title: Cauza T-686/16 P: Recurs introdus la 23 septembrie 2016 de Daniele Possanzini împotriva Ordonanței din 18 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-68/15, Possanzini/Frontex

text:
               21.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 428/19

         Recurs introdus la 23 septembrie 2016 de Daniele Possanzini împotriva Ordonanței din 18 iulie 2016 a Tribunalului Funcției Publice în cauza F-68/15, Possanzini/Frontex
   (Cauza T-686/16 P)
   (2016/C 428/22)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurent: Daniele Possanzini (Pisa, Italia) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă

      Concluziile

   Recurentul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice din 18 iulie 2016 prin care s-a respins acțiunea sa;

               —

               admiterea cererilor formulate în primă instanță;

               —

               obligarea celeilalte părți din procedură la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, care cuprinde două aspecte, este întemeiat pe încălcarea articolului 11 alineatele (4), (5) și (6) din decizia directorului executiv al Agenției Europene pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă („Frontex”) din 27 august 2009 de stabilire a procedurii de evaluare a personalului („decizia din 27 august 2009”), interpretat în lumina articolului 41 alineatele (1) și (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                           —

                           Primul aspect este întemeiat pe o eroare de drept săvârșită de Tribunalul Funcției Publice prin neexaminarea motivului, invocat de recurent în primă instanță, referitor la lipsa unui dialog prealabil între validator și evaluator.

                           —

                           Al doilea aspect este întemeiat pe o eroare de drept cuprinsă în ordonanța atacată prin faptul că nu s-a examinat din oficiu lipsa unui dialog prealabil între validator și evaluator.

               2.

               Al doilea motiv este întemeiat pe încălcarea articolului 2 alineatul (2) din decizia din 27 august 2009 constând în neluarea în considerare a distincției de roluri dintre evaluator și validator, astfel cum este stabilită în cadrul Frontex.


title: Cauza T-683/15: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2015 – Freistaat Bayern/Comisia

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/81

         Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2015 – Freistaat Bayern/Comisia
   (Cauza T-683/15)
   (2016/C 048/89)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Freistaat Bayern (reprezentanți: U. Soltész și H. Weiß, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 1 din decizia atacată în măsura în care se constată că Germania a acordat întreprinderilor din sectorul lactatelor din landul Bavaria un ajutor de stat, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) TFUE, pentru testele de calitate a laptelui efectuate de landul Bavaria, care este incompatibil cu piaţa internă începând cu data de 1 ianuarie 2007;

               —

               anularea articolelor 2-4 din decizia atacată în măsura în care obligă întreprinderilor din sectorul lactatelor din landul Bavaria să restituie ajutorul majorat cu dobânzi;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezenta acţiune, reclamanta solicită anularea în parte a Deciziei C 2015/6295 final a Comisiei din 18 septembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.35484 (2013/C) [ex SA.35484 (2012/NN)] acordat de Germania pentru testele de calitate a laptelui în cadrul Legii privind laptele şi materiile grase.
   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 108 alineatul (2) TFUE, precum şi a articolului 6 alineatul (1) şi a articolului 24 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 (1).

                           —

                           În cadrul primului motiv, reclamanta susţine că pretinsul ajutor acordat din resursele bugetului general al landului nu a făcut obiectul unei decizii de deschidere a procedurii.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe inexistenţa unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

                           —

                           Reclamanta susţine că lăptăriile nu au primit un ajutor de stat, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, pentru finanţarea testelor de calitate a laptelui întrucât nu le-a fost acordat un avantaj selectiv.

               3.

               Al treilea motiv (subsidiar), întemeiat pe inexistenţa unei încălcări a obligaţiei de notificare.

                           —

                           Reclamanta susţine că măsurile trebuie considerate „ajutor existent”. Restituirea încalcă aşadar articolul 108 alineatele (1) şi (3) TFUE, precum şi articolul 14 din Regulamentul (UE) 2015/1589.

               4.

               Al patrulea motiv (subsidiar), întemeiat pe faptul că s-a refuzat în mod greşit ca ajutorul să fie considerat compatibil cu piaţa internă în temeiul articolului 107 alineatul (3) TFUE.

               5.

               Al cincilea motiv (subsidiar) întemeiat pe faptul că obligaţia de restituire a ajutorului încalcă principiul încrederii legitime.

      (1)  Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO L 248, p. 9).


title: Cauzele conexate C-293/13 P și C-294/13 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 iunie 2015 – Fresh Del Monte Produce, Inc./Comisia Europeană, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Comisia Europeană/Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P) (Recurs — Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a bananelor — Coordonare în stabilirea prețurilor de referință — Noțiunea „unitate economică între două societăți” — Noțiunea „influență decisivă” — Imputabilitatea comportamentului unei întreprinderi altei întreprinderi — Denaturarea elementelor de probă — Sarcina probei — Principiul in dubio pro reo — Noțiunea „încălcare unică și continuă” — Noțiunea „practică concertată” — Noțiunea „încălcare prin obiect” — Întreprinderi membre ale unei înțelegeri — Comunicare de informații Comisiei — Obligație legală — Domeniu de aplicare — Dreptul de a nu contribui la propria incriminare — Intervenientă în primă instanță — Recurs incident — Admisibilitate)

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/4

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 iunie 2015 – Fresh Del Monte Produce, Inc./Comisia Europeană, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-293/13 P), Comisia Europeană/Fresh Del Monte Produce, Inc., Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (C-294/13 P)
   (Cauzele conexate C-293/13 P și C-294/13 P) (1)

   ((Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a bananelor - Coordonare în stabilirea prețurilor de referință - Noțiunea „unitate economică între două societăți” - Noțiunea „influență decisivă” - Imputabilitatea comportamentului unei întreprinderi altei întreprinderi - Denaturarea elementelor de probă - Sarcina probei - Principiul in dubio pro reo - Noțiunea „încălcare unică și continuă” - Noțiunea „practică concertată” - Noțiunea „încălcare prin obiect” - Întreprinderi membre ale unei înțelegeri - Comunicare de informații Comisiei - Obligație legală - Domeniu de aplicare - Dreptul de a nu contribui la propria incriminare - Intervenientă în primă instanță - Recurs incident - Admisibilitate))
   (2015/C 279/04)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      (Cauza C-293/13 P)

      Recurentă: Fresh Del Monte Produce, Inc. (reprezentanți: B. Meyring, Rechtsanwalt și L. Suhr, advocate)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, M. Kellerbauer și P. Van Nuffel, agenți), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (reprezentanți: K. Smith, QC, C. Humpe și S. Kon, solicitors)

      (Cauza C-294/13 P)

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Biolan, M. Kellerbauer și P. Van Nuffel, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Fresh Del Monte Produce, Inc. (reprezentanți: B. Meyring, Rechtsanwalt și L. Suhr, advocate), Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (reprezentanți: K. Smith, QC, C. Humpe și S. Kon, solicitors)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul în cauza C-293/13 P și recursurile incidente în cauzele C-293/13 P și C-294/13 P.

               2)

               Anulează punctul 1 din dispozitivul Hotărârii Fresh Del Monte Produce/Comisia (T-587/08, EU:T:2013:129).

               3)

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate în temeiul articolului 2 litera (c) din Decizia C(2008) 5955 final a Comisiei din 15 octombrie 2008 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] (cazul COMP/39 188 – Banane) la 9 8 00  000 de euro.

               4)

               Obligă Fresh Del Monte Produce Inc. la plata cheltuielilor de judecată aferente, pe de o parte, recursurilor principale în cauzele C-293/13 P și C-294/13 P, precum și, pe de altă parte, recursului incident formulat de aceasta în cauza C-294/13 P, cu excepția cheltuielilor de judecată efectuate de Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG, care suportă propriile cheltuieli de judecată aferente tuturor procedurilor menționate anterior.

