title: Cauza T-762/14: Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2014 – Philips și Philips France/Comisia

text:
               2.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/37

      Acțiune introdusă la 13 noiembrie 2014 – Philips și Philips France/Comisia
      (Cauza T-762/14)
      (2015/C 073/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamante: Koninklijke Philips NV (Eindhoven, Țările de Jos) și Philips France (Suresnes, Franța) (reprezentanți: J. de Pree, S. Molin și A. ter Haar, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei în măsura în care se referă la Philips;

                  —

                  în subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate Philips prin decizie;

                  —

                  în orice ipoteză, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Prin acțiunea formulată, reclamantele solicită anularea în parte a Deciziei C(2014) 6250 final a Comisiei din 3 septembrie 2014, în cauza AT.39574 – Smart card chips (circuite integrate pentru cartele inteligente).
      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă nouă motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, întrucât Comisia nu a dovedit la un standard juridic corespunzător că rețeaua de contracte din care Philips făcea parte constituia o restricție a concurenței prin obiectul ei.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, întrucât Comisia a declarat că încălcarea în discuție privea toate circuitele integrate pentru cartele inteligente indiferent de utilizarea lor, nefiind limitată la cartelele SIM.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, întrucât Comisia nu a dovedit la un standard juridic corespunzător că Philips a participat la o înțelegere multilaterală compusă din Infineon, Renesas și Samsung și la o înțelegere unică și continuă.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, a principiului bunei administrări și a obligației de diligență, întrucât Comisia nu a examinat cauza în mod echitabil și imparțial.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, întrucât Comisia, având în vedere modul în care a desfășurat procedura, nu a dovedit la un standard juridic corespunzător această pretinsă încălcare.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 27 din Regulamentul nr. 1/2003 (1), a articolului 11 din Regulamentul nr. 773/2004 (2), a articolului 48 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și a dreptului la apărare al Philips întrucât Comisia nu a comunicat importante elemente de probă dezincriminatoare.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 25 din Regulamentul nr. 1/2003, întrucât Comisia nu avea dreptul să sancționeze pretinsa încălcare având în vedere că ea a fost comisă înainte de 3 septembrie 2004.

                  8.

                  Al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea orientărilor privind calculul amenzilor, întrucât Comisia nu a determinat în mod corect valoarea pertinentă a vânzărilor.

                  9.

                  Al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea orientărilor privind calculul amenzilor, a articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003 și a principiului proporționalității, întrucât Comisia a aplicat un coeficient de gravitate disproporționat.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 TFUE] și [102 TFUE] din tratat (JO 2003 L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor [101 TFUE] și [102 TFUE] din Tratatul CE (JO L 123, p. 18, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 242).


title: Cauza C-297/05: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos (Identificarea și inspecția tehnică auto obligatorie înainte de înmatricularea vehiculelor într-un stat membru — Articolele 28 CE și 30 CE — Directivele 96/96/CE și 1999/37/CE — Recunoașterea certificatelor de înmatriculare eliberate și a inspecțiilor tehnice auto efectuate în alte state membre)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/6

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-297/05) (1)

   (Identificarea și inspecția tehnică auto obligatorie înainte de înmatricularea vehiculelor într-un stat membru - Articolele 28 CE și 30 CE - Directivele 96/96/CE și 1999/37/CE - Recunoașterea certificatelor de înmatriculare eliberate și a inspecțiilor tehnice auto efectuate în alte state membre)
   (2007/C 269/12)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. van Beek și D. Zijlstra, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: H.G. Sevenster și D.J.M. de Grave, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Republica Finlanda (reprezentant: E. Bygglin, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 28 CE și 30 CE — Inspecții tehnice auto impuse vehiculelor înmatriculate deja într-un alt stat membru, înainte de înmatricularea lor în Țările de Jos
   Dispozitivul

               1)

               Supunând vehiculele cu o vechime mai mare de trei ani, înmatriculate anterior în alte state membre, unei inspecții a stării lor fizice înainte de înmatricularea în Țările de Jos, Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 CE și 30 CE.

               2)

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3)

               Comisia Comunităților Europene, Regatul Țărilor de Jos și Republica Finlanda suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 296, 26.11.2005.


title: Cauza T-222/10: Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2011 — ratiopharm/OAPI — Nycomed (ZUFAL) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ZUFAL — Marca comunitară verbală anterioară ZURCAL — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea semnelor — Similitudinea produselor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Limitarea produselor desemnate în cererea de înregistrare a mărcii — Articolul 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/48

         Hotărârea Tribunalului din 14 iulie 2011 — ratiopharm/OAPI — Nycomed (ZUFAL)
   (Cauza T-222/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale ZUFAL - Marca comunitară verbală anterioară ZURCAL - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea semnelor - Similitudinea produselor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Limitarea produselor desemnate în cererea de înregistrare a mărcii - Articolul 43 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009)
   2011/C 269/107
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: ratiopharm GmbH (Ulm, Germania) (reprezentant: S. Völker, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: B. Schmidt, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Nycomed GmbH (Constance, Germania) (reprezentant: A. Ferchland, avocat)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 12 martie 2010 (cazul R 874/2008-4), privind o procedură de opoziție între Nycomed GmbH și ratiopharm GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă ratiopharm GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza C-319/07 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 iulie 2009 — 3F, fost Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Comisia Comunităților Europene, Regatul Danemarcei, Regatul Norvegiei (Recurs — Măsuri de reducere fiscală aplicabile marinarilor care lucrează la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez — Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții — Acțiune în anulare — Noțiunea parte în cauză — Sindicat al lucrătorilor — Admisibilitatea acțiunii)

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/3

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 9 iulie 2009 — 3F, fost Specialarbejderforbundet i Danmark (SID)/Comisia Comunităților Europene, Regatul Danemarcei, Regatul Norvegiei
   (Cauza C-319/07 P) (1)

   (Recurs - Măsuri de reducere fiscală aplicabile marinarilor care lucrează la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez - Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții - Acțiune în anulare - Noțiunea „parte în cauză” - Sindicat al lucrătorilor - Admisibilitatea acțiunii)
   2009/C 205/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: 3F, fost Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (reprezentanți: A. Bentley, A. Worsøe, avocați)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: N. Khan și H. van Vliet, agenți), Regatul Danemarcei, Regatul Norvegiei

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua extinsă) din 23 aprilie 2007, SID/Comisia (T-30/03), prin care Tribunalul a declarat inadmisibilă o acțiune având ca obiect anularea Deciziei C(2002)4370 final a Comisiei din 13 noiembrie 2002 de a considera drept ajutoare de stat compatibile cu piața comună măsurile de reducere fiscală aplicabile marinarilor de la bordul navelor daneze — Noțiunea de parte în cauză — Sindicat al lucrătorilor

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 23 aprilie 2007, SID/Comisia (cauza T-30/03), în măsura în care nu a răspuns la argumentele 3F referitoare, pe de o parte, la poziția concurențială a acestuia din urmă în raport cu alte sindicate cu ocazia negocierii de convenții colective aplicabile marinarilor și, pe de altă parte, la aspectele sociale care rezultă din măsurile fiscale aplicabile marinarilor angajați pe navele înscrise în registrul internațional danez al navelor.

               2)

               Respinge excepția de inadmisibilitate invocată de Comisia Comunităților Europene în fața Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene.

               3)

               Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la concluziile 3F având ca obiect anularea Deciziei C (2002) 4370 final a Comisiei din 13 noiembrie 2002 de a nu ridica obiecții în privința măsurilor fiscale daneze aplicabile marinarilor angajați la bordul navelor înscrise în registrul internațional danez.

