral, sunt incompatibile cu articolele 107, 108 și 109 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene întrucât depășesc competența Comisiei, astfel cum este definită de prevederile menționate mai sus din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în materie de ajutoare de stat?

                           c)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea nr. 2, punctele 40-46 din Comunicarea privind sectorul bancar, potrivit cărora posibilitatea de acordare a ajutoarelor de stat este condiționată de anularea capitalului și/sau de conversia în capital, în măsura în care această obligație privește acțiunile (capitalul), instrumentele de capital hibride și titlurile de creanță subordonate emise înainte de publicarea Comunicării privind sectorul bancar și care, la momentul emisiunii lor, puteau fi excluse integral sau parțial fără compensare numai în cazul falimentului băncii, sunt compatibile cu principiul protecției încrederii legitime consacrat de dreptul Uniunii?

                           d)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea nr. 2 și al unui răspuns afirmativ la întrebarea nr. 3, punctele 40-46 din Comunicarea privind sectorul bancar, potrivit cărora posibilitatea de acordare a ajutoarelor de stat este condiționată de obligația de anulare a capitalurilor proprii, a capitalului hibrid și a datoriei subordonate și/sau de conversia în capital a instrumentelor de capital hibride și a titlurilor de creanță subordonate, fără să fi fost inițiată și încheiată o procedură colectivă în care să fie lichidat patrimoniul debitorului printr-o procedură judiciară în cadrul căreia deținătorii de instrumente financiare subordonate ar fi putut să își asume poziția de parte procesuală, sunt compatibile cu dreptul de proprietate prevăzut la articolul 17 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

                           e)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea nr. 2 și al unui răspuns afirmativ la întrebările nr. 3 și nr. 4, punctele 40-46 din Comunicarea privind sectorul bancar, potrivit cărora posibilitatea de acordare a ajutoarelor de stat este condiționată de obligația de anulare a capitalurilor proprii, a capitalului hibrid și a datoriei subordonate și/sau de conversia în capital a instrumentelor de capital hibride și a titlurilor de creanță subordonate, întrucât aplicarea unor astfel de măsuri necesită reducerea și/sau majorarea capitalului de bază al societăților pe acțiuni în temeiul deciziei organului administrativ competent, iar nu a adunării generale a societății pe acțiuni, sunt incompatibile cu articolele 29, 34, 35 și 40-42 din Directiva 2012/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de coordonare, în vederea echivalării, a garanțiilor impuse societăților comerciale în statele membre, în înțelesul articolului 54 al doilea paragraf din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, pentru protejarea intereselor asociaților sau terților, în ceea ce privește constituirea societăților comerciale pe acțiuni și menținerea și modificarea capitalului acestora (2)?

                           f)

                           Comunicarea privind sectorul bancar, în ceea ce privește punctul 19, mai precis cerința respectării drepturilor fundamentale prevăzută la acest punct, punctul 20 și afirmarea obligației de principiu, prevăzută la punctele 43 și 44 din această comunicare, de conversie sau de reducere a capitalului hibrid și a datoriei subordonate înainte de acordarea ajutoarelor de stat, poate fi interpretată în sensul că o astfel de măsură nu obligă statele membre care intenționează să remedieze perturbări grave ale economiei printr-un ajutor de stat în favoarea instituțiilor de credit să introducă o obligație de a efectua conversia sau reducerea menționate ca o condiție pentru acordarea ajutoarelor de stat în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, cu alte cuvinte în sensul că, pentru a putea admite ajutorul de stat, este suficient ca măsura de conversie sau de reducere să opereze numai într-o măsură proporțională?

               2.

               Articolul 2 a șaptea liniuță din [Directiva 2001/24/CE] (3) poate fi interpretat în sensul că măsurile de reorganizare includ și măsurile de repartizare a sarcinilor în rândul acționarilor și al creditorilor subordonați menționați la punctele 40-46 din Comunicarea privind sectorul bancar (reducerea fondurilor proprii de nivel 1, a capitalului hibrid și a datoriei subordonate, precum și conversia în capital a instrumentelor de capital hibride și a titlurilor de creanță subordonate)?

      (1)  Comunicarea Comisiei privind aplicarea, de la 1 august 2013, a normelor privind ajutoarele de stat pentru măsurile de sprijin în favoarea băncilor în contextul crizei financiare (JO C 216, p. 1, denumită în continuare „Comunicarea privind sectorul bancar”).

      (2)  JO L 315, p. 74.

      (3)  Directiva 2001/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2001 privind reorganizarea și lichidarea instituțiilor de credit (JO L 125, p. 15, Ediție specială, 06/vol. 4, p. 34).


title: Cauza T-86/15: Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2017 – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Reprezentarea unui calandru poziționat în partea din față a unui autovehicul)

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/40

         Ordonanța Tribunalului din 17 iulie 2017 – Aston Martin Lagonda/EUIPO (Reprezentarea unui calandru poziționat în partea din față a unui autovehicul)
   (Cauza T-86/15) (1)

   (2017/C 293/50)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 138, 27.4.2015.


title: Cauza C-466/10: Ordonanța președintelui Curții din 16 februarie 2011 — Comisia Europeană/Republica Elenă

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/28

         Ordonanța președintelui Curții din 16 februarie 2011 — Comisia Europeană/Republica Elenă
   (Cauza C-466/10) (1)

   2011/C 252/60
   Limba de procedură: greaca
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 317, 20.11.2010.


title: Cauza C-36/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 22 ianuarie 2016 – Minister Finansów/Posnania Investment SA

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Naczelny Sąd Administracyjny (Polonia) la 22 ianuarie 2016 – Minister Finansów/Posnania Investment SA
   (Cauza C-36/16)
   (2016/C 145/21)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Naczelny Sąd Administracyjny

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Minister Finansów

      Intimată: Posnania Investment SA

      Întrebările preliminare

   Transferul dreptului de proprietate asupra unui teren (a unui bun) de către o persoană impozabilă în scopuri de TVA către: a) trezoreria statului, în scopul compensării obligațiilor sale restante care constituie venituri alocate bugetului de stat, sau b) o comună, un district sau un voievodat, în scopul compensării obligațiilor sale restante care constituie venituri alocate bugetului acestora și care are drept consecință stingerea unor creanțe fiscale, este o operațiune impozabilă (livrare de bunuri efectuată cu titlu oneros) în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) și al articolului 14 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1)?

      (1)  JO L 347, p. 1


title: Cauza T-424/07: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 ianuarie 2009 — Pioneer Hi-Bred International/OAPI (OPTIMUM) ( Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale OPTIMUM — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Obligație de motivare — Examinare din oficiu a faptelor — Articolul 73 și articolul 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 )

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/24

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 20 ianuarie 2009 — Pioneer Hi-Bred International/OAPI (OPTIMUM)
   (Cauza T-424/07) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale OPTIMUM - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Obligație de motivare - Examinare din oficiu a faptelor - Articolul 73 și articolul 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94’)
   (2009/C 55/44)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Pioneer Hi-Bred International, Inc. (Johnston, Iowa, Statele Unite) (reprezentanți: G. Würtenberger, R. Kunze și T. Wittmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 11 septembrie 2007 (cauza R 288/2007-2) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal OPTIMUM ca marcă comunitară.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Pioneer Hi-Bred International, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 8, 12.1.2008.


title: Cauza C-63/07: Ordonanța Președintelui Camerei a șasea a Curții din 27 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/34

         Ordonanța Președintelui Camerei a șasea a Curții din 27 august 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Austria
   (Cauza C-63/07) (1)

   (2007/C 297/61)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza C-578/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Kiel (Germania) la 15 noiembrie 2013 — Hans-Jürgen Kickler și alți/Republica Elenă

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgerichts Kiel (Germania) la 15 noiembrie 2013 — Hans-Jürgen Kickler și alți/Republica Elenă
   (Cauza C-578/13)
   2014/C 24/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Kiel

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Hans-Jürgen Kickler, Walter Wöhlk, Zahnärztekammer Schleswig-Holstein Versorgungswerk

      Pârâtă: Republica Elenă

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială (denumit în continuare „regulamentul”) (1) trebuie interpretat în sensul că o acțiune prin intermediul căreia persoana care a achiziționat obligațiuni de stat emise de pârâtă solicită acesteia plata unei sume cu titlu de executare a obligației și de despăgubire trebuie considerată ca fiind „materie civilă sau comercială” în sensul articolului 1 alineatul (1) prima teză din regulament în cazul în care cumpărătorul nu a acceptat oferta de schimb de obligațiuni prezentată de pârâtă la sfârșitul lunii februarie 2012, ca urmare a adoptării Legii elene nr. 4050/2012 (denumită în continuare „Greek-Bondholder-Act”)?

