title: Cauza T-308/18: Hotărârea Tribunalului din 4 septembrie 2019 – Hamas/Consiliul („Politica externă și de securitate comună – Măsuri restrictive îndreptate împotriva unor persoane, grupuri și entități în vederea combaterii terorismului – Înghețarea fondurilor – Posibilitatea calificării unei autorități a unui stat terț drept autoritate competentă în sensul Poziției comune 2001/931/PESC – Bază factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor – Obligația de motivare – Eroare de apreciere – Principiul neamestecului – Dreptul la apărare – Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă – Autentificarea actelor Consiliului”)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/30

      Hotărârea Tribunalului din 4 septembrie 2019 – Hamas/Consiliul
      (Cauza T-308/18) (1)

      („Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive îndreptate împotriva unor persoane, grupuri și entități în vederea combaterii terorismului - Înghețarea fondurilor - Posibilitatea calificării unei autorități a unui stat terț drept autoritate competentă în sensul Poziției comune 2001/931/PESC - Bază factuală a deciziilor de înghețare a fondurilor - Obligația de motivare - Eroare de apreciere - Principiul neamestecului - Dreptul la apărare - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Autentificarea actelor Consiliului”)
      (2019/C 357/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Hamas (Doha, Qatar) (reprezentant: L. Glock, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial B. Driessen și A. Sikora-Kalėda, ulterior B. Driessen și S. Van Overmeire, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei (PESC) 2018/475 a Consiliului din 21 martie 2018 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei (PESC) 2017/1426 (JO 2018, L 79, p. 26) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/468 al Consiliului din 21 martie 2018 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1420 (JO 2018, L 79, p. 7) și, pe de altă parte, a Deciziei (PESC) 2018/1084 a Consiliului din 30 iulie 2018 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2018/475 (JO 2018, L 194, p. 144) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2018/1071 al Consiliului din 30 iulie 2018 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare 2018/468 (JO 2018, L 194, p. 23)

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia (PESC) 2018/475 a Consiliului din 21 martie 2018 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei (PESC) 2017/1426, Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/468 al Consiliului din 21 martie 2018 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2017/1420, Decizia (PESC) 2018/1084 a Consiliului din 30 iulie 2018 de actualizare a listei persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică articolele 2, 3 și 4 din Poziția comună 2001/931/PESC privind aplicarea de măsuri specifice pentru combaterea terorismului și de abrogare a Deciziei 2018/475 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/1071 al Consiliului din 30 iulie 2018 privind punerea în aplicare a articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2580/2001 privind măsuri restrictive specifice îndreptate împotriva anumitor persoane și entități în vederea combaterii terorismului și de abrogare a Regulamentului de punere în aplicare 2018/468, în măsura în care privesc „«Hamas», inclusiv «Hamas-Izz al-Din al-Qassem»”.

                  2)

                     Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Hamas.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza T-680/18: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2019 – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă LUMIN8 – Marca Uniunii Europene verbală anterioară LUMI – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/31

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2019 – SLL Service/EUIPO – Elfa International (LUMIN8)
      (Cauza T-680/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă LUMIN8 - Marca Uniunii Europene verbală anterioară LUMI - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 357/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: SLL Service GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: C. Schmitt, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Lukošiūtė și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Elfa International AB (Västervik, Suedia)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 28 august 2018 (cauza R 2752/2017-2) privind o procedură de opoziție între Elfa International și SLL Service.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă SLL Service GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza T-689/18: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2019 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING) („Marcă a Uniunii Europene – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă EXECUTIVE SELLING – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/32

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2019 – Executive Selling/EUIPO (EXECUTIVE SELLING)
      (Cauza T-689/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă EXECUTIVE SELLING - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 357/39)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Executive Selling (Paris, Franța) (reprezentanți: V. Bouchara și A. Maier, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 septembrie 2018 (cauza R 313/2018-1) privind o înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană a semnului figurativ EXECUTIVE SELLING

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Executive Selling la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza T-744/18: Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2019 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Reprezentarea unei elipse discontinue) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o elipsă discontinuă – Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară care reprezintă o elipsă – Motiv relativ de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/33

      Hotărârea Tribunalului din 10 septembrie 2019 – Oakley/EUIPO – Xuebo Ye (Reprezentarea unei elipse discontinue)
      (Cauza T-744/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o elipsă discontinuă - Marcă a Uniunii Europene figurativă anterioară care reprezintă o elipsă - Motiv relativ de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 357/40)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Oakley, Inc. (Foothill Ranch, California, Statele Unite) (reprezentanți: E. Ochoa Santamaría și I. Aparicio Martínez, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Palmero Cabezas și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Xuebo Ye (Wenzhou, China)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 22 octombrie 2018 (cauza R 692/2018-1) privind o procedură de opoziție între Oakley și Xuebo Ye.

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 22 octombrie 2018 (cauza R 692/2018-1).

                  2)

                     Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de Oakley, Inc.

         (1)  JO C 65, 18.2.2019.


title: Cauza T-434/17: Ordonanța Tribunalului din 22 iulie 2019 – Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Retragerea opoziției – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/34

      Ordonanța Tribunalului din 22 iulie 2019 – Younique/EUIPO – Jafer Enterprises R&D (younique products)
      (Cauza T-434/17) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2019/C 357/42)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Younique LLC (Alpine, Utah, Statele Unite) (reprezentant: M. Edenborough, QC)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. García Murillo și A. Folliard-Monguiral, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în fața Tribunalului: Jafer Enterprises R&D, SLU (Granollers, Spania) (reprezentant: N. Fernández Fernández-Pacheco, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 25 aprilie 2017 (cauza R 1564/2016-2) privind o procedură de opoziție între Jafer Enterprises R&D și Younique

         Dispozitivul

                  1)

                     Nu mai este necesară pronunțarea asupra fondului cauzei.

                  2)

                     Obligă Younique LLC să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

                  3)

                     Obligă Jafer Enterprises R&D, SLU să suporte propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 318, 25.9.2017.


title: Cauza T-511/19: Acțiune introdusă la 17 iulie 2019 – Staciwa/Comisia

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/35

      Acțiune introdusă la 17 iulie 2019 – Staciwa/Comisia
      (Cauza T-511/19)
      (2019/C 357/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Katarzyna Staciwa (Częstochowa, Polonia) (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei din 7 noiembrie 2018 de a nu-i acorda reclamantului indemnizația de plecare prevăzută la articolul 12 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul funcționarilor;

                  —

                  anularea deciziei Comisiei din 17 aprilie 2019 de respingere a reclamației din 21 decembrie 2018 a reclamantului, îndreptată împotriva deciziei susmenționate;

                  —

                  repararea prejudiciului material suferit de reclamant;

                  —

                  repararea prejudiciului moral suferit de reclamant;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea notei Oficiului „Administrarea și Plata Drepturilor Individuale” din 15 decembrie 2017;

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe nelegalitatea articolului 12 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul funcționarilor;

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 12 alineatul (2) din anexa VIII la Statutul funcționarilor;

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament și a nediscriminării;

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului așteptării legitime;

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului bunei administrări și a obligației de solicitudine.