               4)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-135/11 P: Recurs introdus la 18 martie 2011 de IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 ianuarie 2011 în cauza T-362/08: IFAW/Comisia Europeană

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/8

         Recurs introdus la 18 martie 2011 de IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 ianuarie 2011 în cauza T-362/08: IFAW/Comisia Europeană
   (Cauza C-135/11 P)
   2011/C 179/14
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds gGmbH (reprezentanți: S. Crosby, avocat, S. Santoro, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comsia Europeană, Regatul Danemarcei, Republica Finlanda, Regatul Suediei

      Concluziile recurentei

               —

               declararea hotărârii ca fiind afectată de erori de drept și, în consecință, anularea acesteia;

               —

               anularea deciziei Comisiei prin care se refuză accesul la scrisoarea domnului Schröder și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă în cadrul ambelor proceduri, în conformitate cu articolul 69 din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că, în hotărârea atacată, Tribunalul a săvârșit erori de drept:

               —

               prin faptul că nu a recunoscut obligația Comisiei de a efectua un control complet pentru a verifica dacă motivele invocate de statul membru de a nu divulga un document intră sub incidența uneia dintre excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001 (1), prin confruntarea acestor excepții cu conținutul documentului, și

               —

               prin faptul că a apreciat că este competent să efectueze un control complet al refuzului de divulgare fără a lua cunoștință de documentul în cauză.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (OJ 2001 L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).


title: Cauza C-541/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Fokus Invest AG/Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG) [Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor — Articolul 25 din anexa I la acord — Articolul 63 TFUE și articolul 64 alineatul (1) TFUE — Libera circulație a capitalurilor — Societate înființată potrivit dreptului unui stat membru ale cărei părți sociale sunt deținute de o societate de drept elvețian — Dobândirea de către această societate a unui bun imobil situat în acest stat membru]

text:
               27.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 80/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 11 februarie 2010 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Fokus Invest AG/Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)
   (Cauza C-541/08) (1)

   (Acordul între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor - Articolul 25 din anexa I la acord - Articolul 63 TFUE și articolul 64 alineatul (1) TFUE - Libera circulație a capitalurilor - Societate înființată potrivit dreptului unui stat membru ale cărei părți sociale sunt deținute de o societate de drept elvețian - Dobândirea de către această societate a unui bun imobil situat în acest stat membru)
   2010/C 80/06
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fokus Invest AG

      Pârâtă: Finanzierungsberatung-Immobilientreuhand und Anlageberatung GmbH (FIAG)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof (Austria) — Interpretarea articolului 57 alineatul (1) din Tratatul CE, precum și a articolului 25 din anexa I la Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, semnat la Luxemburg la 21 iunie 1999 (JO 2002, L 114, p. 6) — Aplicabilitatea principiului egalității de tratament persoanelor juridice — Reglementare națională prin care se instituie un regim de autorizare prealabilă în cazul achiziționării unui bun imobil de către un străin — Achiziționarea unui bun imobil de către o societate națională deținută în proporție de 100 % de către societăți elvețiene

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 25 din anexa I la Acordul dintre Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Confederația Elvețiană, pe de altă parte, privind libera circulație a persoanelor, semnat la Luxemburg la 21 iunie 1999, trebuie interpretat în sensul că egalitatea de tratament cu resortisanții naționali prevăzută în materie de dobândire de bunuri imobile este aplicabilă exclusiv persoanelor fizice.

               2.

               Articolul 64 alineatul (1) TFUE trebuie să fie interpretat în sensul că dispozițiile Legii landului Viena privind dobândirea de bunuri imobile de către resortisanții străini (Wiener Ausländergrunderwerbsgesetz) din 3 martie 1998, care impun resortisanților străini, în sensul acestei legi, în cazul dobândirii de bunuri imobile situate în landul Viena, obligația de a fi titularii unei autorizații pentru această dobândire sau prezentarea unei atestări potrivit căreia condițiile prevăzute de această lege pentru a beneficia de o scutire de această obligație sunt întrunite, constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor admisibilă în privința Confederației Elvețiene ca țară terță.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza T-114/16: Acțiune introdusă la 18 martie 2016 – Delfin Wellness/EUIPO – Laher (Infrarotkabinen und Saunas)

text:
               10.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 165/17

         Acțiune introdusă la 18 martie 2016 – Delfin Wellness/EUIPO – Laher (Infrarotkabinen und Saunas)
   (Cauza T-114/16)
   (2016/C 165/19)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Delfin Wellness GmbH (Leonding, Austria) (reprezentant: T. Riedler, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sabine Laher (Weyer, Austria)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul desenului sau modelului industrial în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Desenul sau modelul industrial în litigiu: desenul sau modelul industrial comunitar nr. 1058812-0001, 1058812-0002 şi 1058812-0003

      Decizia atacată: Decizia Camerei a treia de recurs a EUIPO din 12 ianuarie 2016 în cauzele R 849/2014-3, R 850/2014-3 şi R 851/2014-3

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei atacate a Camerei a treia de recurs a EUIPO din 12 ianuarie 2016 în cauzele R 849/2014-3, R 850/2014-3 și R 851/2014-3;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea art. 64 din Regulamentul nr. 6/2002;

               —

               încălcarea art. 65 litera (f) din Regulamentul nr. 6/2002;

               —

               încălcarea art. 65 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 6/2002.


title: Cauza T-312/11: Acțiune introdusă la 14 iunie 2011 — Süd-Chemie/OAPI — BYK-Cera (CERATIX)

text:
               13.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 238/32

         Acțiune introdusă la 14 iunie 2011 — Süd-Chemie/OAPI — BYK-Cera (CERATIX)
   (Cauza T-312/11)
   2011/C 238/53
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Süd-Chemie AG (München, Germania) (reprezentanți: W. Baron von der Osten-Sacken și A. Wenninger-Lenz, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: BYK-Cera BV (Deventer, Țările de Jos)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate a Camerei a patra de recurs din 8 aprilie 2011 (cauza R 1585/2010-4);

               —

               obligarea Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: BYK-Cera BV

      Marca comunitară vizată: marca verbală „CERATIX” pentru produse din clasa 1 — cererea de înregistrare nr. 6 358 832

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat în procedura opoziției: marca națională „CERATOFIX” pentru produse din clasa 1

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia deviziei de opoziție și respinge opoziția

      Motivele invocate: încălcarea articolului 15 și a articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 pentru motivul că pârâtul:

               —

               a redus în mod neîntemeiat valoarea probatorie a înscrisurilor prezentate de reclamantă, invocând drept motiv global faptul că acestea provin din sfera reclamantei însăși;

               —

               nu ar fi considerat măsurile publicitare drept „utilizare serioasă”;

               —

               nu ar fi ținut seama la aprecierea caracterului serios al utilizării de toate circumstanțele relevante și

               —

               nu ar fi apreciat în integralitatea lor înscrisurile prezentate referitoare la utilizare.


title: Cauza C-383/12 P: Recurs introdus la 8 august 2012 de Environmental Manufacturing LLP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 22 mai 2012 în cauza T-570/10, Environmental Manufacturing LLP/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               27.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 331/13

      Recurs introdus la 8 august 2012 de Environmental Manufacturing LLP împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 22 mai 2012 în cauza T-570/10, Environmental Manufacturing LLP/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
      (Cauza C-383/12 P)
      (2012/C 331/21)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Environmental Manufacturing LLP (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, M. Atkins, solicitor și K. Shadbolt, trade mark attorney)

         Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Société Elmar Wolf

         Concluziile recurentei

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) pronunțate la 22 mai 2012 în cauza T-570/10 și pronunțarea de către Curte a unei hotărâri definitive în cauză;

                  —

                  obligarea Oficiului și a intervenientei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurentă.

