title: Cauza T-775/15: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2015 – EK/servicegroup/OAPI (FERLI)

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/32

         Acțiune introdusă la 29 decembrie 2015 – EK/servicegroup/OAPI (FERLI)
   (Cauza T-775/15)
   (2016/C 078/43)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: EK/servicegroup eG (Bielefeld, Germania) (reprezentanți: T. Müller și T. Müller, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Marca în litigiu: marca comunitară verbală „FERLI” – cererea de înregistrare nr. 13 850 235

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a OAPI din 28 octombrie 2015 în cauza R 1233/2015-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea dispozițiilor coroborate ale articolului 28 din Regulamentul nr. 207/2009 și ale normei 9 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2868/95;

               —

               încălcarea articolului 75 a doua teză din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-127/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākās tiesa (Letonia) la 8 martie 2014 – Andrejs Surmačs/Finanšu un kapitāla tirgus komisija

text:
               26.5.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 159/14

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākās tiesa (Letonia) la 8 martie 2014 – Andrejs Surmačs/Finanšu un kapitāla tirgus komisija
   (Cauza C-127/14)
   2014/C 159/20
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākās tiesa

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Andrejs Surmačs

      Pârâtă: Finanšu un kapitāla tirgus komisija

      Întrebările preliminare

               1)

               Punctul 7 din anexa I la Directiva 94/19/CE (1) a Parlamentului și a Consiliului privind sistemele de garantare a depozitelor trebuie interpretat în sensul că lista persoanelor care trebuie considerate ca aflându-se în legătură cu instituţia de credit în cauză și cărora trebuie să li se refuze dreptul la compensația garantată este exhaustivă?

               2)

               O persoană care, în conformitate cu fișa postului ocupat, are dreptul de a planifica, de a coordona şi de a supraveghea un domeniu de activitate al instituţiei de credit sau exercitarea unei funcții [a acesteia], dar nu activitatea globală a instituţiei de credit și care nu are capacitatea de a emite ordine sau de a adopta decizii obligatorii pentru alte persoane, poate fi considerată manager al unei instituții de credit sau o altă persoană dintre cele menționate la punctul 7 din anexa I la directivă? Trebuie să se ia în considerare conţinutul respectivului domeniu de activitate al instituției de credit sau al funcției menționate?

               3)

               Punctul 7 din anexa I la directivă trebuie interpretat în sensul că un stat membru poate refuza dreptul de a acorda compensația garantată unei persoane care, în conformitate cu drepturile și obligațiile funcției ocupate, prevăzute în fișa postului, nu poate fi considerată director, dar care are, de fapt, o influență semnificativă asupra deciziilor directorilor instituției de credit sau ale persoanelor direct responsabile pentru instituția respectivă? În acest context, poate fi relevantă o influență strict informală, derivată din autoritatea, competențele sau cunoștințele persoanei în raport cu activitatea instituției de credit?

      (1)  JO L 135, p. 5, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 163.


title: Cauza C-6/08 P: Ordonanța Curții din 19 iunie 2008 — US Steel Košice s.r.o./Comisia Comunităților Europene (Recurs — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Prevenirea și controlul integrat al poluării — Republica Slovacă — Act de aderare — Alocare de cote — Perioada 2008-2012 — Condiții — Afectare directă — Inadmisibilitate)

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/13

         Ordonanța Curții din 19 iunie 2008 — US Steel Košice s.r.o./Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-6/08 P) (1)

   (Recurs - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Prevenirea și controlul integrat al poluării - Republica Slovacă - Act de aderare - Alocare de cote - Perioada 2008-2012 - Condiții - Afectare directă - Inadmisibilitate)
   (2008/C 285/21)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Recurentă: US Steel Košice s.r.o. (reprezentanți: C. Thomas, Solicitor, E. Vermulst, advocaat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și D. Lawunmi, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 1 octombrie 2007 în cauza T-27/07, US Steel Košice, s.r.o./Comisia Comunităților Europene prin care se respinge ca inadmisibilă o acțiune având ca obiect anularea Deciziei Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră comunicat de Slovacia pentru perioada cuprinsă între 2008 și 2012, în conformitate cu Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78) — Persoane fizice sau juridice — Acte care îi privesc în mod direct și individual — Afectare directă — Criterii
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă US Steel Košice s.r.o. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza T-411/16: Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Syriatel Mobile Telecom/Consiliul

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/18

      Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Syriatel Mobile Telecom/Consiliul
      (Cauza T-411/16)
      (2016/C 364/15)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damas, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii sale ca admisibilă și întemeiată;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2016/850 din 27 mai 2016 și a actelor sale subsecvente de punere în aplicare, în măsura în care o privesc îl privesc pe reclamant;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a dreptului la o protecție jurisdicțională efectivă, prevăzut la articolele 6 și 13 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (denumită în continuare „CEDO”), la articolul 215 din Tratatul privind Funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”), precum și la articolele 41 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  2.

                  Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare, în măsura în care motivarea prezentată de Consiliu nu ar îndeplini obligația care revine instituțiilor Uniunii Europene prevăzute la articolul 6 din CEDO, la articolul 296 TFUE, precum și la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  3.

                  Al treilea motiv întemeiat pe o eroare vădită de apreciere pe care Consiliul ar fi săvârșit-o în privința implicării reclamantei în finanțarea regimului sirian.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că măsurile atacate restrâng în mod nejustificat și disproporționat drepturile fundamentale ale reclamantei, și, în special, dreptul său de proprietate prevăzut la articolul 1 din primul Protocol adițional la CEDO și la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, precum și dreptul acesteia la respectarea reputației sale, prevăzut la articolul 8 și la articolul 10 al doilea paragraf din CEDO.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea Recomandărilor din 2 decembrie 2005 privind punerea în aplicare și evaluarea măsurilor restrictive (a sancțiunilor) în contextul politicii externe și de securitate comună a Uniunii Europene (documentul nr. 15114/05 al Consiliului din 2 decembrie 2005).


title: Cauza T-70/14: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2014 – UAB „MELT WATER” /OAPI (Forma unei sticle)

text:
               14.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/49

         Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2014 – UAB „MELT WATER”/OAPI (Forma unei sticle)
   (Cauza T-70/14)
   2014/C 112/63
   Limba de procedură: lituaniana

      Părțile

      Reclamantă: Research and Production Company „MELT WATER” UAB (Klaipėda, Lituania) (reprezentant: V. Viešūnaitės, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a cincea de recurs a OAPI din 26 noiembrie 2013 în cauza R 481/2013-5 și obligarea pârâtului, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne, să înregistreze cu titlu de marcă comunitară marca constând în forma unei sticle a cărei înregistrare a fost solicitată de reclamantă, Research and Production Company „MELT WATER” UAB (cererea nr. 010 751 584);

               —

               să dispună cu privire la cheltuielile de judecată în favoarea reclamantei, Research and Production Company „MELT WATER” UAB;

               —

               să oblige pârâtul, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne, să prezinte dosarul procedurii privind calea de atac referitoare la respectiva cerere de înregistrare a mărcii comunitare (cererea nr. 010 751 584).

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: o marcă tridimensională constând în forma unei sticle, pentru produse din cala 32 – cererea de înregistrare ca marcă comunitară nr. 010 751 584.

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: articolul 4 și articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului, precum și jurisprudența instanțelor Uniunii referitoare la acesta.


title: Cauza T-130/11: Acțiune introdusă la 7 martie 2011 — Gossio/Consiliul

text:
               30.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 130/20

         Acțiune introdusă la 7 martie 2011 — Gossio/Consiliul
   (Cauza T-130/11)
   2011/C 130/38
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Marcel Gossio (Abidjan, Côte d’Ivoire) (reprezentant: G. Collard, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluzii

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că, în ceea ce îl privește pe reclamant, domnul Marcel Gossio, Regulamentul (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 și Decizia 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011, publicate la 15 ianuarie 2011 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, nu sunt întemeiate în fapt,

               —

               în consecință,

                           —

                           anularea Regulamentului (UE) nr. 25/2011 al Consiliului din 14 ianuarie 2011 și a Deciziei 2011/18/PESC a Consiliului din 14 ianuarie 2011;

                           —

                           în subsidiar, să dispună ca numele domnului Marcel Gossio să fie eliminat de pe listele anexate la regulamentul menționat și la respectiva decizie.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe o încălcare a obligației de motivare, în măsura în care motivele înscrierii reclamantului pe lista persoanelor și entităților cărora li se aplică măsurile restrictive ar fi stereotipe, nefiind menționat niciun element de fapt precis care să permită să se aprecieze pertinența respectivei înscrieri.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe o eroare vădită de apreciere, în măsura în care reclamantul, întrucât face parte din administrație, nu ar avea competența, având în vedere atribuțiile sale, să se supună autorității unui anumit președinte, ci ar trebui să își exercite atribuțiile în vederea asigurării continuității administrației.