               5)

               Obligă Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată aferente recursurilor incidente formulate de aceasta în cauzele C-293/13 P și C-294/13 P.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza C-14/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 iulie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit] — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions [Mediu și protecția sănătății umane — Directiva 67/548/CEE — Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 — Clasificarea carbonaților de nichel, a hidroxizilor de nichel, precum și a mai multor substanțe grupate pe bază de nichel drept substanțe periculoase — Validitatea Directivelor 2008/58/CE și 2009/2/CE, precum și a Regulamentului (CE) nr. 790/2009 — Adaptarea acestor clasificări la progresul tehnic și științific — Validitate — Metode de evaluare a proprietăților intrinsece ale substanțelor menționate — Eroare vădită de apreciere — Temei juridic — Obligația de motivare]

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 iulie 2011 [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Regatul Unit] — Nickel Institute/Secretary of State for Work and Pensions
   (Cauza C-14/10) (1)

   (Mediu și protecția sănătății umane - Directiva 67/548/CEE - Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 - Clasificarea carbonaților de nichel, a hidroxizilor de nichel, precum și a mai multor substanțe grupate pe bază de nichel drept substanțe periculoase - Validitatea Directivelor 2008/58/CE și 2009/2/CE, precum și a Regulamentului (CE) nr. 790/2009 - Adaptarea acestor clasificări la progresul tehnic și științific - Validitate - Metode de evaluare a proprietăților intrinsece ale substanțelor menționate - Eroare vădită de apreciere - Temei juridic - Obligația de motivare)
   2011/C 269/14
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Nickel Institute

      Pârât: Secretary of State for Work and Pensions

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Validitatea, în măsura în care privește reclasificarea carbonaților de nichel ca substanțe carcinogene, a Directivei 2008/58/CE a Comisiei din 21 august 2008 de efectuare a celei de-a treizecea modificări, în vederea adaptării la progresul tehnic, a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (JO L 246, p. 1) și a Regulamentului (CE) nr. 790/2009 al Comisiei din 10 august 2009 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor (JO L 235, p. 1) — Evaluare inadecvată a proprietăților intrinseci ale carbonaților de nichel în raport cu exigențele prevăzute în anexa VI la Directiva 67/548/CEE

      Dispozitivul

   Analiza întrebărilor preliminare nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea, pe de o parte, a Directivei 2008/58/CE a Comisiei din 21 august 2008 de efectuare a celei de a treizecea modificări, în vederea adaptării la progresul tehnic, a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase și a Directivei 2009/2/CE a Comisiei din 15 ianuarie 2009 de modificare, pentru a treizeci și una oară, în vederea adaptării la progresul tehnic, a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase, precum și, pe de altă parte, a Regulamentului (CE) nr. 790/2009 al Comisiei din 10 august 2009 de modificare, în vederea adaptării la progresul tehnic și științific, a Regulamentului (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor ca urmare a faptului că aceste directive și acest regulament au clasificat substanțe precum anumiți carbonați de nichel, hidroxizii de nichel și alte substanțe grupate pe bază de nichel în cauză în acțiunea principală drept cancerigene de categoria 1, pentru oameni, drept mutagene de categoria 3 și drept toxice pentru reproducere de categoria 2.

      (1)  JO C 63, 13.3.2010.


title: Cauza C-678/11: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 56 TFUE și articolul 36 din Acordul privind SEE — Servicii oferite în Spania de fondurile de pensii și de companiile de asigurări stabilite în alt stat membru — Planuri de pensii ocupaționale — Obligația de a desemna un reprezentant fiscal rezident în Spania — Caracter restrictiv — Justificare — Eficiența controalelor fiscale și combaterea evaziunii fiscale — Proporționalitate)

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/2

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 11 decembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
   (Cauza C-678/11) (1)

   ((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolul 56 TFUE și articolul 36 din Acordul privind SEE - Servicii oferite în Spania de fondurile de pensii și de companiile de asigurări stabilite în alt stat membru - Planuri de pensii ocupaționale - Obligația de a desemna un reprezentant fiscal rezident în Spania - Caracter restrictiv - Justificare - Eficiența controalelor fiscale și combaterea evaziunii fiscale - Proporționalitate))
   (2015/C 046/02)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Jimeno Fernández și W. Roels, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Rubio González, agent)

      Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas și J.- S. Pilczer, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Prin adoptarea dispozițiilor cuprinse la articolul 46 litera (c) din Decretul regal legislativ nr. 1/2002 de aprobare a textului consolidat al Legii privind reglementarea planurilor de pensii și a fondurilor de pensii (Real Decreto Legislativo 1/2002, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de Regulación de los Planes y Fondos de Pensiones) din 29 noiembrie 2002 și la articolul 86 alineatul (1) din Decretul regal legislativ nr. 6/2004 de aprobare a textului consolidat al Legii privind organizarea și supravegherea asigurărilor private (Real Decreto Legislativo 6/2004, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley de ordenación y supervisión de los seguros privados) din 29 octombrie 2004, în temeiul cărora fondurile de pensii stabilite în alte state membre decât Regatul Spaniei și care oferă planuri de pensii ocupaționale în acest stat membru, precum și companiile de asigurări care își desfășoară activitatea în Spania în regim de liberă prestare de servicii sunt obligate să numească un reprezentant fiscal rezident în acest stat membru, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 TFUE

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Comisia Europeană, Regatul Spaniei și Republica Franceză suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 73, 10.3.2012.


title: Cauza C-427/08: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2006/100/CE — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/23

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 iunie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-427/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2006/100/CE - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2009/C 180/38
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: H. Støvlbæk și I. Chatzigiannis, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentant: M. Michelogiannaki, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României (JO L 363, p. 141, Ediție specială, 06/vol. 10, p. 194)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/100/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2006 de adaptare a anumitor directive din domeniul libertății de circulație a persoanelor, având în vedere aderarea Bulgariei și a României, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din această directivă.

               2)

               Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 285, 8.11.2008.


title: Cauza C-455/07 P: Recurs introdus la 9 octombrie 2007 de Ente per le Ville vesuviane împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 18 iulie 2007 în cauza T-189/02, Ente per le Ville vesuviane/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/28

         Recurs introdus la 9 octombrie 2007 de Ente per le Ville vesuviane împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) pronunțate la 18 iulie 2007 în cauza T-189/02, Ente per le Ville vesuviane/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-455/07 P)
   (2007/C 297/46)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Recurentă: Ente per le Ville vesuviane (reprezentant: E. Soprano, avvocato)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               Anularea în parte, pentru motivele de recurs expuse mai jos, a hotărârii atacate și, pe cale de consecință, declararea nulității Deciziei D(2002) 810111, prot. 102504 din 13 martie 2002 a Direcției Generale Politică Regională a Comisiei Europene, precum și, dacă este cazul și este necesar, a notei nr. Gt/SF/MF D (01) 810542, prot. 109720 din 12 octombrie 2001 a Direcției Generale Politică Regională a Comisiei Europene;

               —

               în subsidiar, anularea în parte, pentru motivele de recurs expuse mai jos, a hotărârii atacate și trimiterea cauzei Tribunalului de Primă Instanță pentru a statua pe fond asupra litigiului în lumina indicațiilor pe care Curtea va binevoi să le furnizeze în acest scop;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate atât în prezenta procedură cât și a cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului de Primă Instanță în cauza T-189/02.

         Motivele și principalele argumente
   1)   Eroare de drept, lipsa cercetării, lipsa motivării în privința articolului 12 din Regulamentul nr. 4254/88 (1) modificat
   Asistența acordată de către reclamantă și finanțată din cadrul FEDR avea o natură unitară, astfel cum a fost confirmat atât de textul Deciziei Comisiei din 18 decembrie 1986, prin intermediul căreia a fost acordat ajutorul ce face obiectul litigiului, cât și de conținutul articolului 12 din Regulamentul (CEE) nr. 4254/88, astfel cum a fost modificat de articolul 1 din Regulamentul nr. 2083/93 al Consiliului (2)

   Așadar, din acestea rezultă că asistența respectivă nu putea — astfel cum în mod greșit apreciază Tribunalul — să fie divizată în mai multe fracțiuni funcționale și că, prin urmare, suspendarea pentru motive judiciare fie și numai a unei părți a acesteia, cu efecte asupra termenelor de îndeplinire a acesteia, impunea extinderea asistenței instituite prin articolul 12 menționat la întregul proiect finanțat prin Decizia din 18 decembrie 1986.
   2)   Eroare de drept, lipsa cercetării și încălcarea dreptului la apărare în privința articolului 4 din Decizia Comisiei din 18 decembrie 1986.
   Contrar celor indicate în cadrul hotărârii atacate, în fața Tribunalului de Primă instanță, Ente per le Ville Vesuviane a probat prin înscrisuri faptul că proiectele în curs de realizare la Villa Ruggiero (una dintre cele trei vile ce fac obiectul proiectului finanțat prin Decizia din 18 decembrie 1986) fuseseră suspendate pentru motive judiciare din 1989 până în 1996 inclusiv, și, prin urmare, nu erau finalizate, astfel cum a fost afirmat de către autoritățile de stat italiene, în 1992.
   În acest context, așadar, cum fusese anticipat în fața Tribunalului, participarea recurentei la procedura prin care se urmărea adoptarea dispozițiilor atacate în fața Tribunalului de Primă Instanță ar fi fost fără îndoială determinantă, din moment ce Comisia, în fața probei cu înscrisuri menționate mai sus — care ar fi fost, la nevoie, fără îndoială, furnizată de reclamantă — și având în vedere natura unitară arătată a asistenței realizate de aceasta din urmă, ar fi recunoscut ca fiind aplicabil asistenței de quo excepția prevăzută de articolul 12 din Regulamentul nr. 4254/88 modificat, fără nicio posibilitate de a închide în mod anticipat finanțarea acordată în 1986.