title: Cauza T-529/19: Acțiune introdusă la 22 iulie 2019 – Adeso/Comisia

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/36

      Acțiune introdusă la 22 iulie 2019 – Adeso/Comisia
      (Cauza T-529/19)
      (2019/C 357/44)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: African Development Solutions (Adeso) (Nairobi, Kenya) (reprezentant: R. Martens, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în totalitate a deciziei atacate, și anume decizia Comisiei din 10 mai 2019, și declararea în consecință a cererilor de recuperare în ceea ce privește convențiile de subvenționare FED/2013/313-770 și FED/2013/316-291, în cuantum de 3 298 703,59 EUR și, respectiv, 11 919,40 EUR, ca neîntemeiate;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin intermediul căruia se invocă încălcarea articolului 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care consacră principiul bunei administrări: dreptul de a fi ascultat, precum și principiul securității juridice, sunt în mod vădit încălcate deoarece, în pofida a numeroase și serioase preocupări exprimate de reclamantă în ceea ce privește raportul de audit atacat și mai multe cereri de reuniuni pentru a clarifica aceste chestiuni importante nerezolvate, Comisia a refuzat să organizeze astfel de reuniuni, în condițiile în care, potrivit unei jurisprudențe constante, respectarea dreptului de a fi ascultat este de aplicare generală și o condiție de legalitate a oricărei decizii luate de instituțiile Uniunii și trebuie asigurată, așadar, în orice moment și în orice tip de procedură.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin intermediul căruia se invocă încălcarea principiului proporționalității, echității și bunei-credințe contractuale, astfel cum sunt consacrate la articolul 5 alineatul (4) TUE, întrucât, prin emiterea imediată a unui ordin de recuperare fără a-i oferi reclamantei posibilitatea de a furniza explicații corespunzătoare cu privire la constatările raportului de audit atacat prin intermediul unui răspuns de management elaborat pe larg și al reuniunilor propuse, pârâta nu a acționat cu bună-credință și a depășit limitele a ceea ce este adecvat și necesar, în condițiile în care o înțelegere amicală adecvată ar fi fost suficientă în primă instanță, astfel cum prevăd condițiile generale ale convenției de subvenționare. Astfel, nu era nici necesar, nici esențial pentru motivarea deciziei pârâtei ca aceasta să neglijeze cererea reclamantei de a se căuta în primul rând o înțelegere amicală. Acest comportament este total contrar principiului proporționalității, care presupune că, dacă există mai multe măsuri adecvate, cum este situația în speță, trebuie să se opteze pentru cele mai puțin invazive și constrângătoare (quod non).


title: Cauza T-536/19: Acțiune introdusă la 27 iulie 2019 – Militos Symvouleftiki AE/Comisia

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/37

      Acțiune introdusă la 27 iulie 2019 – Militos Symvouleftiki AE/Comisia
      (Cauza T-536/19)
      (2019/C 357/45)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamantă: Militos Symvouleftiki AE (Atena, Grecia) (reprezentant: K. Farmakidis-Markou, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei de anulare, notificată la 29 mai 2019, a cererii de ofertă nr. PR/2018-16/ATH privind încheierea unui acord-cadru pentru prestarea de servicii în sectorul organizării activităților de comunicații, publicat în JO 2019/S 110-267174

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv de anulare, întemeiat pe motivarea greșită și nefondată a actului atacat și pe o eroare vădită de apreciere. Contrar motivării actului atacat, oferta prezentată de reclamantă nu depășește bugetul proiectului și nu s-a demonstrat în mod expres că toate ofertele depășesc bugetul stabilit.

                  2.

                  Al doilea motiv de anulare, întemeiat pe aplicarea eronată a dispoziției anunțului de participare care definește metoda de evaluare comparativă a ofertelor ca fiind o cauză de excludere a acestora din urmă sau ca cerință formală pentru prezentarea unei oferte. Suma valorilor de referință care, potrivit actului atacat, depășește bugetul acordului-cadru nu constituie un instrument care să permită determinarea ofertei celei mai avantajoase și nu corespunde cu precizie cerințelor pieței serviciilor la momentul executării acordului.

                  3.

                  Al treilea motiv de anulare, întemeiat pe utilizarea abuzivă a posibilității oferite de articolul 171 din Regulamentul financiar. Motivarea anulării cererii de ofertă conține contradicții, și anume arată că nevoile autorității contractante au fost supraestimate și că, în consecință, există o probabilitate rezonabilă ca costul final al acordului să fie redus la momentul executării sale, și lacune, și anume nu demonstrează expres că toate ofertele societăților participante au depășit bugetul, ceea ce creează în mod obiectiv impresia că actul a fost adoptat pentru un alt motiv decât cel indicat.

                  4.

                  Al patrulea motiv de anulare, întemeiat pe absența motivării cu privire la neaplicarea articolului 169 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2018/1046 (1).

         (1)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018, L 193, p. 1).


title: Cauza T-573/19: Acțiune introdusă la 16 august 2019 – DS și alții/Comisia și SEAE

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/38

      Acțiune introdusă la 16 august 2019 – DS și alții/Comisia și SEAE
      (Cauza T-573/19)
      (2019/C 357/46)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamanți: DS și alți 718 reclamanți (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

         Pârâte: Comisia Europeană și Serviciul European de Acțiune Externă

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziilor privind stabilirea numărului de zile de concediu anual plătit al reclamanților pentru anul 2019;

                  —

                  obligarea în orice ipoteză a Comisie și a SEAE la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă un motiv unic, întemeiat pe o excepție de nelegalitate formulată împotriva articolului 6 din anexa X la Statutul funcționarilor Uniunii Europene pentru aceleași motive precum cele reținute de Tribunal în Hotărârea din 4 decembrie 2018, Carreras Sequeros și alții/Comisia, (T-518/16, EU:T:2018:873). În opinia reclamanților, instituțiile pârâte ar fi refuzat să aplice această hotărâre, în condițiile în care efectele acesteia nu sunt suspendate, ceea ce s-ar asemăna cu o suspendare nelegală a executării unei hotărâri a Tribunalului.


title: Cauza T-575/19: Acțiune introdusă la 19 august 2019 – EI/Comisia

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/38

      Acțiune introdusă la 19 august 2019 – EI/Comisia
      (Cauza T-575/19)
      (2019/C 357/47)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: EI (reprezentant: R. Mbonyumutwa, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la acordarea de despăgubiri:

                              —

                              în primul rând, pentru prejudiciul moral pe care l-a suferit din cauza discriminării pe motiv de culoarea pielii, și plata cu acest titlu a sumei de 123 600 de euro (o sută douăzeci și trei de mii șase sute de euro) și

                              —

                              în al doilea rând, pentru prejudiciul material pe care l-a suferit, având ca origine lipsa promovării și a avansării rezultată din discriminare, și plata cu acest titlu a sumei de 48 670,56 euro (patruzeci și opt de mii șase sute șaptezeci de euro și cincizeci și șase de cenți);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la reevaluarea meritelor reclamantei în mod imparțial și obiectiv și, după caz, la promovarea acesteia;

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii îndreptate împotriva deciziei din 23 mai 2019 a autorității împuternicite să facă numiri de respingere a reclamației sale îndreptate împotriva deciziei de nepromovare și de stabilire a listei definitive de promovări pe anul 2018, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere în procedura de promovare. Acest motiv cuprinde patru aspecte.

                              —

                              Primul aspect, întemeiat pe imprecizia și pe subiectivitatea rapoartelor de evaluare a funcționarilor. În această privință, reclamanta consideră că au fost săvârșite trei erori. Prima eroare privește faptul că rapoartele privind reclamanta au fost redactate de o singură persoană, a doua este legată de imprecizia conținutului rapoartelor de evaluare, iar a treia provine din neluarea în considerare a autoevaluării reclamantei.

                              —

                              Al doilea aspect, întemeiat pe lipsa unui test obiectiv de evaluare a cunoștințelor lingvistice. În această privință, reclamanta consideră că au fost săvârșite trei erori. Prima eroare privește faptul că rapoartele referitoare la reclamantă au fost redactate de o singură persoană, a doua este legată de neutilizarea unor teste obiective existente pe piață, iar a treia provine din faptul că evaluarea nu corespunde realității.

                              —

                              Al treilea aspect, întemeiat pe subiectivitatea evaluării nivelului de responsabilități exercitate.

                              —

                              Al patrulea aspect, întemeiat pe subiectivitatea alegerii elementelor factuale care trebuie luate în considerare.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor egalității de tratament și nediscriminării. În această privință, reclamanta invocă două argumente.

                              —

                              Potrivit primului argument, subiectivitatea ce decurge din procedura de promovare este doar în dezavantajul reclamantei.