title: Cauza C-298/08: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 12 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/22/CE — Apropierea legislațiilor — Legislație socială referitoare la activitățile de transport rutier — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/12

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 12 martie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-298/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/22/CE - Apropierea legislațiilor - Legislație socială referitoare la activitățile de transport rutier - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2009/C 113/24
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: N. Yerrell și I. Chatzigiannis, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: N. Dafniou, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea în termenul prevăzut a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind condițiile minime pentru punerea în aplicare a Regulamentelor (CEE) nr. 3820/85 și (CEE) nr. 3821/85 ale Consiliului privind legislația socială referitoare la activitățile de transport rutier și de abrogare a Directivei 88/599/CEE a Consiliului (JO L 102, p. 35, Ediție specială, 7/vol. 15, p. 187)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind condițiile minime pentru punerea în aplicare a Regulamentelor (CEE) nr. 3820/85 și (CEE) nr. 3821/85 ale Consiliului privind legislația socială referitoare la activitățile de transport rutier și de abrogare a Directivei 88/599/CEE a Consiliului, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2006/22.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 223, 30.8.2008.


title: Cauza C-310/09: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique/Accor SA (Libera circulație a capitalurilor — Tratamentul fiscal al dividendelor — Reglementare națională care acordă un credit fiscal pentru dividendele distribuite de filialele rezidente ale unei societăți-mamă — Refuzul creditului fiscal pentru dividendele distribuite de filialele nerezidente — Redistribuirea dividendelor de către societatea-mamă propriilor acționari — Deducerea creditului fiscal din impozitul anticipat datorat de societatea-mamă cu ocazia redistribuirii — Refuzul restituirii impozitului plătit de societatea-mamă — Îmbogățire fără justă cauză — Probe solicitate cu privire la impozitarea filialelor nerezidente)

text:
               29.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 319/2

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 15 septembrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique/Accor SA
   (Cauza C-310/09) (1)

   (Libera circulație a capitalurilor - Tratamentul fiscal al dividendelor - Reglementare națională care acordă un credit fiscal pentru dividendele distribuite de filialele rezidente ale unei societăți-mamă - Refuzul creditului fiscal pentru dividendele distribuite de filialele nerezidente - Redistribuirea dividendelor de către societatea-mamă propriilor acționari - Deducerea creditului fiscal din impozitul anticipat datorat de societatea-mamă cu ocazia redistribuirii - Refuzul restituirii impozitului plătit de societatea-mamă - Îmbogățire fără justă cauză - Probe solicitate cu privire la impozitarea filialelor nerezidente)
   2011/C 319/03
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ministre du budget, des comptes publics et de la fonction publique

      Pârâtă: Accor SA

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État — Interpretarea articolelor 43 și 56 din Tratatul CE — Reglementare națională care impozitează în mod diferit dividendele care provin de la filiale stabilite în statul de reședință al societății-mamă și de la filiale stabilite în alte state membre — Posibilitatea de a deduce din impozitul anticipat pe care o societate-mamă îl datorează cu ocazia redistribuirii acestor dividende către acționari creditul fiscal distribuirii acestor dividende atunci când acestea provin de la o filială stabilită în Franța, nu însă și atunci când dividendele provin de la o filială stabilită într-un alt stat membru al Comunității — Refuzul restituirii impozitului anticipat plătit de societatea-mamă, justificat de îmbogățirea fără justă cauză sau de lipsa unui prejudiciu pentru respectiva societate — Restituirea sumelor plătite de societatea-mamă condiționată de prezentarea unor probe referitoare la impozitul plătit de filialele acesteia într-un alt stat membru decât cel în care se află sediul social al societății-mamă — Respectarea principiilor echivalenței și efectivității

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 49 TFUE și 63 TFUE se opun unei legislații a unui stat membru care are ca obiect evitarea dublei impuneri economice a dividendelor precum cea în discuție în acțiunea principală, care permite unei societăți-mamă să deducă din impozitul anticipat pe care îl datorează cu ocazia redistribuirii către acționarii săi a dividendelor plătite de filialele sale creditul fiscal aferent distribuirii acestor dividende, dacă ele provin de la o filială stabilită în acest stat membru, însă nu oferă această posibilitate dacă dividendele respective provin de la o filială stabilită într-un alt stat membru, în condițiile în care această legislație nu dă dreptul, în această ultimă ipoteză, la acordarea unui credit fiscal aferent distribuirii acestor dividende de către filiala menționată.

               2.

               Dreptul Uniunii se opune ca, atunci când un regim fiscal național precum cel în discuție în acțiunea principală nu conduce, prin natura sa, la repercutarea asupra unui terț a unei taxe achitate fără a fi datorată de persoana obligată la plata acesteia, un stat membru să refuze rambursarea sumelor plătite de societatea-mamă fie pentru motivul că această rambursare ar conduce la îmbogățirea fără justă cauză a acestei societăți, fie pentru că suma achitată de societatea-mamă nu constituie pentru aceasta o sarcină contabilă sau fiscală, ci se deduce numai din totalul sumelor susceptibile de a fi redistribuite acționarilor săi.

               3.

               Principiile echivalenței și efectivității nu se opun ca restituirea către o societate-mamă a sumelor de natură să garanteze aplicarea aceluiași regim fiscal dividendelor distribuite de filialele acesteia stabilite în Franța și dividendelor distribuite de filialele acestei societăți stabilite în alte state membre, care conduc la o redistribuire efectuată de societatea-mamă menționată, să fie în principiu supusă condiției ca persoana impozabilă să prezinte informațiile de care numai aceasta poate dispune referitoare, pentru fiecare dividend în litigiu, în special la cota de impozitare efectiv aplicată și la cuantumul impozitului efectiv plătit pentru profiturile realizate de filialele instalate în celelalte state membre, în condițiile în care, pentru filialele instalate în Franța, aceleași elemente, cunoscute de administrație, nu sunt cerute. Totuși, furnizarea acestor elemente nu poate fi cerută decât sub rezerva ca prezentarea probei privind plata impozitului de către filialele stabilite în celelalte state membre să nu se dovedească practic imposibilă sau excesiv de dificilă, având în vedere, în special, dispozițiile legislației respectivelor state membre privind eliminarea dublei impuneri și înregistrarea impozitului pe profit care trebuie plătit, precum și păstrarea documentelor administrative. Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă aceste condiții sunt îndeplinite în acțiunea principală.

      (1)  JO C 233, 26.9.2009.


title: Cauza C-76/07: Acțiune introdusă la data de 12 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/20

         Acțiune introdusă la data de 12 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-76/07)
   (2007/C 95/36)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: B. Stromsky, agent)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului
   Concluziile

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/28/CE a Comisiei din 8 aprilie 2005 de stabilire a principiilor și a orientărilor detaliate privind aplicarea bunelor practici clinice în ceea ce privește medicamentele experimentale de uz uman, precum și a cerințelor pentru acordarea autorizației de fabricație sau de import de astfel de produse (1), Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 al acestei directive;
               În subsidiar:
               constatarea faptului că, întrucât nu a comunicat Comisiei actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/28/CE a Comisiei din 8 aprilie 2005 de stabilire a principiilor și a orientărilor detaliate privind aplicarea bunelor practici clinice în ceea ce privește medicamentele experimentale de uz uman, precum și a cerințelor pentru acordarea autorizației de fabricație sau de import de astfel de produse, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 al acestei directive;

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2005/28/CE a expirat la 29 ianuarie 2006.