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 4254/88 al Consiliului din 19 decembrie 1988 privind dispozițiile de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 în ceea ce privește Fondul European de Dezvoltare Regională (JO L 374, 31.12.1988, p. 15).

      (2)  Regulamentul (CEE) nr. 2083/93 al Consiliului din 20 iulie 1993 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 4254/88 privind dispozițiile de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2052/88 în ceea ce privește Fondul European de Dezvoltare Regională (JO L 193, 31.7.1993, p. 34).


title: Cauza T-64/16: Acțiune introdusă la 15 februarie 2016 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/39

         Acțiune introdusă la 15 februarie 2016 – Wieromiejczyk/EUIPO (Tasty Puff)
   (Cauza T-64/16)
   (2016/C 111/47)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamant: Michał Wieromiejczyk (Pabianice, Polonia) (reprezentant: R. Rumpel, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: Marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementele verbale „Tasty Puff” – cererea de înregistrare nr. 13 072 061

      Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 5 noiembrie 2015 în cauza R 3058/2014-5

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               declararea caracterului fondat al acțiunii;

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               modificarea deciziei atacate astfel încât să se dispună ca EUIPO să acorde dreptul de a înregistra marca „Tasty Puff” conform cererii nr. 13072061;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea art. 7 alin. (1) lit. (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea art. 7 alin. (2) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-160/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 8 mai 2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E./Ypourgos Oikonomikon

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/28

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Symvoulio tis Epikrateias (Grecia) la 8 mai 2009 — Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E./Ypourgos Oikonomikon
   (Cauza C-160/09)
   2009/C 153/53
   Limba de procedură: greaca

      Instanța de trimitere

   Symvoulio tis Epikrateias

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Ioannis Katsivardas — Nikolaos Tsitsikas O.E.

      Pârât: Ypourgos Oikonomikon

      Întrebarea preliminară

   Un particular (întreprindere importatoare de banane din Ecuator) care solicită rambursarea unei accize interne pe care consideră că a plătit-o în mod injust poate invoca în fața instanței naționale faptul că reglementarea fiscală națională (articolul 7 din Legea nr. 1798/1988, astfel cum a fost modificată prin articolul 10 din Legea nr. 1914/1990) este incompatibilă cu articolul 4 din Acordul încheiat în 1984 între Comunitatea Economică Europeană, pe de o parte, și Acordul de la Cartagina și țările membre ale acestuia, pe de altă parte, astfel cum a fost aprobat prin Regulamentul (CEE) nr. 1591/84 al Consiliului (1)?

      (1)  JO L 153, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 4, p. 73.


title: Cauza C-245/16: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italia) – Nerea SpA/Regione Marche [„Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Regulamentul (CE) nr. 800/2008 — Exceptare generală pe categorii de ajutoare — Domeniu de aplicare — Articolul 1 alineatul (6) litera (c) — Articolul 1 alineatul (7) litera (c) — Noțiunea «întreprindere aflată în dificultate» — Noțiunea «procedură colectivă de insolvență» — Societate beneficiară a unui ajutor de stat în cadrul unui program operațional regional al Fondului european de dezvoltare regională (FEDER) admisă ulterior în procedura de concordat preventiv cu continuarea activității — Revocarea ajutorului — Obligație de restituire a avansului plătit”]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 6 iulie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche – Italia) – Nerea SpA/Regione Marche
   (Cauza C-245/16) (1)

   ([„Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Regulamentul (CE) nr. 800/2008 - Exceptare generală pe categorii de ajutoare - Domeniu de aplicare - Articolul 1 alineatul (6) litera (c) - Articolul 1 alineatul (7) litera (c) - Noțiunea «întreprindere aflată în dificultate» - Noțiunea «procedură colectivă de insolvență» - Societate beneficiară a unui ajutor de stat în cadrul unui program operațional regional al Fondului european de dezvoltare regională (FEDER) admisă ulterior în procedura de concordat preventiv cu continuarea activității - Revocarea ajutorului - Obligație de restituire a avansului plătit”])
   (2017/C 283/10)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per le Marche

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Nerea SpA

      Pârâtă: Regione Marche

      cu participarea: Banca del Mezzogiorno – Mediocredito Centrale SpA

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 1 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor [107 și 108 TFUE] (Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „procedură colectivă de insolvență” la care se referă acoperă toate procedurile colective de insolvență a întreprinderilor prevăzute de dreptul național, indiferent dacă acestea sunt deschise din oficiu de autoritățile administrative sau jurisdicționale naționale sau dacă sunt deschise la inițiativa întreprinderii în cauză.

               2)

               Articolul 1 alineatul (7) litera (c) din Regulamentul nr. 800/2008 trebuie interpretat în sensul că faptul că o întreprindere îndeplinește criteriile prevăzute de legislația națională pentru a face obiectul unei proceduri colective de insolvență, ceea ce este de competența instanței de trimitere să constate, este suficient pentru a împiedica acordarea unui ajutor de stat în temeiul acestui regulament sau, în cazul în care un astfel de ajutor i-a fost deja acordat, pentru a constata că acesta nu putea fi acordat în temeiul regulamentului menționat, în măsura în care criteriile respective erau îndeplinite la data acordării ajutorului. În schimb, un ajutor acordat unei întreprinderi cu respectarea Regulamentului nr. 800/2008, în special a articolului 1 alineatul (6) din acesta, nu poate fi revocat doar pentru motivul că întreprinderea în cauză a făcut obiectul unei proceduri colective de insolvență ulterior datei la care i-a fost acordat ajutorul.

      (1)  JO C 279, 1.8.2016.


title: Cauza T-321/07: Acțiune introdusă la 28 august 2007 — Lufthansa AirPlus Servicekarten/OAPI — Applus Servicios Tecnológicos(A+)

text:
               10.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/50

         Acțiune introdusă la 28 august 2007 — Lufthansa AirPlus Servicekarten/OAPI — Applus Servicios Tecnológicos(A+)
   (Cauza T-321/07)
   (2007/C 269/91)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu Isenburg, Germania) (reprezentanți: G. Würtenberger, T. Wittmann, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Applus Servicios Tecnológicos, SL (fostă Agbar Automotive, S.L.) (Barcelona, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs din 7 iunie 2007 în cauza R 310/2006-2 privind opoziția întemeiată pe înregistrarea mărcii comunitare nr. 2 335 693 „Airplus International” împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 2 933 356 „A+”;

               —

               admiterea opoziției împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 2 933 356 „A+” și respingerea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 2 933 356 „A+”;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Applus Servicios Tecnológicos, S.L. (fostă Agbar Automotive, SL)

      Marca comunitară vizată: Marca comunitară figurativă „A+” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36, 37, 40, 41 și 42 — cererea nr. 2 933 356

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: Marca comunitară verbală „Airplus International” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: Respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: Respinge recursul

      Motivele invocate: Încălcarea articolului 8 alineatul (1), a articolului 8 alineatul (5), precum și a articolelor 73, 74 și 79 din Regulamentul Consiliului (CE) nr. 40/94.
   Potrivit susținerilor reclamantei, camera de recurs nu a evaluat nici criteriile de identitate a produselor și serviciilor, nici similitudinea mărcilor și nu a luat în considerare notorietatea de care se bucura marca anterioară. În plus, reclamanta susține și încălcarea obligației de motivare a deciziei sale de către camera de recurs. De asemenea, potrivit reclamantei, camera de recurs nu s-a limitat la examinarea faptelor necontestate, a motivelor invocate și a cererilor introduse de părți. Mai mult, reclamanta susține că dreptul său la un proces echitabil a fost în mod grav încălcat prin faptul că Oficiul nu l-a informat despre înlocuirea titularului mărcii cu o altă societate. În fine, se susține că, prin faptul că a luat în considerare susținerile prezentate de titularul mărcii, fără nicio justificare, după termenul stabilit de Oficiu, camera de recurs și-a depășit competențele.


title: Cauza C-510/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Franța) la 29 septembrie 2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics

text:
               12.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 462/9

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Franța) la 29 septembrie 2016 – Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie/Ministre des finances et des comptes publics
   (Cauza C-510/16)
   (2016/C 462/12)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d’État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Carrefour Hypermarchés SAS, Fnac Paris, Fnac Direct, Relais Fnac, Codirep, Fnac Périphérie

      Pârât: Ministre des finances et des comptes publics

      Întrebările preliminare

               1)

               În cazul unei scheme de ajutor finanțate din resursele alocate, atunci când un stat membru a notificat periodic anterior punerii lor în aplicare modificările juridice care au o incidență semnificativă asupra acestei scheme, și în special pe cele cu privire la modalitatea sa de finanțare, o creștere semnificativă a veniturilor generate de resursele fiscale alocate schemei în raport cu previziunile furnizate Comisiei Europene constituie o modificare substanțială în sensul alineatului (3) al articolului 88 TCE, devenit articolul 108 TFUE, de natură să justifice o nouă notificare?