               2.

               În cazul unei acțiuni care se întemeiază în esență pe lipsa de efect sau pe nulitatea Greek-Bondholder-Act, citată anterior, este vorba despre răspunderea unui stat privind acte sau omisiuni în cadrul exercitării autorității publice în sensul articolului 1 alineatul (1) a doua teză din regulamentul citat la prima întrebare?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1393/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind notificarea sau comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă sau comercială („notificarea sau comunicarea actelor”) și abrogarea Regulamentului (CE) nr. 1348/2000 al Consiliului (JO L 324, p. 79).


title: Cauza C-606/14 P: Recurs introdus la 23 decembrie 2014 de Portovesme Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 16 octombrie 2014 în cauza T-291/11, Portovesme/Comisia

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/9

         Recurs introdus la 23 decembrie 2014 de Portovesme Srl împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 16 octombrie 2014 în cauza T-291/11, Portovesme/Comisia
   (Cauza C-606/14 P)
   (2015/C 089/10)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Portovesme Srl (reprezentanți: G. Dore, M. Liberati, A. Vinci și F. Ciulli, avvocati)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii atacate și, în consecință, anularea deciziei în litigiu, admiterea concluziilor formulate în cererea de sesizare a primei instanțe (cu excepția expresiei „sau în parte, în măsura considerată rezonabilă” din primul capăt de cerere);

               —

               cu titlu subsidiar, admiterea prezentului recurs și trimiterea cauzei la Tribunal pentru rejudecarea acțiunii în prima instanță, luând în considerare soluționarea chestiunilor de drept din prezenta procedură;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedurile de la cele două grade de jurisdicție.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea prezentului recurs, recurenta invocă șapte motive de anulare a hotărârii atacate:

               1.

               Prin intermediul primului motiv, recurenta critică hotărârea atacată din cauza unei aprecieri eronate a principiului duratei rezonabile a procedurii administrative și a principiului încrederii legitime în ceea ce privește partea din decizia în litigiu referitoare la recuperarea ajutorului plătit.

               2.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurenta susține că hotărârea atacată este nelegală și trebuie să fie anulată pentru nemotivare în ceea ce privește partea în care Tribunalul a concluzionat că decizia în litigiu nu încalcă principiile diligenței și imparțialității acțiunii administrative.

               3.

               Prin intermediul celui de al treilea motiv, recurenta critică încălcarea de către Tribunal a articolului 19 TFUE în partea din hotărârea atacată în care a recurs la o interpretare proprie a dispozițiilor naționale, în pofida sensului lor literal, încălcând în mod vădit limitele competenței sale.

               4.

               Prin intermediul celui de al patrulea motiv, recurenta critică aprecierea eronată de către Tribunal a inegalității de tratament invocate în raport cu un alt operator (Alcoa-Alumix) în ceea ce privește o măsură de ajutor analogă, precum și încălcarea articolului 108 TFUE, întrucât ajutorul trebuia să fie examinat în calitate de ajutor „existent”.

               5.

               Prin intermediul celui de al cincilea motiv, recurenta critică încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, întrucât, spre deosebire de considerațiile Tribunalului, măsura în litigiu nu constituie un avantaj nedatorat și nici nu afectează schimburile comerciale dintre statele membre.

               6.

               Prin intermediul celui de al șaselea motiv, recurenta critică lipsa aprecierii sau aprecierea insuficientă/eronată din partea Tribunalului în ceea ce privește critica referitoare la caracterul selectiv al măsurii.

               7.

               Prin intermediul ultimului și al celui de al șaptelea motiv, recurenta critică încălcarea de către Tribunal a articolului 174 TFUE și a articolului 107 alineatul (3) TFUE, întrucât plata compensatorie, pe de o parte, este coerentă cu politicile de coeziune socială pentru regiunile insulare și lipsite de infrastructură și, pe de altă parte, se conformează derogărilor prevăzute la articolul 107 TFUE.


title: Cauza T-658/13 P: Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – BP/FRA („Recurs — Funcție publică — Agent contractual — Personalul Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii — Neprelungirea, pe perioadă nedeterminată, a unui contract pe perioadă determinată — Dreptul de a fi ascultat — Schimbarea repartizării într-un alt serviciu până la terminarea contractului — Aprecierea elementelor de fapt — Denaturarea elementelor de probă — Obligația de motivare)

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/38

         Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – BP/FRA
   (Cauza T-658/13 P) (1)

   ((„Recurs - Funcție publică - Agent contractual - Personalul Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii - Neprelungirea, pe perioadă nedeterminată, a unui contract pe perioadă determinată - Dreptul de a fi ascultat - Schimbarea repartizării într-un alt serviciu până la terminarea contractului - Aprecierea elementelor de fapt - Denaturarea elementelor de probă - Obligația de motivare))
   (2015/C 236/51)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: BP (Barcelona, Spania) (reprezentanţi: L. Levi şi M. Vandenbussche, avocaţi)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA) (reprezentanţi: M. Kjærum, agent, asistat de B. Wägenbaur, avocat)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 30 septembrie 2013, BP/FRA (F-38/12, RepFP, EU:F:2013:138), prin care se solicită anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 30 septembrie 2013, BP/FRA (F-38/12, RepFP, EU:F:2013:138), în măsura în care a respins acțiunea formulată împotriva deciziei Agenției pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA), cuprinsă în scrisoare din 27 februarie 2012 de neprelungire a contractului de muncă al BP în calitate de agent contractual.

               2)

               Anulează decizia FRA, cuprinsă în scrisoarea din 27 februarie 2012, de neprelungire a contractului de muncă al BP în calitate de agent contractual.

               3)

               Respinge în rest recursul.

               4)

               BP și FRA suportă propriile cheltuieli de judecată efectuate atât în procedura în fața Tribunalului Funcției Publice, cât și în prezenta procedură.

      (1)  JO C 61, 1.3.2014.


title: Cauza C-397/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd (Fiscalitate — Directiva 2003/49/CE — Sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite — Taxă profesională — Stabilirea bazei de impozitare)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof — Germania) — Scheuten Solar Technology GmbH/Finanzamt Gelsenkirchen-Süd
   (Cauza C-397/09) (1)

   (Fiscalitate - Directiva 2003/49/CE - Sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite - Taxă profesională - Stabilirea bazei de impozitare)
   2011/C 269/07
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Scheuten Solar Technology GmbH

      Pârât: Finanzamt Gelsenkirchen-Süd

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Bundesfinanzhof — Interpretarea articolului 1 alineatul (1) din Directiva 2003/49/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite (JO L 157, p. 49, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 75) — Includerea sau neincluderea plăților de dobânzi în baza impozabilă a impozitului pe profit a societății debitoare

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (1) din Directiva 2003/49/CE a Consiliului din 3 iunie 2003 privind sistemul comun de impozitare, aplicabil plăților de dobânzi și de redevențe efectuate între societăți asociate din state membre diferite trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei dispoziții de drept fiscal național potrivit căreia dobânzile aferente unui împrumut plătite de o societate stabilită într-un stat membru unei societăți asociate situate în alt stat membru sunt integrate în baza de impozitare a taxei profesionale la care este supusă prima societate.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009.


title: Cauza C-349/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 24 iunie 2016 – T.KUP SAS/Belgische Staat

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/35

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 24 iunie 2016 – T.KUP SAS/Belgische Staat
   (Cauza C-349/16)
   (2016/C 335/47)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Nederlandstalige rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: T.KUP SAS

      Pârât: Belgische Staat

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul nr. 1294/2009 (1) este lipsit de validitate în privința unui importator precum cel din litigiul principal, întrucât încalcă articolul 17 alineatul (1) din regulamentul antidumping de bază (2), având în vedere că Comisia a utilizat pentru reexaminare un eșantion alcătuit numai din opt importatori, deși ar fi trebuit examinat un număr rezonabil de 21 de importatori?