      (1)  JO L 91, p. 13.


title: Cauza T-21/15: Hotărârea Tribunalului din 26 aprilie 2016 – Franmax/EUIPO – Ehrmann (Dino) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Dino – Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară care reprezintă un dinozaur – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/48

      Hotărârea Tribunalului din 26 aprilie 2016 – Franmax/EUIPO – Ehrmann (Dino)
      (Cauza T-21/15) (1)

      ([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Dino - Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară care reprezintă un dinozaur - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
      (2016/C 211/60)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Franmax UAB (Vilnius, Lituania) (reprezentant: E. Saukalas, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) (reprezentanți: J. Crespo Carrillo, agent, asistat de B. Uriarte Valiente, avocat)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu (Oberschönegg, Germania) (reprezentant: A. Gaul, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 23 octombrie 2014 (cauza R 2012/2013-5) referitoare la o procedură de opoziție între Ehrmann AG Oberschönegg im Allgäu și Franmax UAB.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Franmax UAB la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 107, 30.3.2015.


title: Cauza C-28/12: Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2012 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/23

         Acțiune introdusă la 18 ianuarie 2012 — Comisia Europeană/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-28/12)
   2012/C 73/40
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Valero Jordana, K. Simonsson, S. Bartelt, agenți)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene, reuniți în cadrul Consiliului din 16 iunie 2011 privind semnarea în numele Uniunii și aplicarea provizorie a Acordului privind transportul aerian dintre Statele Unite ale Americii, ca primă parte, Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, ca a doua parte, Islanda, ca a treia parte, și Regatul Norvegiei, ca a patra parte; precum și privind semnarea în numele Uniunii și aplicarea provizorie a Acordului auxiliar dintre Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, ca primă parte, Islanda, ca a doua parte, și Regatul Norvegiei, ca a treia parte, referitor la aplicarea Acordului privind transportul aerian dintre Statele Unite ale Americii, ca primă parte, Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, ca a doua parte, Islanda, ca a treia parte, și Regatul Norvegiei, ca a patra parte (2011/708/UE) (1);

               —

               să se dispună menținerea efectelor Deciziei 2011/708/UE;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Prin prezenta acțiune, Comisia solicită anularea „Deciziei Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre ale Uniunii Europene, reuniți în cadrul Consiliului” din 16 iunie 2011 (Decizia 2011/708/UE) (denumită în continuare „decizia atacată” sau „măsura atacată”) care a fost adoptată în domeniul transportului aerian. Decizia privește semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu pentru aderarea Islandei și a Regatului Norvegiei la Acordul privind transportul aerian dintre Statele Unite ale Americii, pe de o parte, și Uniunea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, precum și semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a Acordului auxiliar acestuia.

               2.

               Cererea introductivă se întemeiază pe următoarele trei motive.

               3.

               Comisia susține, în primul rând, că prin adoptarea deciziei atacate, Consiliul a încălcat articolul 13 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) coroborat cu articolul 218 alineatele (2) și (5) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), întrucât din articolul 218 alineatele (2) și (5) TFUE rezultă că Consiliul este instituția desemnată să autorizeze semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a acordurilor. Prin urmare, decizia ar fi trebuit să fie luată numai de Consiliu, iar nu și de statele membre reunite în cadrul Consiliului.

               4.

               Prin intermediul celui de al doilea motiv, Comisia susține că prin adoptarea deciziei atacate Consiliul a încălcat primul paragraf al articolului 218 alineatul (8) TFUE coroborat cu articolul 100 alineatul (2) TFUE conform cărora Consiliul hotărăște cu majoritate calificată. Decizia statelor membre reunite în cadrul Consiliului nu este o decizie a Consiliului, ci un act adoptat în colectiv de statele membre în calitate de reprezentante ale guvernelor lor și nu în calitatea acestora de membre ale Consiliului. Din cauza naturii sale, un asemenea act necesită unanimitatea. În consecință, prin adoptarea ambelor decizii ca una singură și prin supunerea acesteia unanimității, se privează de însăși natura sa regula majorității calificate prevăzută la primul paragraf al articolului 218 alineatul (8) TFUE.

               5.

               În sfârșit, Consiliul a încălcat obiectivele prevăzute în tratate și principiul cooperării loiale enunțat la articolul 13 alineatul (2) TUE. Consiliul ar fi trebuit să își exercite competențele astfel încât să nu eludeze cadrul instituțional al Uniunii și procedurile Uniunii stabilite la articolul 218 TFUE și ar fi trebuit să fi procedat astfel, în conformitate cu obiectivele prevăzute în tratate.

      (1)  JO L 283, p. 1.


title: Cauza C-103/07 P: Recurs introdus la 21 februarie 2007 de Angel Angelidis împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 5 decembrie 2006 în cauza T-416/03, Angelidis/Parlamentul European

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/3

         Recurs introdus la 21 februarie 2007 de Angel Angelidis împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea) pronunțate la 5 decembrie 2006 în cauza T-416/03, Angelidis/Parlamentul European
   (Cauza C-103/07 P)
   (2007/C 129/04)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Recurent: Angel Angelidis (reprezentant: E. Boigelot, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Parlamentul European
   Concluziile recurentului

               —

               declararea recursului ca admisibil și fondat și, în consecință,

               —

               anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 5 decembrie 2006, în cauza T-416/03, Angelidis/Parlamentul European;

               —

               să se pronunțe ea însăși asupra litigiului și, admițând acțiunea inițială a reclamantului în cauza T-416/03:

                           —

                           anularea deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 4 martie 2003 privind adoptarea definitivă a raportului de evaluare a reclamantului pentru exercițiul 2001;

                           —

                           anularea raportului menționat de evaluare pentru anul 2001;

                           —

                           acordarea de daune-interese pentru prejudiciul moral și prejudiciul adus carierei, atât prin neregulile substanțiale, cât și prin întârzierea importantă în întocmirea respectivului raport 2001 într-un context deosebit de dificil pentru el, daune-interese evaluate ex aequo et bono la 20 000 de euro, sub rezerva măririi sau micșorării în timpul procesului;

                           —

                           condamnarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, potrivit articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea sa, recurentul reproșează în esență Tribunalului că a comis mai multe erori de drept în interpretarea articolelor 26 și 43 din Statutul funcționarilor Comunităților Europene precum și a prevederilor generale de executare referitoare la aplicarea acestor articole. Aceste erori ar privi, în mod special, aprecierea extensivă realizată de Tribunal a ipotezelor restrânse în care se poate deroga de la regula potrivit căreia evaluarea și validarea unui raport de evaluare trebuie să fie realizate de doi membri diferiți din ierarhia funcționarului evaluat și aprecierea Tribunalului în ceea ce privește absența necesității de a consulta superiorul ierarhic direct anterior al acestui funcționar. Hotărârea atacată ar prezenta, în legătură cu aceste două puncte, numeroase lacune în ceea ce privește motivarea furnizată de Tribunal, care ar fi denaturat de altfel sensul mai multor înscrisuri prezentate în fața sa de către reclamant.


title: Cauza C-560/10 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2010 de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 9 septembrie 2010 în cauza T-300/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană

text:
               5.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 72/3

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2010 de Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) pronunțate la 9 septembrie 2010 în cauza T-300/07, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
   (Cauza C-560/10 P)
   2011/C 72/04
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentanți: N. Korogiannakis, M. Dermitzakis, Attorneys at Law)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea hotărârii Tribunalului;

               —

               anularea Deciziei Comisiei (DG „Întreprinderi și industrie”) de respingere a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul cererii de ofertă ENTR/05/78, pentru lotul nr. 1 (lucrări editoriale și traducere) privind gestionarea și întreținerea portalului „Europa ta” privind (JO 2006/S 143-153057), și de atribuire a acestui contract altui ofertant;

               —

               trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru ca acesta să examineze aspectele rămase fără răspuns în cadrul celor două loturi, precum și cererea de despăgubire, care nu a fost încă examinată de Tribunal;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, în ceea ce privește cheltuielilor efectuate în cadrul procedurii inițiale, chiar și în ipoteza respingerii prezentului recurs, precum și a cheltuielilor efectuate în cadrul prezentului recurs, în ipoteza în care va fi admis.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta susține că în hotărârea atacată, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și a interpretat în mod eronat articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar (1), precum și articolul 149 din modalitățile de executare atunci când a stabilit că, din moment ce oferta recurentei nu a atins pragul de 70 %, Comisia a omis în mod întemeiat să îi comunice meritele ofertei făcute de ofertantul selecționat. În plus, recurenta consideră că hotărârea nu este suficient de motivată, întrucât Tribunalul nu a analizat în mod aprofundat și individual motivul întemeiat pe încălcarea principiului transparenței și egalității de tratament.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza C-62/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supremo Tribunal Administrativo — Portugalia) — Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas/ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda (Regulamentul (CEE) nr. 1697/79 — Articolul 3 — Recuperarea ulterioară a drepturilor de import — Act care poate declanșa urmărirea penală — Autoritate competentă să califice actul)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/12

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 18 decembrie 2007 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Supremo Tribunal Administrativo — Portugalia) — Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas/ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda
   (Cauza C-62/06) (1)