               2)

               În același caz, cum se aplică articolul 4 citat anterior din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (1), în temeiul căruia o creștere care depășește 20 % a bugetului inițial al unei scheme de ajutor existente constituie o modificare a acestei scheme de ajutor, și, în special:

                           a)

                           cum se combină cu caracterul prealabil al obligației de notificare a unei scheme de ajutor stabilite la alineatul (3) al articolului 88 TCE, devenit articolul 108 TFUE?

                           b)

                           în cazul în care depășirea pragului de 20 % din bugetul inițial al unei scheme de ajutor existente prevăzut la articolul 4 citat anterior din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei justifică o nouă notificare, acest prag trebuie apreciat în raport cu cuantumul veniturilor alocate schemei de ajutor sau în raport cu cheltuielile acordate efectiv beneficiarilor, cu excluderea sumelor care au fost integrate într-un fond de rezerve sau a celor care au făcut obiectul unor prelevări în favoarea statului?

                           c)

                           presupunând că respectarea acestui prag de 20 % trebuie apreciată în raport cu cheltuielile consacrate schemei de ajutor, o asemenea apreciere trebuie efectuată în comparație cu plafonul global al cheltuielilor care figurează în decizia de aprobare cu bugetul global acordat ulterior pentru toate ajutoarele de către organismul care le alocă sau în comparație cu plafoanele notificate în temeiul fiecăreia dintre categoriile de ajutoare identificate în această decizie cu linia bugetară corespunzătoare a acestui organism?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 140, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 2, p. 42).


title: Cauza T-448/10: Ordonanța Tribunalului din 14 noiembrie 2011 — Apple/OAPI — Iphone Media (IPH IPHONE) ( „Marcă comunitară — Refuz parțial al înregistrării — Retragere a cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               14.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 13/14

         Ordonanța Tribunalului din 14 noiembrie 2011 — Apple/OAPI — Iphone Media (IPH IPHONE)
   (Cauza T-448/10) (1)

   (Marcă comunitară - Refuz parțial al înregistrării - Retragere a cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului)
   2012/C 13/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Apple, Inc. (California, Statele Unite) (reprezentanți: M. Engelman, barrister, și J. Olsen, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă în fața Tribunalului: Iphone Media, SA (Sevilla, Spania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 21 iulie 2010 (cauza R 1084/2009-4) privind o procedură de opoziție între Apple, Inc. și Iphone Media, SA

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 328, 4.12.2010.


title: Cauza C-5/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshofs (Germania) la 6 ianuarie 2011 — Procedură penală împotriva lui Titus Alexander Jochen Donner

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/14

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshofs (Germania) la 6 ianuarie 2011 — Procedură penală împotriva lui Titus Alexander Jochen Donner
   (Cauza C-5/11)
   2011/C 103/24
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

   Titus Alexander Jochen Donner

      Cealaltă parte la procedură: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Întrebare preliminară

   Articolele 34 și 35 TFUE care reglementează libera circulație a mărfurilor trebuie interpretate în sensul că se opun unei norme penale naționale care incriminează complicitatea la distribuirea ilicită a unor opere protejate prin dreptul de autor în situația în care, la o vânzare transfrontalieră a unei opere protejate prin dreptul de autor în Germania,

               această operă este introdusă în Germania dintr-un stat membru al Uniunii Europene, iar dreptul de dispoziție efectivă asupra acesteia se transferă în Germania, și totodată

               transferul dreptului de proprietate s-a efectuat însă în celălalt stat membru, în care nu exista sau era inaplicabilă protecția prin dreptul de autor a operei?


title: Cauza C-4/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polonia) la 4 ianuarie 2016 – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/7

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polonia) la 4 ianuarie 2016 – J. D./Prezes Urzędu Regulacji Energetyki
   (Cauza C-4/16)
   (2016/C 111/09)
   Limba de procedură: polona

      Instanța de trimitere

   Sąd Apelacyjny w Warszawie

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: J. D.

      Pârât: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

      Întrebarea preliminară

   Noţiunea de energie hidroelectrică ca energie din surse regenerabile, utilizată la articolul 2 litera (a) coroborat cu articolul 5 alineatul (3) din Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (1), precum și cu considerentul (30) al acesteia trebuie interpretată în sensul că include în mod exclusiv energia care a fost produsă de centrale hidroelectrice prin exploatarea pantei apelor interioare de suprafață care cuprind pantele râurilor sau și energia care a fost produsă într-o centrală hidroelectrică situată la locul de evacuare a apelor industriale provenite de la o altă întreprindere (care nu este o centrală cu acumulare prin pompaj și nici o centrală electrică pe firul apei cu funcție de pompare)?

      (1)  JO L 140, p. 16.


title: Cauza T-315/16: Acțiune introdusă la 20 iunie 2016 – Tamasu Butterfly Europa/EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)

text:
               8.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 287/29

         Acțiune introdusă la 20 iunie 2016 – Tamasu Butterfly Europa/EUIPO – adp Gauselmann (Butterfly)
   (Cauza T-315/16)
   (2016/C 287/35)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Tamasu Butterfly Europa GmbH (Moers, Germania) (reprezentant: C. Röhl, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: adp Gauselmann GmbH (Espelkamp, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene „Butterfly”

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 17 martie 2016 în cauza R 221/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               modificarea deciziei atacate în sensul admiterii opoziției și respingerii cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 011757549;

               —

               obligarea celeilalte părți la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-367/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 septembrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Italiană [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Ajutoare de stat — Ajutoare acordate întreprinderilor stabilite pe teritoriul orașelor Veneția și Chioggia — Reduceri ale contribuțiilor sociale — Nerecuperarea ajutoarelor în termenul stabilit — Hotărâre a Curții prin care se constată existența unei neîndepliniri a obligațiilor — Neexecutare — Articolul 260 alineatul (2) TFUE — Sancțiuni pecuniare — Penalitate cu titlu cominatoriu — Sumă forfetară]

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 septembrie 2015 – Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-367/14) (1)

   ([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Ajutoare de stat - Ajutoare acordate întreprinderilor stabilite pe teritoriul orașelor Veneția și Chioggia - Reduceri ale contribuțiilor sociale - Nerecuperarea ajutoarelor în termenul stabilit - Hotărâre a Curții prin care se constată existența unei neîndepliniri a obligațiilor - Neexecutare - Articolul 260 alineatul (2) TFUE - Sancțiuni pecuniare - Penalitate cu titlu cominatoriu - Sumă forfetară])
   (2015/C 371/15)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Conte, D. Grespan și B. Stromsky, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: G. Palmieri, agent, asistată de P. Gentili, avvocato dello Stato)

      Dispozitivul

               1)

               Întrucât nu a adoptat, la data la care a expirat termenul stabilit în scrisoarea de punere în întârziere emisă la 21 noiembrie 2012 de Comisia Europeană, a tuturor măsurilor pe care le impune executarea Hotărârii Comisia/Italia (C-302/09, EU:C:2011:634), Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 260 alineatul (1) TFUE.

               2)

               Obligă Republica Italiană la plata către Comisia Europeană, în contul „Resurse proprii ale Uniunii Europene”, din ziua pronunțării prezentei hotărâri și până la executarea Hotărârii Comisia/Italia (C-302/09, EU:C:2011:634), a unei penalități cu titlu cominatoriu în cuantum de 12 milioane de euro pe semestru de întârziere în punerea în aplicare a măsurilor necesare pentru a se conforma acestei Hotărâri Comisia/Italia.

               3)

               Obligă Republica Italiană la plata către Comisia Europeană, în contul „Resurse proprii ale Uniunii Europene”, a unei sume forfetare de 30 de milioane de euro.