               2)

               Regulamentul nr. 1294/2009 este lipsit de validitate în privința unui importator precum cel din litigiul principal, întrucât încalcă articolul 11 alineatul (2) al treilea paragraf din regulamentul antidumping de bază, având în vedere că, în cadrul examinării sale, Comisia, incluzând în eșantion cinci importatori mari și numai trei importatori mici și în plus, luând în considerare în principal datele furnizate de importatorii mari, nu a ținut seama în mod suficient în reexaminarea sa de probele prezentate?

               3)

               Regulamentul nr. 1294/2009 este lipsit de validitate în privința unui importator precum cel din litigiul principal, întrucât încalcă articolele 2 și 3 din regulamentul antidumping de bază și/sau articolul 11 alineatul (2) și articolele 5 și 9 din regulamentul antidumping de bază, având în vedere că, în cadrul reexaminării sale, Comisia nu a dispus de suficiente date pentru a putea constata că se realizează în continuare importuri care fac obiectul unui dumping și că astfel se produce un prejudiciu?

               4)

               Regulamentul nr. 1294/2009 este lipsit de validitate în privința unui importator precum cel din litigiul principal, întrucât încalcă articolul 21 din regulamentul antidumping de bază, având în vedere că, în cadrul reexaminării sale, Comisia impune condiția existenței anumitor indicii potrivit cărora un importator este afectat în mod neproporțional de o prelungire?

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1294/2009 al Consiliului din 22 decembrie 2009 de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Vietnam și din Republica Populară Chineză, astfel cum a fost extinsă la importurile de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele expediate din RAS Macao, indiferent dacă acestea sunt declarate ca originare din RAS Macao sau nu, în urma unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 384/96 (JO 2009, L 352, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 384/96 al Consiliului din 22 decembrie 1995 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 1996, L 56, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 12, p. 223).


title: Cauza C-533/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 octombrie 2015 – Feliks Frisman/Finnair Oyj

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 13 octombrie 2015 – Feliks Frisman/Finnair Oyj
   (Cauza C-533/15)
   (2016/C 048/14)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Feliks Frisman

      Pârâtă: Finnair Oyj

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „în materie contractuală” include și dreptul la compensație prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de comp Flaschenhalses Flaschenhalses ensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 29[5]/91, drept invocat de un pasager în raport cu un operator de transport aerian care nu este parte într-un contract încheiat cu pasagerul respectiv?

               2)

               În eventualitatea aplicării articolului 5 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001:
               În cazul unui transport aerian de persoane pe o rută compusă din mai multe zboruri, care nu presupune o ședere cu o durată considerabilă pe aeroporturile de transfer, se consideră că locul executării, în sensul articolului 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001, este punctul de plecare pentru prima etapă a rutei, chiar dacă transportul pe ruta respectivă a fost realizat de operatori de transport aerian diferiți, iar acțiunea a fost introdusă împotriva operatorului aerian care a efectuat zborul pe un alt segment al zborului, pe care a intervenit întârzierea prelungită?

      (1)  JO L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74.


title: Cauza C-534/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Nejvyšším správním soudem (Republica Cehă) la 20 octombrie 2011 — Mehmet Arslan/Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Nejvyšším správním soudem (Republica Cehă) la 20 octombrie 2011 — Mehmet Arslan/Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie
   (Cauza C-534/11)
   2012/C 65/03
   Limba de procedură: ceha

      Instanța de trimitere

   Nejvyšší správní soud (Republica Cehă)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Mehmet Arslan

      Pârâtă: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 2 alineatul (1) coroborat cu considerentul (9) al Directivei 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (1) trebuie interpretat în sensul că această directivă nu se aplică resortisantului unei țări terțe care a solicitat protecție internațională în înțelesul Directivei 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (2)?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, luarea în custodie publică a unui cetățean străin în vederea returnării trebuie să înceteze dacă acesta solicită protecție internațională în sensul Directivei 2005/85/CE și dacă nu există alte motive pentru a fi menținut în continuare în custodie publică?

      (1)  JO L 348, p. 98.

      (2)  JO L 326, p. 13, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 242.


title: Cauza C-482/17: Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Republica Cehă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

text:
               23.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/4

         Acțiune introdusă la 9 august 2017 – Republica Cehă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-482/17)
   (2017/C 357/06)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, O. Serdula, J. Vláčil, agenți)

      Pârâți: Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Curții:

               —

               anularea Directivei (UE) 2017/853 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2017 de modificare a Directivei 91/477/CEE a Consiliului privind controlul achiziționării și deținerii de arme (1);

               —

               obligarea Parlamentului European și a Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Cu titlu subsidiar, reclamanta solicită Curții:

               —

               anularea articolului 1 punctul 6 din directiva atacată în măsura în care completează articolul 5 alineatul (3) și articolul 6 alineatul (6) al doilea paragraf din Directiva 91/477/CEE (2);

               —

               anularea articolului 1 punctul 7 din directiva atacată în măsura în care completează articolul 7 alineatul (4)a din Directiva 91/477/CEE;

               —

               anularea articolului 1 punctul 19 din directiva atacată în măsura în care:

                           —

                           completează punctele 6, 7 și 8 din categoria A din partea II din anexa I la Directiva 91/477/CEE;

                           —

                           modifică categoria B din partea II din anexa I la Directiva 91/477/CEE;

                           —

                           completează punctul 6 din categoria C din partea II din anexa I la Directiva 91/477/CEE;

                           —

                           modifică partea III din anexa I la Directiva 91/477/CEE;

               —

               obligarea Parlamentului European și a Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Primul motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului atribuirii. Directiva atacată a fost adoptată pe baza articolului 114 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, deși nu urmărește obiectivul eliminării obstacolelor în cadrul pieței interne, ci exclusiv obiectivul prevenirii infracțiunilor și a terorismului. Or, legiuitorul Uniunii nu are competența de a adopta măsuri de armonizare în acest domeniu.
   Al doilea motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității. Legiuitorul Uniunii nu a examinat deloc aspectul proporționalității măsurilor adoptate și în mod intenționat nu a urmărit să obțină suficiente informații (spre exemplu, printr-o analiză de impact) în scopul de a putea aprecia în cunoștință de cauză respectarea acestui principiu. Ca urmare a lipsei unei astfel de aprecieri, legiuitorul Uniunii a adoptat măsuri vădit disproporționate, care constau în interzicerea anumitor tipuri de arme semiautomate, care însă nu sunt utilizate în Uniunea Europeană pentru comiterea de acte teroriste, în înăsprirea reglementării privind anumite arme care prezintă un pericol minim (reproduceri istorice sau arme despre care s-a demonstrat că sunt ireversibil nefuncționale) și, în cele din urmă, în sancționarea deținerii anumitor tipuri de încărcătoare.
   Al treilea motiv este întemeiat pe încălcarea principiului securității juridice. Categoriile de arme interzise nou definite (A7 și A8), ca și dispoziția care prevede o sancțiune pentru deținerea de încărcătoare care depășesc limita sunt, din punctul de vedere al securității juridice, total lipsite de claritate, în sensul că nu permit persoanelor vizate să-și cunoască în mod clar drepturile și obligațiile. Articolul 7 alineatul (4)a din Directiva 91/477/CEE, astfel cum a fost modificat prin directiva atacată (cunoscută sub denumirea „grandfathering clause”) obligă în plus în practică statele membre să adopte o legislație internă care va avea efecte retroactive.
   Al patrulea motiv este întemeiat pe o încălcare a principiului interdicției discriminărilor. Derogarea prevăzută la articolul 6 alineatul (6) al doilea paragraf din Directiva 91/477/CEE, astfel cum a fost modificată prin directiva atacată, lasă desigur impresia unei măsuri aparent neutre, dar în realitate condițiile sale de aplicare sunt stabilite astfel încât nu convin decât sistemului elvețian privind păstrarea armelor ulterior serviciului militar, aspect lipsit de orice motivare din punctul de vedere al obiectivului directivei atacate.

      (1)  JO 2017, L 137, p. 22.