                              —

                              Potrivit celui de al doilea argument, răspunzând la întrebările pe care le-a adresat cu privire la nepromovare, superiorul său ierarhic i s-a adresat prin e-mail, ceea ce ar dovedi că procedura de promovare nu este nici obiectivă și nici imparțială.


title: Cauza T-753/18: Hotărârea Tribunalului din 5 septembrie 2019 – C&A/EUIPO (#BESTDEAL) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative #BESTDEAL – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/33

      Hotărârea Tribunalului din 5 septembrie 2019 – C&A/EUIPO (#BESTDEAL)
      (Cauza T-753/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative #BESTDEAL - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 357/41)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: C&A AG (Zug, Elveția) (reprezentant: P. Koch Moreno, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 octombrie 2018 (cauza R 1234/2018-2) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ #BESTDEAL ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     C&A AG suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 65, 18.2.2019.


title: Cauza T-584/19: Acțiune introdusă la 22 august 2019 – thyssenkrupp/Comisia

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/41

      Acțiune introdusă la 22 august 2019 – thyssenkrupp/Comisia
      (Cauza T-584/19)
      (2019/C 357/50)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: thyssenkrupp AG (Duisburg și Essen, Germania) (reprezentanți: M. Klusmann, J. Ziebarth și M. Dästner, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în întregime a deciziei;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri, precum și a celor efectuate de orice intervenient.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare în definirea noilor piețe relevante ale produsului pentru oțelul galvanizat la cald pentru aplicații pentru automobile (Auto HDG) și pentru anumite tipuri de oțel pentru ambalare (Packaging Steel), ceea ce a condus la o analiză eronată a puterii de piață în urma concentrării, în special întrucât decizia nu a recunoscut elemente semnificative ale substituibilității sectorului cererii și ofertei. Prin urmare, reclamanta consideră că în mod eronat pârâta nu a inclus oțelul electrogalvanizat în definiția pe care a dat-o pieței și a omis interschimbabilitatea produselor industriale și pentru automobile galvanizate.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare în definirea pieței la nivelul SEE, în locul pieței mondiale, atât pentru Auto HDG, cât și pentru Packaging Steel. În consecință, pârâta nu a luat în considerare rezultatele anchetei sale de piață și evaluarea documentelor interne furnizate de părți și nu a respectat procedura corectă și principiile unui proces echitabil, prin neefectuarea unei analize economice suficiente. În plus, se presupune că Comisia s-ar fi bazat pe probe neconcludente și neconvingătoare pentru a concluziona că fluxurile importurilor nu au influențat prețurile în SEE pentru Auto HDG și Packaging Steel.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat cerințe procedurale esențiale și a săvârșit o eroare atunci când a constatat subzistența unui impediment semnificativ în calea unei concurențe efective în ceea ce privește o piață separată a produsului pentru Auto HDG.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că, în ceea ce privește principalele piețe-țintă ale produsului distinct pentru tablă cositorită (TP), oțel acoperit cu crom prin metoda electrolitică (ECCS) și oțel laminat, evaluarea privind concurența efectuată de Comisie se întemeiază pe o interpretare și pe o aplicare incorectă a testului SIEC (obstacole semnificative în calea concurenței) care combină în mod ilegal elemente incompatibile ale unui SIEC ce rezultă dintr-o poziție dominantă unică și din efecte orizontale necoordonate (oligopolistice). Reclamanta invocă de asemenea o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește importurile care se bazează pe cotații alese în mod selectiv din ancheta de piață și pe câteva documente interne interpretate în mod eronat, care au condus pârâta la ignorarea ilicită a relevanței nivelurilor ridicate ale importurilor de TP și ECCS și a potențialului acces pe piață al relaminatelor, astfel cum s-a întâmplat în alte părți ale lumii.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că remediile oferite pentru Auto HDG și Packaging Steel au fost respinse în mod nejustificat de către pârâtă. Reclamanta susține de asemenea că Comisia nu a efectuat o testare corespunzătoare a pieței remediilor oferite.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia și-a încălcat obligația de a furniza o motivare suficientă cu privire la încetarea preocupărilor sale preliminare, astfel cum au fost exprimate în SO referitor la oțelul magnetic cu grăunți orientați (GOES).

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a săvârșit o eroare de procedură întrucât nu a furnizat răspunsuri la numeroasele cereri de informații transmise participanților la piață în faza I și în faza II a anchetei, cărora în multe cazuri nu li s-a răspuns. Reclamanta susține că acest fapt a condus la o eroare de procedură și la denaturarea elementelor de probă.


title: Cauza T-595/19: Acțiune introdusă la 30 august 2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/42

      Acțiune introdusă la 30 august 2019 – Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi/EUIPO – Fontana Food (GRILLOUMI BURGER)
      (Cauza T-595/19)
      (2019/C 357/51)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi (Nicosia, Cipru) (reprezentanți: S. Malynicz, QC, S. Baran, Barrister, și V. Marsland, Solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Fontana Food AB (Tyresö, Suedia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale GRILLOUMI BURGER – cererea de înregistrare nr. 15 963 283

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 iunie 2019 în cauza R 1356/2018-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea pârâtului la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și la plata celor efectuate de reclamanta din procedura de declarare a nulității.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-621/17: Ordonanța Tribunalului din 18 iulie 2019 – Taminco și Arysta LifeScience Great Britain/EFSA

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/43

      Ordonanța Tribunalului din 18 iulie 2019 – Taminco și Arysta LifeScience Great Britain/EFSA
      (Cauza T-621/17) (1)

      (2019/C 357/52)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 374, 6.11.2017.


title: Cauza T-335/19: Ordonanța Tribunalului din 23 august 2019 – Cantieri del Mediterraneo/Comisia

text:
               21.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 357/44

      Ordonanța Tribunalului din 23 august 2019 – Cantieri del Mediterraneo/Comisia
      (Cauza T-335/19) (1)

      (2019/C 357/54)
      Limba de procedură: italiana
      Președintele Camerei întâi a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 246, 22.7.2019.


title: Cauza C-665/19 P: Recurs introdus la 5 septembrie 2019 de NeXovation, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 19 iunie 2019 în cauza T-353/15, NeXovation/Comisia

text:
               4.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/23

      Recurs introdus la 5 septembrie 2019 de NeXovation, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera întâi extinsă) din 19 iunie 2019 în cauza T-353/15, NeXovation/Comisia
      (Cauza C-665/19 P)
      (2019/C 372/25)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: NeXovation, Inc. (reprezentanți: A. von Bergwelt, M. Nordmann, L. Hettstedt, Rechtsanwälte)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

         Concluziile

      Recurenta solicită Curții:

                  —

                  anularea punctelor 3 și 4 din dispozitivul hotărârii atacate, precum și a articolului 3 alineatul (2) și a articolului 1 ultima liniuță din Decizia Comisiei (1) din 1 octombrie 2014 având ca obiect ajutorul de stat SA.31550 acordat de Germania în favoarea Nürburgring (rectificată la 13 aprilie 2015);

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea punctelor 3 și 4 din dispozitivul hotărârii atacate și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Recursul este întemeiat pe două motive.
      În ceea ce privește prima decizie atacată, Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 263 al patrulea paragraf TFUE, întrucât recurenta era vizată în mod individual. Tribunalul a statuat în mod eronat că speța nu vizează scenariul tipic în care este afectată concurența dintre mai mulți furnizori de bunuri, ci concurența dintre ofertanți, care necesită un anumit produs.
      În ceea ce privește a doua decizie atacată, Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 107 alineatul (1) și articolul 296 al doilea paragraf TFUE, articolul 4 alineatul (3) și articolul 20 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 659/1999 (2), precum și principiul examinării cu diligență și imparțialitate.

         (1)  Decizia (UE) 2016/151 a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) pus în aplicare de Germania pentru Nürburgring [notificată cu numărul C(2014) 3634] (JO 2016, L 34, p. 1).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO 1999, L 83, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 41).


title: Cauza C-671/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgia) la 10 septembrie 2019 – X/État belge

text:
               4.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 372/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil du Contentieux des Étrangers (Belgia) la 10 septembrie 2019 – X/État belge
      (Cauza C-671/19)
      (2019/C 372/26)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil du Contentieux des Étrangers

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: X

         Pârât: État belge

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Mențiunea de la articolul 34 alineatul (5) din Directiva 2016/801 (1) potrivit căreia calea de atac prevăzută la acest articol este organizată „în conformitate cu dreptul intern” trebuie interpretată în sensul că revine exclusiv legiuitorului național obligația de a stabili modalitățile de exercitare a acestei căi de atac, fără ca instanța națională să fie obligată să verifice dacă modalitățile respective sunt conforme cu dreptul la o cale de atac efectivă în sensul articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene?