   (Regulamentul (CEE) nr. 1697/79 - Articolul 3 - Recuperarea ulterioară a drepturilor de import - Act care poate declanșa urmărirea penală - Autoritate competentă să califice actul)
   (2008/C 51/19)
   Limba de procedură: portugheza
   Instanța de trimitere
   Supremo Tribunal Administrativo
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Fazenda Pública — Director Geral das Alfândegas

      Pârâtă: ZF Zefeser — Importação e Exportação de Produtos Alimentares Lda

      În prezența: Ministério Público
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Supremo Tribunal Administrativo — Interpretarea articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 1697/79 al Consiliului din 24 iulie 1979 privind recuperarea ulterioară a drepturilor de import sau de export care nu au fost solicitate de la debitorul pentru mărfuri plasate sub un regim vamal care implică obligația de a plăti asemenea drepturi (JO L 197, p. 1) — „Act care poate declanșa urmărirea penală” — Noțiune și calificare
   Dispozitivul
   Calificarea unui act drept „act care poate declanșa urmărirea penală” în sensul articolului 3 primul paragraf din Regulamentul (CEE) nr. 1697/79 al Consiliului din 24 iulie 1979 privind recuperarea ulterioară a drepturilor de import sau de export care nu au fost solicitate de la debitorul pentru mărfuri plasate sub un regim vamal care implică obligația de a plăti asemenea drepturi este de competența autorităților vamale chemate să stabilească valoarea exactă a drepturilor de import sau de export în cauză.

      (1)  JO C 86, 8.4.2006.


title: Cauza T-58/13: Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2013 — Club Hotel Loutraki și alții/Comisia

text:
               20.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 114/36

         Acțiune introdusă la 29 ianuarie 2013 — Club Hotel Loutraki și alții/Comisia
   (Cauza T-58/13)
   2013/C 114/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Club Hotel Loutraki (Loutraki, Grecia); Vivere Entertainment AE (Atena, Grecia); Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grecia); Elliniko Casino Kerkyras (Atena); Casino Rodos (Rodos, Grecia); Porto Carras AE (Alimos, Grecia) și Kazino Aigaiou AE (Syros, Grecia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Curții:

               —

               anularea Deciziei C(2012) 6777 final a Comisiei privind ajutorul de stat SA 33988 (2011/N) din 3 octombrie 2012;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii formulate, reclamantele invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului reclamantelor de a fi ascultate, prevăzut la articolul 108 alineatul (2) TFUE, prin faptul că nu a fost inițiată de Comisie o procedură oficială de investigare conform articolului 4 alineatul (4), articolului 6 și articolului 20 din Regulamentul nr. 659/1999, ceea ce constituie un abuz de putere.

                           —

                           Comisia a încălcat articolul 108 alineatul (2) TFUE și articolul 4 și următoarele din regulamentul menționat, întrucât în esență a realizat o procedură oficială de investigare fără a respecta cerințele formale ale acesteia, privându-le astfel pe reclamante, precum și pe celelalte părți interesate, de exercitarea dreptului de a fi ascultate.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare și a dreptului reclamantelor la o bună administrare prevăzut la articolului 296 TFUE și, respectiv, la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                           —

                           Prin omiterea tuturor informațiilor și cifrelor economice importante, decizia atacată nu prezintă în mod clar și neechivoc raționamentul urmat de Comisie, astfel încât să le permită reclamantelor să ia cunoștință de motivele care au condus la concluzia că măsurile în cauză nu constituie ajutoare de stat. Aceste deficiențe nu pot fi justificate prin referirea la obligația de păstrare a confidențialității informațiilor legate de afaceri.

                           —

                           Reclamantele contestă de asemenea natura confidențială a dimensiunilor economice decisive.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului reclamantelor la protecție jurisdicțională efectivă prevăzut la articolul 6 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO) și la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                           —

                           Pentru aceleași considerente precum cele prezentate în cadrul celui de al doilea motiv, dreptul reclamantelor la protecție jurisdicțională efectivă a fost încălcat. Reclamantele întâmpină dificultăți în contestarea directă a substanței deciziei atacate, întrucât nu pot cunoaște în niciun mod raționamentul pe care este întemeiată aceasta, care se bazează exclusiv pe date economice care rămân în totalitate nedivulgate.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare vădită în aprecierea conformității acordului VLT împreună cu Addendumul și în stabilirea faptului că acestea nu conferă operatorului public de jocuri de noroc (OPAP) un avantaj economic.

                           —

                           Conferirea unor avantaje economice, condiție obligatorie de existență a unui ajutor de stat, trebuie să fie apreciată în raport cu o piață determinată, iar nu în urma unei evaluări de ansamblu împreună cu alte măsuri similare acordate aceluiași beneficiar, dar pe o piață diferită, independent dacă acestea sunt sau nu sunt comparabile. În caz contrar, protecția conferită concurenței ar fi insuficientă.

                           —

                           În orice caz, nu se poate efectua o astfel de apreciere de ansamblu cu privire la măsuri care urmează să fie aplicate în perioade diferite.


title: Autorizarea ajutoarelor de stat în conformitate cu articolele 107 și 108 din TFUE – Cazuri în care Comisia nu ridică obiecții  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 12/1

         Autorizarea ajutoarelor de stat în conformitate cu articolele 107 și 108 din TFUE
   Cazuri în care Comisia nu ridică obiecții
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   2012/C 12/01

               Data adoptării deciziei

               26.4.2011

               Numărul de referință al ajutorului

               SA.31494 (N 376/10)

               Stat membru

               Țările de Jos

               Regiune

               —

               Titlu (și/sau numele beneficiarului)

               Natuurbeheer

               Temei legal

               Wet inrichting landelijk gebied

               Tipul măsurii

               Regim de ajutoare

               Obiectiv

               Protecția mediului

               Forma de ajutor

               Subvenție directă

               Buget

                           Buget anual: 28,5 milioane EUR

                           Buget global: 171 de milioane EUR

               Valoare

               84 %

               Durată (perioadă)

               1.1.2011-31.10.2017

               Sectoare economice

               Agricultură

               Numele și adresa autorității de acordare a ajutorului

               Gedeputeerde staten van de provincies

               Alte informații

               —

         Textul deciziei în limba (limbile) originală (originale), din care au fost înlăturate toate informațiile confidențiale, poate fi consultat pe site-ul:
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_ro.htm

               Data adoptării deciziei

               20.12.2011

               Numărul de referință al ajutorului

               SA.33370 (11/N)

               Stat membru

               Franța

               Regiune

               —

               Titlu (și/sau numele beneficiarului)

               Régimes d'aide au cinéma et à l'audiovisuel

               Temei legal

               Décret 99-130 du 24 février 1999; décret 98-35 du 14 janvier 1998; décret 95-110 du 2 février 1995; loi 85-695 du 11 juillet 1985; décret 2008-508 du 29 mai 2008; décret 2008-509 du 29 mai 2009

               Tipul măsurii

               Regim de ajutoare

               Obiectiv

               Promovarea culturii

               Forma de ajutor

               Taxă parafiscală

               Buget

                           Buget anual: 744 de milioane EUR

                           Buget global: 4 464 de milioane EUR

               Valoare

               50 %

               Durată (perioadă)

               Până la 31.12.2017

               Sectoare economice

               Mass-media

               Numele și adresa autorității de acordare a ajutorului

                           Centre National du Cinéma et de l'Image Animée

                           12 rue de Lübeck

                           75784 Paris Cedex 16

                           FRANCE

               Alte informații

               —

         Textul deciziei în limba (limbile) originală (originale), din care au fost înlăturate toate informațiile confidențiale, poate fi consultat pe site-ul:
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_ro.htm

               Data adoptării deciziei

               8.11.2011

               Numărul de referință al ajutorului

               SA.33538 (11/N)

               Stat membru

               Irlanda

               Regiune

               —

               Titlu (și/sau numele beneficiarului)

               Regional Airports — Capital Expenditure grant Scheme

               Temei legal

               Article 28.4 of the Constitution of Ireland Central Fund (Permament Provisions) Act, 1965; Appropration Act, 2010

               Tipul măsurii

               Regim de ajutoare

               Obiectiv

               Dezvoltare sectorială

               Forma de ajutor

               Subvenție directă

               Buget

               Buget global: 65,5 milioane EUR

               Valoare

               90 %

               Durată (perioadă)

               Până la 31.12.2014

               Sectoare economice

               Transporturi aeriene

               Numele și adresa autorității de acordare a ajutorului

                           Department of Transport Tourism and Sport

                           44 Kildare Street

                           Dublin 2

                           IRELAND

               Alte informații

               —

         Textul deciziei în limba (limbile) originală (originale), din care au fost înlăturate toate informațiile confidențiale, poate fi consultat pe site-ul:
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_ro.htm

               Data adoptării deciziei

               20.12.2011

               Numărul de referință al ajutorului

               SA.33662 (11/NN)

               Stat membru

               Germania

               Regiune

               Berlin, Mecklenburg-Vorpommern

               Titlu (și/sau numele beneficiarului)

               Solon SE

               Temei legal

                           1.