      (2)  JO 1991, L 256, p. 51, Ediție specială, 03/vol. 10, p. 233.


title: Cauza T-101/16: Acțiune introdusă la 8 martie 2016 – Klausner Holz Niedersachsen/Comisia

text:
               25.4.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 145/35

         Acțiune introdusă la 8 martie 2016 – Klausner Holz Niedersachsen/Comisia
   (Cauza T-101/16)
   (2016/C 145/43)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Klausner Holz Niedersachsen GmbH (Saalburg-Ebersdorf, Germania) (reprezentați: D. Reich, C. Hipp și T. Ilgner, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Stabilirea încălcării de către pârâtă a articolului 108 TFUE coroborat cu articolul 15 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, întrucât aceasta s-a abținut să adopte, după scrisoarea reclamantei din 13 noiembrie 2015, decizia prevăzută în dispozițiile menționate cu privire la procedurile de examinare preliminară SA.37113 și SA.375009, în conformitate cu articolul 4 din regulamentul menționat;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată, chiar și în cazul în care acțiunea ar rămâne fără obiect prin adoptarea unei măsuri de către Comisia Europeană.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, prin care reproșează Comisiei neadoptarea, în termen rezonabil, a unei decizii de închidere a procedurii de examinare preliminară, în conformitate cu articolul 4 alineatele (2)-(4) din Regulamentul (UE) 2015/1589 (1), chiar dacă ar fi fost solicitată să acționeze, în conformitate cu articolul 265 alineatul (2) TFUE.

      (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO L 248, p. 9).


title: Cauza T-42/13: Ordonanța Tribunalului din 19 noiembrie 2013 — 1. garantovaná/Comisia ( „Acțiune în anulare — Concurență — Înțelegeri — Piața carburii de calciu și a magneziului pentru industriile oțelului și gazului din SEE, cu excepția Irlandei, a Spaniei, a Portugaliei și a Regatului Unit — Amenzi — Dobânzi de întârziere — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate” )

text:
               18.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 15/17

         Ordonanța Tribunalului din 19 noiembrie 2013 — 1. garantovaná/Comisia
   (Cauza T-42/13) (1)

   (Acțiune în anulare - Concurență - Înțelegeri - Piața carburii de calciu și a magneziului pentru industriile oțelului și gazului din SEE, cu excepția Irlandei, a Spaniei, a Portugaliei și a Regatului Unit - Amenzi - Dobânzi de întârziere - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate)
   2014/C 15/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovacia) (reprezentanți: inițial M. Powell, solicitor, G. Forwood, barrister, M. Staroň și P. Hodál, avocați, ulterior K. Lasok, QC, J. Holmes, B. Hartnett, barristers, și O. Geiss, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Bottka, F. Dintilhac și N. von Lingen, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei pretins conținute în scrisoarea Comisiei din 21 decembrie 2012 (cazul COMP/39.396 — Reactivi pe bază de carbură de calciu și magneziu pentru industriile oțelului și gazului), prin care Comisia a solicitat reclamantei să plătească suma restantă datorată, majorată cu dobânzi de întârziere, din amenda pe care a aplicat-o acesteia prin Decizia C(2009) 5791 final din 22 iulie 2009 privind o procedură în temeiul articolului 81 [CE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE sau să constituie în favoarea sa o garanție bancară pentru această sumă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               1. garantovaná a.s. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 79, 16.3.2013.


title: Cauza F-94/15: Acțiune introdusă la 30 iunie 2015 – ZZ/SEAE

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/83

         Acțiune introdusă la 30 iunie 2015 – ZZ/SEAE
   (Cauza F-94/15)
   (2015/C 294/101)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de respingere a contestaţiei reclamantului referitoare la rezultatul alegerilor privind Comitetul de personal al SEAE

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei AIPN din 23 aprilie 2015 de validare a alegerilor privind Comitetul de personal al SEAE al căror rezultat a fost publicat la data de 17 martie 2015,

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-529/10: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 29 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Safilo Spa [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Fiscalitate directă — Închiderea procedurilor pendinte la instanța fiscală de ultim grad — Abuz de drept — Articolul 4 alineatul (3) TUE — Libertăți garantate prin tratat — Principiul nediscriminării — Ajutoare de stat — Obligația de a asigura aplicarea efectivă a dreptului Uniunii]

text:
               30.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/6

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 29 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Corte suprema di cassazione — Italia) — Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate/Safilo Spa
   (Cauza C-529/10) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Fiscalitate directă - Închiderea procedurilor pendinte la instanța fiscală de ultim grad - Abuz de drept - Articolul 4 alineatul (3) TUE - Libertăți garantate prin tratat - Principiul nediscriminării - Ajutoare de stat - Obligația de a asigura aplicarea efectivă a dreptului Uniunii)
   2012/C 194/09
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din acțiunea principală

      Recurente: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

      Intimată: Safilo Spa

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Corte suprema di cassazione — Impozit pe profit — Legislație națională care prevede o cotă diferită a impozitului pe dividendele societăților în funcție de locul în care acestea au sediul — Operațiune comercială care implică participarea unor societăți cu sediul în Italia și a unor societăți cu sediul în străinătate — Decizie a administrației de a considera aplicabile impozitele datorate în cazul societăților cu sediul în străinătate — Noțiunea de abuz de drept, astfel cum este definită în cauza C-255/02, Halifax și alții — Aplicabilitate în cazul impozitelor naționale nearmonizate cum sunt impozitele directe

      Dispozitivul

   Dreptul Uniunii, în special principiul interzicerii abuzului de drept, articolul 4 alineatul (3) TUE, libertățile garantate prin Tratatul FUE, principiul nediscriminării, normele din domeniul ajutoarelor de stat, precum și obligația de a asigura aplicarea efectivă a dreptului Uniunii, trebuie interpretat în sensul că nu se opune aplicării, într-o cauză precum acțiunea principală, referitoare la fiscalitatea directă, a unei dispoziții naționale care prevede închiderea procedurilor fiscale pendinte la instanța de ultim grad prin plata unei sume egale cu 5 % din valoarea litigiului, atunci când aceste proceduri au la bază acțiuni înscrise pe rol în primă instanță cu mai mult de 10 ani înainte de data intrării în vigoare a acestei dispoziții, iar administrația fiscală a căzut în pretenții în primele două grade de jurisdicție.

      (1)  JO C 30, 29.1.2011.


title: Cauza T-261/11: Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2012 — European Goldfields/Comisia ( „Acțiune în anulare — Ajutoare de stat — Subvenție acordată de autoritățile elene în favoarea întreprinderii miniere Ellinikos Chrysos constând în cesiunea exploatației miniere Cassandra la un preț inferior valorii reale de piață și cu scutire de taxele aferente operațiunii — Decizie prin care ajutorul este declarat ilegal și se dispune recuperarea sa, inclusiv a dobânzilor — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate” )

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/29

         Ordonanța Tribunalului din 27 martie 2012 — European Goldfields/Comisia
   (Cauza T-261/11) (1)

   (Acțiune în anulare - Ajutoare de stat - Subvenție acordată de autoritățile elene în favoarea întreprinderii miniere Ellinikos Chrysos constând în cesiunea exploatației miniere Cassandra la un preț inferior valorii reale de piață și cu scutire de taxele aferente operațiunii - Decizie prin care ajutorul este declarat ilegal și se dispune recuperarea sa, inclusiv a dobânzilor - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate)
   2012/C 151/47
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Yukon, Canada) (reprezentanți: K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova și P. Skouris, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier și D. Triantafyllou, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei 2011/452/UE a Comisiei din 23 februarie 2011 privind ajutorul de stat C 48/08 (ex NN 61/08) acordat de Grecia în favoarea Ellinikos [Ch]rysos SA (JO L 193, p. 27)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă European Goldfields Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Nu este necesară pronunțarea asupra fondului cererii de intervenție a Ellinikos Chrysos AE Metalleion kai Viomixanias Chrysou.

