title: Cauza C-101/13: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 2 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Germania) – U/Stadt Karlsruhe [Spațiul de libertate, securitate și justiție — Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 — Partea 1 din Documentul 9303 al Organizației Internaționale a Aviației Civile (OACI) — Standarde minime de securitate pentru pașapoarte și documente de călătorie emise de statele membre — Pașaport care poate fi citit automat — Menționarea numelui avut la naștere pe pagina cu date biografice a pașaportului — Prezentarea numelui fără risc de confuzie]

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/9

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 2 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg – Germania) – U/Stadt Karlsruhe
   (Cauza C-101/13) (1)

   ([Spațiul de libertate, securitate și justiție - Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 - Partea 1 din Documentul 9303 al Organizației Internaționale a Aviației Civile (OACI) - Standarde minime de securitate pentru pașapoarte și documente de călătorie emise de statele membre - Pașaport care poate fi citit automat - Menționarea numelui avut la naștere pe pagina cu date biografice a pașaportului - Prezentarea numelui fără risc de confuzie])
   2014/C 421/11
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: U

      Pârât: Stadt Karlsruhe

      Dispozitivul

               1)

               Anexa la Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 444/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009, trebuie interpretată în sensul că impune ca pagina cu date biografice care poate fi citită automat din pașapoartele emise de statele membre să îndeplinească toate specificațiile obligatorii prevăzute în partea 1 din Documentul 9303 al Organizației Internaționale a Aviației Civile (OACI).

               2)

               Anexa la Regulamentul nr. 2252/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 444/2009, coroborată cu partea 1 din Documentul 9303 al Organizației Internaționale a Aviației Civile trebuie interpretată în sensul că nu se opune ca, în cazul în care legislația unui stat membru prevede că numele unei persoane este compus din prenumele sale și din numele său de familie, acest stat să poată totuși să înscrie numele avut la naștere fie, în calitate de element de identificare primar, în rubrica 06 de pe pagina cu date biografice din pașaport care poate fi citită automat, fie, în calitate de element de identificare secundar, în rubrica 07 de pe această pagină, fie într-o rubrică unică compusă din rubricile 06 și 07 menționate.

               3)

               Anexa la Regulamentul nr. 2252/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 444/2009, coroborată cu dispozițiile punctului 8.6 din secțiunea IV din partea 1 din Documentul 9303 al Organizației Internaționale a Aviației Civile trebuie interpretată în sensul că, în cazul în care legislația unui stat membru prevede că numele unei persoane este compus din prenumele sale și din numele său de familie, această anexă se opune ca respectivul stat să poată înscrie numele avut la naștere în calitate de informație cu caracter personal facultativă în rubrica 13 de pe pagina cu date biografice din pașaport care poate fi citită automat.

               4)

               Anexa la Regulamentul nr. 2252/2004, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 444/2009, coroborată cu dispozițiile părții 1 din Documentul 9303 al Organizației Internaționale a Aviației Civile trebuie interpretată, în lumina articolului 7 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în sensul că, în cazul în care legislația unui stat membru prevede că numele unei persoane este compus din prenumele sale și din numele său de familie, dacă acest stat alege totuși să menționeze numele avut la naștere de titularul pașaportului în rubricile 06 și/sau 07 de pe pagina cu date biografice din pașaport care poate fi citită automat, trebuie să menționeze, fără ambiguitate, în denumirea acestor rubrici, că numele avut la naștere este înscris în acestea.

      (1)  JO C 156, 1.6.2013.


title: Cauza C-598/16 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Viktor Fedorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul

text:
               30.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/26

         Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Viktor Fedorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul
   (Cauza C-598/16 P)
   (2017/C 030/31)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Viktor Fedorovych Yanukovych (reprezentant: T. Beazley, QC)

      Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Republica Polonă

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curţii:

               —

               anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, în măsura precizată în recurs, şi anume punctele 2 şi 4 din dispozitivul hotărârii menţionate;

               —

               admiterea concluziilor formulate de recurent în procedura în faţa Tribunalului în măsura precizată mai jos, şi anume:

                           —

                           anularea Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (1) (denumită în continuare „a doua decizie de modificare”);

                           —

                           anularea Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (2), şi

                           —

                           anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (3);

                     în măsura în care acestea se aplică recurentului; şi

               —

               obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs şi cererii de anulare formulate în memoriul în adaptarea concluziilor.

      Motivele și principalele argumente

               1.

                  Primul motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a considerat că criteriul de includere prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificat prin a doua decizie de modificare, este compatibil cu obiectivele politicii externe și de securitate comune enunţate la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Tribunalul a omis să recunoască faptul că pretinsele acte de delapidare de fonduri publice trebuie să facă, cel puţin, obiectul unei urmăriri penale în curs sau al altor proceduri judiciare în ţara în cauză, atunci când, precum în speţă, există probe credibile că ţara respectivă nu are un bilanţ constant şi satisfăcător în materie de respectare a principiilor fundamentale ale drepturilor omului sau de respectare a statului de drept.

               2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât (1) acesta a omis să constate că existau probe credibile că Ucraina nu are un bilanţ consistent şi satisfăcător în materie de respectare a drepturilor omului şi de respectare a statului de drept şi (2) acesta a calificat drept „înaltă autoritate judiciară” unele autorităţi ucrainene pe probele cărora s-a întemeiat Consiliul Uniunii Europene. În plus, Tribunalul a săvârşit o eroare întrucât nu a furnizat nicio motivare a opiniilor sale referitoare la punctele (1) şi (2).

               3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a concluzionat că (1) includerea numelui recurentului pe listă, pe baza unei scrisori a autorităţilor ucrainene din 10 octombrie 2014, îndeplineşte criteriul de includere şi că (2) Consiliul nu a săvârşit nicio eroare vădită de apreciere în ceea ce priveşte includerea recurentului în listă.

      (1)  Decizia (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 24, p. 16).

      (2)  Decizia (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 62, p. 25).