                           Gesetz über die Feststellung des Bundeshaushaltsplans für das Jahr 2011 (Haushaltsgesetz 2011), vom 22. Dezember 2010

                           2.

                           Gesetz über die Feststellung des Haushaltsplans von Berlin für die Haushaltsjahre 2010 und 2011 (Haushaltsgesetz 2010/2011), vom 17. Dezember 2009

                           3.

                           Gesetz über die Feststellung des Haushaltsplans des Landes Mecklenburg-Vorpommern für die Haushaltsjahre 2010 und 2011 und die Festlegung der Verbundquoten des Kommunalen Finanzausgleichs in den Jahren 2010 und 2011, vom 18. Dezember 2009

               Tipul măsurii

               Ajutor individual

               Obiectiv

               Salvarea întreprinderilor în dificultate

               Forma de ajutor

               Garanție, Bonificație de dobândă

               Buget

                           Buget anual: 46,84 milioane EUR

                           Buget global: 46,84 milioane EUR

               Valoare

               —

               Durată (perioadă)

               8.8.2011-31.12.2011

               Sectoare economice

               Echipamente electrice și optice

               Numele și adresa autorității de acordare a ajutorului

                           Ministerium für Wirtschaft, Arbeit und Tourismus Mecklenburg-Vorpommern

                           Johannes-Stelling-Straße 14

                           19053 Schwerin

                           DEUTSCHLAND

                           Bundesamt für zentrale Dienste und offene Vermögensfragen

                           DGZ-Ring 12

                           13086 Berlin

                           DEUTSCHLAND

                           Senatsverwaltung für Finanzen Berlin

                           Klosterstraße 59

                           10179 Berlin

                           DEUTSCHLAND

                           Finanzministerium Mecklenburg-Vorpommern

                           Schloßstraße 9-11

                           19053 Schwerin

                           DEUTSCHLAND

               Alte informații

               —

         Textul deciziei în limba (limbile) originală (originale), din care au fost înlăturate toate informațiile confidențiale, poate fi consultat pe site-ul:
   http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/state_aids_texts_ro.htm


title: Cauza C-11/13: Cerere de decizie preliminară formulată de Bundespatentgerichts (Germania) la 10 ianuarie 2013 — Bayer CropScience AG

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/10

         Cerere de decizie preliminară formulată de Bundespatentgerichts (Germania) la 10 ianuarie 2013 — Bayer CropScience AG
   (Cauza C-11/13)
   2013/C 86/16
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundespatentgericht

      Părțile din procedura principală

      Solicitantă și reclamantă: Bayer CropScience AG

      Întrebarea preliminară

   Adresează Curții de Justiție a Uniunii Europene următoarea întrebare preliminară referitoare la interpretarea articolului 3 alineatul (1) și a articolului 1 punctele 8 și 3 din Regulamentul (CE) nr. 1610/96 (1):
   Noțiunea „produs” prevăzută la articolul 3 alineatul (1) și la articolul 1 punctul 8 și noțiunea „substanță activă” prevăzută la articolul 1 punctul 3 din acest regulament trebuie interpretate în sensul că includ și un agent fitoprotector?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1610/96 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 iulie 1996 privind crearea unui certificat suplimentar de protecție pentru produsele fitosanitare (JO L 198, p. 30, Ediție specială, 03/vol. 19, p. 160).


title: Cauza C-12/11: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 31 ianuarie 2013 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Dublin Metropolitan District Court — Irlanda) — Denise McDonagh/Ryanair Ltd [Transport aerian — Regulamentul (CE) nr. 261/2004 — Noțiunea „împrejurări excepționale” — Obligația de asistență a pasagerilor în eventualitatea anulării unui zbor din cauza unor „împrejurări excepționale” — Erupție vulcanică ce a determinat închiderea spațiului aerian — Erupția vulcanului islandez Eyjafjallajökull]

text:
               23.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/2

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 31 ianuarie 2013 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Dublin Metropolitan District Court — Irlanda) — Denise McDonagh/Ryanair Ltd
   (Cauza C-12/11) (1)

   (Transport aerian - Regulamentul (CE) nr. 261/2004 - Noțiunea „împrejurări excepționale” - Obligația de asistență a pasagerilor în eventualitatea anulării unui zbor din cauza unor „împrejurări excepționale” - Erupție vulcanică ce a determinat închiderea spațiului aerian - Erupția vulcanului islandez Eyjafjallajökull)
   2013/C 86/02
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Dublin Metropolitan District Court

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Denise McDonagh

      Pârâtă: Ryanair Ltd

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Dublin Metropolitan District Court — Interpretarea și validitatea articolelor 5 și 9 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218) — Noțiunea „împrejurări excepționale” în sensul regulamentului — Întindere — Anularea unui zbor din cauza închiderii spațiului aerian european ca urmare a erupției vulcanului islandez Eyjafjallajokull

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 din 11 februarie 2004 trebuie interpretat în sensul că împrejurări precum închiderea unei părți a spațiului aerian european în urma erupției vulcanului Eyjafjallajökull reprezintă „împrejurări excepționale” în sensul acestui regulament, care nu scutesc operatorii de transport aerian de obligația lor de a acorda asistență prevăzută la articolul 5 alineatul (1) litera (b) și la articolul 9 din Regulamentul nr. 261/2004.

               2.

               Articolul 5 alineatul (1) litera (b) și articolul 9 din Regulamentul nr. 261/2004 trebuie interpretate în sensul că, în cazul anulării unui zbor din cauza unor „împrejurări excepționale” cu o durată precum cea în discuție în litigiul principal, obligația de a acorda asistență pasagerilor aerieni prevăzută de aceste dispoziții trebuie să fie îndeplinită, fără ca validitatea respectivelor dispoziții să fie afectată.
               Pasagerii aerieni pot obține însă, cu titlu de despăgubire pentru nerespectarea de către operatorul de transport aerian a obligației sale de a acorda asistență prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b) și la articolul 9 din Regulamentul nr. 261/2004, numai rambursarea sumelor care, date fiind circumstanțele proprii fiecărei spețe, se dovedesc necesare, adecvate și rezonabile pentru a suplini neacordarea asistenței respectivilor pasageri de către operatorul de transport aerian, aspect care trebuie apreciat de instanța națională.

      (1)  JO C 80, 12.3.2011.


title: Cauza T-732/15: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2015 – ICA Laboratories şi alţii/Comisia

text:
               29.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 78/22

         Acțiune introdusă la 14 decembrie 2015 – ICA Laboratories şi alţii/Comisia
   (Cauza T-732/15)
   (2016/C 078/33)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: ICA Laboratories Close Corp. (Century City, Africa de Sud), ICA International Chemicals (Proprietary) Ltd (Century City), ICA Developments (Proprietary) Ltd (Century City) (reprezentanţi: K. Van Maldegem şi R. Crespi, avocaţi şi P. Sellar, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

               —

               anularea Regulamentului (UE) 2015/1910 al Comisiei din 21 octombrie 2015 de modificare a anexelor III și V la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele maxime de reziduuri pentru guazatină din sau de pe anumite produse (1) și

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente acestei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele susțin că prin adoptarea Regulamentului (UE) 2015/1910 care impune o limită maximă de reziduuri de 0,05 mg/kg, de substanță activă guazatină în sau pe anumite produse, Comisia a încălcat legislația Uniunii și nu a aplicat principiile generale din dreptul Uniunii.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a adus atingere încrederii legitime a guvernului sud-african și a reclamantelor și a încălcat norme obligatorii din Regulamentul nr. 396/2005 (2) prin faptul că nu a luat în considerare informațiile tehnice și științifice disponibile.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o serie de erori de apreciere vădite prin faptul că s-a bazat pe două opinii ale Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară, întrucât conținutul acestor opinii a revelat erorile menționate.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat dreptul la apărare al reclamantelor. Comisia s-a întemeiat pe o pretinsă preocupare științifică cu privire la care nu se oferă nicio informație nici în regulamentul atacat, nici în documentele pe care se întemeiază respectivul regulament atacat.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că regulamentul atacat este disproporționat. Comisia a ales cea mai strictă măsură, în condițiile în care avea la dispoziție măsuri mai proporționale.

