title: Cauza C-330/13: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Аdministrativen sad – Burgas – Bulgaria) – Lukoyl Neftohim Burgas AD/Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas Tsentar” pri Mitnitsa Burgas (Trimitere preliminară — Tariful vamal comun — Nomenclatura combinată — Clasificarea mărfurilor — Marfă descrisă ca „ulei greu, ulei lubrifiant sau alt ulei destinat a fi supus unui tratament specific”  — Pozițiile 2707 și 2710  — Constituenți aromatici și constituenți nearomatici — Raportul dintre Nomenclatura combinată și Sistemul armonizat)

text:
               25.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/14

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 12 iunie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Аdministrativen sad – Burgas – Bulgaria) – Lukoyl Neftohim Burgas AD/Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas Tsentar” pri Mitnitsa Burgas
   (Cauza C-330/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Tariful vamal comun - Nomenclatura combinată - Clasificarea mărfurilor - Marfă descrisă ca „ulei greu, ulei lubrifiant sau alt ulei destinat a fi supus unui tratament specific” - Pozițiile 2707 și 2710 - Constituenți aromatici și constituenți nearomatici - Raportul dintre Nomenclatura combinată și Sistemul armonizat))
   2014/C 282/19
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Аdministrativen sad – Burgas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Lukoyl Neftohim Burgas AD

      Pârât: Nachalnik na Mitnicheski punkt „Pristanishte Burgas Tsentar” pri Mitnitsa Burgas

      Dispozitivul

               1)

               Criteriul care trebuie luat în considerare pentru a clasifica un produs având caracteristici similare celor ale produsului în discuție în litigiul principal la poziția 2707 sau la poziția 2710 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1006/2011 al Comisiei din 27 septembrie 2011, este conținutul în greutate al constituenților aromatici în raport cu constituenții nearomatici.

               2)

               Termenii „constituenți aromatici” care figurează în capitolul 27 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1006/2011, trebuie interpretați ca fiind mai extinși decât termenii „hidrocarburi aromatice”.

               3)

               Revine, în principiu, instanțelor naționale sarcina de a stabili care este metoda cea mai adecvată pentru a determina conținutul de constituenți aromatici dintr-un anumit produs în vederea clasificării acestuia la poziția 2707 sau la poziția 2710 din Nomenclatura combinată care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1006/2011.

               4)

               Punctul 1 din Notele explicative ale Nomenclaturii combinate care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 2658/87, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1006/2011, aferente subpozițiilor 2707 99 91 și 2707 99 99 din această Nomenclatură combinată trebuie interpretat ca fiind neexhaustiv, astfel încât un produs care intră sub incidența poziției 2707 din Nomenclatura combinată menționată, dar care nu poate fi clasificat la o subpoziție precisă, va trebui să fie clasificat la subpoziția 2707 99 99 din aceeași Nomenclatură combinată.

      (1)  JO C 245, 24.8.2013.


title: Cauza T-201/07: Acțiune introdusă la 6 iunie 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol/OAPI (333)

text:
               4.8.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/35

         Acțiune introdusă la 6 iunie 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol/OAPI (333)
   (Cauza T-201/07)
   (2007/C 183/69)
   Limba de procedură: poloneza
   Părțile

      Reclamantă: Agencja Wydawnicza „Technopol” Sp. z o.o. (reprezentant: D. Rzążewska, radca prawny)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea în tot a deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 22 martie 2007, cauza R 1277/2006-4;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca verbală „333” pentru produse din clasa 16

      Decizia examinatorului: refuză înregistrarea

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: aplicarea greșită a articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94 privind marca comunitară (1), având în vedere că semnul „333” nu este nici descriptiv și nici lipsit de caracter distinctiv pentru produsele indicate

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993, JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146.


title: Cauza C-575/08: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2005/56/CE — Fuziuni transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/15

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-575/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2005/56/CE - Fuziuni transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2009/C 282/27
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: V. Peere și P. Dejmek, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: D. Haven, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea sau necomunicarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2005/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind fuziunile transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni (JO L 310, p.1, Ediție specială, 17/vol. 2, p. 107)

      Dispozitivul

               1.

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind fuziunile transfrontaliere ale societăților comerciale pe acțiuni, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza C-345/07: Acțiune introdusă la 25 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/30

         Acțiune introdusă la 25 iulie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-345/07)
   (2007/C 211/59)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Zavvos și P. Dejmek)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat, în termenul prevăzut, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/49/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind siguranța căilor ferate comunitare și de modificare a Directivei 95/18/CE a Consiliului privind acordarea de licențe întreprinderilor feroviare și a Directivei 2001/14/CE privind repartizarea capacităților de infrastructură feroviară și perceperea de tarife pentru utilizarea infrastructurii feroviare și certificarea siguranței (Directiva privind siguranța feroviară) și, în orice caz, întrucât nu a comunicat Comisiei actele menționate, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/49/CE în dreptul intern a expirat la 30 aprilie 2006.

      (1)  JO L 164, 30.4.2004, p. 44.


title: Cauza C-95/08: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/9/CE — Lipsa numirii autorităților responsabile cu inspecția laboratoarelor și cu verificarea studiilor efectuate de acestea din urmă în vederea evaluării conformității cu buna practică de laborator)

text:
               20.12.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 327/6

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 4 noiembrie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-95/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/9/CE - Lipsa numirii autorităților responsabile cu inspecția laboratoarelor și cu verificarea studiilor efectuate de acestea din urmă în vederea evaluării conformității cu buna practică de laborator)
   (2008/C 327/09)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și P. Oliver, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind inspecția și verificarea bunei practici de laborator (BPL) (JO L 50, p. 28, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 202) — Lipsa numirii autorităților responsabile cu inspecția laboratoarelor și cu verificarea studiilor efectuate de acestea din urmă în vederea evaluării conformității cu buna practică de laborator
   Dispozitivul

               1)

               Prin faptul că nu a creat autorități care să fie în măsură să efectueze controlul aplicării principiilor de bună practică de laborator, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din Directiva 2004/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 februarie 2004 privind inspecția și verificarea bunei practici de laborator (BPL).

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza F-129/07: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2007 — Kremlis/Comisia Comunităților Europene

text:
               12.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/32

         Acțiune introdusă la 31 octombrie 2007 — Kremlis/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza F-129/07)
   (2008/C 8/57)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Georges-Stavros Kremlis (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei din 21 decembrie 2006 de respingere a candidaturii reclamantului pentru postul vacant de șef al Reprezentanței Comisiei în Grecia și de numire în acest post a unui alt candidat;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul invocă motive foarte asemănătoare celor invocate în cauza F-128/07 al cărei aviz este publicat la același număr al Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.


title: Cauza T-219/09: Acțiune introdusă la 19 mai 2009 — Balfe și alții/Parlamentul European

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/39

         Acțiune introdusă la 19 mai 2009 — Balfe și alții/Parlamentul European
   (Cauza T-219/09)
   2009/C 205/73
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Richard Balfe (Newmarket, Regatul Unit), C (Milano, Italia), C (Madrid, Spania), C (Lancashire, Regatul Unit), C (Gnobkummerfeld, Germania), C (Longré, Franța), C (Saint-Martin de Crau, Franța), C (Bregenz, Austria), C (West Yorkshire, Regatul Unit), C (Marsilia, Franța), C (Rudsebheim, Germania), C (Devon, Regatul Unit), C (Barcelona, Spania), C (Paris, Franța), C (Wexford, Irlanda), C (Bozen, Italia), C (Madrid), C (Porto, Portugalia), C (Iaf Nennhau, Regatul Unit), C (Milano), C (Limonest, Franța), C (Colares-Sintra, Portugalia), C (Benfica do Ribatejo, Portugalia), C (Saint-Étienne, Franța), C (Cournon-d’Auvergne, Franța), C (Lutterworth Leics, Regatul Unit), C (Cumbria, Regatul Unit), C (Oxfordshire, Regatul Unit), C (Bratislava, Slovacia), C (Polonia), C (Varșovia, Polonia), C (Radom, Polonia), C (Boulogne-Billancourt, Franța), C (Helsinki, Finlanda), C (Lyon, Franța), C (Atena, Grecia), C (Funchal, Portugalia), C (Londra, Regatul Unit), C (Le Val-d’Ajol, Franța), C (Tallinn, Estonia), C (Glasgow, Regatul Unit), C (Riom, Franța), C (Hampshire, Regatul Unit), C (Coventry, Regatul Unit), C (Helsinki), C (Cracovia, Polonia), C (Pampelune, Spania), C (Scoția, Regatul Unit), C (Lisabona, Portugalia), C (Lisabona), C (Paris), C (Budapesta, Ungaria), C (Maia, Portugalia), C (Bielsko-Biała, Polonia), C (Wetherby, Regatul Unit), C (La Possession, Franța), C (Cornwall, Regatul Unit), C (Epernay, Franța), C (Bolton, Regatul Unit), C (Kępno, Polonia), C (Amsterdam, Țările de Jos), C (Palerma, Italia), C (Kent, Regatul Unit), C (Bedforshire, Regatul Unit), C (Varșovia), Fonds de pension-députés au Parlement européen (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis și E. Marchal, avocați)