                  2)

                              a)

                              În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ, calea de atac prevăzută la articolul 34 alineatul (5) din Directiva 2016/801, pentru a fi efectivă în sensul articolului 47 din cartă, trebuie să includă posibilitatea de a avea acces în toate situațiile la o cale de atac excepțională, desfășurată în condiții de extremă urgență, atunci când persoana în cauză demonstrează că a dat dovadă de diligență și că respectarea termenelor obligatorii pentru desfășurarea unei proceduri ordinare ar putea împiedica efectuarea studiilor în cauză?

                              b)

                              În cazul în care răspunsul la această întrebare este negativ, același răspuns negativ se impune atunci când lipsa unei decizii într-un termen scurt prezintă riscul ca persoana respectivă să piardă în mod iremediabil un an de studii?

                  3)

                  În cazul în care răspunsul la a doua întrebare litera a) sau litera b) este afirmativ, instanța națională este obligată să dea preferință unei interpretări a legii conforme cu finalitatea Directivei 2016/801 pentru a ajunge la o soluție compatibilă cu obiectivul urmărit de aceasta, atunci când acceptă să examineze, în condiții de extremă urgență, o cerere de suspendare a executării unei decizii prevăzute la articolul 20 din această directivă, chiar dacă lucrările pregătitoare ale legii ar putea indica faptul că nu aceasta a fost intenția legiuitorului?

                  4)

                  În cazul în care răspunsul la prima întrebare este negativ, calea de atac menționată la articolul 34 alineatul (5) din Directiva 2016/801 obligă statele membre să prevadă, pentru a respecta articolul 47 din cartă, ca instanța să poată, în anumite împrejurări, să oblige autoritatea să acorde viza?

         (1)  Directiva (UE) 2016/801 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2016 privind condițiile de intrare și de ședere a resortisanților țărilor terțe pentru cercetare, studii, formare profesională, servicii de voluntariat, programe de schimb de elevi sau proiecte educaționale și muncă au pair. (JO 2016, L 132, p. 21).


title: Cauza T-433/17: Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Dehousse/Curtea de Justiție a Uniunii Europene („Acces la documente – Curtea de Justiție a Uniunii Europene – Documente deținute de instituție în exercitarea funcțiilor sale administrative – Cerere de acces introdusă de un fost judecător al Tribunalului – Refuz parțial al accesului – Răspundere extracontractuală a Uniunii Europene”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/42

      Hotărârea Tribunalului din 20 septembrie 2019 – Dehousse/Curtea de Justiție a Uniunii Europene
      (Cauza T-433/17) (1)

      („Acces la documente - Curtea de Justiție a Uniunii Europene - Documente deținute de instituție în exercitarea funcțiilor sale administrative - Cerere de acces introdusă de un fost judecător al Tribunalului - Refuz parțial al accesului - Răspundere extracontractuală a Uniunii Europene”)
      (2019/C 399/50)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Franklin Dehousse (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

         Pârâtă: Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentanți: J. Inghelram, Á. Almendros Manzano și V. Hanley-Emilsson, agenți)

         Obiectul

      Pe de o parte, o cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziilor din 18 și 22 mai 2017 prin care Curtea de Justiție a Uniunii Europene a refuzat să admită cererile de acces la anumite documente introduse de reclamant la 27 ianuarie 2017 și, respectiv, la 14 decembrie 2016 și, pe de altă parte, o cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE prin care se solicită repararea prejudiciului moral pe care reclamantul pretinde ca l-ar fi suferit ca urmare a comportamentului culpabil al Curții de Justiție a Uniunii Europene atunci când aceasta a refuzat să admită cererile sale de informații introduse între 15 iulie și 10 august 2016.

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează decizia din 18 mai 2017 de respingere a celei de a doua cereri de confirmare a accesului la anumite documente formulate de domnul Franklin Dehousse, întrucât aceasta a respins accesul la „schimburile, în ambele sensuri, între președintele Skouris sau șeful de cabinet al acestuia, cu toate autoritățile publice germane în perioada 2011-2015 inclusiv”.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 300, 11.9.2017.


title: Cauza T-399/18: Hotărârea Tribunalului din 17 septembrie 2019 – TrekStor/EUIPO (Theatre) („Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Theatre – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Lipsa unui caracter distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               25.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/50

      Hotărârea Tribunalului din 17 septembrie 2019 – TrekStor/EUIPO (Theatre)
      (Cauza T-399/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Theatre - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Lipsa unui caracter distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) și (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 399/60)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: TrekStor Ltd (Hong-Kong, China) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch, M. Alber și N. Willich, avocats)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 aprilie 2018 (cauza R 2238/2017-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Theatre ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă TrekStor Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 294, 20.8.2018.


title: Cauza C-755/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Belgia) la 15 octombrie 2019 – T.H.C./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/29

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d’État (Belgia) la 15 octombrie 2019 – T.H.C./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides
      (Cauza C-755/19)
      (2019/C 423/36)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d’État

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: T.H.C.

         Pârât: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

         Întrebările preliminare

      Articolul 46 din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (1)(reformare), potrivit căruia solicitanții trebuie să aibă dreptul la o cale de atac efectivă împotriva deciziilor „luate cu privire la cererea lor de protecție internațională”, și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că se opun unei norme de procedură naționale precum articolul 39/57 alineatul 1 al doilea paragraf punctul 3 a doua teză din loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (Legea din 15 decembrie 1980 privind accesul pe teritoriu, șederea, stabilirea și îndepărtarea străinilor) coroborat cu articolele 57/6 alineatul 3 primul paragraf și alineatul 5 și 57/6/2 alineatul 1 din aceeași lege, care instituie termenul de 5 zile „calendaristice” de la notificarea deciziei administrative pentru formularea căii de atac împotriva unei decizii de respingere ca inadmisibilă a unei cereri ulterioare de protecție internațională introduse de un resortisant al unei țări terțe, în cazul în care „străinul se află, la momentul formulării cererii, într-un loc determinat prevăzut la articolele 74/8 și 74/9 [din aceeași lege] sau la dispoziția guvernului”?

         (1)  JO 2013, L 180, p. 60.


title: Cauza T-500/18: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – Puma SE/EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA) („Marca Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene MG PUMA – Marca verbală anterioară a Uniunii Europene GINMG – Motiv relativ de refuz – Similitudine a semnelor – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/42

      Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2019 – Puma SE/EUIPO – Destilerias MG (MG PUMA)
      (Cauza T-500/18) (1)

      („Marca Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene MG PUMA - Marca verbală anterioară a Uniunii Europene GINMG - Motiv relativ de refuz - Similitudine a semnelor - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2019/C 423/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentanți: P. Trieb și M. Schunke)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: K. Zajfert, A. Folliard-Monguiral și H. O’Neill, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Destilerias MG, SL (Vilanova i la Geltru, Spania) (reprezentanți: E. Manresa Medina și J. Manresa Medina, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 6 iunie 2018 (cauza R 2019/2017-2) privind o procedură de opoziție între Destilerias MG și Puma

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea

                  2)

                     Obligă Puma SE la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 373, 15.10.2018.


title: Cauza T-183/18: Ordonanța Tribunalului din 26 septembrie 2019 – VL și alții/Parlamentul

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/72

      Ordonanța Tribunalului din 26 septembrie 2019 – VL și alții/Parlamentul
      (Cauza T-183/18) (1)

      (2019/C 423/85)
      Limba de procedură: engleza
      Președintele Camerei întâi extinse a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 166, 14.5.2018.


title: Cauza T-677/17: Ordonanța Tribunalului din 18 septembrie 2019 – ClientEarth/Comisia („Acțiune în anulare – Piața internă – Mediu – Regulamentul (UE) 2017/1154 – Litigiu rămas fără obiect – Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/51

      Ordonanța Tribunalului din 18 septembrie 2019 – ClientEarth/Comisia
      (Cauza T-677/17) (1)