      (1)  JO C 219, 23.7.2011.


title: Cauza C-96/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione tributaria provinciale (Italia) la data de 20 februarie 2007 — Ecotrade spa/Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

text:
               26.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/4

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Commissione tributaria provinciale (Italia) la data de 20 februarie 2007 — Ecotrade spa/Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   (Cauza C-96/07)
   (2007/C 117/06)
   Limba de procedură: italiana
   Instanța de trimitere
   Commissione tributaria provinciale
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Ecotrade spa

      Pârâtă: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3
   Întrebările preliminare

               1)

               Interpretarea corectă a articolului 17, a articolului 21 alineatul (1) și a articolului 22 din a Șasea Directivă 77/338/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri (1), se opune unei legislații naționale (în speță, articolul 19 din D.P.R. (Decretul Președintelui Republicii) 633 din 26 octombrie 1972), care condiționează exercitarea dreptului de a deduce taxa pe valoarea adăugată, datorată de o persoană plătitoare de impozit în exercitarea activității sale ca întreprindere, de respectarea unui termen (de doi ani), sancționând nerespectarea termenului cu stingerea dreptului acestui drept, în special, referitor la cazurile în care supunerea la plata TVA a achiziției bunului sau a serviciului se realizează ca urmare a aplicării unui mecanism de reverse charge (taxare inversă), care permite autorităților să solicite plata impozitului beneficiind de un termen (de patru ani, prevăzut la articolul 57 din D.P.R. 633/72) cu o durată mai mare decât cel prevăzut în favoarea întreprinderii pentru deducerea sa, aceasta fiind dimpotrivă decăzută din termen prin expirarea acestuia?

               2)

               interpretarea corectă a articolului 18 alineatul (1) litera (d) din a Șasea Directivă 77/338/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 se opune unei legislații naționale care, în reglementarea „formalităților ”prevăzute de acest articol prin intermediul mecanismului de reverse charge, reglementat de dispozițiile combinate ale articolului 17 al treilea paragraf și ale articolelor 23 și 25 din D.P.R. 633/72, poate să prevadă (doar în detrimentul contribuabilului), respectarea unui termen limită — așa cum menționează articolul 19 din D.P.R. 633/72 — pentru exercitarea dreptului la deducere, stabilit de articolul 17 din aceeași directivă?

      (1)  JO L 145, p. 1.


title: Cauza C-641/13 P: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 octombrie 2014 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană (Recurs — Fondul de coeziune — Reducere a asistenței financiare — Contracte de achiziţii publice de lucrări — Directiva 93/37/CEE — Criterii de atribuire — Experiența în lucrări anterioare — Criterii de selecție calitativă)

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/14

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 9 octombrie 2014 – Regatul Spaniei/Comisia Europeană
   (Cauza C-641/13 P) (1)

   ((Recurs - Fondul de coeziune - Reducere a asistenței financiare - Contracte de achiziţii publice de lucrări - Directiva 93/37/CEE - Criterii de atribuire - Experiența în lucrări anterioare - Criterii de selecție calitativă))
   (2014/C 439/20)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, agent)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán și A. Steiblytė, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 31, 1.2.2014.


title: Cauza T-200/10: Acțiune introdusă la 29 aprilie 2010 — Avery Dennison/OAPI — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/56

      Acțiune introdusă la 29 aprilie 2010 — Avery Dennison/OAPI — Dennison Hesperia (AVERY DENNISON)
      (Cauza T-200/10)
      (2010/C 161/88)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Avery Dennison Corp. (reprezentanți: E. Armijo Chávarri și A. Castán Pérez-Gómez, avocați]

         Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

         Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dennison Hesperia, SA (Torrejón de Ardoz, Spania)

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea sau, în subsidiar, modificarea deciziei pronunțate de Camera a doua de recursuri a OAPI la 9 februarie 2010 în cauza R 798/2009-2;

                  —

                  obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

         Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

         Marca comunitară vizată: marca verbală „AVERY DENNISON” (cererea de înregistrare nr. 3 825 114), pentru produse și servicii din clasele 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 16, 17, 19, 20, 22, 24, 28, 35, 37, 38, 39, 40, 41 și 42.

         Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Dennison Hesperia, S.A..

         Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca spaniolă „DENNISON” (nr. 1 996 088), pentru produse din clasa 16.

         Decizia diviziei de opoziție: admite în parte opoziția.

         Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

         Motivele invocate: interpretarea eronată a articolului 42 alineatele (2) și (3) și, în subsidiar, a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară.


title: Cauza C-151/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 14 martie 2016 – UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

text:
               30.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 191/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 14 martie 2016 – UAB „Vakarų Baltijos laivų statykla”/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-151/16)
   (2016/C 191/16)
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Recurentă:„Vakarų Baltijos laivų statykla”

      Intimat: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 14 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/96/CE a Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 2004/75/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 (2) trebuie să fie interpretat în sensul că accizele nu pot fi percepute pentru aprovizionarea cu produse energetice în împrejurări, cum sunt cele din prezenta cauză, în care produsele sunt livrate în vederea utilizării lor drept combustibil pentru o navă care urmează să navigheze pe apele [Uniunii Europene] în scopul, care nu implică o plată directă, de a deplasa nava în cauză prin tracțiunea propriului său motor din locul în care a fost construită până într-un port din alt stat membru pentru a prelua prima sa încărcătură comercială?

               2)

               Articolul 14 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/96 se opune dispoziţiilor legislațiilor naționale ale statelor membre, cum sunt cele aplicabile în prezenta cauză, care nu permit aplicarea scutirii fiscale prevăzute în dispoziţia menţionată în cazul în care aprovizionarea cu produse energetice a fost efectuată cu încălcarea condiţiilor prevăzute de statul membru, chiar dacă aprovizionarea respectivă îndeplineşte condiţiile esenţiale pentru aplicarea scutirii prevăzute la articolul 14 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2003/96?

      (1)  JO L 283, p. 51, Ediție specială 9/vol.02, p. 98.

      (2)  JO L 157, p. 100, Ediție specială 9/vol.02, p. 133.


title: Cauza T-406/06: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 noiembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( Contracte de achiziții publice de servicii — Cerere de ofertă privind serviciile de asistență în favoarea sistemului de registre stabilit în temeiul Directivei 2003/87/CE — Respingerea ofertei unui ofertant — Decizie de atribuire unui alt ofertant — Eroare vădită de apreciere — Obligație de motivare — Cerere de daune-interese )

text:
               10.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/24

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 12 noiembrie 2008 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-406/06) (1)

   („Contracte de achiziții publice de servicii - Cerere de ofertă privind serviciile de asistență în favoarea sistemului de registre stabilit în temeiul Directivei 2003/87/CE - Respingerea ofertei unui ofertant - Decizie de atribuire unui alt ofertant - Eroare vădită de apreciere - Obligație de motivare - Cerere de daune-interese’)
   (2009/C 6/48)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și N. Keramidas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Wilderspin și E. Manhaeve, agenți)
   Obiectul
   Pe de o parte, cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 19 octombrie 2006 prin care a fost respinsă oferta prezentată de reclamantă în cadrul unei cereri de ofertă privind serviciile de asistență în favoarea sistemului de registre stabilit în temeiul Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78), registrul comunitar independent privind tranzacțiile (CITL), întreținerea tehnică și sprijinirea utilizatorilor (JO 2006, S 102), precum și o cerere de anulare a deciziei de a atribui contractul unui alt ofertant și, pe de altă parte, cerere de daune-interese
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 42, 24.2.2007.


title: Cauza T-420/05: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 octombrie 2009 — Vischim/Comisia ( Produse de uz fitosanitar — Substanța activă clorotalonil — Înscriere în anexa I la Directiva 91/414/CEE — Procedură de evaluare — Directiva 2005/53/CE — Acțiune în anulare — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Acțiune în despăgubire )

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/38

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 octombrie 2009 — Vischim/Comisia
   (Cauza T-420/05) (1)

   („Produse de uz fitosanitar - Substanța activă clorotalonil - Înscriere în anexa I la Directiva 91/414/CEE - Procedură de evaluare - Directiva 2005/53/CE - Acțiune în anulare - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Acțiune în despăgubire”)
   2009/C 282/70
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Vischim Srl (Cesano Maderno, Italia) (reprezentanți: C. Mereu și K. Van Maldegem, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Doherty și L. Parpala, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, în ceea ce privește înscrierea substanței active clorotalonil, a Directivei 2005/53/CE a Comisiei din 16 septembrie 2005 de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea înscrierii substanțelor active clorotalonil, clortoluron, cipermetrin, daminozid și tiofanat metil (JO L 241, p. 51, Ediție specială, 03/vol. 65), o cerere de anulare a raportului de reexaminare a clorotalonilului (document SANCO/4343/2000 final din 14 februarie 2005), o cerere de constatare a abținerii de a acționa și o cerere de despăgubiri.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Vischim Srl la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor aferente procedurilor măsurilor provizorii.