      Pârât: Parlamentul European

      Concluziile reclamanților

               —

               Anularea deciziilor adoptate de Biroul Parlamentului European din 9 martie și din 3 aprilie 2009 de modificare a regimului de pensie suplimentară voluntară a deputaților în Parlamentul European;

               —

               obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acțiune, reclamanții solicită anularea deciziilor Biroului Parlamentului European din 9 martie și din 3 aprilie 2009 de modificare a reglementării privind regimul de pensie suplimentară (voluntară) cuprinse în anexa VIII la Reglementarea privitoare la cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European. Modificările privesc în esență eliminarea posibilității unei pensionări anticipate începând cu 50 de ani și a posibilității de a putea beneficia de pensie sub formă de capital, precum și creșterea vârstei de pensionare de la 60 la 63 de ani.
   În susținerea acțiunii lor, reclamanții invocă pe fond patru motive întemeiate:

               —

               pe necompetența Parlamentului European de a modifica în mod unilateral clauzele contractului de aderare la regimul de pensie suplimentară voluntară;

               —

               pe încălcarea drepturilor dobândite, precum și a principiilor egalității de tratament, proporționalității și securității juridice, prin nerespectarea dispozițiilor clare din Statutul membrilor Parlamentului European și prin faptul de a nu prevedea nicio măsură tranzitorie;

               —

               pe erori în cauzele și motivele cuprinse în motivarea actelor atacate, atât în ceea ce privește regimul juridic al acestui tip de regim de pensie specifică, suplimentară și facultativă, cât și în ceea ce privește gestiunea și situația financiară a fondului de pensie;

               —

               pe încălcarea principiului executării cu bună-credință și nulității clauzelor pur potestative, prin modificarea în mod unilateral și retroactiv a clauzelor contractului și prin faptul de a nu prevedea o indemnizație.


title: Cauza C-102/12: Recurs introdus la 27 februarie 2012 de Stefan Städter împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) din 16 decembrie 2011 adoptate în cauza T-532/11, Stefan Städter/Banca Centrală Europeană

text:
               22.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/8

         Recurs introdus la 27 februarie 2012 de Stefan Städter împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) din 16 decembrie 2011 adoptate în cauza T-532/11, Stefan Städter/Banca Centrală Europeană
   (Cauza C-102/12)
   2012/C 399/13
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurent: Stefan Städter (reprezentant: M.C. Kerber, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Banca Centrală Europeană
   Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a șasea), prin Ordonanța din 15 noiembrie 2012, a respins recursul și a stabilit că recurentul urmează să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-655/13: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2015 – Enercon/OAPI (Degrade de cinci nuanțe ale culorii verde) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare care constă într-un degrade de cinci nuanțe ale culorii verde — Motiv absolut de refuz — Caracter distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Recalificarea mărcii solicitate — Articolul 43 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/21

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2015 – Enercon/OAPI (Degrade de cinci nuanțe ale culorii verde)
   (Cauza T-655/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare care constă într-un degrade de cinci nuanțe ale culorii verde - Motiv absolut de refuz - Caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Recalificarea mărcii solicitate - Articolul 43 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 089/24)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Enercon GmbH (Aurich, Germania) (reprezentanți: R. Böhm și S. Overhage, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Schifko, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 septembrie 2013 (cauza R 247/2013-1) privind o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a unui degrade de cinci nuanțe ale culorii verde

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Enercon GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 39, 8.2.2014.


title: Cauzele conexate T-544/12 și T-546/12: Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – Pensa Pharma/OAPI – Ferring şi Farmaceutisk Laboratorium Ferring (PENSA PHARMA și pensa) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Mărci comunitare verbală PENSA PHARMA și figurativă pensa — Mărci națională și Benelux verbale anterioare PENTASA — Consimțământ expres pentru înregistrarea mărcii comunitare înainte de depunerea cererii de declarare a nulității — Articolul 53 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/33

         Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – Pensa Pharma/OAPI – Ferring şi Farmaceutisk Laboratorium Ferring (PENSA PHARMA și pensa)
   (Cauzele conexate T-544/12 și T-546/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Mărci comunitare verbală PENSA PHARMA și figurativă pensa - Mărci națională și Benelux verbale anterioare PENTASA - Consimțământ expres pentru înregistrarea mărcii comunitare înainte de depunerea cererii de declarare a nulității - Articolul 53 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 236/43)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Pensa Pharma, SA (Valencia, Spania) (reprezentanți: M. Esteve Sanz, M. González Gordon și R. Kunze, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: P. Geroulakos și J. Crespo Carrillo, agenţi)

      Cealalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente la Tribunal: Ferring BV (Hoofddorp, Țările de Jos) și Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S (Copenhaga, Danemarca) (reprezentanți: inițial I. Fowler, solicitor, A. Renck, V. von Bomhard și D. Slopek, avocați, ulterior I. Fowler, A. Renck, V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocat, și, în final, I. Fowler și J. Fuhrmann)

      Obiectul

   Două acțiuni formulate împotriva Deciziilor Camerei a cincea de recurs a OAPI din 1 octombrie 2012 (cauzele R 1883/2011-5 și R 1884/2011-5), privind o procedură de declarare a nulității între Ferring BV și Farmaceutisk Laboratorium Ferring A/S, pe de o parte, și Pensa Pharma SA, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunile.

               2)

               Obligă Pensa Pharma SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 23.2.2013.


title: Cauza T-177/10: Acțiune introdusă la 19 aprilie 2010 — Alcoa Trasformazioni/Comisia

text:
               19.6.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 161/51

      Acțiune introdusă la 19 aprilie 2010 — Alcoa Trasformazioni/Comisia
      (Cauza T-177/10)
      (2010/C 161/81)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Alcoa Trasformazioni Srl (Portoscuso, Italia) (reprezentanți: M. Siragusa, avocat, T. Müller-Ibold, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea Deciziei Comisiei din 19 noiembrie 2009 (C(2009) 5497) în ceea ce privește ajutorul de stat C 36/B/2006 (ex NN 38/2006), pe care l-ar fi acordat Italia în favoarea Alcoa Trasformazioni S.r.l.;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prezenta acțiune în anulare are ca obiect decizia adoptată de Comisia Europeană la 19 noiembrie 2009 împotriva Alcoa Trasformazioni S.r.l (1).
      Prin această decizie, prelungirea regimului tarifar aplicabil întreprinderilor deținute de Alcoa în Sardinia și în Veneția, astfel cum a fost prevăzută la articolul 11 alineatul 11 din Decretul-lege nr. 35 (2) din 14 martie 2005, intrat în vigoare la 1 ianuarie 2006, a fost calificată drept ajutor de stat și drept incompatibilă cu piața comună, fiind dispusă recuperarea sa parțială.
      În acest sens, trebuie amintit că, începând cu anul 1996, reclamantei i-a fost aplicat un tarif preferențial pentru energia electrică de alimentare a celor două întreprinderi producătoare de aluminiu primar din Sardinia și din Veneția. Acest tarif a fost notificat la data respectivă Comisiei în cadrul procedurii de privatizare a Alumix, întreprindere producătoare de aluminiu aflată sub controlul statului italian, cesionată ulterior reclamantei. În anul 1996, Comisia a conchis că tariful respectiv nu constituia ajutor de stat.
      În cadrul deciziei atacate, Comisia consideră că, din cauza anumitor modificări, tariful contestat reprezintă o măsură complet diferită de cea examinată în anul 1996.
      Potrivit reclamantei, decizia este ilegală, pentru următoarele motive:

                  —

                  încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care decizia califică tariful aplicat pentru energia electrică achiziționată de Alcoa pentru cele două întreprinderi producătoare de aluminiu primar situate în Sardinia și în Veneția drept „ajutor”, deși respectivul tarif nu conferă niciun avantaj beneficiarei;

                  —

                  încălcarea articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care decizia nu cuantifică în mod corect valoarea ajutorului;

                  —

                  încălcarea articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care decizia califică în mod greșit tariful în discuție drept ajutor de funcționare, incompatibil cu orientările în materie de ajutoare de stat în scopuri regionale;

                  —

                  încălcarea principiului bunei administrări și a articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care Comisia și-a modificat în mod radical propria evaluare în cursul procedurii, în ceea ce priveșe impactul introducerii mecanismului de piață pe care ea însăși l-a propus pentru Sardinia, fără a oferi vreo explicație sau vreun preaviz, și, în plus, la finalul unei cercetări insuficiente;

                  —

                  încălcarea principiului încrederii legitime și a articolului 108 TFUE, în măsura în care decizia califică tariful în discuție drept ajutor „nou”, iar nu drept ajutor „existent”.