               4)

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 395, 10.11.2014.


title: Cauza C-158/12: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 11 aprilie 2013 — Comisia Europeană/Irlanda (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Mediu — Directiva 2008/1/CE — Articolul 5 — Prevenirea și controlul integrat al poluării — Cerințe pentru eliberarea autorizațiilor pentru instalațiile existente — Obligația de asigura funcționarea unor astfel de instalații conform cerințelor directivei menționate)

text:
               1.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/14

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 11 aprilie 2013 — Comisia Europeană/Irlanda
   (Cauza C-158/12) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Mediu - Directiva 2008/1/CE - Articolul 5 - Prevenirea și controlul integrat al poluării - Cerințe pentru eliberarea autorizațiilor pentru instalațiile existente - Obligația de asigura funcționarea unor astfel de instalații conform cerințelor directivei menționate)
   2013/C 156/21
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Petrova și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

      Pârâtă: Irlanda (reprezentant: E. Creedon, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 5 alineatul (1) din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării (JO L 24, p. 8) — Cerințe pentru eliberarea autorizațiilor pentru instalațiile existente — Obligația de asigura funcționarea unor astfel de instalații conform cerințelor directivei

      Dispozitivul

               1.

               Prin neeliberarea autorizațiilor în conformitate cu articolele 6 și 8 din Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 ianuarie 2008 privind prevenirea și controlul integrat al poluării sau prin neasigurarea în mod corespunzător a revizuirii și, dacă este cazul, a actualizării condițiilor de autorizare, referitoare la 13 instalații existente în Irlanda pentru creșterea porcilor și a păsărilor și, așadar, prin negarantarea faptului că toate instalațiile existente funcționează în conformitate cu articolele 3, 7, 9, 10 și 13, cu articolul 14 literele (a) și (b) și cu articolul 15 alineatul (2) din această directivă începând cel mai târziu de la data de 30 octombrie 2007, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) din directiva menționată.

               2.

               Obligă Irlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 174, 16.6.2012.


title: Cauzele conexate C-556/15 și C-22/16: Ordonanța Curții (camera a cincea) din 22 iunie 2017 (cereri de decizie preliminară formulate de Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti – România) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16) [„Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții — Ajutoare de stat — Participarea unei societăți cu capital majoritar de stat la majorarea capitalului unei societăți la care statul este acționar unic sau la constituirea capitalului social al unei societăți comerciale deținute de stat — Întrebări de natură ipotetică — Lipsa de precizări suficiente în privința contextului factual — Inadmisibilitate vădită”]

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/12

         Ordonanța Curții (camera a cincea) din 22 iunie 2017 (cereri de decizie preliminară formulate de Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti – România) – Fondul Proprietatea SA/Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16)
   (Cauzele conexate C-556/15 și C-22/16) (1)

   ([„Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Ajutoare de stat - Participarea unei societăți cu capital majoritar de stat la majorarea capitalului unei societăți la care statul este acționar unic sau la constituirea capitalului social al unei societăți comerciale deținute de stat - Întrebări de natură ipotetică - Lipsa de precizări suficiente în privința contextului factual - Inadmisibilitate vădită”])
   (2017/C 283/16)
   Limba de procedură: româna

      Instanța de trimitere

   Curtea de Apel Craiova, Tribunalul Bucureşti

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Fondul Proprietatea SA

      Pârâte: Complexul Energetic Oltenia SA (C-556/15), SC Hidroelectrica SA (C-22/16)

      Dispozitivul

   Cererile de decizie preliminară introduse de Curtea de Apel Craiova, prin decizia din 13 octombrie 2015, și de Tribunalul București, prin decizia din 3 iulie 2015, sunt în mod vădit inadmisibile.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016

      JO C 118, 4.4.2016


title: Cauza T-274/15: Acțiune introdusă la 29 mai 2015 – Alcogroup și Alcodis/Comisia

text:
               24.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 279/38

         Acțiune introdusă la 29 mai 2015 – Alcogroup și Alcodis/Comisia
   (Cauza T-274/15)
   (2015/C 279/47)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Alcogroup (Bruxelles, Belgia) și Alcodis (Bruxelles) (reprezentanți: P. de Bandt, J. Dewispelaere și J. Probst, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziilor atacate;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă un motiv unic întemeiat pe faptul că, prin adoptarea și executarea deciziilor atacate, Comisia ar fi încălcat drepturile lor la apărare și la inviolabilitatea domiciliului, precum și principiile bunei administrări și proporționalității.


title: Cauza C-109/06: Ordonanța președintelui camerei a patra a Curții din data de 1 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/27

         Ordonanța președintelui camerei a patra a Curții din data de 1 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-109/06) (1)

   (2007/C 82/56)

      Limba de procedură: germana

   Președintele camerei a patra a dispus radierea cauzei de pe rol.

      (1)  JO C 108, 6.5.2006.


title: Cauza C-523/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 10 noiembrie 2010 — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

text:
               29.1.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/19

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria) la 10 noiembrie 2010 — Wintersteiger AG/Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
   (Cauza C-523/10)
   ()
   2011/C 30/32
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof (Austria)

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Wintersteiger AG

      Pârâtă: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               În cazul unei pretinse atingeri aduse de o persoană stabilită într-un alt stat membru unei mărci a statului forului prin utilizarea unui cuvânt-cheie (AdWord) identic cu această marcă într-un motor de căutare pe internet, care își oferă serviciile prin intermediul diferitelor domenii naționale de prim nivel, formularea „locul unde s-a produs sau riscă să se producă fapta prejudiciabilă” prevăzută la articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 (Regulamentul Bruxelles I) (1) trebuie interpretată în sensul că

                           1.1.

                           competența este fundamentată numai atunci când cuvântul-cheie este utilizat pe acel site internet al motorului de căutare al cărui domeniu de prim nivel este cel al statului forului;

                           1.2.

                           competența este fundamentată numai prin faptul că acel site internet al motorului de căutare pe care este utilizat cuvântul-cheie poate fi consultat în statul forului;

                           1.3.

                           competența depinde, pe lângă posibilitatea de consultare a site-ului internet, de îndeplinirea unor cerințe suplimentare?

               2.

               În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1.3:
               Potrivit căror criterii trebuie să se stabilească dacă, în cazul utilizării unei mărci a statului forului drept AdWord pe un site internet al motorului de căutare cu un alt domeniu național de prim nivel decât cel al statului forului, competența în temeiul articolului 5 punctul 3 din Regulamentul Bruxelles I este fundamentată?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comerciala (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3 p., 74).


title: Cauza C-515/09: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Estonia

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/25

         Acțiune introdusă la 11 decembrie 2009 — Comisia Europeană/Republica Estonia
   (Cauza C-515/09)
   2010/C 63/40
   Limba de procedură: estona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marghelis și K. Saaremäel-Stoilov)

      Pârâtă: Republica Estonia

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru a transpune Directiva 2006/21/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE și, în orice caz, prin faptul că nu a comunicat adoptarea acestor dispoziții Comisiei, Republica Estonia nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Republicii Estonia la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la 1 mai 2008.

      (1)  JO L 102, p. 15, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 3.


title: Cauza C-316/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 10 august 2009 — MSD Sharp & Dohme GmbH/Merckle GmbH

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/35

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 10 august 2009 — MSD Sharp & Dohme GmbH/Merckle GmbH
   (Cauza C-316/09)
   2009/C 267/66
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: MSD Sharp & Dohme GmbH

      Pârâtă: Merckle GmbH

      Întrebarea preliminară

   Curtea de Justiție a Comunităților Europene este sesizată cu următoarea întrebare preliminară în vederea interpretării Directivei 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (1), modificată ultima dată prin Directiva 2008/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 (2):
   Articolul 88 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman se aplică și în cazul publicității destinate publicului larg pentru medicamentele care se eliberează pe bază de prescripție medicală, atunci când publicitatea cuprinde numai informațiile comunicate autorității competente în cadrul procedurii de autorizare, care, oricum, sunt accesibile oricărei persoane care cumpără produsul, precum și atunci când informațiile nu sunt prezentate persoanei interesate dacă aceasta nu le solicită, fiind însă accesibile pe internet persoanei care încearcă să le obțină?

      (1)  JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3.

      (2)  JO L 81, p. 51.


title: Cauza C-469/09 P: Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-30/01 — T-32/01 și T-86/02 — T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și alții/Comisia Comunităților Europene

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/8

         Recurs introdus la 26 noiembrie 2009 de Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a cincea extinsă) pronunțate la 9 septembrie 2009 în cauzele conexate T-30/01 — T-32/01 și T-86/02 — T-88/02, Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-469/09 P)
   2010/C 37/11
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurent: Territorio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava (reprezentanți: I. Sáenz-Cortabarría Fernández și M. Morales Isasi, avocați)

      Celelalte părți în proces: Territorio Histórico de Vizcaya — Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Guipúzcoa — Diputación Foral de Guipúzcoa, Comunidad Autónoma del País Vasco — Gobierno Vasco, Confederación Empresarial Vasca (Confebask), Comisia Comunităților Europene și Comunidad Autónoma de la Rioja

      Concluziile recurentului

               —

               Declararea admisibilității și temeiniciei recursului;

               —

               anularea hotărârii atacate;

               —

               admiterea acțiunii prezentate în primă instanță, concret, anularea articolului 3 din decizia atacată;

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță și, în acest caz, obligarea acestuia la administrarea probei respinse;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță și în recurs și obligarea intervenientei, Comunidad Autónoma de la Rioja, la plata cheltuielilor de judecată efectuate în primă instanță.