         Motivele și principalele argumente

      Potrivit Hotărârii Curții de Justiție din 27 noiembrie 2008, Intel Corporation (C-252/07, Rep., p. I-8823), dovada că prin utilizarea mărcii ulterioare se aduce sau s-ar aduce atingere caracterului distinctiv al mărcii anterioare presupune demonstrarea unei modificări a comportamentului economic al consumatorului mediu al produselor sau al serviciilor pentru care marca anterioară este înregistrată ca urmare a utilizării mărcii ulterioare sau demonstrarea existenței unui risc serios ca o astfel de modificare să se producă în viitor. În mod eronat, Tribunalul nu a solicitat prezentarea unei astfel de dovezi, concluzionând în schimb că este suficient să fie diminuată aptitudinea mărcii anterioare de a identifica produsele și serviciile pentru care este înregistrată și utilizată ca provenind de la titularul mărcii respective, utilizarea mărcii ulterioare determinând o dispersie a identității mărcii anterioare și a influenței acesteia asupra percepției publicului.


title: Cauza T-272/04: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 29 iunie 2007 — Keppenne/Comisia Comunităților Europene

text:
               22.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/17

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 29 iunie 2007 — Keppenne/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-272/04) (1)

   (2007/C 223/28)

      Limba de procedură: franceza

   Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 273, 6.11.2004.


title: Cauza C-387/10: Acțiune introdusă la 2 august 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/12

         Acțiune introdusă la 2 august 2010 — Comisia Europeană/Republica Austria
   (Cauza C-387/10)
   ()
   2010/C 328/20
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și W. Mölls, Bevollmächtigte)

      Pârâtă: Republica Austria

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin adoptarea și menținerea unor dispoziții potrivit cărora pot fi desemnați ca reprezentanți fiscali ai fondurilor de investiții și ai fondurilor imobiliare numai instituții de credit și experți fiduciari cu sediul pe teritoriul național, Republica Austria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 CE, precum și al articolului 36 din Acordul privind Spațiul Economic European;

               —

               obligarea Republicii Austria la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În opinia Comisiei, dispozițiile prin care numai instituții de credit și experți fiduciari cu sediul pe teritoriul național pot fi desemnați ca reprezentanți fiscali ai fondurilor de investiții și ai fondurilor imobiliare instituie o cerință a existenței unui sediu care limitează libera prestare a serviciilor.
   Contrar opiniei Republicii Austria, dispozițiile în litigiu nu ar fi adaptate nici pentru a ameliora reprezentarea fiscală și nici pentru a proteja interesele investitorilor și ai administrației financiare în executarea corectă a obligațiilor fiscale. Așadar, nu se poate admite justificarea unei limitări a liberei prestări a serviciilor.


title: Cauza C-377/11: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spania) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC) [A șasea directivă TVA — Articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (a), articolul 17 alineatul (5) și articolul 19 alineatul (1) — Organizare de partide de bingo — Obligație legală de a redistribui o proporție din prețul de vânzare a biletelor sub formă de câștiguri către jucători — Calcularea bazei de impozitare]

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/15

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 19 iulie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Spania) — International Bingo Technology, S.A./Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)
   (Cauza C-377/11) (1)

   (A șasea directivă TVA - Articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (a), articolul 17 alineatul (5) și articolul 19 alineatul (1) - Organizare de partide de bingo - Obligație legală de a redistribui o proporție din prețul de vânzare a biletelor sub formă de câștiguri către jucători - Calcularea bazei de impozitare)
   2012/C 295/25
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Cataluña

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: International Bingo Technology, S.A.

      Pârât: Tribunal Económico Administrativo Regional de Cataluña (TEARC)

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Superior de Justicia de Cataluña — Interpretarea articolului 11 secțiunea A alineatul (1) litera (a), a articolului 17 alineatul (5) și a articolului 19 alineatul (1) din Directiva 77/388/CEE: A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1) — Bază de impozitare — Organizarea de jocuri de bingo — Vânzarea de bilete de participare jucătorilor — Utilizarea unei părți a sumelor astfel colectate pentru a împărți premii jucătorilor câștigători

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 11 secțiunea A alineatul (1) litera (a) din A șasea Directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/80/CE a Consiliului din 12 octombrie 1998, trebuie interpretat în sensul că, în cazul vânzării de cartonașe de bingo precum cele în discuție în acțiunea principală, baza de impozitare pentru taxa pe valoarea adăugată nu cuprinde partea din prețul acestor cartonașe stabilită dinainte prin lege și care este destinată plății câștigurilor către jucători.

               2.

               Articolul 17 alineatul (5) și articolul 19 alineatul (1) din A șasea Directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/80, trebuie interpretate în sensul că statele membre pot prevedea că, pentru calcularea pro ratei de deducere a taxei pe valoarea adăugată, partea, stabilită dinainte prin lege, din prețul de vânzare a cartonașelor de bingo care trebuie să fie redistribuită jucătorilor sub formă de câștiguri face parte din cifra de afaceri care trebuie să figureze la numitorul raportului prevăzut la același articol 19 alineatul (1).

      (1)  JO C 290, 1.10.2011.


title: Cauza C-376/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 7 august 2014 – C/M

text:
               6.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 351/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Supreme Court (Irlanda) la 7 august 2014 – C/M
   (Cauza C-376/14)
   2014/C 351/09
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Supreme Court

      Părțile din procedura principală

      Apelant: C

      Intimată: M

      Întrebările preliminare

               1)

               Existența în Franța a unor proceduri privind încredințarea copilului împiedică, în împrejurările cauzei de față, stabilirea reședinței obișnuite a acestuia în Irlanda?

               2)

               Tatăl rămâne titularul dreptului privind încredințarea sau instanțele franceze rămân competente în ceea ce privește încredințarea copilului, astfel încât reținerea acestuia în Irlanda să dobândească un caracter ilicit?

               3)

               Instanțele irlandeze au dreptul să examineze problema reședinței obișnuite a copilului în împrejurările în care acesta locuiește în Irlanda din iulie 2012, moment la care deplasarea sa în Irlanda nu încălca reglementarea franceză?


title: Cauza T-697/14: Acțiune introdusă la 29 septembrie 2014 – MIP Metrou/OAPI – Associated Newspapers (METRO)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/59

         Acțiune introdusă la 29 septembrie 2014 – MIP Metrou/OAPI – Associated Newspapers (METRO)
   (Cauza T-697/14)
   2014/C 409/80
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: J. Plate și R. Kaase, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Associated Newspapers Ltd (London, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 iulie 2014 în cauza R 606/2013-5 în măsura în care prin aceasta se anulează decizia diviziei de opoziție din 4 martie 2013 privind opoziția la înregistrarea mărcii comunitare 7 79  116„METRO” și trimiterea cauzei diviziei de opoziție spre examinare și pentru pronunțarea unei decizii cu privire la fond.

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată inclusiv a celor aferente procedurii căii de atac.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care cuprinde elementul verbal METRO pentru produse și servicii din clasele 9, 16, 35, 36, 38, 39, 41 și 42 – înregistrarea mărcii comunitare nr. 7 79  116

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca verbală națională „METRO”

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: anulează decizia diviziei de opoziție și trimite cauza diviziei de opoziție.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94.


title: Cauza T-748/14: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2014 – Montenegro/OAPI (Forma unei sticle)

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/43

         Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2014 – Montenegro/OAPI (Forma unei sticle)
   (Cauza T-748/14)
   (2015/C 007/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Montenegro Srl (Zola Predosa, Italia) (reprezentant: F. Jacobacci, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională nr. 1 1 62  963 care desemnează Uniunea Europeană în ceea ce priveşte marca tridimensională reprezentând forma unei sticle.

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 29 august 2014 pronunţată în caza R 20/2014-2.

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat (Motivele invocate)

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-222/16: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – „MIP-TS” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna (Trimitere preliminară — Politică comercială — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 13 — Eludare — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 — Țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză — Taxe antidumping — Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr. 437/2012 și (UE) nr. 21/2013 — Expediere din Thailanda — Extindere a taxei antidumping — Domeniu de aplicare temporal — Codul vamal comunitar — Recuperare a posteriori a taxelor la import)

text:
               27.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/11

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Administrativen sad – Varna – Bulgaria) – „MIP-TS” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Cauza C-222/16) (1)

   ((Trimitere preliminară - Politică comercială - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 13 - Eludare - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 - Țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză - Taxe antidumping - Regulamentele de punere în aplicare (UE) nr. 437/2012 și (UE) nr. 21/2013 - Expediere din Thailanda - Extindere a taxei antidumping - Domeniu de aplicare temporal - Codul vamal comunitar - Recuperare a posteriori a taxelor la import))
   (2017/C 063/16)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad – Varna

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„MIP-TS” OOD

      Pârâtă: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Dispozitivul

   Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 al Consiliului din 3 august 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă originare din Republica Populară Chineză trebuie să fie interpretat în sensul că taxa antidumping definitivă instituită la această dispoziție este aplicabilă unor importuri de țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă, vizate de dispoziția menționată, declarate ca fiind originare din Thailanda și realizate anterior datei de intrare în vigoare a Regulamentului (UE) nr. 437/2012 din 23 mai 2012 de deschidere a unei anchete privind eventuala eludare a măsurilor antidumping instituite prin Regulamentul de punere în aplicare nr. 791/2011 și de supunere a acestor importuri la înregistrare, precum importul în discuție în litigiul principal, atunci când s-a stabilit că aceste țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă sunt în realitate originare din Republica Populară Chineză.