      (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 62, p. 1).


title: Cauza C-523/12: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italia) la 19 noiembrie 2012 — Dirextra Alta Formazione S.r.l./Regione Puglia

text:
               2.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/5

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italia) la 19 noiembrie 2012 — Dirextra Alta Formazione S.r.l./Regione Puglia
   (Cauza C-523/12)
   2013/C 32/07
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dirextra Alta Formazione S.r.l.

      Pârâtă: Regione Puglia

      Întrebarea preliminară

   Este conformă cu articolul 56 și următoarele și cu articolul 101 și următoarele (ex-articolele 49, 81 și următoarele), precum și cu articolul 107 și următoarele din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (în versiunea aflată în vigoare la 1 decembrie 2009) și cu principiile concurenței, proporționalității, nediscriminării și egalității de tratament care rezultă din aceste dispoziții, și în raport cu articolele 9 și 10 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, cu articolul 2 din Protocolul adițional la aceasta și cu articolele 11 și 14 din Carta drepturilor fundamentale, o dispoziție precum cea cuprinsă la articolul 2 alineatul 3 din Legea nr. 12/2009 a Regiunii Puglia, în vigoare la nivel regional, care reglementează în mod restrictiv accesul pe piață pentru furnizarea unor servicii specifice pentru consolidarea nivelului local de învățământ (furnizarea unor cursuri de master postuniversitare), condiționându-l de îndeplinirea unei singure cerințe, aleasă și formulată în mod arbitrar (număr de ore distribuit într-o perioadă nejustificat de lungă) față de scopul măsurii comunitare (consolidarea calității formării, și, așadar, selectarea unor persoane având calificarea corespunzătoare), iar nu diferențiată în funcție de durata concretă a serviciului respectiv?


title: Cauza T-104/08: Acțiune introdusă la 23 februarie 2008 — ars Parfum Creation & Consulting/OAPI (Forma unei sticluțe de parfum)

text:
               26.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 107/38

         Acțiune introdusă la 23 februarie 2008 — ars Parfum Creation & Consulting/OAPI (Forma unei sticluțe de parfum)
   (Cauza T-104/08)
   (2008/C 107/65)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: ars Parfum Creation & Consulting GmbH (Köln, Germania) (reprezentanți: A Späth, G. Hasselblatt, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 8 noiembrie 2007 (cauza R 1656/2006-1);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca tridimensională reprezentând forma unei sticluțe de parfum pentru produse din clasa 3 (cererea de înregistrare nr. 4 995 361).

      Decizia examinatorului: respinge cererea de înregistrare.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1) întrucât marca solicitată are caracter distinctiv.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-385/16 P: Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 4 aprilie 2017 – Sharif University of Technology/Consiliul Uniunii Europene (Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Islamice Iran — Lista persoanelor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Criteriu întemeiat pe sprijinul material, logistic sau financiar acordat guvernului iranian — Cooperare în materie de cercetare și dezvoltare tehnologică în domeniul militar sau în domenii conexe)

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/8

         Ordonanța Curții (Camera a șaptea) din 4 aprilie 2017 – Sharif University of Technology/Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-385/16 P) (1)

   ((Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Măsuri restrictive luate împotriva Republicii Islamice Iran - Lista persoanelor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Criteriu întemeiat pe sprijinul material, logistic sau financiar acordat guvernului iranian - Cooperare în materie de cercetare și dezvoltare tehnologică în domeniul militar sau în domenii conexe))
   (2017/C 202/11)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Sharif University of Technology (reprezentant: M. Happold, barrister)

      Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: Piessevaux și M. Bishop, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Sharif University of Technology suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

      (1)  JO C 335, 12.9.2016


title: Cauza C-81/11 P: Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 8 martie 2012 — Longevity Health Products, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) [Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RESVEROL — Opoziție a titularului mărcii internaționale verbale anterioare LESTEROL — Aprecierea riscului de confuzie — Dreptul la apărare]

text:
               4.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/3

         Ordonanța Curții (Camera a cincea) din 8 martie 2012 — Longevity Health Products, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-81/11 P) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale RESVEROL - Opoziție a titularului mărcii internaționale verbale anterioare LESTEROL - Aprecierea riscului de confuzie - Dreptul la apărare)
   2012/C 235/03
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Longevity Health Products, Inc. (reprezentant: J. Korab, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 16 decembrie 2010, Longevity Health Products/OAPI-Gruppo Lepetit (T-363/09), prin care Tribunalul a respins acțiunea în anulare formulată de solicitantul mărcii verbale „RESVEROL”, pentru produse și servicii din clasele 3, 5 și 35, împotriva Deciziei R 1204/2008-2 a Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) din 9 iulie 2009, de respingere a căii de atac împotriva deciziei diviziei de opoziție prin care se respinge în parte înregistrarea mărcii menționate în cadrul opoziției formulate de titularul mărcilor naționale „LESTEROL” pentru produse din clasa 5

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Longevity Health Products Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 139, 7.5.2011.


title: Cauza T-374/17: Acțiune introdusă la 13 iunie 2017 – Cuervo y Sobrinos1882/EUIPO – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)

text:
               7.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/37

         Acțiune introdusă la 13 iunie 2017 – Cuervo y Sobrinos1882/EUIPO – A. Salgado Nespereira (Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882)
   (Cauza T-374/17)
   (2017/C 256/42)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Cuervo y Sobrinos1882, SL (Madrid, Spania) (reprezentanți: S. Ferrandis González și V. Balaguer Fuentes, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: A. Salgado Nespereira, SA (Ourense, Spania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882” – marca Uniunii Europene nr. 10 931 087

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 martie 2017 în cauza R 1141/2016-4

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 29 martie 2017 în cauza R 1141/2016-4, mai precis, în măsura în care prin aceasta se confirmă decizia Diviziei de anulări a EUIPO din 29 aprilie 2016, în procedura de declarare a nulității nr. 10 786 C în măsura în care prin care se declară nulă marca Uniunii Europene nr. 010931087 „Cuervo y Sobrinos LA HABANA 1882” pentru produsele din clasele 14 și 16 pentru care marca este înregistrată.