            În sfârșit, reclamanta susține că prin adoptarea deciziei atacate, pârâta a încălcat o serie de norme fundamentale de fond.

         (1)  Decizia Comisiei din 19 noiembrie 2009 privind ajutoarele de stat C 38/A/2004 (ex NN 58/2004) și C 36/B/2006 (ex N 38/2006) pe care Italia le-a acordat în favoarea Alcoa Trasformazioni S.r.l.

         (2)  Privind „dispozițiile de urgență în cadrul planului de acțiune pentru dezvoltarea economică, socială și teritorială”, astfel cum a fost modificat și ridicat la rang de lege prin Legea nr. 80 din 14 mai 2005.


title: Cauza T-422/10: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2010 — Emme/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/35

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2010 — Emme/Comisia
   (Cauza T-422/10)
   ()
   2010/C 317/64
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Emme Holding SpA (Pescara, Italia) (reprezentanți: G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta, P. Ferrari, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea sau reducerea amenzii pe care Comisia a aplicat-o Emme Holding prin Decizia din 30 iunie 2010 (cazul COMP/38.344 — Oțel pentru precomprimare)

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia atacată în prezenta cauză este aceeași cu cea în discuție în cauza T-385/10, ArcellorMittal Wire France și alții/Comisia.
   În special, reclamanta susține că:

               —

               nu este justificat să i se impute o încălcare unică și continuă constituită din ansamblul înțelegerilor europeană (club Europa) și naționale/regionale (club Italia, Club España și Acordul Meridional). Astfel, aceasta nu a participat niciodată (nici activ și nici pasiv) la nivelul european al presupusei încălcări. În mod similar, Trame nu avea cunoștință despre eventuale înțelegeri regionale sau naționale în alte țări decât Italia;

               —

               decizia ia în considerare atât toroanele de 7 fire, cât și toroanele de 2 sau 3 fire. Reclamanta subliniază în schimb că toroanele de 3 fire nu au făcut niciodată obiectul unei înțelegeri în cadrul Club Italia. Cifra de afaceri rezultată dintr-un astfel de produs nu trebuie așadar să fie luată în considerare la calcularea amenzii.

         Reclamanta solicită de asemenea o reducere a amenzii, în temeiul atât al participării sale marginale la presupusa încălcare, cât și al lipsei de capacitate contributivă a acesteia.


title: Cauza T-411/06: Acțiune introdusă la data de 22 decembrie 2006 — SO.GE.L.M.A./AER

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/40

         Acțiune introdusă la data de 22 decembrie 2006 — SO.GE.L.M.A./AER
   (Cauza T-411/06)
   (2007/C 42/71)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: SO.GE.L.M.A. Srl (Scandicci, Italia) (reprezentanți: E. Cappelli, P. De Caterini, A. Bandini și A. Gironi, avvocati)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Reconstrucție
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziilor AER de anulare a procedurii pentru atribuirea contractului de achiziție publică de lucrări „Restabilirea liberei navigații (înlăturarea dispozitivelor neexplodate) pe căile de navigație interioară, Republica Sârbă, Serbia și Muntenegru“ (trimitere la anunțul nr. EuropeAid/120649D/W/YU, proiectul nr. 05SER01 04 01) și de inițiere a unei noi proceduri, comunicate prin scrisorile AER din 9 octombrie 2006, protocolul D (06)DG/MIL/EP2715 și din 14 decembrie 2006, protocolul DG/mie/3313, precum și a oricărui alt act prealabil, subsecvent sau conex acestora („ogni altro atto communque pressuposto, coordinato o connesso“), inclusiv a deciziei de excludere a reclamantei, și, în orice caz, condamnarea Agenției Europene pentru Reconstrucție la plata de daune-interese către reclamantă în cuantumul arătat în cerere;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Procedura în discuție în prezenta cauză avea ca obiect atribuirea unui contract de achiziție publică de lucrări constând în identificarea și înlăturarea dispozitivelor militare rămase neexplodate în urma bombardamentelor aeriene efectuate de NATO în 1999, în scopul reluării navigației interioare pe cursul Dunării și al râului Sava.
   După ce oferta sa a fost reținută ca fiind cea mai favorabilă, reclamanta a primit o primă cerere de clarificări, care au fost de îndată furnizate. În special, au fost oferite explicații punctuale în ceea ce privește prezența, în calitate de șef al echipei de căutare sub apă, a unei persoane înalt calificate, dar cu o experiență profesională inferioară celei cerute în anunț.
   După ce a avut contacte profesionale cu o companie de consultanță a Agenției Europene pentru Reconstrucție în procedura de atribuire a contractului în discuție, care permiteau să se întrevadă un rezultat pozitiv în cadrul acesteia, reclamanta a fost ulterior înștiințată despre anularea procedurii de atribuire ca urmare a lipsei de oferte corespunzătoare din punct de vedere tehnic, și despre intenția de a se proceda la publicarea unei noi cereri de oferte.
   În susținerea pretențiilor sale, reclamanta invocă încălcarea prevederilor articolului 41 din Directiva 2004/18 a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1) și, în general, a principiilor care guvernează legislația comunitară în materia procedurii de atribuire a contractelor de achiziții publice, în măsura în care anularea procedurii în discuție este rezultatul unei decizii nefundamentate, luate fără o evaluare aprofundată a interesului public care trebuie apărat. În al doilea rând, reclamanta invocă încălcarea obligației de motivare.

      (1)  JO L 134 din 30.4.2004, p. 114.


title: Cauza T-94/05: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 29 iunie 2009 — Athinaïki Techniki/Comisia ( Ajutor de stat — Plângere — Decizie de clasare a plângerii — Trimitere spre rejudecare Tribunalului după anulare — Retragerea deciziei atacate — Nepronunțare asupra fondului )

text:
               26.9.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 233/14

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 29 iunie 2009 — Athinaïki Techniki/Comisia
   (Cauza T-94/05) (1)

   („Ajutor de stat - Plângere - Decizie de clasare a plângerii - Trimitere spre rejudecare Tribunalului după anulare - Retragerea deciziei atacate - Nepronunțare asupra fondului”)
   2009/C 233/24
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Athinaïki Techniki AE (Atena, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: D. Triantafyllou, agent)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Athens Resort Casino AE Symmetochon (Marrousi, Grecia) (reprezentanți: F. Carlin, barrister și N. Korogiannakis, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei Comisiei din 2 decembrie 2004 de clasare a plângerii reclamantei având ca obiect un pretins ajutor de stat acordat de Republica Elenă consorțiului Hyatt Regency în cadrul contractului de achiziții publice „Casino Mont Parnès”

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Comisia Comunităților Europene suportă toate cheltuielile de judecată.

      (1)  JO C 106, 30.4.2005.


title: Cauza C-356/09: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 noiembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Pensionsversicherungsanstalt/Christine Kleist [Politică socială — Egalitate de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Directiva 76/207/CEE — Articolul 3 alineatul (1) litera (c) — Reglementare națională care facilitează concedierea lucrătorilor care au dobândit dreptul la pensia pentru limită de vârstă — Obiectiv de promovare a încadrării în muncă a persoanelor mai tinere — Reglementare națională care stabilește vârsta la care ia naștere dreptul la această pensie la 60 de ani pentru femei și la 65 de ani pentru bărbați]

text:
               15.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/14

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 18 noiembrie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Pensionsversicherungsanstalt/Christine Kleist
   (Cauza C-356/09) (1)

   (Politică socială - Egalitate de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Directiva 76/207/CEE - Articolul 3 alineatul (1) litera (c) - Reglementare națională care facilitează concedierea lucrătorilor care au dobândit dreptul la pensia pentru limită de vârstă - Obiectiv de promovare a încadrării în muncă a persoanelor mai tinere - Reglementare națională care stabilește vârsta la care ia naștere dreptul la această pensie la 60 de ani pentru femei și la 65 de ani pentru bărbați)
   2011/C 13/23
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Pensionsversicherungsanstalt

      Pârâtă: Christine Kleist

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 76/207/CEE a Consiliului din 9 februarie 1976 privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și condițiile de muncă (JO L 39, p. 40, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 164), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/73/CE — Reglementare națională care fixează vârsta de pensionare la 60 de ani pentru femei și la 65 de ani pentru bărbați și care facilitează concedierea angajaților care au ajuns la această vârstă — Concedierea unei femei în vârstă de 60 de ani având dreptul la pensionare de către un angajator de drept public motivat de dorința de a promova angajarea personelor mai tinere

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 76/207/CEE a Consiliului din 9 februarie 1976 privind punerea în aplicare a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în ceea ce privește accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și condițiile de muncă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002, trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională care, pentru a promova accesul persoanelor mai tinere la piața forței de muncă, permite unui angajator să concedieze salariații care au dobândit dreptul la pensie pentru limită de vârstă, în condițiile în care femeile dobândesc acest drept la o vârstă cu cinci ani mai mică decât vârsta la care bărbații dobândesc același drept, constituie o discriminare directă pe criterii de sex, interzisă de această directivă.