      („Acțiune în anulare - Piața internă - Mediu - Regulamentul (UE) 2017/1154 - Litigiu rămas fără obiect - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2019/C 423/65)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: ClientEarth (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: A. Jones, barrister)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Becker, G. Gattinara și M. Huttunen, agenți)

         Obiectul

      Acțiune întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea în parte a Regulamentului (UE) 2017/1154 al Comisiei din 7 iunie 2017 de modificare a Regulamentului (UE) 2017/1151 de completare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor, de modificare a Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 al Comisiei și a Regulamentului (UE) nr. 1230/2012 al Comisiei și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 și a Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește emisiile generate în condiții reale de conducere de vehiculele ușoare pentru pasageri și de vehiculele ușoare comerciale (Euro 6) (JO 2017, L 175, p. 708)

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni

                  2)

                     Obligă fiecare parte să suporte propriile cheltuieli de judecată

         (1)  JO C 392, 20.11.2017.


title: Cauza C-490/18: Hotărârea Curții (Camera a noua) din 16 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Ungaria) – SD/Agrárminiszter (Trimitere preliminară – Politica agricolă comună – Sectorul apicol – Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 – Regulamentul delegat (UE) 2015/1366 – Cerere de ajutor – Condiții – Numărul minim de colonii de albine – Stabilire cu efect retroactiv – Principiul securității juridice – Principiul protecției încrederii legitime)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/13

      Hotărârea Curții (Camera a noua) din 16 octombrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság - Ungaria) – SD/Agrárminiszter
      (Cauza C-490/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Politica agricolă comună - Sectorul apicol - Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 - Regulamentul delegat (UE) 2015/1366 - Cerere de ajutor - Condiții - Numărul minim de colonii de albine - Stabilire cu efect retroactiv - Principiul securității juridice - Principiul protecției încrederii legitime)
      (2019/C 423/15)
      Limba de procedură: maghiara

         Instanța de trimitere

      Budapest Környéki Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: SD

         Pârât: Agrárminiszter

         Dispozitivul

      Sub rezerva unor verificări pe care trebuie să le efectueze instanța de trimitere, principiile securității juridice și protecției încrederii legitime trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun ca o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal – prin care, în temeiul articolului 55 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului, se elaborează programul în sectorul apicol pentru o nouă perioadă de trei ani –, pe de o parte, să stabilească condiții de acordare a ajutorului în acest sector diferite de cele prevăzute în programele precedente și, pe de altă parte, să permită apicultorilor să beneficieze de ajutorul menționat începând de la o dată anterioară celei a intrării în vigoare a reglementării respective, dacă îndeplinesc noile condiții prevăzute de aceasta.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza T-599/18: Ordonanța Tribunalului din 10 octombrie 2019 – Aeris Invest/SRB („Acțiune în anulare – Politică economică și monetară – Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții – Schemă de rezoluție pentru Banco Popular Español – Absența unei evaluări definitive ex post a Banco Popular Español – Act care nu este supus căilor de atac – Inadmisibilitate”)

text:
               16.12.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/53

      Ordonanța Tribunalului din 10 octombrie 2019 – Aeris Invest/SRB
      (Cauza T-599/18) (1)

      („Acțiune în anulare - Politică economică și monetară - Mecanismul unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții - Schemă de rezoluție pentru Banco Popular Español - Absența unei evaluări definitive ex post a Banco Popular Español - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”)
      (2019/C 423/67)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: Aeris Invest Sàrl (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: R. Vallina Hoset, P. Medina Sánchez și A. Sellés Marco, avocați)

         Pârâtă: Comitetul unic de rezoluție (reprezentanți: A. Valavanidou, I. Georgiopoulos și E. Muratori, agenți, asistați de B. Meyring, S. Schelo, F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, T. Klupsch, M. Bettermann, S. Ianc și M. Rickert, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea „Deciziei SRB de a nu efectua o evaluare definitivă ex post a Banco Popular Español, SA comunicată reclamantei prin scrisoarea din 14 septembrie 2018”

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea ca inadmisibilă

                  2)

                     Obligă Aeris Invest Sàrl la plata cheltuielilor de judecată

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza T-803/19: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2019 – etc-gaming und Casino-Equipment/Comisia

text:
               10.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 45/80

      Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2019 – etc-gaming und Casino-Equipment/Comisia
      (Cauza T-803/19)
      (2020/C 45/66)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamante: etc-gaming GmbH (Viena, Austria) și Casino-Equipment Vermietungs GmbH (Viena) (reprezentant: A. Schuster, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisia Europeană, la repararea prejudiciului în cuantum de 110 836 927,73 euro cauzat din vina acesteia și în mod ilegal în patrimoniul reclamantelor ca urmare a neinstituirii unei căi de atac impuse de articolul 6 paragraful 1 și de articolul 13 din Convenția europeană a drepturilor omului (denumită în continuare „CEDO”), precum și de articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”);

                  —

                  în subsidiar, obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisia Europeană, la repararea pe fond a prejudiciului cauzat și care va fi cauzat pe viitor din vina acesteia și în mod ilegal în patrimoniul reclamantelor ca urmare a neinstituirii unei căi de atac impuse de articolul 6 paragraful 1 și de articolul 13 din CEDO, precum și de articolul 47 din cartă;

                  —

                  obligarea Uniunii Europene, reprezentată de Comisia Europeană, la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentei proceduri.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă următorul motiv:
      Neîndeplinirea de către Uniune a obligației care îi revine în temeiul CEDO și al cartei de a institui o cale de atac efectivă a cauzat din vina acesteia și în mod ilegal în patrimoniul reclamantelor un prejudiciu de cel puțin 110 836 927,73 euro. Acest prejudiciu rezultă din faptul că, întrucât nu dispun de o cale de atac care să permită examinarea omisiunii instanțelor naționale de a adresa Curții o întrebare preliminară, deși aceste instanțe erau obligate să procedeze astfel, reclamantele nu pot asigura respectarea dreptului Uniunii și, prin urmare, nu pot invoca inaplicabilitatea determinată de principiul supremației dreptului Uniunii a unor dispoziții fiscale din Glücksspielgesetz (legea austriacă privind jocurile de noroc) care ar impune plata unor obligații fiscale într-un cuantum care depășește de mai multe ori cifra de afaceri realizată în aceeași perioadă.


title: Cauza C-666/18: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Paris - Franța) – IT Development SAS/Free Mobile SAS (Trimitere preliminară – Proprietate intelectuală – Respectarea drepturilor de proprietate intelectuală – Directiva 2004/48/CE – Protecția juridică a programelor pentru calculator – Directiva 2009/24/CE – Contract de licență pentru software – Modificare neautorizată a codului-sursă al unui program pentru calculator de beneficiarul unei licențe, cu încălcarea contractului de licență – Acțiune în contrafacere exercitată de autorul software-ului împotriva beneficiarului licenței – Natura regimului de răspundere aplicabil)

text:
               24.2.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 61/15

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 18 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour d'appel de Paris - Franța) – IT Development SAS/Free Mobile SAS
      (Cauza C-666/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Proprietate intelectuală - Respectarea drepturilor de proprietate intelectuală - Directiva 2004/48/CE - Protecția juridică a programelor pentru calculator - Directiva 2009/24/CE - Contract de licență pentru software - Modificare neautorizată a codului-sursă al unui program pentru calculator de beneficiarul unei licențe, cu încălcarea contractului de licență - Acțiune în contrafacere exercitată de autorul software-ului împotriva beneficiarului licenței - Natura regimului de răspundere aplicabil)
      (2020/C 61/18)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Cour d'appel de Paris

         Părțile din procedura principală

         Apelantă: IT Development SAS

         Intimată: Free Mobile SAS

         Dispozitivul

      Directiva 2004/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind respectarea drepturilor de proprietate intelectuală și Directiva 2009/24/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind protecția juridică a programelor pentru calculator trebuie interpretate în sensul că încălcarea unei clauze dintr-un contract de licență pentru un program pentru calculator, privind drepturi de proprietate intelectuală ale titularului drepturilor de autor asupra acestui program, intră în sfera noțiunii de „încălcare a drepturilor de proprietate intelectuală”, în sensul Directivei 2004/48, și că, în consecință, titularul menționat trebuie să poată beneficia de garanțiile prevăzute de această din urmă directivă, independent de regimul de răspundere aplicabil potrivit dreptului național.