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv acelea care rezultă din procedurile desfășurate în fața instanțelor inferioare ale EUIPO, și anume Divizia de anulări și Camera a patra de recurs, care au condus la prezenta cerere.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-508/06: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 96/59/CE — Articolul 11 — Gestionarea deșeurilor — Eliminarea bifenililor policlorurați și a terfenililor policlorurați — Necomunicarea planurilor și schemelor impuse)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/12

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 29 noiembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Malta
   (Cauza C-508/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 96/59/CE - Articolul 11 - Gestionarea deșeurilor - Eliminarea bifenililor policlorurați și a terfenililor policlorurați - Necomunicarea planurilor și schemelor impuse)
   (2008/C 22/23)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Konstantinidis și D. Lawunmi, agenți)

      Pârâtă: Republica Malta (reprezentanți: S. Camilleri și L. Farrugia, agenți)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolul 11 din Directiva 96/59/CE a Consiliului din 16 septembrie 1996 privind eliminarea bifenililor policlorurați și a terfenililor policlorurați (PCB/TPC) (JO L 243, p. 31) — Nepregătirea și necomunicarea către Comisie, în termenul prevăzut, a planurilor, a schemelor și a rezumatelor inventarelor prevăzute de directivă
   Dispozitivul

               1)

               Prin necomunicarea planurilor și schemelor impuse de articolul 11 din Directiva 96/59/CE a Consiliului din 16 septembrie 1996 privind eliminarea bifenililor policlorurați și a terfenililor policlorurați (PCB/TPC), Republica Malta nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestui articol 11, coroborat cu articolul 54 din Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehia, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungaria, a Republicii Malta, a Republicii Polonia, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovacia și adaptările tratatelor de instituire a Uniunii Europene.

               2)

               Obligă Republica Malta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 56, 10.3.2007.


title: Cauza C-321/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour constitutionnelle (Luxemburg) la 29 iunie 2015 – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA/État du Grand-duché de Luxembourg

text:
               7.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/39

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour constitutionnelle (Luxemburg) la 29 iunie 2015 – ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA/État du Grand-duché de Luxembourg
   (Cauza C-321/15)
   (2015/C 294/51)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour constitutionnelle

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: ArcelorMittal Rodange et Schifflange SA

      Pârât: État du Grand-duché de Luxembourg

      Întrebarea preliminară

   Articolul 13 alineatul 6 din Legea modificată din 23 decembrie 2004 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, în măsura în care permite ministrului competent să solicite restituirea fără compensație totală sau parțială a cotelor alocate în conformitate cu articolul 12 alineatele 2 și 4 din aceeași lege, dar neutilizate, este conform cu Directiva 2003/8[7]/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (1), și mai ales cu economia sistemului de comercializare a cotelor prevăzut în directiva menționată, această întrebare incluzând pe aceea privind existența efectivă, iar, în caz afirmativ, calificarea restituirii cotelor alocate dar neutilizate, precum și pe aceea a unei eventuale calificări drept bunuri a unor astfel de cote?

      (1)  JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78.


title: Cauza T-537/12: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Zafeiropoulos/Cedefop („Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestarea de servicii medicale în favoarea personalului Cedefop — Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant — Refuzul de a acorda acces la anumite documente referitoare la ceilalți ofertanți care au participat la procedura de cerere de ofertă — Obligația de motivare — Protecția intereselor comerciale și a reputației — Protecția datelor cu caracter personal — Protecția procesului decizional — Răspundere extracontractuală”)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/28

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Zafeiropoulos/Cedefop
   (Cauza T-537/12) (1)

   ((„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestarea de servicii medicale în favoarea personalului Cedefop - Respingerea ofertei unui ofertant și atribuirea contractului unui alt ofertant - Refuzul de a acorda acces la anumite documente referitoare la ceilalți ofertanți care au participat la procedura de cerere de ofertă - Obligația de motivare - Protecția intereselor comerciale și a reputației - Protecția datelor cu caracter personal - Protecția procesului decizional - Răspundere extracontractuală”))
   (2016/C 098/36)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamant: Panteleïmon Zafeiropoulos (Salonic, Grecia) (reprezentant: M. Kontogiorgos, avocat)

      Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) (reprezentanți: M. Fuchs, agent, asistat inițial de E. Petritsi, ulterior de P. Anestis, avocați)

      Obiectul

   În primul rând, cerere de anulare, pe de o parte, a deciziei Cedefop din 8 octombrie 2012 prin care s-a respins oferta prezentată de reclamant în cadrul unui anunț de participare din 19 iunie 2012, publicat în Suplimentul la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JO 2012/S 115-189528), privind furnizarea de servicii medicale personalului Cedefop din Salonic (Grecia), și a deciziei Cedefop din 9 octombrie 2012 prin care contractul definit în anunțul de participare menționat a fost atribuit unui alt ofertant decât reclamantul și, pe de altă parte, a deciziei Cedefop prin care s-a respins cererea reclamantului de acces la anumite documente în cadrul acestei proceduri privind anunțul de participare, precum și, în al doilea rând, cerere de despăgubire pentru prejudiciul pe care reclamantul l-ar fi suferit ca urmare a încălcărilor pe care le-ar fi săvârșit Cedefop

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Centrului European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) din 8 octombrie 2012 prin care s-a respins oferta prezentată de domnul Panteleïmon Zafeiropoulos în cadrul unui anunț de participare din 19 iunie 2012 privind furnizarea de servicii medicale personalului Cedefop din Salonic (Grecia) și decizia Cedefop din 9 octombrie 2012 prin care contractul definit în anunțul de participare menționat a fost atribuit unui alt ofertant decât domnul Zafeiropoulos.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Cedefop suportă propriile cheltuieli de judecată și o treime din cheltuielile de judecată efectuate de domnul Zafeiropoulos.