      (1)  JO C 36, 11.2.2006.


title: Cauza C-181/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) la 12 aprilie 2013 — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA și Agenzia delle Entrate

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) la 12 aprilie 2013 — Francesco Acanfora/Equitalia Sud SpA și Agenzia delle Entrate
   (Cauza C-181/13)
   2013/C 207/08
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione tributaria provinciale di Latina

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Francesco Acanfora

      Pârâte: Equitalia Sud SpA — Agente di Riscossione Latina, Agenzia delle Entrate — Ufficio di Latina

      Întrebarea preliminară

   Remunerația de 9 % [prevăzută la articolul 17 din Decretul legislativ nr. 112/1999, anterior modificărilor introduse] reprezintă un ajutor de stat incompatibil cu piața unică a comisioanelor pentru colectare și cu dreptul Uniunii în sensul articolului 107 TFUE?


title: Cauza T-645/15: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku/Parlamentul

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/59

         Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2015 – České centrum pro investigativní žurnalistiku/Parlamentul
   (Cauza T-645/15)
   (2016/C 048/67)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: České centrum pro investigativní žurnalistiku o.p.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: N. Pirc Musar, avocat)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei A(2015)8682 C a Parlamentului European din 14 septembrie 2015 prin care s-a respins cererea de confirmare formulată de reclamantă pentru accesul la anumite documente referitoare la informații cu privire la cheltuielile de deplasare ale unor membri ai Parlamentului European, la indemnizațiile de ședere, la cele pentru cheltuieli generale și la cheltuielile cu angajarea colaboratorilor;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, în temeiul articolelor 134 și 140 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv cele efectuate de eventualii intervenienți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 (1) coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001 (2), întrucât datele cu caracter personal solicitate nu sunt protejate potrivit legislației Uniunii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborat cu articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, întrucât accesul la informațiile solicitate a fost refuzat în pofida îndeplinirii condițiilor necesare pentru divulgare.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației generale, potrivit articolelor 2 și 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 coroborate cu articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, de efectuare a unei examinări pentru fiecare document în parte.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât refuzul de acordare a unui acces parțial la documentele solicitate nu a fost justificat.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, astfel cum impun articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1049/2001, întrucât Parlamentul nu a analizat toate argumentele reclamantei.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).


title: Cauza C-468/14: Acțiune introdusă la 13 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Danemarcei

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/25

         Acțiune introdusă la 13 octombrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Danemarcei
   (Cauza C-468/14)
   (2014/C 439/34)
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Clausen, C. Cattabriga, agenți)

      Pârât: Regatul Danemarcei

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin menținerea unui situații juridice conform căreia este permisă vânzarea în vrac a tutunului pentru uz oral, contrar articolului 8 coroborat cu articolul 2 punctul 4 din Directiva 2001/37/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2001 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre în materie de fabricare, prezentare și vânzare a produselor din tutun (1), Regatul Danemarcei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.

               —

               obligarea Regatului Danemarcei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Regatul Danemarcei nu și-a îndeplinit obligațiile prevăzute la articolul 8 din Directiva 2001/37 întrucât a interzis doar vânzările de tutun pentru uz oral sub forma produselor ambalate în doze la plic sau în plicuri poroase, iar nu și vânzările vrac de tutun pentru uz oral. Regatul Danemarcei nu a contestat că legislația sa nu este conformă dreptului Uniunii în ceea ce privește interzicerea introducerii pe piață a tutunului pentru uz oral. O propunere legislativă care ar fi introdus interzicerea completă a comercializării tutunului pentru uz oral în Danemarca a fost cu toate acestea respinsă de Parlamentul danez.
   Regatul Danemarcei nu și-a luat alte angajamente pentru a face reglementarea daneză conformă cu dreptul Uniunii. Comisia constată deci că Regatul Danemarcei continuă să nu își îndeplinească obligațiile care îi revin în temeiul articolului 8 coroborat cu articolul 2 punctul 4 din Directiva 2001/37.

      (1)  JO L 194, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 125.


title: Cauza F-41/15: Acțiune introdusă la 9 martie 2015 – ZZ și alții/CEPOL

text:
               1.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/28

         Acțiune introdusă la 9 martie 2015 – ZZ și alții/CEPOL
   (Cauza F-41/15)
   (2015/C 178/31)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții

      Pârât: Colegiul European de Poliție (CEPOL)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziilor Colegiului European de Poliție (CEPOL) prin care reclamanții sunt determinați fie să demisioneze de la CEPOL, fie de să se mute de la Londra la Budapesta, suferind un prejudiciu financiar și o cerere de despăgubire a prejudiciului material și moral care ar fi fost cauzat astfel reclamanților.

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziei nr. 17/2014/DIR a CEPOL din 23 mai 2014 prin care se prevede transferul CEPOL în Budapesta, Ungaria, începând de la 1 octombrie 2014 și prin care reclamanții sunt informați că „nerespectarea acestei decizii va fi considerată ca demisie în vigoare de la 30 septembrie 2014”;

               —

               anularea deopotrivă, în măsura în care este necesar, a deciziilor CEPOL din 28 noiembrie 2014 de respingere a plângerilor formulate de reclamanți în perioada 8–21 august 2014 împotriva deciziei menționate anterior;

               —

               anularea deopotrivă, în măsura în care este necesar, a deciziilor CEPOL din 22 decembrie 2014 prin care CEPOL a „acceptat” demisiile a doi dintre reclamanți;

               —

               despăgubirea prejudiciului material suferit de reclamanți;

               —

               despăgubirea prejudiciului moral suferit de reclamanți;

               —

               obligarea CEPOL să suporte cheltuielile de judecată aferente prezentei acțiuni.


title: Cauza C-359/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 24 iunie 2016 – Ömer Altun și alții, Absa NV și alții/Openbaar Ministerie

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/38

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van Cassatie (Belgia) la 24 iunie 2016 – Ömer Altun și alții, Absa NV și alții/Openbaar Ministerie
   (Cauza C-359/16)
   (2016/C 335/52)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Hof van Cassatie

      Părțile din procedura principală

      Recurenți: Ömer Altun, Abubekir Altun, Sedrettin Maksutogullari, Yunus Altun, Absa NV, M. Sedat BVBA, Alnur BVBA

      Intimat: Openbaar Ministerie

      Întrebarea preliminară

   Altă instanță decât cea din statul membru de origine a detașării poate să anuleze sau să nu ia în considerare un certificat E101 emis în temeiul articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 (1) al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea aplicabilă înainte de abrogarea sa prin articolul 96 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, atunci când situația de fapt supusă aprecierii acesteia permite să se constate că certificatul respectiv a fost dobândit sau invocat în mod fraudulos?

      (1)  (JO 1972, L 74, p. 1).

      (2)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2009, L284, p. 1).


title: Cauza T-218/14: Ordonanța Tribunalului din 13 octombrie 2015 – Mabrouk/Consiliul

text:
               30.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 398/77

         Ordonanța Tribunalului din 13 octombrie 2015 – Mabrouk/Consiliul
   (Cauza T-218/14) (1)

   (2015/C 398/89)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a opta a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza C-119/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Rüsselsheim (Germania) la 12 martie 2014 – Henricus Cornelis Maria Niessen și alții/Condor Flugdienst GmbH

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/13

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgerichts Rüsselsheim (Germania) la 12 martie 2014 – Henricus Cornelis Maria Niessen și alții/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-119/14)
   2014/C 159/18
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Trebuie calificate drept împrejurări excepționale, în sensul articolului 5 alineatul (3) din regulament (1), acțiunile terților care acționează pe proprie răspundere și cărora li s-au delegat funcții specifice operațiunilor unui transportator aerian?