      (1)  JO L 280, p. 2.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale și de modificare a Directivei 91/414/CEE (JO L 70, p. 1, Ediție specială, 03/vol. 63, p. 55).


title: Cauza T-447/10: Acțiune introdusă la 21 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Curtea de Justiție

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/44

         Acțiune introdusă la 21 septembrie 2010 — Evropaïki Dynamiki/Curtea de Justiție
   (Cauza T-447/10)
   ()
   2010/C 346/89
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei pârâtei de respingere a ofertelor reclamantei, depuse în urma cererii de ofertă deschisă CJ 7/09 „Contracte de achiziții publice pentru furnizarea de servicii de tehnologie a informației” (1), precum și a tuturor deciziilor aferente ulterioare ale pârâtei, inclusiv cea de atribuire a respectivelor contracte ofertanților câștigători;

               —

               obligarea pârâtei la repararea prejudiciului suferit ca urmare a procedurii de atribuire în discuție în valoare de 5 000 000 EUR;

               —

               obligarea pârâtei la plata sumei de 500 000 EUR cu titlu de reparare a prejudiciului suferit de reclamantă prin pierderea unei oportunități și prin atingerea adusă reputației și credibilității sale;

               —

               obligarea Curții de Justiție la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli efectuate în legătură cu prezenta cerere, chiar în caz de respingere.

      Motivele și principalele argumente

   În prezenta cauză, reclamanta solicită anularea deciziei pârâtei din 12 iulie 2010 de respingere a ofertelor sale prezentate în urma cererii de ofertă deschisă CJ 7/09 privind servicii de tehnologie a informației și de atribuire a contractelor ofertanților câștigători. Reclamanta solicită de asemenea despăgubiri pentru prejudiciul pretins suferit ca urmare a procedurii de atribuire.
   În susținerea cererii, reclamanta invocă următoarele motive.
   În primul rând, reclamanta invocă faptul că autoritatea contractantă a încălcat principiul nediscriminării ofertanților candidați din moment ce mai mulți ofertanți câștigători nu au întrunit criteriile de excludere și astfel s-au încălcat articolele 93 și 94 din Regulamentul financiar (2), articolul 133 din normele de aplicare, precum și principiul bunei administrări.
   Mai mult, reclamanta susține că pârâta a încălcat articolul 100 alineatul (2) din Regulamentul financiar în ceea ce privește ambele loturi, mai precis obligația de motivare prin faptul că a refuzat să ofere reclamantei o justificare sau o explicație suficientă. În particular, caracteristicile și avantajele relative ale ofertantului selectat nu au fost precizate în mod adecvat. Au existat doar o simplă notare tehnică aplicată pe oferta reclamantei în funcție de fiecare criteriu, precum și formulări vagi, în timp ce cu privire la ofertanții câștigători s-a menționat numai faptul că oferta acestora a fost considerată de mai bună calitate.
   În al treilea rând, reclamanta susține că pârâta nu a asigurat un tratament corect tuturor ofertanților atunci când i-a invitat să viziteze localurile sale, întrucât acest lucru nu le-a permis că concureze în mod corect împotriva ofertantului care a câștigat în cele din urmă această procedură de cerere de ofertă.
   În sfârșit, reclamanta susține că pârâta a încălcat articolul 97 din Regulamentul financiar și articolul 138 din normele de aplicare prin faptul că a utilizat alte criterii decât cele permise de articolul 138 din Regulamentul financiar și că a prelucrat date care nu au fost propuse de reclamanta însăși pentru licitație și prin faptul că a amestecat criterii de selecție și de atribuire și nu a utilizat criterii referitoare la avantajul economic al ofertei.

      (1)  JO 2009/S 217-312293.

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) al Consiliului nr. 1605/2002 din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza C-132/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts Innsbruck (Austria) la 18 martie 2011 — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH/Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberlandesgerichts Innsbruck (Austria) la 18 martie 2011 — Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH/Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH
   (Cauza C-132/11)
   2011/C 186/19
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgerichts Innsbruck (Austria)

      Părțile din acțiunea principală

      Apelantă: Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Intimat: Betriebsrat Bord der Tyrolean Airways Tiroler Luftfahrt Gesellschaft mbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul Uniunii în vigoare în prezent, în special articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene [coroborat cu articolul 6 alineatul (1) TUE], principiul general de drept al Uniunii [articolul 6 alineatul (3) TUE] privind interzicerea discriminării pe motiv de vârstă și articolele 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78/CE (1), se opune unei dispoziții dintr-o convenție colectivă națională care discriminează în mod indirect lucrătorii mai în vârstă, prin faptul că, la încadrarea în grupele de salarizare prevăzute în convenția colectivă de muncă și, astfel, pentru stabilirea nivelului remunerației, ia în considerare numai competențele și cunoștințele dobândite în calitate de însoțitori de zbor în cadrul unei anumite companii aeriene, nu și competențele și cunoștințele cu conținut identic dobândite la o altă companie aeriană aparținând aceluiași grup? Această constatare este aplicabilă și raporturilor de muncă încheiate înainte de 1 decembrie 2009?

               2.

               O instanță națională poate să declare nulă în parte și să renunțe la aplicarea unei clauze dintr-un contract individual de muncă ce încalcă în mod indirect articolul 21 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, principiul general de drept al Uniunii privind interzicerea discriminării pe motiv de vârstă și/sau articolele 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78/CE, prin analogie cu Hotărârea Rieser Internationale Transporte (2) și cu jurisprudența din cauzele privind înțelegeri care încalcă dreptul concurenței, precum Hotărârea Béguelin Import (3), în temeiul efectului orizontal direct al drepturilor fundamentale ale Uniunii?

      (1)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).

      (2)  Hotărârea din 5 februarie 2004, Rieser Internationale Transporte (C-157/02, Rec., p. I-1477).

      (3)  Hotărârea din 25 noiembrie 1971, Béguelin Import (22/71, Rec., p. 949).


title: Cauza T-639/13: Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2013 — Watch TV/Consiliul

text:
               15.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/39

         Acțiune introdusă la 29 noiembrie 2013 — Watch TV/Consiliul
   (Cauza T-639/13)
   2014/C 45/68
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Watch TV (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: F. de Visscher și M. von Kuegelgen, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Consiliului Uniunii din 30 septembrie 2013;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul acțiunii formulate, reclamanta solicită anularea deciziei Consiliului Uniunii Europene de a nu reține oferta sa prezentată în cadrul lotului nr. 1 al contractului UCA 190/11 „Prestare de servicii audiovizuale și multimedia în favoarea Consiliului Uniunii Europene/Consiliului European” (JO 2012/S 26-041228).
   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 89 alineatul (1) din Regulamentul financiar (1) și a articolului 131 alineatul (5), a articolului 135 alineatul (2) și a articolului 146 alineatul (3) din Regulamentul de aplicare a Regulamentului financiar (2), întrucât Consiliul a atribuit contractul unui ofertant a cărui ofertă nu îndeplinea cerințele minime obligatorii în ceea ce privește capacitatea candidaților, impuse în cadrul specificațiilor tehnice ale caietului de sarcini. Reclamanta susține că, în aceste condiții, Consiliul ar fi trebuit să respingă în mod automat oferta reținută.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

      (2)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 4, p. 3).


title: Cauza T-227/10: Acțiune introdusă la 18 mai 2010 — Banco Santander/Comisia

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/28

         Acțiune introdusă la 18 mai 2010 — Banco Santander/Comisia
   (Cauza T-227/10)
   2010/C 195/43
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Banco Santander, SA (Santander, Spania) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, M. Muñoz de Juan, R. Calvo Salinero, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

               —

               anularea articolului 1 alineatul (1) din decizia atacată, în măsura în care prin aceasta se declară că articolul 12 alineatul (5) din Textul consolidat al Legii privind impozitul pe profit (TRLIS) cuprinde elemente ale unui ajutor de stat;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 1 alineatul (1), în măsura în care prin aceasta se declară că articolul 12 alineatul (5) din TRLIS cuprinde elemente ale unui ajutor de stat atunci când se aplică în privința achiziționării de participații care presupun dobândirea controlului;