               4)

               Domnul Zafeiropoulos suportă două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 46, 16.2.2013.


title: Cauza C-322/15: Ordonanța Curții (Camera a patra) din 8 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni [Trimitere preliminară – Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții – Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și juridic al litigiului principal, precum și cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară – Inadmisibilitate vădită]

text:
               5.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 454/9

      Ordonanța Curții (Camera a patra) din 8 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio – Italia) – Google Ireland Limited, Google Italy Srl/Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni
      (Cauza C-322/15) (1)

      ([Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) și articolul 94 din Regulamentul de procedură al Curții - Lipsa unor precizări suficiente cu privire la contextul factual și juridic al litigiului principal, precum și cu privire la motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară - Inadmisibilitate vădită])
      (2016/C 454/18)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

         Părțile din procedura principală

         Reclamante: Google Ireland Limited, Google Italy Srl

         Pârâtă: Autorità per le Garanzie nelle Comunicazioni

         cu participarea: Filandolarete Srl, Associazione Confindustria Radio Televisioni, Federazione Italiana Editori Giornali (FIEG)

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară introdusă de Tribunale amministrativo regionale per il Lazio (Tribunalul Administrativ Regional Lazio, Italia) prin decizia din 22 aprilie 2015 este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 320, 28.9.2015.


title: Cauza T-332/14: Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Azarov/Consiliul („Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina — Înghețarea fondurilor — Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice — Includerea numelui reclamantului — Dovada temeiniciei includerii în listă”)

text:
               14.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 98/35

         Hotărârea Tribunalului din 28 ianuarie 2016 – Azarov/Consiliul
   (Cauza T-332/14) (1)

   ((„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețarea fondurilor - Lista persoanelor, entităților și organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Includerea numelui reclamantului - Dovada temeiniciei includerii în listă”))
   (2016/C 098/46)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamant: Oleksii Mykolayovych Azarov (Kiev, Ucraina) (reprezentanți: G. Lansky și A. Egger, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J. -P. Hix și F. Naert, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: S. Bartelt, D. Gauci și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare, pe de o parte, a Deciziei 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO L 66, p. 26) și a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO L 66, p. 1) și, pe de altă parte, a Deciziei de punere în aplicare 2014/216/PESC a Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2014/119 (JO L 111, p. 91), a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 381/2014 al Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (JO L 111, p. 33), a Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 (JO L 24, p. 16) și a Regulamentului (UE) 2015/138 al Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Regulamentului nr. 208/2014 (JO L 24, p. 1), în măsura în care îl privesc pe reclamant.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, astfel cum a fost modificată prin Decizia de punere în aplicare 2014/216/PESC a Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Deciziei 2014/119, și Regulamentul (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 381/2014 al Consiliului din 14 aprilie 2014 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014, în măsura în care îl privesc pe domnul Oleksii Mykolayovych Azarov.

               2)

               Respinge, în rest, acțiunea.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de domnul Azarov, în ceea ce privește cererea de anulare formulată în cererea introductivă.

               4)

               Îl obligă pe domnul Azarov să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate Consiliu, în ceea ce privește cererea de anulare formulată în memoriul în adaptarea concluziilor.

               5)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza T-421/12: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2012 — Württembergische Gemeinde-Versicherung/Comisia

text:
               1.12.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 373/8

         Acțiune introdusă la 25 septembrie 2012 — Württembergische Gemeinde-Versicherung/Comisia
   (Cauza T-421/12)
   2012/C 373/14
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Württembergische Gemeinde-Versicherung a. G. (Stuttgart, Germania) (reprezentanți: A. Birnstiel, H. Heinrich și J.-O. Schrotz, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei Comisiei Europene din 17 iulie 2012 prin care a fost respinsă cererea reclamantei întemeiată pe Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1) de acces la anumite documente ale unei proceduri de constatare a încălcării regulilor privind înțelegerile (COMP/39.125 — Carglass);

               —

               obligarea pârâtei la plata propriilor cheltuieli de judecată și a cheltuielilor efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe lipsa unei analize detaliate a documentelor descrise în cerere
               În cadrul primului motiv, reclamanta susține că decizia nu se bazează pe o analiză concretă și individuală a fiecăruia dintre documentele în cauză. În opinia reclamantei, decizia atacată s-a bazat pe aprecierea eronată în drept că, în această situație, se poate aplica o excepție de la regula accesului la documente

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare
               Reclamanta susține că, în decizia sa, Comisia a motivat prin considerații generale și, prin urmare, insuficiente, respingerea cererii în integralitatea sa. În opinia reclamantei, aceasta constituie o încălcare a obligației de motivare și, implicit, o încălcare a normelor fundamentale de procedură.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe interpretarea și aplicarea eronată a articolului 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001
               Prin intermediul celui de al treilea motiv, reclamanta susține că interpretarea și aplicarea de către Comisie a excepțiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (2) prima și a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 sunt eronate în drept. În opinia reclamantei, Comisia nu a respectat raportul regulă/excepții și a acționat în temeiul unei interpretări prea largi a noțiunilor „protecția activităților de anchetă” și „protecția intereselor comerciale”.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe neluarea în considerare a faptului că aplicarea dreptului înțelegerilor în cadrul dreptului privat constituie un interes public în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001

                           —

                           Prin intermediul celui de al patrulea motiv, reclamanta susține că, prin nedivulgarea documentelor în cauză, Comisia a încălcat în mod eronat un interes public superior. În opinia reclamantei, în evaluarea comparativă a intereselor, Comisia ar fi trebuit, în special, să ia în considerare faptul că aplicarea dreptului înțelegerilor în cadrul dreptului privat constituie de asemenea un interes public în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3 p. 76).


title: Cauza F-59/09: Acțiune introdusă la 13 iunie 2009 — De Nicola/BEI

text:
               29.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 205/49

         Acțiune introdusă la 13 iunie 2009 — De Nicola/BEI
   (Cauza F-59/09)
   2009/C 205/91
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxemburg) (reprezentant: L. Isola, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții

      Obiectul și descrierea litigiului

   Pe de o parte, anularea deciziei Comisiei de apel adoptată la 14 noiembrie 2008 sau corectarea acesteia în partea în care atribuie reclamantului și nu avocatului acestuia recuzarea celor trei membri ai Comisiei de apel. Pe de altă parte, anularea promovărilor decise la 29 aprilie 2008 fără a ține seama de situația reclamantului, precum și a tuturor actelor conexe acestora. În sfârșit, stabilirea faptului că reclamantul este victimă a hărțuirii morale, precum și obligarea pârâtei la încetarea actelor de hărțuire.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei de apel și în orice caz corectarea acesteia în partea în care atribuie domnului De Nicola (în locul avocatului acestuia) recuzarea celor trei membri ai Comisiei de apel și în partea în care consideră că motivul de recuzare este „o simplă contestare a deciziei din 14 decembrie 2007”, iar nu consecința recunoașterilor și a renunțărilor pe care cei trei membri le atribuiseră în mod incorect domnului De Nicola;

               —

               anularea promovărilor din 29 aprilie 2008 întrucât au fost decise fără a ține seama de situația reclamantului, precum și a tuturor actelor conexe, consecutive și prealabile acestora, printre care evaluarea pentru anul 2007, dacă este cazul, după declararea nelegalității limitelor impuse de instrucțiunile transmise de Direcția Resurse Umane;

               —

               constatarea actelor de hărțuire morală săvârșite împotriva reclamantului și, în consecință

               —

               obligarea BEI la încetarea actelor de hărțuire morală și la repararea prejudiciului fizic, moral și patrimonial cauzat reclamantului, pe lângă plata cheltuielilor de judecată, a dobânzilor și a reevaluării monetare pentru sumele acordate.


title: Cauza C-400/15: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 15 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg (Trimitere preliminară — Fiscalitate — Taxa pe valoarea adăugată — A șasea directivă 77/388/CEE — Drept de deducere — Decizia 2004/817/CE — Reglementare a unui stat membru — Cheltuieli privind bunuri și servicii — Utilizarea lor în scopuri neeconomice în proporție mai mare de 90 % din utilizarea lor totală — Excludere de la dreptul de deducere)

text:
               14.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 419/21

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 15 septembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzhof – Germania) – Landkreis Potsdam-Mittelmark/Finanzamt Brandenburg
   (Cauza C-400/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Fiscalitate - Taxa pe valoarea adăugată - A șasea directivă 77/388/CEE - Drept de deducere - Decizia 2004/817/CE - Reglementare a unui stat membru - Cheltuieli privind bunuri și servicii - Utilizarea lor în scopuri neeconomice în proporție mai mare de 90 % din utilizarea lor totală - Excludere de la dreptul de deducere))
   (2016/C 419/27)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzhof

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Landkreis Potsdam-Mittelmark

      Pârât: Finanzamt Brandenburg

      Dispozitivul

   Articolul 1 din Decizia 2004/817/CE a Consiliului din 19 noiembrie 2004 de autorizare a Germaniei să aplice o măsură de derogare de la articolul 17 din A șasea directivă 77/388/CEE privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri trebuie interpretat în sensul că nu se aplică într-o situație în care o întreprindere exploatează bunuri sau servicii în proporție mai mare de 90 % pentru activități neeconomice, care nu intră în domeniul de aplicare al taxei pe valoarea adăugată.

      (1)  JO C 363, 3.11.2015.


title: Cauza T-73/13: Ordonanța Tribunalului din 29 iunie 2015 – InterMune UK şi alţii/EMA

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/60

         Ordonanța Tribunalului din 29 iunie 2015 – InterMune UK şi alţii/EMA
   (Cauza T-73/13) (1)

   (2015/C 311/66)
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 114, 20.4.2013.


title: Cauza C-296/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenia) la 18 iunie 2015 – Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota

text:
               19.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil (Slovenia) la 18 iunie 2015 – Medisanus d.o.o./Splošna Bolnišnica Murska Sobota
   (Cauza C-296/15)
   (2015/C 346/02)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Državna revizijska komisija za revizijo postopkov oddaje javnih naročil

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Medisanus d.o.o.

      Pârâtă: Splošna Bolnišnica Murska Sobota

      Întrebarea preliminară

               1)

               Directiva 2004/18/CE (1), în special articolul 23 alineatul (2), articolul 23 alineatul (8) și articolul 2 coroborate

                           —

                           cu Directiva 2001/83/CE (2), în special cu articolul 83,

                           —

                           cu Directiva 2002/98/CE (3), în special cu articolul 4 alineatul (2),

                           —

                           cu TFUE, în special cu articolul 18,

         trebuie interpretată în sensul că se opune cerinței de medicamente „obținute din plasmă slovenă”, produse în mod industrial (cerință întemeiată pe legislația națională a Republicii Slovenia, și anume pe articolul 6 punctul 71 din ZZdr-2)?

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 6/vol. 8, p. 116).

      (2)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3).

      (3)  Directiva 2002/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 ianuarie 2003 privind stabilirea standardelor de calitate și securitate pentru recoltarea, controlul, prelucrarea, stocarea și distribuirea sângelui uman și a componentelor sanguine și de modificare a Directivei 2001/83/CE (JO L 33, p. 30, Ediție specială, 15/vol. 9, p. 171).


title: Cauza C-222/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad - Varna (Bulgaria) la 20 aprilie 2016 - „MIP-TS” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad - Varna (Bulgaria) la 20 aprilie 2016 - „MIP-TS” OOD/Nachalnik na Mitnitsa Varna
   (Cauza C-222/16)
   (2016/C 243/22)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad - Varna