      (1)  JO C 282, 21.11.2009.


title: Cauza C-420/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 martie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Schwerin — Germania) — Rüdiger Jager/Amt für Landwirtschaft Bützow (Politica agricolă comună — Regulamentele (CE) nr. 1254/1999 și (CE) nr. 1782/2003 — Carne de vită și mânzat — Sistemul integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare — Regulamentele (CEE) nr. 3887/92, (CE) nr. 2419/2001 și (CE) nr. 796/2004 — Cereri de ajutor pe cap de animal — Prima pentru vacile care alăptează — Neregulă — Nerespectarea dispozițiilor aplicabile în ceea ce privește identificarea și înregistrarea bovinelor care nu fac obiectul unor cereri de ajutor — Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 — Excludere de la beneficiul ajutorului — Articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 — Principiul aplicării retroactive a sancțiunii mai puțin severe)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/4

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 martie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Schwerin — Germania) — Rüdiger Jager/Amt für Landwirtschaft Bützow
   (Cauza C-420/06) (1)

   (Politica agricolă comună - Regulamentele (CE) nr. 1254/1999 și (CE) nr. 1782/2003 - Carne de vită și mânzat - Sistemul integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare - Regulamentele (CEE) nr. 3887/92, (CE) nr. 2419/2001 și (CE) nr. 796/2004 - Cereri de ajutor pe cap de animal - Prima pentru vacile care alăptează - Neregulă - Nerespectarea dispozițiilor aplicabile în ceea ce privește identificarea și înregistrarea bovinelor care nu fac obiectul unor cereri de ajutor - Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 - Excludere de la beneficiul ajutorului - Articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 - Principiul aplicării retroactive a sancțiunii mai puțin severe)
   (2008/C 107/06)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Schwerin
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Rüdiger Jager

      Pârât: Amt für Landwirtschaft Bützow
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgericht Schwerin — Interpretarea articolului 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 1, p. 166) — Respingerea unei cereri de acordare a unei primei pentru animale ca urmare a constatării unei diferențe mai mari de 20 % între numărul animalelor declarate și numărul constatat cu ocazia unui control — Aplicare retroactivă a sancțiunilor administrative ulterioare mai puțin severe în ceea ce privește primele pentru animale care nu se aplică decât după abolirea sistemului primelor pentru animale în statul membru în cauză
   Dispozitivul
   Articolul 2 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene trebuie interpretat în sensul că prevederile instituite prin articolele 66 și 67 din Regulamentul (CE) nr. 796/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de stabilire a normelor de aplicare a eco-condiționării, a modulării și a sistemului integrat de gestionare și control, prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1782/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a normelor comune pentru schemele de sprijin direct în cadrul politicii agricole comune și de stabilire a anumitor scheme de sprijin pentru agricultori, astfel cum a fost modificat și rectificat prin Regulamentul (CE) nr. 239/2005 al Comisiei din 11 februarie 2005, nu se pot aplica retroactiv în cazul unei cereri de ajutor pe cap de animal care se încadrează în domeniul de aplicare ratione temporis a Regulamentului (CEE) nr. 3887/92 al Comisiei din 23 decembrie 1992 de stabilire a normelor de aplicare a sistemului integrat de gestionare și control pentru anumite scheme de ajutoare comunitare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2801/1999 al Comisiei din 21 decembrie 1999, și care a avut ca rezultat o excludere de la beneficiul ajutorului în temeiul articolului 10c din acest regulament.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-76/16: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – INGSTEEL spol. sro, Metrostav as/Úrad pre verejné obstarávanie [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Articolul 47 alineatele (1), (4) și (5) — Capacitate economică și financiară a ofertantului — Directivele 89/665/CEE și 2007/66/CE — Cale de atac jurisdicțională împotriva unei decizii de excludere a unui ofertant de la o procedură de cerere de ofertă — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 47 — Dreptul la o cale de atac efectivă]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/5

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 13 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Najvyšší súd Slovenskej republiky – Slovacia) – INGSTEEL spol. sro, Metrostav as/Úrad pre verejné obstarávanie
   (Cauza C-76/16) (1)

   ([Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Articolul 47 alineatele (1), (4) și (5) - Capacitate economică și financiară a ofertantului - Directivele 89/665/CEE și 2007/66/CE - Cale de atac jurisdicțională împotriva unei decizii de excludere a unui ofertant de la o procedură de cerere de ofertă - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 47 - Dreptul la o cale de atac efectivă])
   (2017/C 293/06)
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Najvyšší súd Slovenskej republiky

      Părțile din procedura principală

      Recurente: INGSTEEL spol. sro, Metrostav as

      Intimat: Úrad pre verejné obstarávanie

      cu participarea: Slovenský futbalový zväz

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 47 alineatul (1) litera (a) și alineatul (4) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca o autoritate contractantă să excludă un ofertant de la o procedură de achiziții publice pentru motivul că acesta nu îndeplinește condiția privind capacitatea economică și financiară stabilită prin anunțul de participare, referitoare la prezentarea unei declarații din partea unei instituții bancare potrivit căreia aceasta se angajează să acorde un credit în cuantumul stabilit în respectivul anunț de participare și să garanteze ofertantului în cauză disponibilitatea acestui cuantum pe întreaga durată a executării contractului.

               2)

               Articolul 47 alineatul (5) din Directiva 2004/18 trebuie interpretat în sensul că, atunci când un anunț de participare impune prezentarea unei declarații din partea unei instituții bancare, potrivit căreia aceasta se angajează să acorde un credit în cuantumul stabilit în respectivul anunț de participare și să garanteze ofertantului în cauză disponibilitatea acestui cuantum pe întreaga durată a executării contractului, împrejurarea că instituțiile bancare cărora ofertantul le-a adresat solicitări nu se consideră în măsură să îi elibereze o declarație în termenii astfel precizați poate constitui un „motiv întemeiat”, în sensul articolului menționat, care autorizează, dacă este cazul, respectivul ofertant să facă dovada capacității sale economice și financiare prin orice alt document pe care autoritatea contractantă îl consideră corespunzător, în măsura în care ofertantul în cauză se afla în imposibilitatea obiectivă de a prezenta referințele solicitate de autoritatea contractantă, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

      (1)  JO C 270, 25.7.2017.


title: Cauza T-273/14: Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – Lithomex/OAPI – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX) [„Marcă comunitară — Procedură de declarare a nulității — Marca comunitară verbală LITHOFIX — Mărcile națională și internațională verbale anterioare LITHOFIN — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Similitudinea produselor — Lipsa obligației de examinare în raport cu totalitatea produselor acoperite de marca anterioară — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/40

         Hotărârea Tribunalului din 3 iunie 2015 – Lithomex/OAPI – Glaubrecht Stingel (LITHOFIX)
   (Cauza T-273/14) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de declarare a nulității - Marca comunitară verbală LITHOFIX - Mărcile națională și internațională verbale anterioare LITHOFIN - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Similitudinea produselor - Lipsa obligației de examinare în raport cu totalitatea produselor acoperite de marca anterioară - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 53 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 236/54)
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Lithomex ApS (Langeskov, Danemarca) (reprezentant: L. Ullmann, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: S. Bonne, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG (Wendlingen, Germania) (reprezentant: T. Krüger, avocat)

      Obiectul

   Acțiune îndreptată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 17 februarie 2014 (cauza R 2280/2012-5) privind o procedură de declarare a nulității între Glaubrecht Stingel GmbH & Co. KG și Lithomex ApS

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Lithomex ApS la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 253, 4.8.2014.


title: Cauza T-403/03: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 ianuarie 2008 — Marmara Import-Export/OAPI — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara) ( Marque communautaire — Opposition — Retrait de l'opposition — Non-lieu à statuer )

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/37

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 7 ianuarie 2008 — Marmara Import-Export/OAPI — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara)
   (Cauza T-403/03) (1)

   („Marque communautaire - Opposition - Retrait de l'opposition - Non-lieu à statuer’)
   (2008/C 64/60)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Marmara Import-Export GmbH (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: A. von Arnswaldt și G. Rother, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Weberndorfer, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi (Bursa, Turcia) (reprezentant: A. Andorfer-Erhard, avocat)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 1 octombrie 2003 (cauza R 515/2002-1) privind o procedură de opoziție între Marmara Import-Export GmbH și Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi.
   Dispozitivul

               1)

               Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului acțiunii.