      (1)  JO C 243, 4.7.2016.


title: Cauza C-289/11 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 mai 2012 — Legris Industries SA/Comisia Europeană (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Sectorul racordurilor din cupru și din aliaje de cupru — Decizie a Comisiei prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Amenzi — Societate-mamă și filială — Imputabilitatea comportamentului ilicit)

text:
               16.6.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/13

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 mai 2012 — Legris Industries SA/Comisia Europeană
   (Cauza C-289/11 P) (1)

   (Recurs - Concurență - Înțelegeri - Sectorul racordurilor din cupru și din aliaje de cupru - Decizie a Comisiei prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Amenzi - Societate-mamă și filială - Imputabilitatea comportamentului ilicit)
   2012/C 174/18
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Legris Industries SA (reprezentanți: A. Wachsmann și S. Thibault-Liger, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentant: C. Giolito, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 24 martie 2011 — Legris Industries/Comisia (T-376/06) prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare parțială a Deciziei C(2006) 4180 final a Comisiei din 20 septembrie 2006 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul SEE (cazul COMP/F-1/38.121 — Racorduri) — Sectorul racordurilor din cupru și din aliaje de cupru — Încălcarea dreptului la o instanță independentă și imparțială — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Încălcarea principiilor egalității de tratament, răspunderii personale și individualității pedepselor — Denaturarea unor elemente de probă

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Legris Industries SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 252, 27.8.2011.


20150731066617162015/C 270/543112014TC27020150817RO01ROINFO_JUDICIAL20150625424213Cauza T-311/14: Ordonanța Tribunalului din 25 iunie 2015 – Seca Benelux și alții/Parlamentul
 ---documentbreak--- C2702015RO4230120150625RO0054423421Ordonanța Tribunalului din 25 iunie 2015 – Seca Benelux și alții/Parlamentul
   (Cauza T-311/14) (
         1
      )2015/C 270/54Limba de procedură: francezaPreședintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.
   (
         1
      )	JO C 194, 24.6.2014.


title: Cauza F-69/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 iunie 2016 –Kaufmann/Comisia (Funcţie publică — Securitate socială — Sistemul comun de asigurări de sănătate — Prestaţii de îngrijire la domiciliu — Autorizare prealabilă — Condiţii — Obligaţia de a recurge la prestatori autorizaţi legal să furnizeze presaţii de îngrijire la domiciliu sau îngrijire de tip „nursing” — Principiul nediscriminării — Principiul protecţiei încrederii legitime — Obligaţia de solicitudine — Limite — Acțiune vădit nefondată — Somaţie adresată administraţiei — Inadmisibilitate vădită — Articolul 81 din Regulamentul de procedură)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a treia) din 30 iunie 2016 –Kaufmann/Comisia
   (Cauza F-69/15)
   ((Funcţie publică - Securitate socială - Sistemul comun de asigurări de sănătate - Prestaţii de îngrijire la domiciliu - Autorizare prealabilă - Condiţii - Obligaţia de a recurge la prestatori autorizaţi legal să furnizeze presaţii de îngrijire la domiciliu sau îngrijire de tip „nursing” - Principiul nediscriminării - Principiul protecţiei încrederii legitime - Obligaţia de solicitudine - Limite - Acțiune vădit nefondată - Somaţie adresată administraţiei - Inadmisibilitate vădită - Articolul 81 din Regulamentul de procedură))
   (2016/C 296/54)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Sandra Kaufmann (Böhl-Iggelheim, Germania) (reprezentant: F. Turk, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. S. Bohr și C. Ehrbar, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei de a nu acorda unui fost funcţionar, căruia reclamanta i-a devenit succesor în drepturi, autorizaţia prealabilă pentru a beneficia de prestaţii de îngrijire la domiciliu şi cerere de a acorda reclamantei suma aferentă prestaţiilor de îngrijire la domiciliu efectuate de întreprinderea în cauză, începând cu 1 ianuarie 2014.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca fiind în parte vădit inadmisibilă și în parte vădit nefondată.

               2)

               Doamna Sandra Kaufmann suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.


title: Cauza C-66/07: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/27/CE — Medicamente de uz uman — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/19

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 27 septembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
   (Cauza C-66/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/27/CE - Medicamente de uz uman - Netranspunere în termenul prevăzut)
   (2007/C 297/30)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și D. Lawunmi, agenți)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentant: D. O'Hagan, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 136, p. 34)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 69, 24.3.2007.


title: Cauza T-349/15: Acțiune introdusă la 30 iunie 2015 – CG/OAPI – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/79

         Acțiune introdusă la 30 iunie 2015 – CG/OAPI – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER)
   (Cauza T-349/15)
   (2015/C 294/94)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Germania) (reprezentant: T. Körber, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Perry Ellis International Group Holdings Limited (Nassau, Bahamas)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Solicitantul: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă în alb și negru care cuprinde elementul verbal „P PRO PLAYER” – cererea de înregistrare nr. 10 889 764

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 aprilie 2015 în cauza R 2439/2014-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-481/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH [Trimitere preliminară — Proprietate intelectuală și industrială — Protecția comunitară a soiurilor de plante — Regulamentul (CE) nr. 2100/94 — Contrafacere — Remunerație echitabilă — Repararea prejudiciului suferit — Cheltuieli de judecată și cheltuieli extrajudiciare]

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/9

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 9 iunie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Jørn Hansson/Jungpflanzen Grünewald GmbH
   (Cauza C-481/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală și industrială - Protecția comunitară a soiurilor de plante - Regulamentul (CE) nr. 2100/94 - Contrafacere - Remunerație echitabilă - Repararea prejudiciului suferit - Cheltuieli de judecată și cheltuieli extrajudiciare])
   (2016/C 296/12)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Jørn Hansson

      Pârâtă: Jungpflanzen Grünewald GmbH

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 94 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 al Consiliului din 27 iulie 1994 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante trebuie interpretat în sensul că dreptul la despăgubiri pe care i-l recunoaște titularului soiului de plante protejat contrafăcut înglobează ansamblul prejudiciului suferit de acesta, fără ca acest articol să poată servi drept temei pentru impunerea unui supliment forfetar pentru contrafacere și nici în mod specific pentru restituirea câștigurilor și a avantajelor obținute de autorul contrafacerii.

               2)

               Noțiunea „remunerație echitabilă”, prevăzută la articolul 94 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2100/94, trebuie interpretată în sensul că include, pe lângă plata redevenței uzuale care ar fi datorată pentru producția sub licență, ansamblul prejudiciilor strâns legate de neplata acestei redevențe, din care poate face parte, printre altele, plata dobânzilor moratorii. Revine instanței de trimitere să determine împrejurările care impun o majorare a redevenței menționate, având în vedere că fiecare dintre acestea poate fi repercutată o singură dată în scopul evaluării cuantumului remunerației echitabile.

               3)

               Articolul 94 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2100/94 trebuie interpretat în sensul că cuantumul prejudiciului vizat în această dispoziție trebuie stabilit în funcție de elementele concrete prezentate în această privință de titularul soiului contrafăcut, dacă este necesar, prin intermediul unei metode forfetare în cazul în care elementele menționate nu sunt cuantificabile. Această dispoziție nu se opune ca cheltuielile efectuate în cadrul unei proceduri privind măsurile provizorii care nu a fost soluționată favorabil să nu intre în calculul pentru evaluarea acestui prejudiciu și nici ca cheltuielile extrajudiciare efectuate în cadrul procedurii pe fond să nu fie luate în considerare. Neluarea în considerare a acestor cheltuieli este însă supusă condiției ca cuantumul cheltuielilor de judecată care pot fi acordate victimei contrafacerii să nu fie de natură să o descurajeze de la valorificarea drepturilor sale în justiție, având în vedere sumele care rămân în sarcina sa cu titlu de cheltuieli extrajudiciare efectuate, precum și utilitatea acestora pentru acțiunea principală în repararea prejudiciului.