         (1)  JO C 4, 7.1.2019.


title: Cauza C-907/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 11 decembrie 2019 – Q-GmbH/Finanzamt Z

text:
               16.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 87/8

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesfinanzhof (Germania) la 11 decembrie 2019 – Q-GmbH/Finanzamt Z
      (Cauza C-907/19)
      (2020/C 87/11)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesfinanzhof

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă-recurentă: Q-GmbH

         Pârât-intimat: Finanzamt Z

         Întrebarea preliminară

      Serviciul prestat de o persoană impozabilă care desfășoară o activitate de intermediere pentru o societate de asigurări și care, în plus, pune la dispoziția acestei societăți produsul de asigurare care face obiectul intermedierii constituie un serviciu conex tranzacțiilor de asigurare și reasigurare prestat de brokerii și agenții de asigurări scutit de impozit în temeiul articolului 135 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1)?

         (1)  JO 2006, L 347, p.1.


title: Cauza C-22/20: Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2020 – Comisia Europeană/Regatul Suediei

text:
               16.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 87/16

      Acțiune introdusă la 17 ianuarie 2020 – Comisia Europeană/Regatul Suediei
      (Cauza C-22/20)
      (2020/C 87/21)
      Limba de procedură: suedeza

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve, C. Hermes, E. Ljung Rasmussen și K. Simonsson)

         Pârât: Regatul Suediei

         Concluziile reclamantei

      Reclamanta solicită Curții:

                  —

                  constatarea faptului că Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană prin faptul că nu a transmis Comisiei informațiile necesare pentru a evalua exactitatea afirmațiilor potrivit cărora aglomerările Habo și Töreboda îndeplinesc cerințele Directivei 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale (1);

                  —

                  constatarea faptului că Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 4 coroborat cu articolele 10 și 15 din Directiva 91/271/CEE prin faptul că nu a asigurat că, înainte de evacuarea acestora, apele urbane reziduale din aglomerările Lycksele, Malå, Mockfjärd, Pajala, Robertsfors și Tänndalen fac obiectul unei tratări secundare sau echivalente în conformitate cu cerințele directivei;

                  —

                  constatarea faptului că Regatul Suediei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 coroborat cu articolele 10 și 15 din Directiva 91/271/CEE prin faptul că nu a asigurat că, înainte de evacuarea acestora, apele urbane reziduale din aglomerările Borås, Skoghall, Habo și Töreboda fac obiectul unei tratări mai riguroase decât cea descrisă la articolul 4 din directivă, în conformitate cu cerințele aceleiași directive, și

                  —

                  obligarea Regatului Suediei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

                  —

                  Statele membre, în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) din Directiva 91/271/CEE a Consiliului, trebuie să vegheze ca apele urbane reziduale din aglomerările de o anumită dimensiune, înainte de a fi evacuate, să facă obiectul unei tratări secundare sau echivalente.

                  —

                  De asemenea, statele membre, în conformitate cu articolul 5 din directivă, sunt obligate să vegheze ca apele reziduale din aglomerările de o anumită dimensiune, înainte de a fi evacuate în zonele sensibile, să facă obiectul unei tratări mai riguroase decât cea descrisă la articolul 4.

                  —

                  Articolul 4 alineatul (3) coroborat cu punctul B.2 și cu tabelul 1 din anexa I la directivă, precum și articolul 5 alineatul (3) coroborat cu punctul B.3 și tabelul 2 din anexa I la directivă în cazul evacuărilor din aglomerări de peste 10 000 echivalent-locuitori, stabilește cerințele aplicabile pentru evacuările de ape uzate tratate (denumite în continuare „cerințele de evacuare”). Aceste cerințe stabilesc, în măsura în care este relevant în această speță, valori limită pentru cererea biochimică de oxigen (CBO), cererea chimică de oxigen (CCO) și azot.

                  —

                  Articolul 15 coroborat cu punctul D din anexa I la directivă stabilește cerințele aplicabile supravegherii și evaluării conformității cu cerințele de evacuare. Aceste cerințe prevăd numărul de probe anuale și intervalele de prelevare a probelor (denumite în continuare „cerințele de control”).

                  —

                  Articolul 10 din directivă stabilește cerințele aplicabile pentru conceperea, construirea, exploatarea și întreținerea stațiilor construite în conformitate cu cerințele de evacuare.

                  —

                  Comisia consideră, după evaluarea informațiilor prezentate de Suedia, că Suedia nu îndeplinește cerințele articolului 4 coroborat cu articolele 10 și 15 din directiva în cauză în cazul a șase aglomerări, în măsura în care cerințele de evacuare și/sau cerințele de control nu sunt îndeplinite.

                  —

                  Comisia consideră, de asemenea, după evaluarea informațiilor prezentate de Suedia, că Suedia nu îndeplinește cerințele articolului 5 coroborat cu articolele 10 și 15 din directivă în cazul altor patru aglomerări, în măsura în care nu sunt îndeplinite cerințele de evacuare.

                  —

                  Suedia susține, cu privire la două dintre aglomerări, că cerințele de evacuare pentru azot sunt îndeplinite pe baza retenției naturale. Totuși, Suedia nu a furnizat Comisiei informațiile necesare acesteia pentru a evalua exactitatea afirmațiilor Suediei cu privire la întinderea retenției naturale și conformitatea cu cerința directivei privind eliminarea azotului pe această bază. Comisia consideră că Suedia a încălcat astfel principiul cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) TUE.

         (1)  JO 1991, L 135, p. 40.


title: Cauza T-43/20: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2020 – AV și AW/Parlamentul

text:
               16.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 87/25

      Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2020 – AV și AW/Parlamentul
      (Cauza T-43/20)
      (2020/C 87/30)
      Limba de procedură: franceza.

         Părțile

         Reclamanți: AV și AW (reprezentanți: L. Levi și S. Rodrigues, avocați)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea prezentei acțiuni ca fiind admisibilă și fondată;

                  —

                  anularea deciziilor atacate și reamintirea în atenția pârâtului, în măsura necesară, a obligației sale de a stabili toate consecințele în privința reclamanților, în temeiul articolului 266 TFUE, în special în ceea ce privește remunerarea și promovarea;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii formulate împotriva deciziilor din 21 iunie 2019 prin care Parlamentul le-a aplicat sancțiunea disciplinară a retrogradării cu patru grade și, respectiv, cu două grade, reclamanții invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat, pentru motivul că reclamanții nu au fost audiați de autoritatea competentă.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a principiului bunei administrări.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe neregularități ale actelor pregătitoare ale deciziilor atacate. Reclamanții invocă în această privință neregularitatea raportului de anchetă al Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF) și a avizul comisiei disciplinare.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 4 și 16 din anexa IX la Statutul funcționarilor Uniunii Europene (denumit în continuare „statutul”) și a principiilor atribuirii competențelor și autonomiei procedurale a statelor membre. Reclamanții susțin că comisia disciplinară și autoritatea împuternicită să facă numiri (denumită în continuare „AIPN”) erau ținute să verifice validitatea, în conformitate cu dreptul portughez, a mandatului avocatului la audierea din 20 februarie 2018. Aceștia adaugă, în orice caz, odată alertați cu privire la nulitatea mandatului, comisia disciplinară și AIPN ar fi trebuit să stabilească consecințele care se impuneau în ceea ce privește procedura disciplinară, în special referitor la lipsa achiesării reclamanților la faptele care le erau imputate și la concluziile OLAF și ale anchetatorilor.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 10 din anexa la statut, în măsura în care sancțiunile nu ar fi proporționale cu gravitatea abaterilor săvârșite.


title: Cauza T-61/20: Acțiune introdusă la 3 februarie 2020 – Sonova/EUIPO – Digitmarket (B-Direct)

text:
               16.3.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 87/30