      Motivele și principalele argumente

               1.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a considerat că finalizarea unei proceduri preliminare de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu, anterior intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 (1), impunea existența unei decizii explicite a Comisiei în acest sens (adresată statului membru).

               2.

               Denaturarea Deciziei din 28 noiembrie 2000 prin faptul că TPI a considerat că această decizie a încheiat o procedură preliminară de investigare a dispoziției fiscale în litigiu care și-ar avea originea într-o plângere înregistrată în aprilie 1994. Eroare de drept întrucât TPI nu a considerat că reexaminarea dispoziției fiscale în litigiu în anul 2000 trebuia să fie realizată în cadrul procedurii prevăzute pentru ajutoarele existente.

               3.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură privind sarcina probei și aprecierea acesteia, în particular în ceea ce privește proba cu înscrisuri pe care o constituie Decizia din 28 noiembrie 2000 (credibilitatea și forța sa probatorie). Încălcarea dreptului la un proces echitabil.

               4.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a încălcat normele de procedură privind sarcina probei și aprecierea acesteia în legătură cu indicii obiective, pertinente, concordante și concludente care au fost depuse la dosar și care atestă faptul că, anterior Deciziei din 28 noiembrie 2000, Comisia examinase cu titlu preliminar dispoziția fiscală în litigiu și închisese această examinare. Eroare de drept, întrucât TPI nu a considerat că reexaminarea dispoziției fiscale în litigiu, în anul 2000, trebuia să se realizeze în cadrul procedurii prevăzute pentru ajutoarele existente.

               5.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a confirmat aprecierea drept ajutor pentru funcționare a dispoziției fiscale în litigiu adoptate în 1993 prin aplicarea definiției ajutoarelor pentru investiții conform Orientărilor privind ajutoarele de stat cu finalitate regională din 1998. Încălcarea principiului securității juridice și, în particular, a principiului neretroactivității.

               6.

               Eroare de drept cu privire la conceptul de „informație relevantă” pentru investigarea preliminară a unui regim fiscal în cadrul ajutoarelor de stat, care determină TPI să nu aprecieze că durata procedurii preliminare a fost nerezonabilă.

               7.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că un termen de 79 de luni, în cazul analizat, nu este o durată nerezonabilă pentru o procedură preliminară de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu și a considerat, astfel, că nu a fost încălcat alineatul (1) al articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 în legătură cu principiul securității juridice.

               8.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că un termen de 79 de luni, în cazul analizat, nu este o durată nerezonabilă pentru o procedură preliminară de investigare privind dispoziția fiscală în litigiu și a considerat, astfel, că nu a fost încălcat alineatul (1) al articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 în legătură cu principiul bunei administrări.

               9.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că, în cazul concret, nu există circumstanțele excepționale care justifică încrederea legitimă în legalitatea dispoziției fiscale în litigiu care împiedică dispunerea recuperării ajutoarelor în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999. Denaturarea deciziei.

               10.

               Eroare de drept prin faptul că TPI a apreciat că, în cazul concret, nu a fost încălcat principiul egalității de tratament care împiedică să se dispună recuperarea ajutoarelor în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul nr. 659/1999.

               11.

               Eroare de drept prin faptul că TPI nu a respectat normele de procedură în materia administrării probelor și a decis să nu administreze proba propusă de reclamant privind prezentarea unor documente determinate ale Comisiei care, în lumina argumentelor utilizate de TPI pentru a respinge acțiunea reclamantului, se dovedesc esențiale pentru apărarea intereselor sale. Încălcarea dreptului la un proces echitabil, a principiului egalității armelor și a dreptului la apărare.

      (1)  al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza T-512/12: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Front Polisario/Consiliul

text:
               23.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/14

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2012 — Front Polisario/Consiliul
   (Cauza T-512/12)
   2013/C 55/26
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Frontul Popular pentru Eliberarea Saguia-el-hamra și a Rio de Oro (Front Polisario) (Laâyoune) (reprezentant: C.-E. Hafiz, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea actului atacat și, pe cale de consecință, a tuturor actelor de aplicare

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantul invocă cinci motive în susținerea acțiunii formulate împotriva i) Deciziei 2012/497/UE a Consiliului din 8 martie 2012 privind încheierea Acordului sub forma unui schimb de scrisori între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsurile reciproce de liberalizare referitoare la produse agricole, la produse agricole transformate, la pește și produse pescărești, privind înlocuirea protocoalelor nr. 1, 2 și 3 și a anexelor la acestea, precum și privind modificările la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte (JO L 241, p. 2), precum și ii) a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 812/2012 al Comisiei din 12 septembrie 2012 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 747/2001 al Consiliului în ceea ce privește contingentele tarifare ale Uniunii pentru anumite produse agricole și produse agricole procesate originare din Maroc (JO L 247, p. 7).
   Reclamantul consideră că, în calitate de reprezentant al poporului sahraoui, este vizat în mod direct și individual prin aceste acte.

               1.

               Primul motiv, întemeiat, pe de o parte, pe o încălcare a principiului motivării, deși motivarea era deosebit de necesară, având în vedere contextul juridic și, pe de altă parte, pe o încălcare a dreptului de a fi ascultat, întrucât Front Polisario nu a fost consultat.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a drepturilor fundamentale protejate prin articolul 67 TFUE, articolul 6 TUE și prin principiile stabilite prin jurisprudență, încălcându-se dreptul la autodeterminare al poporului sahraoui și încurajându-se politica de anexiune a Regatului Maroc, putere ocupantă potrivit reclamantului. Reclamantul invocă în plus o încălcare a principiului coerenței prevăzut la articolul 7 TFUE prin nerespectarea principiului suveranității, precum și o încălcare a valorilor care stau la baza Uniunii Europene și a principiilor care guvernează acțiunile externe ale acesteia, în contradicție cu cu articolul 2 TUE, 3 alineatul (5) TUE, articolele 21 TUE și 205 TFUE.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a acordurilor internaționale încheiate de Uniunea Europeană, și în special a Acordului de asociere încheiat între Uniunea Europeană Regatul Maroc, precum și a Convenției Națiunilor Unite privind dreptul mării.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe o încălcare a mai multor norme de drept internațional, între care a dreptului la autodeterminare, a efectului relativ al tratatelor și a dispozițiilor esențiale de drept internațional umanitar.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea actelor atacate, în măsura în care caracterul ilicit al comportamentului Uniunii Europene în temeiul dreptului internațional determină nelegalitatea acestor acte.


title: Cauza C-503/07 P: Recurs introdus la 19 noiembrie 2007 de Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 11 septembrie 2007 în cauza T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG/Comisia Comunităților Europene

text:
               8.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 64/15

         Recurs introdus la 19 noiembrie 2007 de Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH împotriva ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) pronunțate la 11 septembrie 2007 în cauza T-28/07, Fels-Werke GmbH, Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-503/07 P)
   (2008/C 64/24)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Recurentă: Saint-Gobain Glass Deutschland GmbH (reprezentanți: H. Posser și S. Altenschmidt, Rechtsanwälte)

      Celelalte părți în proces: Fels-Werke GmbH, Spenner-Zement GmbH & Co. KG, Comisia Comunităților Europene
   Concluziile recurentei

               —

               anularea ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a treia) din 11 septembrie 2007 în cauza T-28/07 (Fels-Werke și alții/Comisia Comunităților Europene), în măsura în care se referă la recurentă;

               —

               anularea articolului 1 punctul 2 al Deciziei Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră comunicat de Germania conform Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (numărul documentului nepublicat), în măsura în care acesta declară garanțiile de alocare din prima perioadă de comercializare descrise în capitolul 6.2 al planului național de alocare al Germaniei sub titlul „Alocări conform articolului 8 din ZuG 2007” drept incompatibile cu Directiva 2003/87/CE;

               —

               anularea articolului 2 punctul 2 din această decizie, în măsura în care acesta impune Republicii Federale Germania reguli de punere în aplicare a garanțiilor de alocare din prima perioadă de comercializare descrise în capitolul 6.2 al planului național de alocare al Germaniei sub titlul „Alocări conform articolului 8 din ZuG 2007” și, de asemenea, impune cu această ocazie validitatea acelorași factori de realizare ca și pentru alte instalații fixe comparabile;