               —

               în subsidiar, anularea articolului 4 în măsura în care prin acesta se aplică un ordin de recuperare a ajutoarelor în privința unor operațiuni încheiate anterior publicării în JOUE a deciziei finale atacate prin prezenta acțiune;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Decizia împotriva căreia se formulează prezenta acțiune este cea atacată și în cauzele T-219/10 Autogrill España/Comisia, T-221/10 Iberdrola/Comisia și T-225/10, Banco Bilbao Vizcaya Argentaria/Comisia.
   Motivele și principalele argumente sunt asemănătoare cu cele invocate în cadrul acelor cauze.
   În concret, reclamanta invocă erori de drept în ceea ce privește calificarea juridică a măsurii drept ajutor de stat, identificarea beneficiarului acestei măsuri și stabilirea datei limită pentru recunoașterea încrederii legitime. Reclamanta invocă acest din urmă motiv în măsura în care prin decizia atacată se recunoaște existența unei încrederi legitime, realizându-se însă o distincție între operațiunile efectuate între data intrării în vigoare a măsurii și data publicării deciziei de deschidere a procedurii oficiale de investigare și operațiunile efectuate efectuate ulterior.


title: Cauza C-33/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Dâmbovița — România) — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București/Gheorghe Jipa (Cetățenia Uniunii — Articolul 18 CE — Directiva 2004/38/CE — Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre al cetățenilor Uniunii și al membrilor familiilor lor)

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunal Dâmbovița — România) — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București/Gheorghe Jipa
   (Cauza C-33/07) (1)

   (Cetățenia Uniunii - Articolul 18 CE - Directiva 2004/38/CE - Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre al cetățenilor Uniunii și al membrilor familiilor lor)
   (2008/C 223/16)
   Limba de procedură: româna
   Instanța de trimitere
   Tribunalul Dâmbovița
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București

      Pârât: Gheorghe Jipa
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunalul Dâmbovița — Interpretarea articolului 18 CE și a articolului 27 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56)
   Dispozitivul
   Articolul 18 CE și articolul 27 din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE nu se opun unei reglementări naționale care permite restrângerea dreptului unui resortisant al unui stat membru de a se deplasa pe teritoriul unui alt stat membru, în special pentru motivul că a fost returnat anterior din acest stat pentru că se afla acolo în situație de „ședere ilegală”, cu condiția ca, pe de o parte, conduita acestui resortisant să reprezinte o amenințare reală, prezentă și suficient de gravă la adresa unui interes fundamental al societății și, pe de altă parte, măsura restrictivă avută în vedere să fie aptă să garanteze realizarea obiectivului pe care îl urmărește și să nu depășească cadrul a ceea ce este necesar pentru atingerea acestuia. Îi revine instanței de trimitere sarcina să verifice dacă acesta este cazul în cauza cu a cărei soluționare este sesizată.

      (1)  JO C 140, 23.6.2006.


title: Cauza T-502/12: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Ferring/OAPI — Tillotts Pharma (OCTASA)

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/62

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Ferring/OAPI — Tillotts Pharma (OCTASA)
   (Cauza T-502/12)
   2013/C 26/122
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ferring BV (Haarlem, Țările de Jos) (reprezentanți: I. Fowler, Solicitor, A. Renck și J. Fuhrmann, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Tillotts Pharma AG (Ziefen, Elveția)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 6 septembrie 2012, pronunțată în cauza R 1216/2011-4; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii, or, — în cazul în care cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs intervine în sprijinul pârâtului — obligarea în solidar a pârâtului și a intervenientului la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „OCTASA” pentru produse din clasa 5 — cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 8169881.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „PENTASA” înregistrată în Benelux sub nr. 377513, printre altele, pentru produse din clasa 5; marca verbală „PENTASA” înregistrată în Germania sub nr. 1181393 pentru produse din clasa 5; marca verbală „PENTASA” înregistrată în Portugalia sub nr. 218845 pentru produse din clasa 5; marca verbală „PENTASA” înregistrată în Danemarca sub nr. VR 02.430 1980 pentru produse din clasa 5; marca verbală „PENTASA” înregistrată în Finlanda sub nr. 94367 pentru produse din clasa 5; marca verbală „PENTASA” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1131049 pentru produse din clasa 5; marca verbală „PENTASA” înregistrată în Spania sub nr. 1766091 pentru produse din clasa 5; marca verbală internațională „PENTASA” înregistrată sub nr. 605880 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Benelux sub nr. 430245 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Germania sub nr. 2024737 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Finlanda sub nr. 95782 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Franța sub nr. 1537576 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Regatul Unit sub nr. 1262052 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Grecia sub nr. 129507-A pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Irlanda sub nr. 175341 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Portugalia sub nr. 246194 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Danemarca sub nr. VR 198601124 pentru produse din clasa 5; marca verbală „OCTOSTIM” înregistrată în Suedia sub nr. 2000103 pentru produse din clasa 5.

      Decizia diviziei de opoziție: a respins în întregime opoziția.

      Decizia camerei de recurs: a respins calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului;

               —

               încălcarea normei 80 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei.


title: Cauza C-262/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 12 mai 2016 - Shields & Sons Partnership/The Commissioners for Her Majesty's of Revenue and Customs

text:
               18.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/30

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Regatul Unit) la 12 mai 2016 - Shields & Sons Partnership/The Commissioners for Her Majesty's of Revenue and Customs
   (Cauza C-262/16)
   (2016/C 260/38)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Shields & Sons Partnership

      Pârâți: The Commissioners for Her Majesty's of Revenue and Customs

      Întrebările preliminare

               1.

               În ceea ce privește regimul comun forfetar pentru producători agricoli prevăzut în capitolul 2 din titlul XII din Directiva (CE) 2006/112/CE (1) , articolul 296 alineatul (2) trebuie interpretat în sensul că prevede în mod exhaustiv situațiile în care statele membre pot exclude un producător agricol de la regimul forfetar comun pentru producători agricoli? Mai precis:

                           1.1.

                           statele membre pot exclude producători agricoli de la regimul comun forfetar pentru producători agricoli numai în temeiul articolului 296 alineatul (2)?

                           1.2.

                           statele membre pot exclude producători agricoli de la regimul comun forfetar pentru producători agricoli și în temeiul articolului 299?

                           1.3.

                           principiul neutralității fiscale conferă statelor membre dreptul de a exclude un producător agricol de la regimul comun forfetar pentru producători agricoli?

                           1.4.

                           statele membre au dreptul să excludă producătorii agricoli de la regimul comun forfetar pentru producători agricoli din alte motive?

               2.

               Cum trebuie interpretată sintagma „categorii de producători agricoli” utilizată la articolul 296 alineatul (2) din Directiva (CE) 2006/112/CE? Mai precis:

                           2.1.

                           o categorie relevantă de producători agricoli trebuie să poată fi identificată pe baza unor caracteristici obiective?

                           2.2.

                           categoria relevantă de producători agricoli poate fi identificată prin raportare la anumite considerente de ordin economic?

                           2.3.

                           ce nivel de precizie este necesar pentru identificarea unei categorii de producători agricoli pe care un stat membru a intenționat să o excludă?

                           2.4.

                           această noțiune permite statelor membre să considere categorie relevantă în sensul dispoziției citate anterior „producătorii agricoli cu privire la care s-a constatat că recuperează semnificativ mai mult în calitate de membri ai regimului forfetar decât ar fi recuperat în cazul în care ar fi fost înregistrați în scopuri de TVA”?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7).


title: Cauza C-120/08: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 20 martie 2008 — Bayerischer Brauerbund eV/Bavaria NV

text:
               2.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 197/2

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 20 martie 2008 — Bayerischer Brauerbund eV/Bavaria NV
   (Cauza C-120/08)
   (2008/C 197/02)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Bundesgerichtshof (Germania)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Bayerischer Brauerbund eV.

      Pârât: Bavaria N.V.
   Întrebările preliminare

               1)

               Este aplicabil articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006 al Consiliului din 20 martie 2006 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (1) în cazul în care indicația protejată a fost legal înregistrată potrivit procedurii simplificate prevăzute la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 2081/92 al Consiliului din 14 iulie 1992 privind protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare (2)?

               2)

                           (a)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare: ce dată trebuie avută în vedere pentru a aprecia vechimea înregistrării indicației geografice în sensul articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 510/2006?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare: potrivit cărei dispoziții trebuie apreciat conflictul între o indicație geografică legal înregistrată potrivit procedurii simplificate prevăzute la articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 2081/92 și o marcă, și care sunt criteriile pentru a stabili vechimea înregistrării unei indicații geografice protejate?

               3)

               Se pot aplica prevederile din dreptul național privind protecția indicației geografice dacă indicația „Bayerisches Bier” (bere bavareză) îndeplinește condițiile de înregistrare potrivit Regulamentului (CE) nr. 2081/92 și Regulamentului (CE) nr. 510/06, dar Regulamentul (CE) nr. 1347/2001 al Consiliului din 28 iunie 2001 de completare a anexei la Regulamentul (CE) nr. 1107/96 al Comisiei privind înregistrarea indicațiilor geografice și a denumirilor de origine în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2081/92 al Consiliului (3) nu este valid?