      Acțiune introdusă la 3 februarie 2020 – Sonova/EUIPO – Digitmarket (B-Direct)
      (Cauza T-61/20)
      (2020/C 87/36)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

         Părțile

         Reclamantă: Sonova AG (Stäfa, Elveția) (reprezentanți: Rechtsanwalt A. Sabellek)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Digitmarket – Sistemas de Informação SA (Maia, Portugalia)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „B-Direct” – cererea de înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 342 390

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 noiembrie 2019 în cauza R 88/2019-1

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul invocat

                  —

                  Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-61/18: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 30 aprilie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – CTT – Correios de Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira (Trimitere preliminară – Taxa pe valoarea adăugată (TVA) – Directiva 2006/112/CE – Deducerea taxei achitate în amonte – Articolul 173 – Persoană impozabilă mixtă – Metode de deducere – Deducere prorata – Deducere pe baza utilizării – Articolele 184-186 – Regularizarea deducerilor – Modificarea factorilor utilizați la stabilirea sumei de dedus – Operațiune în aval apreciată în mod eronat ca fiind scutită de TVA – Măsură națională care interzice schimbarea metodei de deducere pentru anii deja scurși – Termen de decădere – Principiile neutralității fiscale, securității juridice, efectivității și proporționalității)

text:
               20.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 240/10

      Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 30 aprilie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugalia) – CTT – Correios de Portugal/Autoridade Tributária e Aduaneira
      (Cauza C-61/18) (1)

      (Trimitere preliminară - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Deducerea taxei achitate în amonte - Articolul 173 - Persoană impozabilă mixtă - Metode de deducere - Deducere prorata - Deducere pe baza utilizării - Articolele 184-186 - Regularizarea deducerilor - Modificarea factorilor utilizați la stabilirea sumei de dedus - Operațiune în aval apreciată în mod eronat ca fiind scutită de TVA - Măsură națională care interzice schimbarea metodei de deducere pentru anii deja scurși - Termen de decădere - Principiile neutralității fiscale, securității juridice, efectivității și proporționalității)
      (2020/C 240/13)
      Limba de procedură: portugheza

         Instanța de trimitere

      Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: CTT – Correios de Portugal

         Pârâtă: Autoridade Tributária e Aduaneira

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 173 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, citit în lumina principiilor neutralității fiscale, securității juridice și proporționalității, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca un stat membru, care autorizează în temeiul acestei dispoziții persoanele impozabile să efectueze deducerea taxei pe valoarea adăugată (TVA) pe baza utilizării tuturor bunurilor și serviciilor sau a unei părți a acestora întrebuințate pentru a efectua în același timp operațiuni care dau drept de deducere și operațiuni care nu dau drept de deducere, să interzică acestor persoane impozabile să schimbe metoda de deducere a TVA ului după stabilirea proratei definitive.

                  2)

                  Articolele 184-186 din Directiva 2006/112, citite în lumina principiilor neutralității fiscale, efectivității și proporționalității, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale în temeiul căreia unei persoane impozabile care a realizat deduceri ale taxei pe valoarea adăugată (TVA) care s au aplicat achiziției de bunuri sau servicii întrebuințate pentru a efectua în același timp operațiuni care dau drept de deducere, cât și operațiuni care nu dau drept de deducere pe baza metodei întemeiate pe cifra de afaceri i se refuză posibilitatea, după stabilirea proratei definitive în temeiul articolului 175 alineatul (3) din această directivă, de a rectifica aceste deduceri aplicând metoda utilizării într-o situație în care:

                              —

                              statul membru în cauză autorizează, în temeiul articolului 173 alineatul (2) litera (c) din directiva menționată, persoanele impozabile să efectueze deducerile de TVA pe baza utilizării tuturor bunurilor și serviciilor întrebuințate sau a unei părți a acestora pentru a efectua în același timp operațiuni care dau drept de deducere și operațiuni care nu dau drept de deducere;

                              —

                              persoana impozabilă nu cunoștea cu bună credință, în momentul în care a ales metoda de deducere, că o operațiune pe care o considera scutită nu era scutită în realitate;

                              —

                              termenul general de decădere stabilit de dreptul național pentru efectuarea regularizării deducerilor nu a expirat încă și

                              —

                              schimbarea metodei de deducere permite să se stabilească cu o precizie mai mare partea din TVA care este aferentă unor operațiuni care dau drept de deducere.

         (1)  JO C 25, 21.1.2019.


title: Cauza C-5/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 30 aprilie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – „Оvergas Mrezhi” AD, Asociația non-profit „Balgarska gazova asotsiatsia”/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR) [Trimitere preliminară – Norme comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale – Directiva 2009/73/CE – Articolul 3 alineatele (1)-(3) și articolul 41 alineatul (16) – Obligații de serviciu public – Obligații de înmagazinare a gazelor naturale în vederea garantării siguranței alimentării și a regularității furnizării – Reglementare națională care prevede că sarcina financiară referitoare la obligațiile de serviciu public impuse întreprinderilor din sectorul gazelor naturale se repercutează asupra clienților acestora – Condiții – Adoptare, de către o autoritate națională de reglementare, a unui act care impune o obligație de serviciu public – Procedură – Articolele 36 și 38 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene]

text:
               20.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 240/15

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 30 aprilie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Varhoven administrativen sad – Bulgaria) – „Оvergas Mrezhi” AD, Asociația non-profit „Balgarska gazova asotsiatsia”/Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
      (Cauza C-5/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Norme comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale - Directiva 2009/73/CE - Articolul 3 alineatele (1)-(3) și articolul 41 alineatul (16) - Obligații de serviciu public - Obligații de înmagazinare a gazelor naturale în vederea garantării siguranței alimentării și a regularității furnizării - Reglementare națională care prevede că sarcina financiară referitoare la obligațiile de serviciu public impuse întreprinderilor din sectorul gazelor naturale se repercutează asupra clienților acestora - Condiții - Adoptare, de către o autoritate națională de reglementare, a unui act care impune o obligație de serviciu public - Procedură - Articolele 36 și 38 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene)
      (2020/C 240/19)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Varhoven administrativen sad

         Părțile din procedura principală

         Reclamante:„Оvergas Mrezhi” AD, Asociația non-profit „Balgarska gazova asotsiatsia”

         Pârâtă: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)

         cu participarea: Prokuratura na Republika Bulgaria

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 3 alineatele (1)-(3) din Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE, citit în lumina articolelor 36 și 38 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru care prevede că costurile care rezultă din obligațiile de înmagazinare a gazelor naturale, impuse întreprinderilor din sectorul gazelor naturale pentru a garanta siguranța alimentării cu gaze naturale și regularitatea furnizării acestora în statul membru respectiv, sunt suportate integral de clienții acestor întreprinderi, care pot fi particulari, cu condiția ca această reglementare să urmărească un obiectiv de interes economic general, să respecte principiul proporționalității și ca obligațiile de serviciu public pe care le prevede să fie clar definite, transparente, nediscriminatorii și ușor de verificat și să garanteze întreprinderilor Uniunii Europene din sectorul gazelor naturale un acces egal la consumatorii naționali.

                  2)

                  Directiva 2009/73 trebuie interpretată în sensul că nu se opune unei reglementări a unui stat membru care exonerează autoritatea de reglementare a acestui stat membru, în sensul acestei directive, de respectarea anumitor dispoziții ale legislației naționale, care guvernează procedura de adoptare a actelor normative, atunci când adoptă un act prin care se impune o obligație de serviciu public, în sensul articolului 3 alineatul (2) din directiva menționată, cu condiția ca, pe de altă parte, legislația națională aplicabilă să garanteze că acest act este conform cu cerințele materiale ale acestei dispoziții, este pe deplin motivat, este publicat, păstrându-se totodată, dacă este cazul, confidențialitatea informațiilor sensibile din punct de vedere comercial, și este susceptibil de un control judiciar.