      Părțile din procedura principală

      Recurentă:„MIP-TS” OOD

      Intimat: Nachalnik na Mitnitsa Varna

      Întrebarea preliminară

   Domeniul de aplicare al articolului 1 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 791/2011 al Consiliului din 3 august 2011 include importul de anumite țesături cu ochiuri deschise din fibră de sticlă cu o dimensiune a ochiurilor mai mare de 1,8 mm atât în lungime, cât și în lățime și cu o greutate mai mare de 35 g/m2, cu excepția discurilor din fibră de sticlă care se încadrează în prezent la Codurile NC ex 7019 51 00 și ex 7019 59 00 (Coduri TARIC 7019510010 și 7019590010), care au fost declarate la 10 aprilie 2012 sub regimul vamal „punere în liberă circulație și consum final”, cu indicarea originii lor ca fiind Thailanda și a faptului că au fost expediate din această țară, dar care în realitate sunt originare din Republica Populară Chineză, iar această origine a fost constatată în cadrul anchetei efectuate și al raportului întocmit de OLAF în punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1073/1999 al Parlamentului European și al Consiliului?


title: Cauza T-629/16: Acțiune introdusă la 1 septembrie 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (dispozitiv format din două benzi paralele aplicate pe încălțăminte)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/53

         Acțiune introdusă la 1 septembrie 2016 – Shoe Branding Europe/EUIPO – adidas (dispozitiv format din două benzi paralele aplicate pe încălțăminte)
   (Cauza T-629/16)
   (2016/C 402/62)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Shoe Branding Europe BVBA (Oudenaarde, Belgia) (reprezentant: J. Løje, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: adidas (Herzogenaurach, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marcă de poziție (dispozitiv format din două benzi paralele aplicate pe încălțăminte) – marca Uniunii Europene nr. 8 398 141

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 8 iunie 2016 în cauza R 597/2016-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               denaturarea situației de fapt.


title: Cauza C-556/14 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2016 – Holcim (Romania) SA/Comisia Europeană [Recurs – Mediu – Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Uniunea Europeană – Directiva 2003/87/CE – Articolele 19 și 20 – Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 – Articolul 10 – Sistem de registre de tranzacții privind cotele de emisie – Răspundere subiectivă – Refuz al Comisiei de divulgare a informațiilor și de interzicere a oricărei tranzacții referitoare la cotele de emisie sustrase – Răspundere obiectivă]

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/16

      Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 aprilie 2016 – Holcim (Romania) SA/Comisia Europeană
      (Cauza C-556/14 P) (1)

      ([Recurs - Mediu - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în Uniunea Europeană - Directiva 2003/87/CE - Articolele 19 și 20 - Regulamentul (CE) nr. 2216/2004 - Articolul 10 - Sistem de registre de tranzacții privind cotele de emisie - Răspundere subiectivă - Refuz al Comisiei de divulgare a informațiilor și de interzicere a oricărei tranzacții referitoare la cotele de emisie sustrase - Răspundere obiectivă])
      (2016/C 211/18)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Recurentă: Holcim (Romania) SA (reprezentant: L. Arnauts, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: E. White și K. Mifsud-Bonnici, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Holcim (Romania) SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 65, 23.02.2015.


title: Cauza T-465/10: Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — McHugh/Comisia

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/46

         Acțiune introdusă la 27 septembrie 2010 — McHugh/Comisia
   (Cauza T-465/10)
   ()
   2010/C 328/74
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Eamon McHugh (Killybegs, Irlanda) (reprezentanți: A. Collins SC, N. Travers, Barrister și D. Barry, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea Deciziei Comisiei notificate cu numărul C(2010) 4767 din 13 iulie 2010 sub forma unei scrisori către Irlanda de respingerea a unei cereri de capacitate de siguranță privind un nou trauler oceanic, Antartic, și de înlocuire a deciziei privind cererea menționată cuprinsă în Decizia 2003/245 a Comisiei din 4 aprilie 2003 privind cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor celui de al patrulea Program de orientare plurianual (POP IV) în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri (JO L 90, p. 48), care a fost anulată, în măsura în care îl privește pe reclamant, prin Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2006, Boyle și alții/Comisia (T-218/03-T-240/03, Rec., p. II-1699), și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin intermediul prezentei cereri, reclamantul solicită, în temeiul articolului 263 TFUE, anularea Deciziei Comisiei notificate cu numărul C(2010) 4767 din 13 iulie 2010 sub forma unei scrisori către Irlanda de respingerea a unei cereri de capacitate de siguranță privind un nou trauler oceanic, Antartic, și de înlocuire a deciziei privind cererea menționată cuprinsă în Decizia 2003/245 a Comisiei din 4 aprilie 2003 privind cererile primite de Comisie de extindere a obiectivelor celui de al patrulea Program de orientare plurianual (POP IV) în scopul îmbunătățirii siguranței, navigației maritime, igienei, calității produselor și condițiilor de muncă pentru navele cu o lungime totală mai mare de 12 metri (JO L 90, p. 48), care a fost anulată, în măsura în care îl privește pe reclamant, prin Hotărârea Tribunalului din 13 iunie 2006, Boyle și alții/Comisia (T-218/03-T-240/03, Rec., p. II-1699).
   În susținerea cererii sale, reclamantul invocă următoarele motive:

               În primul rând, reclamantul susține că pârâta a acționat fără o bază legală. Articolul 4 alineatul (2) din Decizia 97/413/CE a Consiliului din 26 iunie 1997 privind obiectivele și modalitățile vizând restructurarea, în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1997 și 31 decembrie 2001, a sectorului pescuitului comunitar în vederea realizării unui echilibru durabil între resurse și exploatarea acestora (JO L 175, p. 27) continuă să constituie temeiul legal corespunzător al deciziei atacate și, astfel, Comisia nu a avut o bază legală pentru adoptarea valabilă a deciziei sub forma unei decizii ad hoc.

               În al doilea rând, reclamantul susține că Comisia a încălcat o normă fundamentală de procedură. Reclamantul susține că decizia atacată ar fi trebuit, în temeiul Deciziei 97/413/CE a Consiliului, să fie adoptată potrivit procedurii comitetului de gestionare și că, întrucât a ales să adopte decizia ad hoc, Comisia a acționat cu încălcarea unei norme fundamentale de procedură.