      (1)  JO L 93, p. 12, Ediție specială, 03/vol. 71, p. 114.

      (2)  JO L 208, p. 1.

      (3)  JO L 182, p. 3, Ediție specială, 03/vol. 38, p. 128.


title: Cauza C-451/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 27 iulie 2017 – „Walltopia” AD/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

text:
               2.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 330/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgaria) la 27 iulie 2017 – „Walltopia” AD/Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo
   (Cauza C-451/17)
   (2017/C 330/11)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Veliko Tarnovo

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Walltopia” AD

      Pârât: Direktor na Teritorialna direktsia na Natsionalnata agentsia za prihodite – Veliko Tarnovo

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială coroborat cu articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că persoana menționată care desfășoară o activitate salariată nu este supusă legislației statului membru în care își are sediul întreprinderea la care este angajată dacă, potrivit legislației naționale menționate la articolul 1 litera (l) din respectivul regulament de bază, imediat înainte de începerea activității salariate această persoană nu deținea calitatea de asigurat în acel stat membru?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, este admisibil ca la interpretarea conținutului și sensului termenului „supusă” prevăzut la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 987/2009 și la articolul 12 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004, instanța națională să țină seama de cetățenia statului membru pe care o deține persoana, dacă persoana care exercită o activitate salariată a fost supusă legislației naționale oricum doar în temeiul cetățeniei ei?

               3)

               În cazul unui răspuns negativ și la cea de a doua întrebare preliminară, instanța națională poate ca, la aplicarea termenului menționat la cea de a doua întrebare preliminară, să țină seama de reședința obișnuită și permanentă, în sensul articolului 1 litera (j) din Regulamentul nr. 883/2004, a persoanei care desfășoară o activitate salariată?

               4)

               În cazul unui răspuns negativ și la cea de a treia întrebare preliminară, care sunt elementele de interpretare de care instanța națională trebuie să țină seama pentru a determina conținutul noțiunii „supusă legislației” prevăzută de dispozițiile articolului 12 alineatul (1) din regulamentul de bază și de dispozițiile articolului 14 alineatul (1) din Regulamentul [nr. 987/2009], pentru a aplica aceste dispoziții conform sensului lor exact?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 284, p. 1).


title: Cauza C-225/07: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 3 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Landau/Isar — Germania) — Procedură penală împotriva lui Rainer Günther Möginger (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Directiva 91/439/CEE — Recunoașterea reciprocă a permiselor de conducere — Retragerea permisului de conducere — Interdicția temporară de eliberare a unui permis nou — Valabilitatea unui permis obținut într-un alt stat membru în cursul perioadei de interdicție)

text:
               8.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 285/11

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 3 iulie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Amtsgericht Landau/Isar — Germania) — Procedură penală împotriva lui Rainer Günther Möginger
   (Cauza C-225/07) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Directiva 91/439/CEE - Recunoașterea reciprocă a permiselor de conducere - Retragerea permisului de conducere - Interdicția temporară de eliberare a unui permis nou - Valabilitatea unui permis obținut într-un alt stat membru în cursul perioadei de interdicție)
   (2008/C 285/18)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Amtsgericht Landau/Isar
   Partea din acțiunea principală
   Rainer Günther Möginger
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Amtsgericht Landau/Isar — Interpretarea articolului 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere (JO L 237, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 2, p. 62) — Nerecunoașterea de către statul membru de reședință, pe teritoriul său, a unui permis de conducere obținut într-un alt stat membru în cursul unei perioade de interdicție temporară de a solicita un permis nou în statul membru de reședință
   Dispozitivul
   Articolul 1 alineatul (2) și articolul 8 alineatele (2) și (4) din Directiva 91/439/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind permisele de conducere, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 septembrie 2003, trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun ca un stat membru să refuze să recunoască valabilitatea unui permis de conducere eliberat de un alt stat membru în cazul în care titularul acestuia se afla, la data acestei eliberări, sub incidența unei interdicții temporare de eliberare a unui permis de conducere nou în primul stat membru. Faptul că problema valabilității se pune ulterior datei la care a expirat această perioadă de interdicție nu este relevant în această privință.

      (1)  JO C 183, 4.8.2007.


title: Cauza T-578/12: Acțiune introdusă la 27 decembrie 2012 — NIOC/Consiliul

text:
               16.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/20

         Acțiune introdusă la 27 decembrie 2012 — NIOC/Consiliul
   (Cauza T-578/12)
   2013/C 79/36
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: National Iran Oil Co. (NIOC) (Téhéran, Iran) (reprezentant: J.-M. Thouvenin, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 945/2012 al Consiliului din 15 octombrie 2012 în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               anularea Deciziei 2012/635/PESC a Consiliului din 15 octombrie 2012, în măsura în care o privește pe reclamantă;

               —

               declararea inaplicabilității în privința sa a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012;

               —

               declararea inaplicabilității în privința sa a Deciziei 2012/635/PESC;

               —

               obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive care sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-577/12, NIOC și alții/Consiliul.


title: Cauza C-457/06 P: Ordonanța Curții din 4 octombrie 2007 — Republica Finlanda/Comisia Comunităților Europene (Recurs — Acțiune în anulare — Inadmisibilitate — Act care nu produce efecte juridice obligatorii — Resurse proprii ale Comunităților Europene — Procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor — Articolul 11 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 — Dobânzi de întârziere — Negocierea unui acord privind o plată condiționată — Scrisoare de refuz)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/18

         Ordonanța Curții din 4 octombrie 2007 — Republica Finlanda/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-457/06 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în anulare - Inadmisibilitate - Act care nu produce efecte juridice obligatorii - Resurse proprii ale Comunităților Europene - Procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor - Articolul 11 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 - Dobânzi de întârziere - Negocierea unui acord privind o plată condiționată - Scrisoare de refuz)
   (2008/C 22/34)
   Limba de procedură: finlandeza
   Părțile

      Recurentă: Republica Finlanda (reprezentant: E. Bygglin, agent)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: G. Wilms și P. Aalto, agenți)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) din 5 septembrie 2006, Finlanda/Comisia (T-350/05), prin care Tribunalul a respins ca inadmisibilă o acțiune având ca obiect o cerere de anulare a deciziei Comisiei din 8 iulie 2005 prin care aceasta refuza să inițieze negocieri cu Republica Finlanda cu privire la posibilitatea de a plăti cu titlu provizoriu taxe vamale pentru materiale de apărare, taxe solicitate de Comisie în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor de către un stat membru — Acte supuse căilor de atac
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Republica Finlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza C-376/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 15 iulie 2011 — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour d'appel de Bruxelles (Belgia) la 15 iulie 2011 — Pie Optiek/Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains
   (Cauza C-376/11)
   2011/C 298/21
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour d'appel de Bruxelles

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Pie Optiek

      Pârâți: Bureau Gevers, European Registry for Internet Domains

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 874/2004 al Comisiei din 28 aprilie 2004 de stabilire a normelor de politică publică privind punerea în aplicare și funcțiile domeniului de nivel superior „.eu” și a principiilor de înregistrare (1) trebuie interpretat în sensul că, în situația în care dreptul anterior vizat este un drept asupra unei mărci, sintagma „titulari de drepturi anterioare” se poate referi la o persoană care a fost autorizată de titularul mărcii numai să înregistreze, în nume propriu, dar pe seama licențiatorului, un nume de domeniu identic sau similar mărcii, fără să fie totuși autorizată să folosească marca în alte moduri sau să folosească semnul ca marcă, de exemplu, pentru a comercializa produse sau servicii sub marcă?

               2.

               În cazul unui răspuns pozitiv la această întrebare, articolul 21 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 874/2004 al Comisiei din 28 aprilie 2004 de stabilire a normelor de politică publică privind punerea în aplicare și funcțiile domeniului de nivel superior „.eu” și a principiilor de înregistrare trebuie interpretat în sensul că „drepturi sau un interes legitim” există chiar dacă „titularul de drepturi anterioare” a efectuat înregistrarea numelui de domeniu.eu în nume propriu, dar pe seama titularului mărcii, atunci când acesta din urmă nu este eligibil potrivit articolului 4 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 733/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 aprilie 2002 privind punerea în aplicare a domeniului de nivel 1 „.eu” (2)?

      (1)  JO L 162, p. 40, Ediție specială, 13/vol. 45, p. 71.

      (2)  JO L 113, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 240.