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza C-96/19: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 mai 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Niederösterreich – Austria) – VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln [Trimitere preliminară – Transporturi rutiere – Zile de muncă și zile de repaus – Tahografe digitale – Regulamentul (UE) nr. 165/2014 – Lipsa înregistrării unor zile de muncă pe cardul de conducător auto și lipsa unor foi de înregistrare – Reglementare națională care prevede în aceste condiții obligația ca un conducător auto să prezinte un atestat de la angajatorul său – Validitatea formularului care figurează în anexa la Decizia 2009/959/UE]

text:
               20.7.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 240/17

      Hotărârea Curții (Camera a opta) din 7 mai 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Niederösterreich – Austria) – VO/Bezirkshauptmannschaft Tulln
      (Cauza C-96/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Transporturi rutiere - Zile de muncă și zile de repaus - Tahografe digitale - Regulamentul (UE) nr. 165/2014 - Lipsa înregistrării unor zile de muncă pe cardul de conducător auto și lipsa unor foi de înregistrare - Reglementare națională care prevede în aceste condiții obligația ca un conducător auto să prezinte un atestat de la angajatorul său - Validitatea formularului care figurează în anexa la Decizia 2009/959/UE)
      (2020/C 240/22)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landesverwaltungsgericht Niederösterreich

         Părțile din procedura principală

         Recurent: VO

         Autoritate intimată: Bezirkshauptmannschaft Tulln

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 34 alineatul (3) al doilea paragraf din Regulamentul (UE) nr. 165/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 februarie 2014 privind tahografele în transportul rutier, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 3821/85 al Consiliului privind aparatura de înregistrare în transportul rutier și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 561/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind armonizarea anumitor dispoziții ale legislației sociale în domeniul transporturilor rutiere, trebuie interpretat în sensul că nu intră în domeniul de aplicare al interdicției pe care o prevede o reglementare națională care impune conducătorului unui vehicul echipat cu tahograf digital să prezinte, ca mijloc de probă subsidiar al activităților sale, atunci când lipsesc înregistrările automate și manuale în tahograf, un atestat întocmit de angajatorul său în conformitate cu formularul care figurează în anexa la Decizia 2009/959/UE a Comisiei din 14 decembrie 2009 de modificare a Deciziei 2007/230/CE privind formularul referitor la legislația socială în domeniul transporturilor rutiere.

                  2)

                  În consecință, examinarea celei de-a doua întrebări nu a revelat niciun element de natură să afecteze validitatea formularului care figurează în anexa la Decizia 2009/959.

         (1)  JO C 172, 20.5.2019.


title: Cauza C-468/19: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 13 februarie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria regionale per il Veneto – Italia) – Regione Veneto/HD [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții – Vehicule istorice – Tratament fiscal neomogen în interiorul aceluiași stat membru – Situație pur internă – Inadmisibilitate vădită]

text:
               28.9.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/3

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 13 februarie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Commissione tributaria regionale per il Veneto – Italia) – Regione Veneto/HD
      (Cauza C-468/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Vehicule istorice - Tratament fiscal neomogen în interiorul aceluiași stat membru - Situație pur internă - Inadmisibilitate vădită)
      (2020/C 320/03)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Commissione tributaria regionale per il Veneto

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Regione Veneto

         Pârât: HD

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria regionale del Veneto (Comisia Fiscală Regională din Veneția, Italia) prin decizia din 10 iunie 2019 este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 357, 21.10.2019.


title: Cauza C-32/20: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di appello di Napoli – Italia) – TJ/Balga Srl [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții – Articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Protecție în caz de concediere nejustificată – Articolele 20, 21, 34 și 47 din Carta drepturilor fundamentale – Directiva 98/59/CE – Concediere colectivă – Reglementare națională referitoare la protecția care trebuie acordată unui lucrător victimă a unei concedieri colective nejustificate din cauza unei încălcări a criteriilor de selecție a lucrătorilor care trebuie concediați – Inexistența unei situații de punere în aplicare a dreptului Uniunii, în sensul articolului 51 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale – Inaplicabilitatea Cartei drepturilor fundamentale – Necompetență vădită]

text:
               28.9.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/3

      Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 4 iunie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Corte di appello di Napoli – Italia) – TJ/Balga Srl
      (Cauza C-32/20) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Protecție în caz de concediere nejustificată - Articolele 20, 21, 34 și 47 din Carta drepturilor fundamentale - Directiva 98/59/CE - Concediere colectivă - Reglementare națională referitoare la protecția care trebuie acordată unui lucrător victimă a unei concedieri colective nejustificate din cauza unei încălcări a criteriilor de selecție a lucrătorilor care trebuie concediați - Inexistența unei situații de punere în aplicare a dreptului Uniunii, în sensul articolului 51 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale - Inaplicabilitatea Cartei drepturilor fundamentale - Necompetență vădită)
      (2020/C 320/04)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Corte di appello di Napoli

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: TJ

         Pârâtă: Balga Srl

         Dispozitivul

      Curtea este vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Corte d’appello di Napoli (Curtea de Apel din Napoli, Italia) prin decizia din 18 septembrie 2019.

         (1)  JO C 161, 11.5.2020.


title: Cauza C-171/20 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2020 de WV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 29 ianuarie 2020 în cauza T-43/19, WV/SEAE

text:
               28.9.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/5

      Recurs introdus la 8 aprilie 2020 de WV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 29 ianuarie 2020 în cauza T-43/19, WV/SEAE
      (Cauza C-171/20 P)
      (2020/C 320/06)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: WV (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea Ordonanței din 29 ianuarie 2020 a Tribunalului Uniunii Europene în cauza T-43/19, în măsura în care aceasta a respins acțiunea ca inadmisibilă și l-a obligat pe recurent la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea pârâtului inițial la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în fața Tribunalului Uniunii Europene, în conformitate cu articolul 184 din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție a Uniunii Europene;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunalul Uniunii Europene pentru ca acesta să se pronunțe asupra acțiunii.

         Motivele și principalele argumente

      Recurentul apreciază că, prin ordonanța atacată, Tribunalul nu a respectat principiul liberei administrări a probelor și noțiunea de ansamblu de indicii concordante și, prin urmare, a încălcat normele referitoare la sarcina probei, în special în ceea ce privește probele și indiciile prezentate cu privire la natura juridică a cererii de despăgubiri introduse de recurent la SEAE în temeiul articolului 90 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene.
      Motivul unic dezvoltat de recurent este întemeiat de asemenea pe discriminare, pe denaturarea faptelor prin ordonanța atacată și pe erori vădite de apreciere săvârșite de prima instanță care au condus la o motivare inexactă în drept.


title: Cauza C-172/20 P: Recurs introdus la 8 aprilie 2020 de WV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 29 ianuarie 2020 în cauza T-388/18, WV/SEAE

text:
               28.9.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/5

      Recurs introdus la 8 aprilie 2020 de WV împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a patra) din 29 ianuarie 2020 în cauza T-388/18, WV/SEAE
      (Cauza C-172/20 P)
      (2020/C 320/07)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurent: WV (reprezentant: É. Boigelot, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE)

         Concluziile recurentului

      Recurentul solicită Curții:

                  —

                  anularea Ordonanței din 29 ianuarie 2020 a Tribunalului Uniunii Europene în cauza T-388/18, în măsura în care aceasta a respins acțiunea în anulare inițială a recurentului ca inadmisibilă și l-a obligat pe recurent la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  obligarea pârâtului inițial la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în fața Tribunalului Uniunii Europene, în conformitate cu articolul 184 din Regulamentul de procedură al Curții de Justiție a Uniunii Europene;

                  —

                  trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunalul Uniunii Europene pentru ca acesta să se pronunțe asupra acțiunii.

         Motivele și principalele argumente

      Recurentul apreciază că, prin ordonanța atacată, Tribunalul nu a respectat principiul liberei administrări a probelor și noțiunea de ansamblu de indicii concordante și, prin urmare, a încălcat normele referitoare la sarcina probei, în special în ceea ce privește argumentele și indiciile prezentate cu privire la calculul termenului de care dispunea recurentul pentru a ataca decizia SEAE.
      Motivul unic dezvoltat de recurent este întemeiat de asemenea pe discriminare, pe denaturarea faptelor prin ordonanța atacată și pe erori vădite de apreciere săvârșite de Tribunal care au condus la o motivare inexactă în drept.