               2)

               Reclamanta și intervenienta sunt obligate la plata propriilor cheltuieli de judecată, și fiecare dintre acestea este obligată la plata unei jumătăți din cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 71, 20.3.2004.


title: Cauza T-151/07: Acțiune introdusă la 8 mai 2007 — KONE și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/34

         Acțiune introdusă la 8 mai 2007 — KONE și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-151/07)
   (2007/C 155/62)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamante: KONE Corp. (Helsinki, Finlanda), KONE GmbH (Hannover, Germania) și KONE BV (Haga, Țările de Jos) (reprezentanți: T. Vinje, solicitor, D. Paemen, J. Schindler, B. Nijs, lawyers, J. Flynn, QC și D. Scannell, barrister)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor
   Reclamantele solicită Curții:

               —

               anularea articolului 2 alineatul (2) din decizie, în măsura în care aplică o amendă societăților KONE Corporation și KONE GmbH și fie neaplicarea niciunei amenzi, fie aplicarea unei amenzi cu un cuantum mai mic decât cel stabilit prin decizia Comisiei;

               —

               anularea articolului 2 alineatul (4) din decizia Comisiei, în măsura în care aplică o amendă societăților KONE Corporation și KONE BV și aplicarea unei amenzi cu un cuantum mai mic decât cel stabilit prin decizia Comisiei;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin această acțiune, reclamantele urmăresc să obțină anularea parțială, conform articolului 230 CE, a Deciziei C(2007) 512 final a Comisiei din 21 februarie 2007 (cauza COMP/E-1/38.823 — PO/Ascensoare și scări rulante), în temeiul căreia reclamantele, printre alte întreprinderi, au fost ținute răspunzătoare pentru participarea lor la patru încălcări unice, complexe și continue ale articolului 81 alineatul (1) CE prin aceea că au împărțit piețele în baza unor acorduri și/sau practici concertate de atribuire a unor oferte și contracte de vânzare, instalare, întreținere și modernizare a ascensoarelor și a scărilor rulante.
   Reclamantele, KONE Corporation și filialele sale, KONE GmbH și KONE BV, contestă decizia atacată numai sub aspectul aplicării unor amenzi societății KONE luată în ansamblu pentru participarea acesteia la încălcări în Germania și Țările de Jos.
   În ceea ce privește încălcarea comisă în Germania, reclamantele susțin că, atunci când a stabilit cuantumul amenzii, Comisia a săvârșit o eroare. În special, reclamantele susțin, în primul rând, că s-a făcut o aplicare greșită de către Comisie a Comunicării privind clemența (1) prin aceea că: (i) ar fi trebuit să acorde imunitate societății KONE în temeiul punctului 8(b) și a punctului 8(a) din Comunicare; sau, ca alternativă, (ii) ar fi trebuit să reducă cuantumul amenzii aplicate reclamantelor în conformitate cu ultimul paragraf al punctului 23 din comunicarea respectivă.
   Reclamantele susțin, în al doilea rând, că Liniile directoare din 1998 privind metoda de stabilire a amenzilor aplicate în temeiul articolului 15 alineatul (2) din Regulamentul nr. 17 și al articolului 65 alineatul (5) din Tratatul CECO (2) (denumite în continuare „Liniile directoare din 1998 privind stabilirea amenzilor”) au fost aplicate greșit de către Comisie prin aceea că: (i) aceasta nu ar fi ținut cont de mărimea pieței relevante atunci când a stabilit amenda și că (ii) aceasta nu a recunoscut în mod adecvat necontestarea faptelor de către reclamante, după cum reiese din acordarea unei reduceri de numai 1 % pentru această contribuție.
   În al treilea rând, reclamantele afirmă că principiile de bază ale dreptului comunitar nu au fost respectate de către Comisie prin aceea că: (i) aceasta a încălcat principiul încrederii legitime atunci când nu a informat reclamantele la timp despre imposibilitatea de a beneficia de imunitate; prin aceea că (ii) aceasta nu a respectat principiul egalității de tratament atunci când a acordat un tratament diferențiat unor reclamante aflate în situații similare din punct de vedere al regimului de imunitate și prin aceea că (iii) nu a respectat dreptul la apărare al reclamantelor atunci când a refuzat accesul la documente.
   În ceea ce privește încălcarea comisă în Țările de Jos, reclamantele susțin că, prin refuzarea oricărei reduceri a amenzii și prin stabilirea acesteia la 79 750 000 EUR, Comisia a săvârșit o eroare. În special, reclamantele sugerează că, în primul rând, Comisia nu a aplicat corect Comunicarea din 2002 privind clemența prin aceea că nu a redus amenda reclamantelor drept recunoaștere a faptului că reclamantele au furnizat informații și au colaborat pe durata procedurii administrative. În al doilea rând, reclamantele susțin că principiul încrederii legitime și cel al egalității de tratament nu au fost respectate de către Comisie. În sfârșit, reclamantele invocă faptul că Liniile directoare din 1998 privind stabilirea amenzilor nu au fost aplicate corect de către Comisie atât prin aceea că aceasta nu a ținut cont de circumstanțele atenuante în favoarea reclamantelor, cât și prin aceea că nu a recunoscut în mod adecvat necontestarea faptelor de către reclamante.

      (1)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amendă și reducerea amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2002, C 45, p. 3).

      (2)  JO 1998, C 9, p. 3.


title: Cauza T-87/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 iunie 2008 — Cipru/Comisia Comunităților Europene

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/58

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 16 iunie 2008 — Cipru/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-87/08) (1)

   (2008/C 223/105)

      Limba de procedură: greaca

   Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 142, 7.6.2008.


title: Cauza T-87/11 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 9 iunie 2011 — GRP Security/Curtea de Conturi ( „Procedură privind măsurile provizorii — Contract de achiziții publice de servicii — Constatarea de nereguli în anumite documente furnizate de câștigătorul contractului — Decizii cu valoare de sancțiune administrativă în privința câștigătorului și reziliere unilaterală a contractului — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței” )

text:
               23.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/17

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 9 iunie 2011 — GRP Security/Curtea de Conturi
   (Cauza T-87/11 R)
   (Procedură privind măsurile provizorii - Contract de achiziții publice de servicii - Constatarea de nereguli în anumite documente furnizate de câștigătorul contractului - Decizii cu valoare de sancțiune administrativă în privința câștigătorului și reziliere unilaterală a contractului - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței)
   2011/C 219/27
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: GRP Security (Bertrange, Luxemburg) (reprezentant: G. Osch, avocat)

      Pârâtă: Curtea de Conturi a Uniunii Europene (reprezentanți: T. Kennedy, J.-M. Stenier și J. Vermer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării, pe de o parte, a Deciziei din 14 ianuarie 2011 prin care Curtea de Conturi a solicitat reclamantei plata sumei de 16 000 euro cu titlu de daune interese și și-a rezervat dreptul de a revendica daune interese conexe, precum și, pe de altă parte, a Deciziei acesteia din aceeași zi cu valoare de sancțiune administrativă de excludere a reclamantei de la contractele și de la subvențiile finanțate de la bugetul Uniunii Europene pe o perioadă provizorie de trei luni.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2.

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-318/09 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2011 — A2A SpA, fostă ASM Brescia SpA/Comisia Europeană [Recurs — Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare acordate unor întreprinderi de servicii publice — Scutiri fiscale — Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Calitate procesuală activă — Interesul de a exercita acțiunea — Articolul 87 CE — Noțiunea de ajutor — Articolul 88 CE — Noțiunea de ajutor nou — Articolul 10 CE — Obligația de cooperare loială — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolele 1 și 14 — Legalitatea unui ordin de recuperare — Principiul securității juridice — Obligația de motivare]

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/3

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2011 — A2A SpA, fostă ASM Brescia SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-318/09 P) (1)

   (Recurs - Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare acordate unor întreprinderi de servicii publice - Scutiri fiscale - Decizie prin care schema de ajutor este declarată incompatibilă cu piața comună - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Calitate procesuală activă - Interesul de a exercita acțiunea - Articolul 87 CE - Noțiunea de ajutor - Articolul 88 CE - Noțiunea de ajutor nou - Articolul 10 CE - Obligația de cooperare loială - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolele 1 și 14 - Legalitatea unui ordin de recuperare - Principiul securității juridice - Obligația de motivare)
   2012/C 49/05
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: A2A SpA, fostă ASM Brescia SpA (reprezentanți: A. Santa Maria, A. Giardina, C. Croff și G. Pizzonia, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Righini, V. Di Bucci și D. Grespan, agenți)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a opta extinsă) din 11 iunie 2009, ASM Brescia SpA/Comisia (T-189/03), prin care Tribunalul a respins o cerere de anulare a articolelor 2 și 3 din Decizia 2003/193/CE a Comisiei din 5 iunie 2002 privind un ajutor de stat sub formă de scutiri fiscale și de împrumuturi în condiții preferențiale acordate de Italia unor întreprinderi de servicii publice al căror acționariat este în majoritate public (JO L 77, p. 21)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul principal și recursul incident.