               2)

               În ipoteza în care prima întrebare ar primi un răspuns pozitiv, prezintă relevanță cine (companie aeriană, operator aeroportuar etc.) a încredințat sarcinile terțului?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-252/10 P: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 iulie 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA) [Recurs — Contracte de achiziții publice — Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA) — Cerere de ofertă privind aplicarea „SafeSeaNet” — Decizie de respingere a ofertei unui ofertant — Criterii de atribuire a unui contract — Subcriterii — Obligația de motivare]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/15

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 21 iulie 2011 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA)
   (Cauza C-252/10 P) (1)

   (Recurs - Contracte de achiziții publice - Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA) - Cerere de ofertă privind aplicarea „SafeSeaNet” - Decizie de respingere a ofertei unui ofertant - Criterii de atribuire a unui contract - Subcriterii - Obligația de motivare)
   2011/C 269/24
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentant: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Cealaltă parte în proces: Agenția Europeană pentru Siguranța Maritimă (EMSA) (reprezentanți: J. Menze, agent, și J. Stuyck și A.-M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a treia) din 2 martie 2010 în cauza T-70/05 (Evropaiki Dynamiki/EMSA), în măsura în care acesta respinge cererea reclamantei de anulare a Deciziei Agenției Europene pentru Siguranța Maritimă (EMSA) din 6 ianuarie 2005, respingând oferta reclamantei din cadrul unei proceduri de cerere de ofertă privind validarea aplicației SafeSeaNet și dezvoltările sale viitoare

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 221,14.8.2010.


title: Cauza F-47/09: Acțiune introdusă la 7 mai 2009 — Fries Guggenheim/CEDEFOP

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/52

         Acțiune introdusă la 7 mai 2009 — Fries Guggenheim/CEDEFOP
   (Cauza F-47/09)
   2009/C 153/101
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Eric Mathias Fries Guggenheim (Liège, Belgia) (reprezentant: L. Lucas, avocat)

      Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (CEDEFOP)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei CEDEFOP de a nu de a nu prelungi contractul de agent temporar al reclamantului și, dacă nu este reintegrat, obligarea pârâtului la plata de daune interese către acesta pentru repararea prejudiciului moral suferit

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 7 iulie 2008 a CEDEFOP de a nu prelungi contractul reclamantului și prin care se confirma faptul că angajarea sa lua sfârșit la 15 octombrie 2008;

               —

               Anularea, în măsura în care este necesar, a deciziei din 18 iulie 2008 a CEDEFOP de confirmare a primei decizii, în urma scrisorii din 9 iulie 2008 a reclamantului și a ședinței din 17 iulie 2008 cu reprezentanții personalului;

               —

               obligarea CEDEFOP la plata către reclamant, dacă nu este reintegrat, a unor daune interese pentru repararea prejudiciului moral, al căror cuantum va fi estimat de Tribunal;

               —

               să permită reclamantului, dacă consideră necesar, evaluarea prejudiciului;

               —

               obligarea CEDEFOP la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-150/17: Acțiune introdusă la 8 martie 2017 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)

text:
               24.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/34

         Acțiune introdusă la 8 martie 2017 – Asolo/EUIPO – Red Bull (FLÜGEL)
   (Cauza T-150/17)
   (2017/C 129/53)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Asolo LTD (Limassol, Cipru) (reprezentant: W. Pors, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Red Bull GmbH (Fuschl am See, Austria)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FLÜGEL” – marca Uniunii Europene nr. 637 686

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 17 noiembrie 2016 în cauza R 282/2015-5

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în totalitate a deciziei atacate;

               —

               respingerea cererii de declarare a nulității;

               —

               obligarea EUIPO și a Red Bull la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 54 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-309/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 31 mai 2016 – Corbin Opportunity Fund Lp și alții

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/33

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Austria) la 31 mai 2016 – Corbin Opportunity Fund Lp și alții
   (Cauza C-309/16)
   (2016/C 335/44)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Corbin Opportunity Fund Lp, Corbin Capital Partners, Redwood Drawdown Master Fund Lp, Redwood Opportunity Master Fund Ltd, Redwood Capital Management LLC, Pontus Holdings Ltd, RMF Financial Holdings Sàrl

      Pârâtă: FMA Österreichische Finanzmarktaufsichtsbehörde

      Întrebările preliminare

               1)

               Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (1), în special articolul 1 alineatul (1) și articolul 2 alineatul (1) punctul 2, se aplică ratione temporis și ratione materiae unei societăți de lichidare precum cea din procedura principală, a cărei rezoluție a fost declanșată deja prin mecanisme prevăzute la nivel național înainte de expirarea termenului de transpunere a directivei și care continuă după expirarea termenului de transpunere pe baza normelor naționale de transpunere a directivei citate?

               2)

               Directiva 2014/59/UE conferă creditorilor unei asemenea societăți de lichidare care au solicitat autorității de rezoluție să „verifice și să interzică” anumite tranzacții (de exemplu, în fața unei instanțe judecătorești), pe care societatea de lichidare le-a încheiat sau intenționează să le încheie cu alți creditori, drepturi pentru a căror protecție au acces la o procedură administrativă sau judiciară?

      (1)  JO L 173, p. 190.


title: Cauza C-419/17 P: Recurs introdus la 11 iulie 2017 de Deza, a.s. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 11 mai 2017 în cauza T-115/15, Deza, a.s./ECHA

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/23

         Recurs introdus la 11 iulie 2017 de Deza, a.s. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 11 mai 2017 în cauza T-115/15, Deza, a.s./ECHA
   (Cauza C-419/17 P)
   (2017/C 293/28)
   Limba de procedură: ceha

      Părțile

      Recurentă: Deza, a.s. (reprezentant: P. Dejl, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Agenția Europeană pentru Produse Chimice, Regatul Danemarcei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Suediei, Regatul Norvegiei

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 11 mai 2017, pronunțată în cauza T-115/15,

               —

               anularea Deciziei ECHA din 12 decembrie 2014, nr. ED/108/2014,

               —

               obligarea ECHA la plata cheltuielilor de judecată efectuate de către recurentă în procedura de recurs în fața Curții de Justiție și în procedurile anterioare în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

               1)

               Tribunalul a interpretat și aplicat în mod eronat Regulamentul REACH.
               Tribunalul a interpretat și aplicat în mod eronat Regulamentul REACH. Recurenta rămâne de părere că decizia ECHA a fost adoptată ultra vires, întrucât (i) ECHA nu are competența să completeze identificarea existentă a substanței DEHP în temeiul articolului 57 litera (c) din REACH cu o nouă identificare a substanței în temeiul articolului 57 litera (f) din REACH; (ii) adoptarea deciziei ECHA a fost precedată de o procedură nelegală, și (iii) decizia ECHA eludează procedura obligatorie din punct de vedere legal stabilită de către Consiliu și de către Parlamentul European pentru adoptarea unor criterii general obligatorii/armonizate pentru identificarea substanțelor cu proprietăți care afectează sistemul endocrin.

               2)

               Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat principiul securității juridice.
               Întrucât (i) decizia ECHA a creat o situație juridică neclară, imprecisă și neprevizibilă, ceea ce nu permite recurentei să afle întinderea exactă a obligațiilor impuse asupra ei; (ii) nu există criterii general obligatorii/armonizate de identificare a substanțelor cu proprietăți care afectează sistemul endocrin; și (iii) ECHA nu are competența să completeze identificarea existentă a substanței DEHP în temeiul articolului 57 litera (c) din REACH, cu o nouă identificare a substanței în temeiul articolului 57 litera (f) din REACH, concluzia Tribunalului potrivit căreia decizia ECHA nu contravine principiului securității juridice este incorectă.

               3)

               Tribunalul a reexaminat decizia ECHA într-un mod contrar cu normele controlului judiciar al deciziilor instituțiilor și organismelor UE și a denaturat faptele și probele.