      (1)  JO C 34, 2.2.2015.


title: Cauza C-310/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Țările de Jos) la 29 mai 2017 – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV

text:
               14.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/8

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden (Țările de Jos) la 29 mai 2017 – Levola Hengelo BV/Smilde Foods BV
   (Cauza C-310/17)
   (2017/C 269/12)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof Arnhem-Leeuwarden

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: Levola Hengelo BV

      Intimată: Smilde Foods BV

      Întrebările preliminare

               1)

                           a)

                           Dreptul Uniunii se opune protecției gustului unui produs alimentar – în calitate de creație intelectuală proprie a autorului – prin dreptul de autor? În special:

                           b)

                           Faptul că noțiunea „opere literare și artistice” de la articolul 2 alineatul (1) din Convenția de la Berna, care este obligatoriu pentru toate statele membre ale Uniunii, „cuprinde toate lucrările din domeniul literar, științific și artistic, oricare ar fi modul sau forma de exprimare”, însă exemplele menționate la această dispoziție se referă numai la creații care pot fi percepute vizual și/sau acustic se opune protecției prin dreptul de autor?

                           c)

                           Caracterul (posibil) perisabil al unui produs alimentar și/sau caracterul subiectiv al perceperii unui gust se opun unei calificări a gustului unui produs alimentar ca operă protejată prin dreptul de autor?

                           d)

                           Sistemul drepturilor exclusive și al restricțiilor, astfel cum este reglementat la articolele 2–5 din Directiva 2001/29/CE (1), se opune protecției gustului unui produs alimentar prin dreptul de autor?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare:

                           a)

                           Ce condiții trebuie îndeplinite pentru ca gustul unui produs alimentar să beneficieze de protecția prin dreptul de autor?

                           b)

                           Protecția prin dreptul de autor a unui gust se întemeiază exclusiv pe gust ca atare sau (și) pe rețeta produsului alimentar?

                           c)

                           Ce trebuie să pretindă partea care invocă în cadrul unei acțiuni (în contrafacere) faptul că a creat gustul unui produs alimentar, protejat prin dreptul de autor? Poate această parte să se rezume la a pune produsul alimentar la dispoziția instanței în cadrul procedurii, pentru ca prin gustare și mirosire, aceasta să își formeze o opinie privind aspectul dacă gustul produsului alimentar respectă condițiile protecției prin dreptul de autor? Sau este necesar ca reclamanta să prezinte (și) o descriere a alegerilor creative legate de compoziția gustului și/sau de rețetă, pe baza cărora gustul să fie considerat creația intelectuală proprie a autorului?

                           d)

                           În ce mod trebuie să stabilească instanța, în cadrul unei proceduri în contrafacere, dacă gustul produsului alimentar al pârâtului coincide într-atât cu gustul produsului alimentar al reclamantului, astfel încât să existe o încălcare a drepturilor de autor? În acest context, prezintă relevanță (și) faptul că coincid și impresiile generale a celor două gusturi?

      (1)  Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională (JO 2001, L 167, p. 10, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 230).


title: Cauza T-533/12: Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 2013 — IBSolution/OAPI — IBS (IBSolutions) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale IBSolution — Marcă comunitară figurativă anterioară IBS — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/14

         Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 2013 — IBSolution/OAPI — IBS (IBSolutions)
   (Cauza T-533/12) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare verbale IBSolution - Marcă comunitară figurativă anterioară IBS - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2013/C 377/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: IBSolution GmbH (Neckarsulm, Germania) (reprezentant: E. Ekey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: L. Rampini, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: IBS AB (Solna, Suedia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 21 septembrie 2012 (cauza R 771/2011-2), privind o procedură de opoziție între IBS AB și IBSolution GmbH.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge cererea.

               2.

               Obligă IBSolution GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 46, 16.2.2013.


title: Cauza C-361/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 4 august 2008 — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, cealaltă parte: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/21

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 4 august 2008 — Stichting Greenpeace Nederland/Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer, cealaltă parte: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   (Cauza C-361/08)
   (2008/C 285/34)
   Limba de procedură: olandeza
   Instanța de trimitere
   Raad van State
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Stichting Greenpeace Nederland

      Pârât: Minister van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer

      Cealaltă parte: Pioneer Hi-Bred Northern Europe Sales Division
   Întrebările preliminare

               1)

               Locația diseminării organismelor modificate genetic care, în temeiul articolului 25 alineatul (4) din Directiva 2001/18/CE (1), nu poate fi considerată confidențială, trebuie interpretată, ținând seama, de asemenea, de obiectivul și de economia generală a acestei directive, în sensul că reprezintă parcela cadastrală sau poate fi suficientă indicarea unei zone geografice mai întinse?

               2)

                           a)

                           În cazul în care este suficientă o zonă geografică mai întinsă, ce împrejurări pot fi luate în considerare în vederea indicării zonei?

                           b)

                           Directiva 2003/4/CE (2) este relevantă pentru a stabili întinderea indicării zonei?

                           c)

                           Indicarea unei zone cu o suprafață de 20 de ori mai mare decât cea a fiecărui câmp experimental considerat separat respectă principiul proporționalității?

               3)

               Este respectat principiul proporționalității în cazul în care, în conformitate cu norma administrativă modificată la 17 iulie 2008, alegerea privește indicarea globală a zonei cu o suprafață de 100 de ori mai mare decât suprafața fiecărui câmp experimental considerat separat?

               4)

               În măsura în care este suficientă numai indicarea cadastrală a zonei, împrejurările menționate la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE pot reprezenta un motiv de justificare pentru a trata în mod confidențial informațiile referitoare la locația exactă a diseminării, în pofida articolului 25 alineatul (4) din Directiva 2001/18/CE?

               5)

                           a)

                           Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE conține o enumerare limitativă a motivelor de justificare?

                           b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ, protecția întreprinderilor, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în acestea, și prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos sunt cuprinse într-unul dintre motivele de justificare menționate la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE?

               6)

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 5, literele a) și b), indicarea unei zone cu o suprafață de 20 sau de de 100 de ori mai mare decât suprafața câmpului experimental este proporțională, având în vedere articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE și ținând seama de protecția intereselor private (protecția întreprinderii, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în aceasta) și a intereselor publice (prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos)?

               7)

                           a)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 5 litera a), protecția întreprinderilor, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în acestea, și prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos pot constitui un motiv admisibil de justificare?

                           b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 7 litera a), indicarea unei zone cu o suprafață de 20 sau de 100 de ori mai mare decât suprafața câmpului experimental este proporțională, ținând seama de protecția intereselor private (protecția întreprinderii, inclusiv a persoanelor și a produselor care se află în aceasta) și a intereselor publice (prevenirea sabotajului în vederea favorizării climatului de dezvoltare a domeniului biotehnologiei în Țările de Jos)?

      (1)  Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L 106, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 7, p. 75).

      (2)  Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului (JO L 41, p. 26, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 200).


title: Cauza C-654/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 7 decembrie 2015 – Länsförsäkringar AB/Matek A/S

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/26

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 7 decembrie 2015 – Länsförsäkringar AB/Matek A/S
   (Cauza C-654/15)
   (2016/C 048/31)
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta domstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Länsförsäkringar AB

      Pârâtă: A/S Matek

      Întrebările preliminare

   Întrebările privesc interpretarea și aplicarea articolului 9 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară în cazul în care un terț utilizează, fără consimțământ, în comerț, un semn similar cu o marcă comunitară. (1)

   Întrebările sunt următoarele:

               1)

               Afectează dreptul exclusiv al titularului faptul că, într-o perioadă de cinci ani de la data înregistrării, marca comunitară nu a făcut obiectul unei utilizări serioase de către titular în Uniunea Europeană pentru produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, în ce condiții și în ce mod influenţează această situație dreptul exclusiv?