               2.

               Obligă A2A SpA la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului principal.

               3.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului incident.

      (1)  JO C 267, 7.11.2009.


title: Cauza F-2/12: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 noiembrie 2014 – Hristov/Comisia și EMA (Funcție publică — Procedură de selecție și de numire a directorului executiv al unei agenții de reglementare — Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) — Procedură de selecție în două faze — Preselecție în cadrul Comisiei — Numire de către consiliul de administrație al EMA — Obligația consiliului de administrație al EMA de a alege directorul executiv dintre candidații reținuți de Comisie — Acțiune în anulare — Compunerea comitetului de preselecție — Cumulul funcțiilor de membru al comitetului de preselecție și al consiliului de administrație al EMA — Candidați membri ai consiliului de administrație al EMA care figurează pe lista candidaților reținuți de Comisie — Numirea candidatului membru al consiliului de administrație al EMA — Obligație de imparțialitate — Încălcare — Anulare — Acțiune în despăgubire — Prejudiciu moral detașabil de nelegalitatea care stă la baza anulării — Probă — Lipsă)

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/46

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 13 noiembrie 2014 – Hristov/Comisia și EMA
   (Cauza F-2/12) (1)

   ((Funcție publică - Procedură de selecție și de numire a directorului executiv al unei agenții de reglementare - Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) - Procedură de selecție în două faze - Preselecție în cadrul Comisiei - Numire de către consiliul de administrație al EMA - Obligația consiliului de administrație al EMA de a alege directorul executiv dintre candidații reținuți de Comisie - Acțiune în anulare - Compunerea comitetului de preselecție - Cumulul funcțiilor de membru al comitetului de preselecție și al consiliului de administrație al EMA - Candidați membri ai consiliului de administrație al EMA care figurează pe lista candidaților reținuți de Comisie - Numirea candidatului membru al consiliului de administrație al EMA - Obligație de imparțialitate - Încălcare - Anulare - Acțiune în despăgubire - Prejudiciu moral detașabil de nelegalitatea care stă la baza anulării - Probă - Lipsă))
   (2015/C 007/52)
   Limba de procedură: bulgara

      Părțile

      Reclamant: Emil Hristov (Sofia, Bulgaria) (reprezentanți: M. Ekimdjiev, K. Boncheva și G. Chernicherska, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial J. Currall și D. Stefanov, agenți, ulterior J. Currall și N. Nikolova, agenți)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (reprezentanți: inițial V. Salvatore și T. Jablonski, agenți, ulterior J. Currall și N. Nikolova, agenți)

      Obiectul

   În primul rând, cerere de anulare a deciziilor Comisiei privind elaborarea și aprobarea listei de preselecție care a fost prezentată consiliului de administrație al EMA în cadrul procedurii de selecție și de numire a directorului executiv al agenției menționate, în al doilea rând, cerere de anulare a numirii unui alt candidat pe postul menționat și, în al treilea rând, cerere de reparare a prejudiciului moral pretins suferit

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Comisiei Europene din 20 aprilie 2011, prin care aceasta propune consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente o listă cu patru candidați recomandați de comitetul de preselecție și confirmați de comitetul consultativ pentru numiri.

               2)

               Anulează decizia consiliului de administrație al Agenției Europene pentru Medicamente din 6 octombrie 2011 de numire a directorului executiv.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Comisia Europeană și Agenția Europeană pentru Medicamente suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată și sunt obligate să suporte, fiecare câte o jumătate, din ansamblul cheltuielilor efectuate de domnul Hristov.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012, p. 21.


title: Cauza C-271/15 P: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 14 iulie 2016 – Sea Handling SpA, în lichidare/Comisia Europeană [Recurs — Dreptul de acces public la documentele instituțiilor Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță — Excepții de la dreptul de acces la documente — Interpretare incorectă — Obligația de motivare — Documente aferente unei proceduri de control al ajutoarelor de stat — Protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit — Prezumția generală de aplicare a excepției de la dreptul de acces în privința tuturor documentelor din dosarul administrativ — Sfera prezumției de confidențialitate — Cerere de acces la plângerea care se află la originea procedurii de investigare — Refuzul accesului — Interes public superior]

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/22

         Hotărârea Curții (Camera a noua) din 14 iulie 2016 – Sea Handling SpA, în lichidare/Comisia Europeană
   (Cauza C-271/15 P) (1)

   ([Recurs - Dreptul de acces public la documentele instituțiilor Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță - Excepții de la dreptul de acces la documente - Interpretare incorectă - Obligația de motivare - Documente aferente unei proceduri de control al ajutoarelor de stat - Protecția obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit - Prezumția generală de aplicare a excepției de la dreptul de acces în privința tuturor documentelor din dosarul administrativ - Sfera prezumției de confidențialitate - Cerere de acces la plângerea care se află la originea procedurii de investigare - Refuzul accesului - Interes public superior])
   (2016/C 335/30)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurentă: Sea Handling SpA, în lichidare (reprezentanți: B. Nascimbene și M. Merola, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Clotuche-Duvieusart, D. Grespan și D. Nardi, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Sea Handling SpA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 311, 21.9.2015.


title: Cauza C-278/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Aachen (Germania) la 19 mai 2016 – Frank Sleutjes

text:
               12.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 335/31

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Aachen (Germania) la 19 mai 2016 – Frank Sleutjes
   (Cauza C-278/16)
   (2016/C 335/41)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Aachen

      Părțile din procedura principală

   Frank Sleutjes

      Cealaltă parte: Staatsanwaltschaft Aachen

      Întrebarea preliminară

   Articolul 3 din Directiva 2010/64/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind dreptul la interpretare și traducere în cadrul procedurilor penale (1) (număr CELEX 32010L0064) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „hotărâre” din articolul 37 alineatul 3 din Codul german de procedură penală (Strafprozessordnung, denumit în continuare „StPO”) include și ordonanțe penale în sensul articolului 407 și următoarele din StPO?

      (1)  JO 2010, L 280, p. 1.


title: Cauza C-512/06 P: Recurs introdus la data de 18 Decembrie 2006 de către PTV Planung Transport Verkehr AG împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) pronunțate la 10 octombrie 2006 în cauza T-302/03, PTV Planung Transport Verkehr AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               24.2.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 42/12

         Recurs introdus la data de 18 Decembrie 2006 de către PTV Planung Transport Verkehr AG împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) pronunțate la 10 octombrie 2006 în cauza T-302/03, PTV Planung Transport Verkehr AG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-512/06 P)
   (2007/C 42/21)
   Limba de procedură: germană
   Părțile

      Recurentă: PTV Planung Transport Verkehr AG (reprezentant: Dr. F. Nielsen, Rechtsanwalt)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne
   Concluziile recurentei

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene (camera a doua) din 10 octombrie 2006 (în cauza T-302/03);

               —

               obligarea intimatei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 10 octombrie 2006 încalcă articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1). Tribunalul de Primă Instanță a admis în mod eronat existența unei „legături concrete și nemijlocite“ între marca „map&guide“ și produsul „Software pentru calculator“, respectiv serviciul intitulat „Elaborare de programe pentru calculator“, și faptul că marca „map&guide“ permite o „identificare nemijlocită“ a acestui produs și a acestui serviciu (punctul 40 din hotărâre). În continuare, Tribunalul de Primă Instanță prezumă, în mod eronat din punct de vedere juridic, că marca „map&guide“ permite publicului larg „să stabilească, imediat și fără alte considerații, o legătură nemijlocită între acesta și produsul Software pentru calculator, respectiv serviciul Elaborare de programe pentru calculator, care au rolul de hartă (a orașului) și de ghid (turistic)“ (punctul 47 din hotărâre). În sfârșit se afirmă în cuprinsul hotărârii că în cadrul clasei de produse „Software pentru calculator“ și al clasei de servicii „Elaborare de programe pentru calculator“ se găsesc și produse, respectiv servicii, a căror funcție consistă în reprezentarea de hărți (ale orașului) și de ghiduri (turistice).
   Interpretarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 de către Tribunalul de Primă Instanță este incorectă. Contrar soluției reținute de Tribunalul de Primă Instanță, marca menționată nu este lipsită de caracter distinctiv. Ea nu este nici descriptivă. O „legătură concretă și nemijlocită“ ca și o „identificare nemijlocită“ nu poate fi presupusă decât în condițiile în care ar fi avută în vedere o noțiune care desemnează în mod direct produsul sau serviciul sau care descrie caracteristicile inerente produsului sau serviciului respectiv. Aceasta nu este valabil pentru marca „map&guide“. Ea nu desemnează în mod direct nici produsul „Software pentru calculator“, nici serviciul „Elaborare de programe pentru calculator“, nici nu comportă vreo expresie legată nemijlocit de caracteristicile esențiale ale produsului sau serviciului. Publicul nu are posibilitatea „să stabilească, imediat și fără alte considerații, o legătură nemijlocită cu produsul «Software pentru calculator« și cu serviciul intitulat «Elaborare de programe pentru calculator«, care au rolul de hartă (a orașului) respectiv de ghid (turistic)“. De asemenea, nici serviciul „Elaborare de programe pentru calculator“, nici produsul „Software pentru calculator“ nu dispun de funcția de „reprezentare“ a unei hărți (a orașului) sau a unui ghid (turistic).
   Legătura pe care Tribunalul de Primă Instanță a identificat-o între marca „map&guide“ și produsul concret „Software pentru calculator“, respectiv serviciul concret „Elaborare de programe pentru calculator“ nu exista la origine, ci este produsul unor construcții intelectuale ulterioare.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 11, p. 1).