               —

               în subsidiar, anularea primului punct al dispozitivului ordonanței menționate și retrimiterea cauzei la Tribunalul de Primă Instanță;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin ordonanța atacată Tribunalul a negat faptul că recurenta este vizată în mod individual și, prin urmare, a respins ca inadmisibilă acțiunea privind anularea în parte a Deciziei Comisiei din 29 noiembrie 2006 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră comunicat de Germania.
   În susținerea recursului, recurenta invocă încălcarea dreptului procedural care îi justifică interesul, precum și a normei de drept comunitar material prevăzută la articolul 230 al patrulea paragraf CE.
   În primul rând, Tribunalul a încălcat principiile unui proces echitabil și obligația respectării dreptului la apărare. Tribunalul ar fi motivat în esență lipsa vizării individuale a recurentei prin faptul că aceasta nu a dovedit apartenența invocată la un cerc închis de operatori și mai ales prin faptul că aceasta nu a prezentat lista operatorilor care beneficiază de aplicarea articolului 8 alineatul 1 din ZuG 2007. Cu toate acestea Tribunalul nu ar fi solicitat recurentei în niciun moment în cadrul procedurii prezentarea unei liste a întreprinderilor interesate de garanțiile de alocare. Recurenta susține că relevanța prezentării unei astfel de liste nu reieșea nici din alte motive, întrucât caracterul limitat și închis al cercului de operatori interesați de garanțiile de alocare rezulta deja din structura juridică obligatorie a ZuG 2007, prezentată Tribunalului. Mai mult, prin cerința prezentării unei astfel de liste, Tribunalul ar impune recurentei o obligație imposibil de îndeplinit.
   În al doilea rând Tribunalul a încălcat articolul 230 al patrulea paragraf CE, prin faptul că a negat în mod nejustificat că recurenta era vizată în mod individual. Cercul de persoane căruia i se aplică decizia atacată nu este stabilit doar — astfel cum s-a exprimat Tribunalul — „mai mult sau mai puțin exact”, ci ar fi definit din oficiu în mod definitiv prin evenimentele din trecut și, în mod logic, nu ar mai putea fi extins. În plus, în ceea ce îi privește pe operatorii interesați de garanțiile de alocare prevăzute de articolul 8 din ZuG 2007 decizia atacată ar putea fi înțeleasă drept un pachet de decizii individuale, întrucât fiecăruia dintre aceștia i-ar fi interzisă menținerea garanției de alocare.


title: Cauza C-413/13: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof te 's-Gravenhage – Țările de Jos) – FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden (Trimitere preliminară — Concurență — Articolul 101 TFUE — Domeniu de aplicare material — Convenție colectivă de muncă — Dispoziție care prevede tarife minime pentru prestatorii de servicii independenți — Noțiunea „întreprindere”  — Noțiunea „lucrător” )

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 4 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof te 's-Gravenhage – Țările de Jos) – FNV Kunsten Informatie en Media/Staat der Nederlanden
   (Cauza C-413/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Concurență - Articolul 101 TFUE - Domeniu de aplicare material - Convenție colectivă de muncă - Dispoziție care prevede tarife minime pentru prestatorii de servicii independenți - Noțiunea „întreprindere” - Noțiunea „lucrător”))
   (2015/C 046/14)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Gerechtshof te 's-Gravenhage

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: FNV Kunsten Informatie en Media

      Pârât: Staat der Nederlanden

      Dispozitivul

   Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că o dispoziție a unei convenții colective de muncă precum cea în discuție în litigiul principal, care prevede tarife minime pentru prestatorii de servicii independenți, afiliați la una dintre organizațiile de lucrători contractante, ce efectuează în temeiul unui contract de prestări servicii aceeași activitate pentru un angajator precum lucrătorii salariați ai acestui angajator este exclusă din domeniul de aplicare al articolului 101 alineatul (1) numai dacă acești prestatori constituie „falși independenți”, și anume prestatori care se află într-o situație comparabilă cu cea a lucrătorilor menționați. Revine instanței de trimitere sarcina de a efectua o astfel de verificare.

      (1)  JO C 325, 9.11.2013.


title: Cauza T-413/16: Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Cham/Consiliul

text:
               3.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 364/19

      Acțiune introdusă la 31 iulie 2016 – Cham/Consiliul
      (Cauza T-413/16)
      (2016/C 364/17)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Cham Holding (Damasc, Siria) (reprezentant: E. Ruchat, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii reclamantei ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  în consecință, anularea Deciziei (PESC) 2016/850 din 27 mai 2016 și a actelor subsecvente de punere în aplicare a acesteia, în măsura în care acestea o privesc pe reclamantă;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive care sunt, în esență, identice sau similare cu cele invocate în cadrul cauzei T-410/16, Makhlouf/Consiliul.


title: Cauza C-373/14 P: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 ianuarie 2016 – Toshiba Corporation/Comisia Europeană [Recurs — Concurență — Înțelegeri — Articolul 101 alineatul (1) TFUE — Piața transformatoarelor — Acord verbal de împărțire a piețelor („Gentlemen's Agreement”) — Restrângerea concurenței „prin obiect” — Bariere în calea intrării — Prezumție de participare la o înțelegere ilicită — Amenzi — Orientările privind calcularea cuantumului amenzilor (2006) — Punctul 18]

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 20 ianuarie 2016 – Toshiba Corporation/Comisia Europeană
   (Cauza C-373/14 P) (1)

   ([Recurs - Concurență - Înțelegeri - Articolul 101 alineatul (1) TFUE - Piața transformatoarelor - Acord verbal de împărțire a piețelor („Gentlemen's Agreement”) - Restrângerea concurenței „prin obiect” - Bariere în calea intrării - Prezumție de participare la o înțelegere ilicită - Amenzi - Orientările privind calcularea cuantumului amenzilor (2006) - Punctul 18])
   (2016/C 098/10)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Toshiba Corporation (reprezentanți: J. F. MacLennan, solicitor, A. Schulz, Rechtsanwalt, J. Jourdan și P. Berghe, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Ronkes Agerbeek, J. Norris – Usher și K. Mojzesowicz, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Toshiba Corporation la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 339, 29.9.2014.


title: Cauza F-126/15: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – ZZ și alții/Curtea de Justiție

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/42

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2015 – ZZ și alții/Curtea de Justiție
   (Cauza F-126/15)
   (2015/C 414/53)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: ZZ și alții (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene

      Obiectul și descrierea litigiului

   Despăgubirea reclamanților pentru prejudiciul material pe care l-au suferit din cauza pierderii drepturilor lor de pensie dobândite în sistemul național ca urmare a transferului lor către sistemul de pensii al Uniunii Europene

      Concluziile reclamanților

               —

               obligarea Curții de Justiție la plata sumelor menționate în cererea introductivă către orice fond sau poliță de asigurare în numele reclamanților;

               —

               cu titlu subsidiar, obligarea Curții de Justiție la plata sumei de 61  121,08 euro către ZZ, a sumei de 1 29  440,98 euro către [alt reclamant], a sumei de 76  324,29 euro către [alt reclamant], a sumei de 99  565,13 euro către [alt reclamant], aceste sume trebuind să fie majorate cu dobânzi compuse cu rata de 3,1 % pe an începând de la data transferului drepturilor lor de pensie în SPIUE;

               —

               cu titlu mai subsidiar, constatarea faptului că Curtea de Justiție a săvârșit o eroare cu ocazia transferului drepturilor de pensie ale reclamanților;

               —

               obligarea Curții de Justiție la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-246/08 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 27 august 2008 — Melli Bank/Consiliul Uniunii Europene ( Măsuri provizorii — Regulamentul (CE) nr. 423/2007 — Măsuri restrictive împotriva republicii islamice Iran — Decizie a Consiliului — Măsură de înghețare a fondurilor și a resurselor economice — Cerere de suspendare a executării — Lipsă a urgenței — Lipsa unui prejudiciu grav și ireparabil )

text:
               11.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/13

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 27 august 2008 — Melli Bank/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza T-246/08 R)
   („Măsuri provizorii - Regulamentul (CE) nr. 423/2007 - Măsuri restrictive împotriva republicii islamice Iran - Decizie a Consiliului - Măsură de înghețare a fondurilor și a resurselor economice - Cerere de suspendare a executării - Lipsă a urgenței - Lipsa unui prejudiciu grav și ireparabil’)
   (2008/C 260/23)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Melli Bank plc (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: R. Gordon, QC, J. Stratford, M. Hoskins, barristers, R. Gwynne și T. Din, solicitors)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și E. Finnegan, agenți)