               În al treilea rând, reclamantul susține că prin interpretarea greșită a articolului 4 alineatul (2) din Deciziei 97/413/CE a Consiliului, Comisia și-a depășit competența, în special prin faptul că s-a bazat pe criterii nerelevante și a ignorat definiția „efortului de pescuit” prevăzută de Decizia 97/413/CE și de legislația comunitară privind pescuitul aplicabilă la data depunerii cererii reclamantului pentru tonajul de siguranță în decembrie 2001.

               În plus, se susține că decizia atacată conține o serie de erori vădite în aprecierea cererii reclamantului pentru tonajul de siguranță. În special, reclamantul susține că decizia Comisiei de refuzare a cererii reclamantului din cauza volumului mai mare sub puntea principală a noii nave propuse, Antartic, precum și presupunerea acesteia că efortul de pescuit al noii nave propuse este mai mare decât cel al navei înlocuite sunt vădit viciate.

               În sfârșit, reclamantul susține i-a fost încălcat de către Comisie dreptul său la un tratament egal. Se susține că respingerea de către Comisie a cererii sale din cauza volumului mai mare sub puntea principală a noii nave propuse constituie o mare diferență de tratament care conduce la o discriminare nepermisă împotriva sa în comparație cu abordarea complet diferită adoptată în privința soluționării unora dintre cererile de tonaj de siguranță suplimentar acceptate în Decizia 2003/245 a Comisiei, precum și în privința uneia dintre cererile respinse inițial prin decizia menționată, însă acceptată în decizia cuprinsă în Decizia Comisiei notificată cu numărul C(2010) 4765 din 13 iulie 2010.


title: Cauza C-83/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 17 februarie 2012 — Procedură penală împotriva Minh Khoa Vo

text:
               28.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 126/7

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesgerichtshof (Germania) la 17 februarie 2012 — Procedură penală împotriva Minh Khoa Vo
   (Cauza C-83/12)
   2012/C 126/13
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesgerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Minh Khoa Vo

      Cealaltă parte: Der Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

      Întrebările preliminare

   Dispozițiile referitoare la eliberarea și la anularea unei vize uniforme, prevăzute la articolele 21 și 34 din Regulamentul (CE) nr. 810/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize) (1), trebuie interpretate în sensul că se opun ca dispozițiile naționale să prevadă pedepse penale pentru introducerea de străini în mod clandestin, în cazurile în care persoanele respective dețin în mod cert viză, însă au obținut-o în mod fraudulos, prin inducerea în eroare a autorităților competente ale unui alt stat membru cu privire la scopul real al călătoriei lor?

      (1)  JO L 243, p. 1.


title: Cauza C-122/10: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Marknadsdomstolen — Suedia) — Konsumentombudsmannen/Ving Sverige AB [Trimitere preliminară — Directiva 2005/29/CE — Articolul 2 litera (i) și articolul 7 alineatul (4) — Comunicare comercială publicată într-un ziar — Noțiunea de invitație de a cumpăra — Preț de bază — Informații care trebuie să figureze într-o invitație de a cumpăra]

text:
               9.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 204/9

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 12 mai 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Marknadsdomstolen — Suedia) — Konsumentombudsmannen/Ving Sverige AB
   (Cauza C-122/10) (1)

   (Trimitere preliminară - Directiva 2005/29/CE - Articolul 2 litera (i) și articolul 7 alineatul (4) - Comunicare comercială publicată într-un ziar - Noțiunea de invitație de a cumpăra - Preț de bază - Informații care trebuie să figureze într-o invitație de a cumpăra)
   2011/C 204/17
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Marknadsdomstolen

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Konsumentombudsmannen

      Pârâtă: Ving Sverige AB

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Marknadsdomstolen — Interpretarea articolului 2 litera (i) și a articolului 7 alineatul (4) litera (a) din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă, față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260) — Anunț, publicat într-un ziar, referitor la o ofertă promoțională destinată consumatorilor pentru pachete de servicii pentru călătorii către o destinație definită, pentru o perioadă determinată, cu indicarea prețului de bază — Noțiunea de invitație de a cumpăra — Cerințe privind informațiile care trebuie incluse în măsura de comercializare a unui produs

      Dispozitivul

               1.

               Expresia „care îi permite astfel consumatorului să cumpere un produs”, prevăzută la articolul 2 litera (i) din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”), trebuie interpretată în sensul că există o invitație de a cumpăra din moment ce informația privind produsul promovat și prețul acestuia este suficientă, astfel încât consumatorul să poată lua o decizie comercială, fără a fi necesar ca în comunicarea comercială să se regăsească de asemenea o posibilitate concretă de a cumpăra produsul ori ca această comunicare să prezinte o legătură cu o astfel de posibilitate.

               2.

               Articolul 2 litera (i) din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că cerința privind indicarea prețului produsului poate fi îndeplinită în cazul în care comunicarea comercială conține un preț de bază, mai precis, prețul cel mai mic pentru care poate fi cumpărat produsul sau categoria de produse promovată, chiar dacă produsul sau categoria de produse promovată este disponibilă în alte variante ori cu alt conținut, la prețuri care nu sunt indicate. Este de competența instanței de trimitere să verifice, în funcție de natura și de caracteristicile produsului, precum și în funcție de mediul de comunicare comercială utilizat, dacă menționarea unui preț de bază îi permite consumatorului să ia o decizie comercială.

               3.

               Articolul 2 litera (i) din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că o referire verbală sau vizuală la produs permite îndeplinirea cerinței privind indicarea caracteristicilor produsului, inclusiv în situația în care aceeași referire verbală sau vizuală este utilizată pentru a desemna un produs oferit în mai multe variante. Este de competența instanței de trimitere să stabilească, de la caz la caz, ținând seama de natura și de caracteristicile produsului, precum și de mediul de comunicare utilizat, în ce măsură consumatorul dispune de informații suficiente pentru a identifica și pentru a distinge produsul în vederea luării unei decizii comerciale.