      (1)  JO 2009, L78, p.1.


title: Cauza C-537/10: Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 12 iulie 2011 — Deltafina SpA/Comisia Europeană

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/18

         Ordonanța președintelui Camerei a șasea a Curții din 12 iulie 2011 — Deltafina SpA/Comisia Europeană
   (Cauza C-537/10) (1)

   2011/C 298/32
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Camerei a șasea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 13, 15.1.2011.


title: Cauza C-323/08: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Spania) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete/Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila (Procedura întrebărilor preliminare — Protecția lucrătorilor — Concedieri colective — Directiva 98/59/CE — Încetarea contractelor de muncă în urma decesului angajatorului)

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/10

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 10 decembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Spania) — Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete/Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila
   (Cauza C-323/08) (1)

   (Procedura întrebărilor preliminare - Protecția lucrătorilor - Concedieri colective - Directiva 98/59/CE - Încetarea contractelor de muncă în urma decesului angajatorului)
   2010/C 24/15
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Tribunal Superior de Justicia de Madrid

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ovidio Rodríguez Mayor, Pilar Pérez Boto, Pedro Gallego Morzillo, Alfonso Francisco Pérez, Juan Marcelino Gabaldón Morales, Marta María Maestro Campo, Bartolomé Valera Huete

      Pârâte: Succession vacante de Rafael de las Heras Dávila, Sagrario de las Heras Dávila

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunal Superior de Justicia de Madrid — Interpretarea articolelor 1, 2, 3, 4 și 6 din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p. 16, Ediție specială 05/vol. 5, p. 95) — Legislație națională care limitează noțiunea de concediere la concedierile pentru motive economice, tehnice, organizatorice sau legate de producție — Încetarea contractului de muncă ca urmare a decesului, a pensionării sau a incapacității angajatorului — Indemnizare diferită în cele două cazuri — Compatibilitate cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și cu Carta comunitară a drepturilor sociale fundamentale ale lucrătorilor

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 1 alineatul (1) din Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale potrivit căreia încetarea contractelor de muncă ale mai multor lucrători al căror angajator este o persoană fizică, în urma decesului acestui angajator, nu este calificată drept concediere colectivă.

               2.

               Această directivă nu se opune unei reglementări naționale care prevede indemnizații diferite după cum lucrătorii și-au pierdut locul de muncă în urma decesului angajatorului sau a unei concedieri colective.

      (1)  JO C 236, 13.9.2008


title: Cauza T-112/10: Acțiune introdusă la 1 martie 2010 — Prionics/Comisia

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/73

         Acțiune introdusă la 1 martie 2010 — Prionics/Comisia
   (Cauza T-112/10)
   2010/C 113/107
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Prionics AG (reprezentanți: H. Janssen și M. Franz, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană și Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA)

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea „avizului științific privind sensibilitatea analitică a testelor rapide EST autorizate” al EFSA și al Comisiei, în măsura în care nu recomandă în prezent utilizarea a două teste fabricate de reclamantă, Prionics®-Check LIA și Prionics®-Check PrioSTRIP, pentru supravegherea ESB;

               —

               obligarea EFSA și a Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta contestă avizul științific al EFSA din 10 decembrie 2009 privind sensibilitatea analitică a testelor rapide EST autorizate (denumit în continuare „avizul EFSA”). În cadrul acestui aviz, se recomandă, printre altele, reevaluarea prin intermediul unor experimente adecvate a sensibilității analitice a două sisteme de testare pentru ESB ale reclamantei (Prionics®-Check LIA și Prionics®-Check PrioSTRIP).
   Reclamanta invocă patru motive în susținerea acțiunii formulate.
   În cadrul primului motiv, reclamanta invocă o încălcare a principiului bunei administrări, întrucât recomandarea pârâtelor, conținută în avizul EFSA, se bazează pe o apreciere greșită a faptelor și pe indicații contradictorii.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, reclamanta invocă o încălcare a principiului privind acordarea dreptului de fi ascultat în cadrul procedurilor care pot duce la un act cauzator de prejudicii. În această privință, reclamanta mai susține că au fost încălcate principiile generale de drept privind egalitatea de tratament și protecția încrederii legitime prin faptul că EFSA, contrar propriilor dispoziții administrative publicate, nu a acordat reclamantei posibilitatea de a-și prezenta poziția înaintea publicării avizului EFSA.
   În al treilea rând, reclamanta invocă o încălcare a principiilor generale de drept privind egalitatea de tratament și protecția încrederii legitime întrucât EFSA, contrar propriilor dispoziții administrative publicate, nu a inclus în avizul său nicio indicație cu privire la posibilitățile de contestare a acestuia.
   În sfârșit, reclamanta susține că au fost încălcate drepturile sale fundamentale referitoare la libertatea de alegere a ocupației și la libertatea de a desfășura o activitate comercială prin faptul că avizul EFSA a fost publicat fără a fi luate în considerare consecințele prejudiciabile ale acestuia asupra reclamantei.


title: Cauza T-336/16: Acțiune introdusă la 22 iunie 2016 – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)

text:
               16.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 296/35

         Acțiune introdusă la 22 iunie 2016 – Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo/EUIPO – Gianni Versace (VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO)
   (Cauza T-336/16)
   (2016/C 296/45)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Versace 19.69 Abbigliamento Sportivo Srl (Busto Arsizio, Italia) (reprezentant: F. Caricato, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Gianni Versace SpA (Milano, Italia)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „VERSACE 19.69 ABBIGLIAMENTO SPORTIVO” – Cerere de înregistrare nr. 11 992 435

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 aprilie 2016 în cauza R 1005/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               admiterea prezentei acțiuni;

               —

               anularea deciziei atacate și, în consecință, înregistrarea mărcii nr. 11992435 pentru toate produsele solicitate, fără a aduce atingere celor deja acordate;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Reclamanta consideră că Decizia din 6 aprilie 2016 este viciată din cauza examinării insuficiente a elementelor de probă care ar demonstra utilizarea insuficientă a mărcilor invocate de partea adversă, în plus față de faptul că nu conține o apreciere atentă a riscului de confuzie între mărci și produse, în lumina tuturor factorilor relevanți.


title: Cauza T-455/07: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2007 — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Comisia Comunităților Europene

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/46

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2007 — Centre d'Étude et de Valorisation des Algues/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-455/07)
   (2008/C 51/86)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: Centre d'Étude et de Valorisation des Algues SA (CEVA) (Pleubian, Franța) (reprezentant: J.-M. Peyrical, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               Cu titlu principal, constatarea neregulilor procedurale și a încălcării obligației de respectare a contradictorialității și, în consecință, anularea notei de debit nr. 3240909271 a Comisiei din data de 4 octombrie 2007 și obligarea acesteia la restituirea către CEVA a sumei aferente notei de debit respective;

               —

               cu titlu subsidiar, constatarea faptului că erorile reținute în raportul de audit RAIA nu prezintă suficientă gravitate încât să poată fi aplicabil articolul 3.5 din anexa II la contract, anularea notei de debit nr. 3240909271 a Comisiei din data de 4 octombrie 2007 în măsura în care impune restituirea integrală a sumelor plătite către CEVA în cadrul contractului BIOPAL și obligarea Comisiei la restituirea către CEVA a sumei aferente notei de debit respective;