      Intervenienți în susținerea reclamantei: Regatul Unit al Mari Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți:V. Jackson, agent, asistat de S. Lee, barrister) și Republica Franceză (reprezentanți: E. Belliard, G. de Bergues și L. Butel, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării punctului 4 din tabloul B al anexei la Decizia 2008/475/CE a Consiliului din 23 iunie 2008 de punere în aplicare a articolului 7 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 423/2007 al Consiliului privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO L 163, p. 29), în măsura în care Melli Bank plc este inclusă pe lista de persoane fizice și juridice, entități și organisme ale căror fonduri și resurse economice au fost înghețate.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-583/08 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 mai 2010 — Christos Gogos/Comisia Europeană [Recurs — Funcționari — Concurs intern de trecere într o altă categorie — Numire — Încadrare în grad — Articolul 31 alineatul (2) din Statutul funcționarilor — Competență de fond — Litigiu de natură financiară — Durata procedurii în fața Tribunalului — Termen rezonabil — Cerere de despăgubire echitabilă]

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 mai 2010 — Christos Gogos/Comisia Europeană
   (Cauza C-583/08 P) (1)

   (Recurs - Funcționari - Concurs intern de trecere într o altă categorie - Numire - Încadrare în grad - Articolul 31 alineatul (2) din Statutul funcționarilor - Competență de fond - Litigiu de natură financiară - Durata procedurii în fața Tribunalului - Termen rezonabil - Cerere de despăgubire echitabilă)
   2010/C 179/12
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Recurent: Christos Gogos (reprezentanți: N. Korogiannakis și P. Katsimani, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall, agent și P. Anestis, avocat)

      Obiectul

   Recurs introdus împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) din 15 octombrie 2008, Gogos/Comisia (T-66/04), prin care Tribunalul a respins o acțiune având ca obiect anularea deciziei Comisiei de încadrare a recurentului în gradul A7 la numirea acestuia

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Domnul Gogos și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 44, 21.2.2009.


title: Cauza F-87/14: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 30 iunie 2015 – EI/Consiliul

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/44

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice din 30 iunie 2015 – EI/Consiliul
   (Cauza F-87/14) (1)

   (2015/C 262/62)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 431, 1.12.2014, p. 49.


title: Cauza C-518/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour du travail de Bruxelles (Belgia) la 28 septembrie 2015 – Ville de Nivelles/Rudy Matzak

text:
               14.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour du travail de Bruxelles (Belgia) la 28 septembrie 2015 – Ville de Nivelles/Rudy Matzak
   (Cauza C-518/15)
   (2015/C 414/26)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour du travail de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Ville de Nivelles

      Pârât: Rudy Matzak

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 17 alineatul (3) litera (c) punctul (iii) din Directiva 2003/88 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (1) trebuie interpretat în sensul că oferă statelor membre posibilitatea de a exclude anumite categorii de pompieri recrutați de serviciile publice de pompieri de la ansamblul dispozițiilor care asigură transpunerea acestei directive, inclusiv de la cea care definește timpul de lucru și perioadele de repaus?

               2)

               Întrucât Directiva 2003/88 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru prevede doar cerințe minime, trebuie interpretată în sensul nu se opune ca legiuitorul național să mențină sau să adopte o definiție mai puțin restrictivă a timpului de lucru?

               3)

               Ținând seama de articolul 153 alineatul (5) TFUE și de obiectivele Directivei 2003/88 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, articolul 2 din această directivă, în măsura în care definește principalele noțiuni utilizate de aceasta, în special cele de timp de lucru și de perioade de repaus, trebuie interpretat în sensul că nu se aplică noțiunii de timp de lucru care trebuie să permită să se stabilească remunerațiile datorate în cazul serviciilor de gardă la domiciliu?

               4)

               Directiva 2003/88 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru se opune ca perioada de gardă la domiciliu să fie considerată timp de lucru în cazul în care, chiar dacă serviciile de gardă sunt executate la domiciliul lucrătorului, constrângerile la care este supus acesta din urmă în timpul gărzii (precum obligația de a răspunde la apelurile angajatorului în 8 minute) restrâng în mod semnificativ posibilitatea de a efectua alte activități?

      (1)  Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (JO L 299, p. 9; Ediție specială, 05/vol. 7, p. 3).


title: Cauza C-337/12: Recurs introdus la 16 iulie 2012 de Pi-Design AG, Bodum France și Bodum Logistics A/S împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 mai 2012 în cauza T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desesne și modele industriale)

text:
               29.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/19

         Recurs introdus la 16 iulie 2012 de Pi-Design AG, Bodum France și Bodum Logistics A/S împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 8 mai 2012 în cauza T-331/10, Yoshida Metal Industry Co. Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desesne și modele industriale)
   (Cauza C-337/12)
   2012/C 295/33
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Pi-Design AG, Bodum France, și Bodum Logistics A/S, (reprezentant: H. Pernez, Avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desesne și modele industriale) și Yoshida Metal Industry Co. Ltd

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii Tribunalului,

               —

               anularea mărcii comunitare 1 371 244,

               —

               în subsidiar, trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare, cu obligația de a trimite cauza la Camera de recurs în cazul anulării deciziei acesteia din urmă,

               —

               obligarea Yoshida Metal Industry Co. Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentele susțin că hotărârea atacată trebuie anulată întrucât Tribunalul a încălcat articolul 7 alineatul (1) litera (e) punctul (ii) din Regulamentul privind marca comunitară prin aplicarea unor criterii incorecte cu ocazia identificării caracteristicilor esențiale ale semnului contestat și prin denaturarea probelor prezentate.


title: Cauza C-494/09: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Italia) — Bolton Alimentari SpA/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria [Trimitere preliminară — Admisibilitate — Drept vamal — Contingent tarifar — Codul vamal — Articolul 239 — Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 — Articolele 308a, 308b și 905 — Regulamentul (CE) nr. 975/2003 — Ton — Epuizarea contingentului — Data deschiderii — Duminică]

text:
               2.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 februarie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Italia) — Bolton Alimentari SpA/Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria
   (Cauza C-494/09) (1)

   (Trimitere preliminară - Admisibilitate - Drept vamal - Contingent tarifar - Codul vamal - Articolul 239 - Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 - Articolele 308a, 308b și 905 - Regulamentul (CE) nr. 975/2003 - Ton - Epuizarea contingentului - Data deschiderii - Duminică)
   2011/C 103/09
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Bolton Alimentari SpA

      Pârâtă: Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Alessandria

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria — Interpretarea articolului 239 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58) — Interpretarea articolelor 308a-308c, a articolului 899 alineatul (2) și a articolului 905 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar (JO L 253, p. 1, Ediție specială 02/vol. 7, p. 3) — Rambursarea sau remiterea drepturilor la import — Posibilitatea ca un stat membru să se pronunțe în mod autonom cu privire la o cerere de rambursare — Noțiunea „situație specială” în sensul articolului 239 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Importator comunitar exclus de la aplicarea unui contingent tarifar deschis într-o duminică, din cauza faptului că birourile vamale naționale sunt închise

      Dispozitivul

               1.

               Articolele 308a-308c din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 214/2007 al Comisiei din 28 februarie 2007, trebuie interpretate în sensul că nu se opun posibilității Comisiei Europene de a adopta o decizie de excludere a unui operator de la aplicarea unui contingent tarifar din cauză că acest contingent a fost epuizat chiar în ziua deschiderii sale, care cade într-o duminică, zi nelucrătoare pentru birourile vamale din statul membru în care are sediul operatorul în cauză.

               2.

               Articolele 308a-308c din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 214/2007, trebuie interpretate în sensul că nu impun unui stat membru să solicite Comisiei Europene suspendarea unui contingent tarifar pentru a asigura tratamentul echitabil și nediscriminatoriu al importatorilor în cazul în care deschiderea acestui contingent tarifar cade într-o duminică, zi nelucrătoare pentru birourile vamale din statul membru în cauză, și în cazul în care acest contingent riscă să fie epuizat chiar în ziua deschiderii sale, dat fiind faptul că birourile vamale din alte state membre sunt deschise duminica.

               3.

               În alte cazuri decât cele vizate la articolul 899 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2454/93, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 214/2007, autoritatea vamală a unui stat membru este competentă pentru a se pronunța ea însăși cu privire la cererea de rambursare prevăzută la articolul 239 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 al Consiliului din 20 noiembrie 2006, în cazul în care această autoritate consideră că nu poate fi imputată Comisiei Europene nicio neregulă și că cererea în cauză nu se încadrează în niciunul dintre celelalte cazuri vizate la articolul 905 alineatul (1) din respectivul Regulament nr. 2454/93, menționat anterior.

               4.

               Articolul 239 din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 1791/2006, trebuie interpretat în sensul că poate viza excluderea unui importator din Uniunea Europeană de la aplicarea unui contingent tarifar a cărui dată de deschidere cade într-o duminică din cauza închiderii în această zi a săptămânii a birourilor vamale din statul membru în care are sediul acest importator.

      (1)  JO C 24, 30.1.2010