               4)

               Ca urmare a viciilor prezentate mai sus, Tribunalul a încălcat dreptul recurentei și principiile prevăzute în Convenţia pentru apărarea Drepturilor Omului şi a Libertăţilor fundamentale și în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la o procedură echitabilă, dreptul la folosința liniștită a proprietății și principiul securității juridice.


title: Cauza C-245/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Arbeidshof te Brussel — Belgia) — Omalet NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid (Libera prestare a serviciilor — Articolul 49 CE — Întreprinzător stabilit într-un stat membru — Apel la cocontractanți stabiliți în același stat membru — Situație pur internă — Inadmisibilitatea cererii de pronunțare a unei hotărâri preliminare)

text:
               26.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 22 decembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Arbeidshof te Brussel — Belgia) — Omalet NV/Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
   (Cauza C-245/09) (1)

   (Libera prestare a serviciilor - Articolul 49 CE - Întreprinzător stabilit într-un stat membru - Apel la cocontractanți stabiliți în același stat membru - Situație pur internă - Inadmisibilitatea cererii de pronunțare a unei hotărâri preliminare)
   2011/C 63/08
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Arbeidshof te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Omalet NV

      Pârâtă: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Arbeidshof te Brussel — Interpretarea articolului 49 CE — Legislație socială — Întreprinzător stabilit în Belgia care recurge la subcontractanți stabiliți în același stat membru fără a fi însă înregistrați în evidența autorităților naționale — Aplicarea sau inaplicabilitatea articolului 49 CE

      Dispozitivul

   Respinge cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de arbeidshof te Brussel (Belgia), prin decizia din 25 iunie 2009, ca inadmisibilă.

      (1)  JO C 220, 12.09.2009.


title: Cauza T-563/10 P: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2011 — De Luca/Comisia [ „Recurs — Recurs incident — Funcție publică — Funcționari — Numire într-un post dintr-un grup de funcții superior în urma unui concurs general — Intrare în vigoare a noului statut — Dispoziții tranzitorii — Articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut” ]

text:
               4.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/25

         Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2011 — De Luca/Comisia
   (Cauza T-563/10 P) (1)

   (Recurs - Recurs incident - Funcție publică - Funcționari - Numire într-un post dintr-un grup de funcții superior în urma unui concurs general - Intrare în vigoare a noului statut - Dispoziții tranzitorii - Articolul 12 alineatul (3) din anexa XIII la statut)
   2012/C 32/51
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Patrizia De Luca (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. N. Louis și S. Orlandi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană (reprezentant: J. Currall, agent) și Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și K. Zieleśkiewicz, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice al Uniunii Europene (Camera a doua) din 30 septembrie 2010, De Luca/Comisia (F-20/06, nepublicată încă în Repertoriu) și prin care se urmărește anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursurile incidente.

               2.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice al Uniunii Europene (Camera a doua) din 30 septembrie 2010, De Luca/Comisia (F-20/06, nepublicată încă în Repertoriu).

               3.

               Trimite cauza spre rejudecare la Tribunalul Funcției Publice.

               4.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 63, 26.2.2011.


title: Cauza C-19/10: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 29 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Regulamentul (CE) nr. 273/2004 și Regulamentul (CE) nr. 111/2005 — Precursorii drogurilor — Control și supraveghere în interiorul Uniunii — Supraveghere a comerțului dintre Uniune și țările terțe — Sancțiuni]

text:
               11.9.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 246/15

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 29 iulie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-19/10) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Regulamentul (CE) nr. 273/2004 și Regulamentul (CE) nr. 111/2005 - Precursorii drogurilor - Control și supraveghere în interiorul Uniunii - Supraveghere a comerțului dintre Uniune și țările terțe - Sancțiuni)
   2010/C 246/26
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Oliver și S. Mortoni, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent și S. Fiorentino, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea în termenul prevăzut a actelor necesare pentru a se conforma articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 273/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 privind precursorii drogurilor (JO L 47, p. 1, Ediție specială 15/vol. 10, p. 183) și articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 111/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire a normelor de monitorizare a comerțului cu precursori de droguri între Comunitate și țările terțe (JO 2005, L 22, p. 1, Ediție specială 15/vol. 13, p. 114)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea măsurilor naționale necesare pentru punerea în aplicare, pe de o parte, a articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 273/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 privind precursorii drogurilor și, pe de altă parte, a articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 111/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 de stabilire a normelor de monitorizare a comerțului cu precursori de droguri între Comunitate și țările terțe, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor regulamente.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


               26.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/14

         Ordinul Curții AELS din 9 noiembrie 2012
   2013/C 277/11
   În cauza E-14/10, CHELTUIELI,
   Konkurrenten.no AS/Autoritatea AELS de Supraveghere

      (Impozitarea cheltuielilor de judecată)

   În cauza E-14/10, CHELTUIELI, Konkurrenten.no AS/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de impozitare a cheltuielilor de judecată recuperabile în urma hotărârii Curții din 22 august 2011 în cauza E-14/10, Konkurrenten.no/Autoritatea AELS de Supraveghere (2011), Raportul Curții AELS, p. 266 –, Curtea AELS, compusă din: Carl Baudenbacher – președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor) – judecători, a emis ordinul din 9 noiembrie 2012, al cărui dispozitiv prevede următoarele:
   Suma totală a cheltuielilor ce urmează a fi plătită Konkurrenten.no AS de către Autoritatea AELS de Supraveghere este stabilită la 93 002 EUR.


title: Cauza C-469/11 P: Recurs introdus la 14 septembrie 2011 de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) pronunțate la 22 iunie 2011 în cauza T-409/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană

text:
               12.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/13

         Recurs introdus la 14 septembrie 2011 de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) pronunțate la 22 iunie 2011 în cauza T-409/09, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
   (Cauza C-469/11 P)
   2011/C 331/22
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentant: N. Korogiannakis, Δικηγόρος)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

   Recurenta solicită Curții:

               —

               Anularea Ordonanței Tribunalului pronunțate în cauza T-409/09;

               —

               respingerea în totalitate a excepției inadmisibilității invocate de Comisie;

               —

               trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare pe fond;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a celorlalte cheltuieli, inclusiv a celor efectuate în procesul inițial, chiar în cazul respingerii prezentului recurs, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate în prezentul recurs în cazul admiterii acestuia.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că ordonanța contestată ar trebui să fie anulată pentru următoarele motive:

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin neaplicarea articolului 102 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, care prevede că termenele procedurale se prelungesc pentru considerente de distanță, în mod invariabil, cu 10 zile în cauzele având ca obiect răspunderea extracontractuală a instituțiilor Europene.

               —

               Tribunalul a încălcat, prin neaplicarea articolului 102 alineatul (2), principiile egalității de tratament și securității juridice.

               —

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept acceptând ca termenul de prescripție să înceapă să curgă de la data când i-a fost comunicată recurentei decizia Comisiei de respingere a ofertei sale.


title: Cauza C-372/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 17 septembrie 2009 — Josep Penarroja Fa/Procureur général près la Cour d'appel de Paris

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 17 septembrie 2009 — Josep Penarroja Fa/Procureur général près la Cour d'appel de Paris
   (Cauza C-372/09)
   2009/C 282/50
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Josep Penarroja Fa

      Pârât: Procureur général près la Cour d'appel de Paris

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 50 CE trebuie interpretat în sensul că se poate aplica misiunii încredințate unui profesionist, în calitate de expert, într-un litigiu aflat pe rolul instanțelor naționale, și care este desemnat de instanța sesizată cu litigiul respectiv, în condițiile descrise [în decizia de trimitere]?

               2.

               Participarea la exercitarea autorității publice, menționată la articolul 45 primul paragraf CE, trebuie interpretată în sensul că se aplică misiunii unui expert desemnat de o instanță franceză, astfel cum aceasta este reglementată de codurile de procedură civilă și de procedură penală franceze, precum și de Legea nr. 71-498 din 29 iunie 1971 și de Decretul nr. 2004-1463 din 23 decembrie 2004?

               3.

               Articolele 43 CE și 49 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații, precum cea rezultată din Legea nr. 71-498 din 29 iunie 1971 și de Decretul nr. 2004-1463 din 23 decembrie 2004, modificate, prin care înscrierea pe o listă întocmită de o curte de apel este supusă unor condiții de vârstă, de competență, de moralitate și de independență, și care nu prevede nici că trebuie luat în considerare faptul că instanțele din statul de origine al candidatului i-au recunoscut deja acestuia calitatea de expert, nici stabilirea altor modalități de control al calităților acestuia?