               —

               cu titlu mult subsidiar, desemnarea unui expert ales de Tribunal în vederea verificării metodei de calcul folosite de CEVA cu privire la timpul afectat pentru realizarea proiectelor, a confruntării acestei metode cu contractul BIOPAL și cu costurile efective, prezentate în declarația cheltuielilor, a stabilirii, în formă procentuală, a diferenței dintre cuantumul erorilor de înregistrare a timpului de lucru, astfel cum a fost prezentat Comisiei și valoarea de înregistrare a acestui timp de lucru potrivit metodei de calcul aplicabile CEVA, a realizării unei evaluări a timpului de lucru direct necesar pentru îndeplinirea misiunilor CEVA în cadrul contractului BIOPAL, a stabilirii dacă acest timp de lucru efectiv pentru realizarea acestor misiuni, putea fi inferior valorii de 5 796,67 ore directe luate în considerare de CEVA.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea formulată, reclamantul solicită anularea notei de debit prin care Comisia a cerut restituirea în întregime a plăților efectuate în avans către reclamant în cadrul contractului BIOPAL nr. QLK5-CT-2002-02431 privind acțiunea-cheie „Gestion durable de l'agriculture, de la pêche et de la sylviculture et développement intégré des zones rurales, y compris des zones montagneuses” (Gestiunea durabilă a agriculturii, pescuitului și a silviculturii și dezvoltărea integrată a zonelor rurale, inclusiv a zonelor de munte), care se înscrie în proiectul „Qualité de la vie et gestion des ressources vivantes” (Calitatea vieții și gestiunea resurselor vii) (1).
   În sprijinul cererii formulate, reclamantul invocă un motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare întrucât, prin încălcarea principiului contradictorialității, Comisia și-ar fi întemeiat cererea de restituire pe foile de prezență și pe concluziile OLAF, despre care reclamantul nu avea cunoștință.
   Cu titlu subsidiar, reclamantul contestă aplicarea de către Comisie a articolului 26 din anexa II și constatarea efectuată de Comisie, în sensul că faptele cauzei erau suficient de grave pentru a invoca noțiunea de neregulă financiară gravă, care justifică o restituire integrală a plăților efectuate în avans.

      (1)  Al cincilea program cadru al Comunității Europene pentru acțiuni comunitare în domeniul cercetării, dezvoltării tehnologice și demonstrațiilor 1998-2002.


title: Cauza C-407/11 P: Recurs introdus la 1 august 2011 de Government of Gibraltar împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 24 mai 2011 în cauza T-176/09, Government of Gibraltar/Comisia Europeană

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 290/6

         Recurs introdus la 1 august 2011 de Government of Gibraltar împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 24 mai 2011 în cauza T-176/09, Government of Gibraltar/Comisia Europeană
   (Cauza C-407/11 P)
   2011/C 290/10
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Government of Gibraltar (reprezentant: D. Vaughan, QC, M. Llamas, Barrister)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Regatul Spaniei

      Concluziile recurentului

   Reclamantul solicită Curții:

               (a)

               anularea Ordonanței din 24 mai 2011 în cauza T-176/09;

               (b)

               declararea admisibilității acțiunii introduse de Government of Gibraltar în cauza T-176/09;

               (c)

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, pentru ca acesta să se pronunțe pe fond;

               (d)

               cu titlu subsidiar față de literele b) și c), trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului, dispunând ca acesta să examineze problemele de admisibilitate restante odată cu examinarea fondului cauzei;

               (e)

               obligarea Comisiei și a Spaniei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Government of Gibraltar atât în fața Curții de Justiție, cât și în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul contestă ordonanța Tribunalului pentru următoarele motive:

               1.

               Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii Europene aplicând sau aplicând în mod eronat reglementarea privind anularea în parte și disociabilitatea în împrejurările din speță, astfel încât prezenta cauză este echivalentă cu o rectificare a unui registru referitor la întinderea unui teritoriu, iar nu cu o veritabilă anulare în parte sau o disociere; este clar că părți din Situl ES6120032 au fost desemnate greșit ori au avut la bază informații eronate și înșelătoare furnizate de Spania. Suprafața corespunzătoare acestui sit ar trebui rectificată printr-o anulare adecvată și proporțională;

               2.

               Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii Europene statuând că anularea în parte a Deciziei 2009/95 (1) în modalitatea solicitată de Government of Gibraltar (1) ar obliga Tribunalul să redefinească limitele geografice ale Sitului ES6120032 și ar modifica în întregime Situl ES6120032 și, prin urmare, (2) ar modifica în substanță Decizia 2009/95 și nu ar fi disociabilă de restul acesteia;

               3.

               Tribunalul a încălcat dreptul Uniunii Europene apreciind că nu exista nicio dovadă că noua delimitare a Sitului ES6120032 în modalitatea solicitată de Government ar respecta criteriile prevăzute în anexa III la Directiva habitate pentru ca acesta să fie calificat drept sit de importanță comunitară, deși există numeroase elemente de fapt și de drept care demonstrează că ar putea fi calificat astfel și niciuna dintre părți nu a sugerat niciodată contrarul; apreciind astfel, Tribunalul a denaturat probele și/sau a realizat o calificare juridică greșită a faptelor, din care a dedus concluzii juridice eronate, și/sau a săvârșit o eroare vădită de apreciere cu privire la fapte și, prin urmare, a aplicat un criteriu juridic greșit și, în împrejurările din speță, a adoptat măsuri inadecvate;

               4.

               în plus sau cu titlu subsidiar, Tribunalul a săvârșit o încălcare a procedurii care a adus atingere intereselor Government of Gibraltar nerespectând dreptul la apărare, întrucât nu a oferit acestuia posibilitatea de a se exprima cu privire la documentele prezentate de celelalte părți în proces, nu a prezentat acestuia un document depus de Spania, care era important pentru problema în discuție, pe care Tribunalul și-ar fi întemeiat ordonanța și a adoptat, în împrejurările din speță, măsuri inadecvate;

               5.

               în plus sau cu titlu subsidiar, Tribunalul a săvârșit o încălcare a procedurii care a adus atingere intereselor Government of Gibraltar nemotivându-și afirmația potrivit căreia nu exista nicio dovadă că o nouă delimitare a Sitului ES6120032, astfel cum era solicitată de Government, îndeplinea criteriile prevăzute în anexa III la Directiva habitate pentru ca acesta să fie calificat drept sit de importanță comunitară și/sau neluând în considerare sau respingând probele esențiale în sens contrar.

      (1)  Decizia Comisiei din 12 decembrie 2008 de adoptare, în temeiul Directivei 92/43/CEE a Consiliului, a unei a doua liste actualizate a siturilor de importanță comunitară pentru regiunea biogeografică mediteraneeană [notificată cu numărul C(2008) 8049] (JO L 43, p. 393).


title: Cauza T-402/17: Acțiune introdusă la 27 iunie 2017 – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House)

text:
               21.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 277/50

         Acțiune introdusă la 27 iunie 2017 – Vienna International Hotelmanagement/EUIPO (Vienna House)
   (Cauza T-402/17)
   (2017/C 277/72)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Vienna International Hotelmanagement AG (Viena, Austria) (reprezentant: avocat M. Zrzavy)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Vienna House” – cererea de înregistrare nr. 14 501 357

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 25/04/2017 în cauza R 333/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate,

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) şi (c) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-609/13: Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2015 – Blackrock/OAPI (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               16.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/21

         Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2015 – Blackrock/OAPI (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
   (Cauza T-609/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2015/C 089/23)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Blackrock, Inc. (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanţi: S. Malynicz, barrister, K. Gilbert şi M. Blair, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: iniţial I. Harrington, ulterior J. Crespo Carrillo, agenţi)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 11 septembrie 2013 (cauza R 572/2013-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Blackrock, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 24, 25.1.2014.


title: Cauza F-124/15: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 13 iulie 2016 –Siragusa/Consiliul (Funcție publică — Funcționari — Încetarea raporturilor de muncă — Cerere de pensionare a unui funcționar — Modificarea dispozițiilor statutare după cerere — Pretinsa retragere a unei decizii anterioare)

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/35

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 13 iulie 2016 –Siragusa/Consiliul
   (Cauza F-124/15) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Încetarea raporturilor de muncă - Cerere de pensionare a unui funcționar - Modificarea dispozițiilor statutare după cerere - Pretinsa retragere a unei decizii anterioare))
   (2016/C 326/59)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Sergio Siragusa (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: T. Bontinck și A. Guillerme, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Veiga, agenți)

      Intervenient în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanți: M. Dean și D. Nessaf, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de a nu da curs cererii prezentate de reclamant de pensionare anticipată, în măsura în care a fost adoptată după intrarea în vigoare a noului Statut, retrăgând astfel decizia favorabilă anterioară, precum și cererea de reparare a prejudiciilor material și moral pretins suferite

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2)

               Domnul Sergio Siragusa suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile de judecată efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 414, 14.12.2015, p. 42.