title: Cauza T-258/12: Acțiune introdusă la 12 iunie 2012 — Mederer/OAPI — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)

text:
               21.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/28

         Acțiune introdusă la 12 iunie 2012 — Mederer/OAPI — Katjes Fassin (SOCCER GUMS)
   (Cauza T-258/12)
   2012/C 217/60
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Mederer GmbH (Fürth, Germania) (reprezentanți: O. Ruhl și C. Sachs, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Katjes Fassin GmbH & Co. KG (Emmerich am Rhein, Germania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs din 10 aprilie 2012 în cauza R 225/2011-4;

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și a Katjes Fassin GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor efectuate în procedura opoziției, în procedura căii de atac și în procedura desfășurată la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta

      Marca comunitară vizată: marca verbală „SOCCER GUMS” pentru produse din clasa 30 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8 629 446

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Katjes Fassin GmbH & Co. KG

      Marca sau semnul invocat: marca verbală națională „SOCCER STAR” pentru produse din clasa 30

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-2/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Varhoven administrativen sad — Bulgaria) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv/Petar Dimitrov Kalinchev (Accize — Impozitarea vehiculelor de ocazie — Impozitare a vehiculelor de ocazie importate mai mare decât cea a vehiculelor aflate deja în circulație pe teritoriul național — Impozitare în funcție de anul de fabricație și de kilometrajul vehiculelor — Noțiunea „produse naționale similare” )

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 3 iunie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Varhoven administrativen sad — Bulgaria) — Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv/Petar Dimitrov Kalinchev
   (Cauza C-2/09) (1)

   (Accize - Impozitarea vehiculelor de ocazie - Impozitare a vehiculelor de ocazie importate mai mare decât cea a vehiculelor aflate deja în circulație pe teritoriul național - Impozitare în funcție de anul de fabricație și de kilometrajul vehiculelor - Noțiunea „produse naționale similare”)
   2010/C 221/12
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Varhoven administrativen sad

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Regionalna Mitnicheska Direktsia — Plovdiv

      Pârât: Petar Dimitrov Kalinchev

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei întrebări preliminare — Varhoven Administrativen Sad — Interpretarea articolului 25 CE și a articolului 90 primul paragraf din Tratatul CE și a articolului 3 alineatul (3) din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992, privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse (JO L 76, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 1, p. 129) — Impozit intern (accize) aplicat autovehiculelor de mâna a doua provenite dintr-un stat membru cu ocazia introducerii pe teritoriul național superior accizelor datorate pentru autovehiculele noi introduse pe același teritoriu național, autovehicule care, pentru că sunt deja în circulație, nu li se mai aplică accizele în caz de revânzare ulterioară în calitate de vehicule de mâna a doua — Noțiunea „produse naționale similare” — Compatibilitatea legislației naționale cu reglementarea comunitară

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (3) primul paragraf din Directiva 92/12/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind regimul general al produselor supuse accizelor și privind deținerea, circulația și monitorizarea acestor produse nu este aplicabil într-o cauză precum acțiunea principală și, prin urmare, nu se poate opune aplicării de către un stat membru a unui regim de impozitare prin intermediul unei accize a autovehiculelor de ocazie la momentul introducerii acestora pe teritoriul unui stat membru, acciză care nu este datorată în mod direct în cazul revânzării unor autovehicule care se găsesc deja pe teritoriul acestui stat membru și pentru care o astfel de acciză a fost deja plătită la momentul introducerii inițiale a acestora pe teritoriul statului membru, în măsura în care un astfel de regim nu generează formalități la trecerea frontierei în cadrul schimburilor comerciale dintre statele membre.

               2.

               Articolul 110 primul paragraf TFUE trebuie interpretat în sensul că vehiculele de ocazie importate în Bulgaria trebuie considerate produse similare vehiculelor de ocazie deja înmatriculate pe teritoriul acestui stat și care au fost importate pe teritoriul statului menționat ca vehicule noi indiferent de originea acestora.

               3.

               Articolul 110 TFUE se opune unui regim diferențiat al accizei aplicat de un stat membru autovehiculelor în împrejurări precum cele din prezenta cauză, în condițiile în care acest regim grevează în mod diferit vehiculele de ocazie importate din alte state membre și vehiculele de ocazie deja înmatriculate pe teritoriul acestui stat care au fost importate pe teritoriul său ca vehicule noi.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza C-76/05: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 septembrie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Köln — Germania) — Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz/Finanzamt Bergisch Gladbach (Articolul 8a din Tratatul CE (devenit, în urma modificării, articolul 18 CE) — Cetățenie europeană — Articolul 59 din Tratatul CE (devenit, în urma modificării, articolul 49 CE) — Libertatea de a presta servicii — Legislație în materie de impozit pe venit — Taxe de școlarizare — Drept de deducere limitat la taxele de școlarizare plătite unor instituții private naționale)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/5

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 11 septembrie 2007 (cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare formulată de Finanzgericht Köln — Germania) — Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz/Finanzamt Bergisch Gladbach
   (Cauza C-76/05) (1)

   (Articolul 8a din Tratatul CE (devenit, în urma modificării, articolul 18 CE) - Cetățenie europeană - Articolul 59 din Tratatul CE (devenit, în urma modificării, articolul 49 CE) - Libertatea de a presta servicii - Legislație în materie de impozit pe venit - Taxe de școlarizare - Drept de deducere limitat la taxele de școlarizare plătite unor instituții private naționale)
   (2007/C 269/10)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Finanzgericht Köln
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Herbert Schwarz, Marga Gootjes-Schwarz

      Pârât: Finanzamt Bergisch Gladbach
   Obiectul
   Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare — Finanzgericht Köln — Compatibilitatea cu articolele 18 CE, 39 CE, 43 CE și 49 CE a unei legislații naționale în materie de impozit pe venit care acordă beneficiul unei reduceri de impozit pentru taxele de școlarizare a copiilor, cu condiția ca aceștia din urmă să fie școlarizați în anumite instituții naționale — Copii școlarizați în instituții din alte state membre
   Dispozitivul

               1)

               Atunci când contribuabilii dintr-un stat membru își școlarizează copiii într-o școală situată într-un alt stat membru și a cărei finanțare este asigurată, în cea mai mare parte, din fonduri private, articolul 49 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care prevede posibilitatea contribuabililor de a invoca, cu titlu de cheltuieli speciale care dau dreptul la o reducere a impozitului pe venit, plata taxelor de școlarizare către anumite școli private stabilite pe teritoriul național, dar exclude, în general, această posibilitate cu privire la taxele de școlarizare plătite unei școli private stabilite într-un alt stat membru.

               2)

               Atunci când contribuabilii dintr-un stat membru își trimit copiii să urmeze o formă de școlarizare într-o școală stabilită într-un alt stat membru, ale cărei prestații nu intră în sfera de aplicare a articolului 49 CE, articolul 18 CE se opune unei reglementări a unui stat membru care prevede posibilitatea contribuabililor de a invoca, cu titlu de cheltuieli speciale care dau dreptul la o reducere a impozitului pe venit, plata taxelor de școlarizare către anumite școli stabilite pe teritoriul național, dar exclude, în general, această posibilitate cu privire la taxele de școlarizare plătite unei școli stabilite într-un alt stat membru.