title: Cauza T-401/08 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 14 noiembrie 2008 — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Comisia ( Măsuri provizorii — Decizie a Comisiei prin care se dispune încetarea unei practici concertate în materia gestiunii colective a drepturilor de autor — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței )

text:
               21.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 69/38

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 14 noiembrie 2008 — Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto/Comisia
   (Cauza T-401/08 R)
   („Măsuri provizorii - Decizie a Comisiei prin care se dispune încetarea unei practici concertate în materia gestiunii colective a drepturilor de autor - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței’)
   (2009/C 69/89)
   Limba de procedură: finlandeza
   Părțile

      Reclamantă: Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry (Helsinki, Finlanda) (reprezentant: H. Pokela, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: E. Paasivirta, F. Castillo de la Torre și P. Aalto, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării dispozițiilor articolului 3 și ale articolului 4 alineatele (1) și (2) din Decizia C (2008) 3435 final a Comisiei din 16 iulie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 CE și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/C2/38.698 — CISAC) în ceea ce o privește pe reclamantă
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-119/14: Acțiune introdusă la 18 februarie 2014 – Carbio/Consiliul

text:
               19.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/24

         Acțiune introdusă la 18 februarie 2014 – Carbio/Consiliul
   (Cauza T-119/14)
   2014/C 151/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio) (Buenos Aires, Argentina) (reprezentanți: J. Bellis și R. Luff, lawyers)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1194/2013 al Consiliului din 19 noiembrie 2013 de impunere a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii impuse asupra importurilor de biomotorină originară din Argentina și Indonezia (JO L 315, p. 2), în măsura în care se aplică reclamantei, și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe împrejurarea că instituțiile au comis o eroare vădită de apreciere a faptelor atunci când au concluzionat că există o denaturare a prețurilor boabelor de soia și uleiului de soia care justifică aplicarea articolului 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului (1) (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”).

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că articolului 2 alineatul (5) al doilea paragraf din regulamentul antidumping de bază, astfel cum a fost interpretat de instituții în prezenta cauză, nu este aplicabil importurilor provenind dintr-un stat membru al OMC pentru motivul că este incompatibil cu Acordul antidumping al OMC.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe împrejurarea că evaluarea prejudiciului nu ține seama de factori care rup legătura de cauzalitate între prejudiciul invocat și importurile care fac obiectul unui pretins dumping, cu încălcarea articolului 3 alineatul (7) din regulamentul antidumping de bază.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO L 343, p. 51).


title: Cauza C-233/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administratīvā apgabaltiesa (Letonia) la 21 mai 2015 – SIA „Oniors Bio”/Valsts ieņēmumu dienests

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administratīvā apgabaltiesa (Letonia) la 21 mai 2015 – SIA „Oniors Bio”/Valsts ieņēmumu dienests
   (Cauza C-233/15)
   (2015/C 245/14)
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Administratīvā apgabaltiesa

      Părțile din procedura principală

      Apelantă: SIA „Oniors Bio”

      Intimată: Valsts ieņēmumu dienests

      Întrebările preliminare

               1)

               Produsele cu privire la care rezultatele examinării mostrelor prelevate din diferite loturi de marfă nu indică prezența agenților de denaturare sau a altor substanțe nocive care să le facă improprii pentru consumul uman, dar care, conform informațiilor furnizate de fabricant, nu pot fi utilizate în alimentație (în producția de alimente și în lanțul alimentar) întrucât, având în vedere caracteristicile procesului de producție a mărfii, nu se poate exclude prezența substanțelor nocive în produs, trebuie clasificate, cu caracter general, la unul dintre codurile NC din anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 (1) al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun prevăzute pentru produsele nealimentare sau, dimpotrivă, produsele respective trebuie clasificate, cu caracter general, la unul dintre codurile NC prevăzute pentru produsele alimentare?

               2)

               Care sunt criteriile determinante pentru interpretarea noțiunilor „produs alimentar” și „produs nealimentar” în scopul aplicării codurilor NC prevăzute în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun și în scopul clasificării mărfii?

               3)

               Destinația produsului poate constitui un criteriu obiectiv de clasificare în scopul aplicării codurilor NC prevăzute în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun și în scopul clasificării mărfii?

               4)

               Avizul emis de autoritatea competentă dintr-un stat membru al Uniunii Europene, în temeiul căruia, în conformitate cu normele Uniunii Europene și cu cele ale statelor membre în domeniul alimentar, marfa importată de apelantă nu poate fi utilizată în lanțul alimentar pentru că este improprie pentru consumul uman, poate fi utilizat drept criteriu de clasificare a mărfurilor pentru interpretarea noțiunii „produs nealimentar” în scopul aplicării codurilor NC prevăzute în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun și în scopul clasificării mărfii?

               5)

               Informațiile furnizate de fabricant cu privire la procedeul tehnologic de producție a mărfii, din cauza căruia nu poate fi exclusă prezența substanțelor nocive în produs, pot fi utilizate drept criteriu de clasificare a mărfurilor pentru interpretarea noțiunii „produs nealimentar” în scopul aplicării codurilor NC prevăzute în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun și în scopul clasificării mărfii?

               6)

               Ce proprietăți fizico-chimice ale mărfii care trebuie clasificate sunt determinante în vederea interpretării și a aplicării corecte a codurilor NC 1518 00 31 și NC 1517 90 91 prevăzute în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun?

               7)

               În ceea ce privește o marfă cu proprietăți fizico-chimice precum cele constatate în prezenta cauză trebuie să se aplice, cu caracter general, codul NC 1518 00 31 prevăzut în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun?

      (1)  JO L 256, p. 1.


title: Cauza T-170/12: Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2014 – Beyond Retro/OAPI – S&K Garments (BEYOND VINTAGE) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană — Marca verbală BEYOND VINTAGE — Marca comunitară verbală anterioară BEYOND RETRO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Obligația de motivare — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               24.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/21

         Hotărârea Tribunalului din 30 aprilie 2014 – Beyond Retro/OAPI – S&K Garments (BEYOND VINTAGE)
   (Cauza T-170/12) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Comunitatea Europeană - Marca verbală BEYOND VINTAGE - Marca comunitară verbală anterioară BEYOND RETRO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Obligația de motivare - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 194/27
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Beyond Retro Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, barrister)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: I. Harrington, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: S&K Garments, Inc. (New York, New York, Statele Unite)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 30 ianuarie 2012 (cauzele reunite R 493/2011-4 și R 548/2011-4) privind o procedură de opoziție între Beyond Retro Ltd și S&K Garments, Inc.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 30 ianuarie 2012 (cauzele reunite R 493/2011-4 și R 548/2011-4) în măsura în care privește produsele care intră în sfera mărcii verbale BEYOND VINTAGE aparținând claselor 18 și 25, în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost revizuit și modificat.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Beyond Retro Ltd suportă o treime din cheltuielile de judecată efectuate de părți în fața Tribunalului. OAPI suportă două treimi din cheltuielile de judecată menționate.

      (1)  JO C 194, 30.6.2012.


title: Cauza F-88/13: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2013 — ZZ/REA

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/39

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2013 — ZZ/REA
   (Cauza F-88/13)
   2014/C 24/72
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentant: F. Frabetti, avocat)

      Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (REA)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea respingerii cererii reclamantei privind considerarea mamei sale copil aflat în întreținere în temeiul articolului 2 alineatul (4) din anexa VII la Statut

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei PMO.l, notificată la 28 noiembrie 2012, prin care este respinsă cererea reclamantei din 20 iulie 2012 privind considerarea mamei sale copil aflat în întreținere în temeiul articolului 2 alineatul (4) din anexa VII la Statut, pentru perioada 1 noiembrie 2012-31 octombrie 2013;

               —

               acordarea în favoarea reclamantei a unei indemnizații de 1 000 de euro, sub rezerva oricărei modificări și/sau majorări, destinată reparării prejudiciului moral care i-a fost cauzat prin caracterul jignitor și ofensator al deciziilor de respingere a cererii și a reclamației precontencioase.

               —

               obligarea agenției la plata cheltuielilor de judecată.