      (1)  JO C 93, 16.4.2005.


title: Cauza T-221/09: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2011 — Ergo Versicherungsgruppe/OAPI — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO Group) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale ERGO Group — Marca comunitară verbală anterioară URGO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/47

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2011 — Ergo Versicherungsgruppe/OAPI — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO Group)
   (Cauza T-221/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii comunitare verbale ERGO Group - Marca comunitară verbală anterioară URGO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009])
   2011/C 269/104
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Ergo Versicherungsgruppe AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: V. von Bomhard, A. W. Renck, T. Dolde și J. Pause, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Société de développement et de recherche industrielle (Chenôve, Franța) (reprezentant: K. Dröge, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei OAPI din 20 martie 2009 (cauza R 520/2008-4) referitoare la o procedură de opoziție între Société de développement et de recherche industrielle și Ergo Versicherungsgruppe AG.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Ergo Versicherungsgruppe AG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 180, 1.8.2009.


title: Cauza C-470/09 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-30/01-T-32/01 și T-86/02-T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/10

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-30/01-T-32/01 și T-86/02-T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-470/09 P)
   2010/C 37/12
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa (reprezentanți: I. Sáenz-Cortabarría Fernández și M. Morales Isasi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Comisia Comunităților Europene și Comunidad Autónoma de la Rioja

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei recursului;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea acțiunii prezentate în primă instanță, concret, anularea articolului 3 din decizia atacată;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță și, în acest caz, obligarea acestuia la administrarea probei respinse;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs și obligarea intervenientei, Comunidad Autónoma de la Rioja, la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a considerat că finalizarea unei proceduri preliminare de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu, anterior intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 (1), impunea existența unei decizii explicite a Comisiei în acest sens (adresată statului membru).

               2.

               Denaturarea Deciziei din 28 noiembrie 2000 prin faptul că TPI a considerat că această decizie a încheiat o procedură preliminară de investigare a dispoziției fiscale în litigiu care și-ar avea originea într-o plângere înregistrată în aprilie 1994. Eroare de drept întrucât TPI nu a considerat că reexaminarea dispoziției fiscale în litigiu în anul 2000 trebuia să fie realizată în cadrul procedurii prevăzute pentru ajutoarele existente.

               3.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură privind sarcina probei și aprecierea acesteia, în particular în ceea ce privește proba cu înscrisuri pe care o constituie Decizia din 28 noiembrie 2000 (credibilitatea și forța sa probatorie). Încălcarea dreptului la un proces echitabil.

               4.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a încălcat normele de procedură privind sarcina probei și aprecierea acesteia în legătură cu indicii obiective, pertinente, concordante și concludente care au fost depuse la dosar și care atestă faptul că, anterior Deciziei din 28 noiembrie 2000, Comisia examinase cu titlu preliminar dispoziția fiscală în litigiu și închisese această examinare. Eroare de drept, întrucât TPI nu a considerat că reexaminarea dispoziției fiscale în litigiu, în anul 2000, trebuia să se realizeze în cadrul procedurii prevăzute pentru ajutoarele existente.

               5.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a confirmat aprecierea drept ajutor pentru funcționare a dispoziției fiscale în litigiu adoptate în 1993 prin aplicarea definiției ajutoarelor pentru investiții conform Orientărilor privind ajutoarele de stat cu finalitate regională din 1998. Încălcarea principiului securității juridice și, în particular, a principiului neretroactivității.

               6.

               Eroare de drept cu privire la conceptul de „informație relevantă” pentru investigarea preliminară a unui regim fiscal în cadrul ajutoarelor de stat, care determină TPI să nu aprecieze că durata procedurii preliminare a fost nerezonabilă.

               7.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că un termen de 79 de luni, în cazul analizat, nu este o durată nerezonabilă pentru o procedură preliminară de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu și a considerat, astfel, că nu a fost încălcat alineatul (1) al articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 în legătură cu principiul securității juridice.

               8.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că un termen de 79 de luni, în cazul analizat, nu este o durată nerezonabilă pentru o procedură preliminară de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu și a considerat, astfel, că nu a fost încălcat alineatul (1) al articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 în legătură cu principiul bunei administrări.

               9.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că, în cazul concret, nu există circumstanțele excepționale care justifică încrederea legitimă în legalitatea dispoziției fiscale în litigiu care împiedică dispunerea recuperării ajutoarelor în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999. Denaturarea deciziei.

               10.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că, în cazul concret, nu a fost încălcat principiul egalității de tratament care împiedică să se dispună recuperarea ajutoarelor în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999.

               11.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură în materia administrării probelor și a decis să nu administreze proba propusă de reclamant privind prezentarea unor documente determinate ale Comisiei care, în lumina argumentelor utilizate de TPI pentru a respinge acțiunea reclamantului, se dovedesc esențiale pentru apărarea intereselor sale. Încălcarea dreptului la un proces echitabil, a principiului egalității armelor și a dreptului la apărare.

      (1)  al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-435/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 martie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Criterii de selecție — Stabilirea unor praguri — Dimensiunea proiectului)

text:
               21.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 152/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 martie 2011 — Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (Cauza C-435/09) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului - Criterii de selecție - Stabilirea unor praguri - Dimensiunea proiectului)
   2011/C 152/10
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. van Beek, J.-B. Laignelot și C. ten Dam, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentant: T. Materne, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Transpunere incorectă și incompletă a Directivei 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 175, p. 40, Ediție specială, 15/vol. 1, p. 174), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/11/CE a Consiliului din 3 martie 1997 (JO L 73, p. 5, Ediție specială, 15/vol. 3, p. 254) — Articolul 4 alineatele (2) și (3) coroborat cu anexele II și III (Comunitatea Flamandă), articolul 4 alineatul (1) coroborat cu anexa I punctul 8 litera (a) și punctul 18 litera (a), și articolul 7 alineatul (1) litera (b) (Regiunea Valonă) și articolul 4 alineatele (2) și (3) coroborat cu anexele II și III (Regiunea Capitalei Bruxelles) — Praguri și criterii

      Dispozitivul

               1.

               Ca urmare a faptului că nu au fost adoptate măsurile necesare în vederea aplicării corecte sau complete:

                           —

                           în ceea ce privește reglementarea Regiunii Flamande, a articolului 4 alineatele (2) și (3) din Directiva 85/337/CEE a Consiliului din 27 iunie 1985 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului, astfel cum fost modificată prin Directiva 2003/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 mai 2003 coroborat cu anexele II și III la această directivă;

                           —

                           în ceea ce privește reglementarea Regiunii Valone, a articolului 4 alineatul (1) coroborat cu anexa I punctul 8 litera (a) și punctul 18 litera (a) la Directiva 85/337, astfel cum fost modificată prin Directiva 2003/35 și a articolului 7 alineatul (1) litera (b) din această directivă, și

                           —

                           în ceea ce privește reglementarea Regiunii Capitalei Bruxelles, a articolului 4 alineatele (2) și (3) coroborat cu anexele II și III la Directiva 85/337, astfel cum fost modificată prin Directiva 2003/35, și a anexei III ca atare,

         Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.

               2.

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010.


title: Cauza T-187/15: Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici și alții/Comisia („Ajutoare de stat — Întreprindere care exploatează rețele de rute pentru autobuze în regiunea Campania — Compensație pentru obligații de serviciu public plătită de autoritățile italiene în urma unei hotărâri a Consiglio di Stato — Decizie a Comisiei prin care măsura este declarată incompatibilă cu piața internă — Acțiune introdusă de întreprinderi care se află într-o situație similară cu cea a beneficiarului ajutorului”)

text:
               18.1.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/38

         Ordonanța Tribunalului din 10 noiembrie 2015 – Compagnia Trasporti Pubblici și alții/Comisia
   (Cauza T-187/15) (1)

   ((„Ajutoare de stat - Întreprindere care exploatează rețele de rute pentru autobuze în regiunea Campania - Compensație pentru obligații de serviciu public plătită de autoritățile italiene în urma unei hotărâri a Consiglio di Stato - Decizie a Comisiei prin care măsura este declarată incompatibilă cu piața internă - Acțiune introdusă de întreprinderi care se află într-o situație similară cu cea a beneficiarului ajutorului”))
   (2016/C 016/47)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamante: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Napoli, Italia), Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Italia), Actv SpA (Veneția, Italia), Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italia), Asstra – Associazione Trasporti (Roma, Italia) și Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Roma) (reprezentant: M. Malena, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Armati, G. Conte și P.J. Loewenthal, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei (UE) 2015/1074 a Comisiei din 19 ianuarie 2015 privind ajutorul de stat SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) pusă în aplicare de Italia – Compensații suplimentare pentru obligațiile de serviciu public pentru CSTP (JO L 179, p. 112).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap – Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti și Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 190, 8.6.2015.


title: Cauza T-534/12: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2012 — Still/OAPI (Fleet Data Services)

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/25

         Acțiune introdusă la 8 decembrie 2012 — Still/OAPI (Fleet Data Services)
   (Cauza T-534/12)
   2013/C 32/39
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Still GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentant: S. Waller, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 septembrie 2012, pronunțată în cauza R 130/2012-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor aferente procedurii;

               —

               conform articolului 50 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, conexarea prezentei cauze cu cererea introdusă în paralel împotriva Deciziei R 4/2012-1 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) pronunțate tot la 10 septembrie 2012, privind cererea de înregistrare a mărcii comunitare „Truck Data Services”, nr. EM 009931429.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: mărci figurative care cuprind elementele verbale „Fleet Data Services” pentru produse și servicii din clasele 9, 12, 35, 36, 37 și 39 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 931 387.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 73 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.