               4.

               Articolul 7 alineatul (4) litera (a) din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că poate fi suficient să se indice numai anumite caracteristici principale ale produsului și, pentru mai multe detalii, comerciantul să trimită la site-ul său internet, cu condiția ca pe acest site să existe informații esențiale privind caracteristicile principale ale produsului, prețul și celelalte condiții, în conformitate cu cerințele articolului 7 din directiva menționată. Este de competența instanței de trimitere să aprecieze, de la caz la caz, luând în considerare contextul invitației de a cumpăra, mediul de comunicare utilizat, precum și natura și caracteristicile produsului, dacă menționarea numai a anumitor caracteristici principale ale produsului îi permite consumatorului să ia o decizie comercială în cunoștință de cauză.

               5.

               Articolul 7 alineatul (4) litera (c) din Directiva 2005/29 trebuie interpretat în sensul că indicarea numai a unui preț de bază într-o invitație de a cumpăra nu poate fi considerată, per se, ca fiind o omisiune înșelătoare. Este de competența instanței de trimitere să stabilească dacă indicarea unui preț de bază este suficientă pentru a fi considerate îndeplinite cerințele privind menționarea prețului, astfel cum sunt prevăzute în dispoziția menționată. Această instanță va trebui să verifice, printre altele, dacă omiterea modalităților de calcul al prețului final nu îi împiedică pe consumatori să ia o decizie comercială în cunoștință de cauză și, prin urmare, dacă nu îi determină să ia o decizie comercială pe care nu ar fi luat-o în alte împrejurări. De asemenea, aceasta trebuie să ia în considerare limitele inerente mediului de comunicare utilizat, natura și caracteristicile produsului, precum și celelalte măsuri pe care comerciantul le-a luat în mod efectiv pentru a pune informații la dispoziția consumatorilor.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-571/08: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 95/59/CE — Alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat — Determinarea liberă, de către fabricanți și importatori, a prețurilor minime de vânzare cu amănuntul a produselor lor — Reglementare națională care impune un preț minim de vânare cu amănuntul a țigărilor — Justificare — Protecția sănătății publice)

text:
               14.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/7

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 24 iunie 2010 — Comisia Europeană/Republica Italiană
   (Cauza C-571/08) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 95/59/CE - Alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat - Determinarea liberă, de către fabricanți și importatori, a prețurilor minime de vânzare cu amănuntul a produselor lor - Reglementare națională care impune un preț minim de vânare cu amănuntul a țigărilor - Justificare - Protecția sănătății publice)
   2010/C 221/11
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: W. Mölls și L. Pignataro, agenți)

      Pârâtă: Republica Italiană (reprezentanți: I. Bruni, ulterior G. Palmieri, agenți și F. Arena, avvocato dello Stato)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolului 9 din Directiva 95/59/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1995 privind alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat (JO L 291, p. 40, Ediție specială, 09/vol. 2, p. 5) — Stabilirea prețurilor minime — Omologarea prețurilor

      Dispozitivul

               1.

               Prin prevederea unui preț minim de vânzare a țigărilor, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 9 alineatul (1) din Directiva 95/59/CE a Consiliului din 27 noiembrie 1995 privind alte impozite decât impozitele pe cifra de afaceri care afectează consumul de tutun prelucrat, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/10/CE a Consiliului din 12 februarie 2002.

               2.

               Obligă Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 55, 7.3.2009.


title: Cauza F-117/11: Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2011 — ZZ/Comisia

text:
               28.1.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 25/70

      Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2011 — ZZ/Comisia
      (Cauza F-117/11)
      (2012/C 25/136)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamantă: ZZ (reprezentant: L. Vogel, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea deciziei Biroului „Gestiunea și plata drepturilor individuale” prin care se stabilesc drepturile la pensie pentru limită de vârstă ale reclamantei și a calculului numărului de ani de contribuții la sistemul de pensii care trebuie luați în considerare în vederea stabilirii acestor drepturi

         Concluziile reclamantei

                  —

                  Anularea deciziei adoptate de AIPN la 28 iunie 2011, prin care s-a respins reclamația formulată de reclamantă la 3 iulie 2011, prin care aceasta solicitase anularea dispozițiilor generale de aplicare a articolelor 11 și 12 din anexa VIII la statut, adoptate la 3 martie 2011, și în special a articolului 9 din dispozițiile generale menționate, și pe care AIPN a considerat-o îndreptată împotriva deciziei individuale notificate reclamantei la 24 mai 2011, prin care se propunea un nou calcul al numărului de ani de contribuții la sistemul de pensii care corespunde, în sistemul de pensii comunitare, echivalentului actuarial al drepturilor de pensie pentru limită de vârstă acumulate de reclamantă în sistemul național de drept belgian;

                  —

                  în măsura în care este necesar, anularea de asemenea a deciziei din 24 mai 2011, menționate anterior, precum și, în măsura în care este necesar în temeiul articolului 277 CE, a dispozițiilor generale de aplicare din 3 martie 2011 și în special a articolului 9 din aceste dispoziții;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-457/11: Acțiune introdusă la 17 august 2011 — Valeo Vision/Comisia

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/27

         Acțiune introdusă la 17 august 2011 — Valeo Vision/Comisia
   (Cauza T-457/11)
   2011/C 298/51
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Valeo Vision (Bobigny, Franța) (reprezentant: R. Ledru, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 603/2011 al Comisiei din 20 iunie 2011 privind clasificarea anumitor mărfuri în Nomenclatura combinată;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă prin intermediul unui singur motiv încălcarea normelor de clasificare din Nomenclatura combinată, în măsura în care reclamanta consideră că normele generale de interpretare nr. 1, 3a, 3b, 3c și 6, nota nr. 2a din secțiunea XVI și nota nr. 8 din capitolul 85 din Nomenclatura combinată conduc, pe de o parte, la clasificarea „cardului electronic cu LED” la poziția 8541 sau, în subsidiar, la poziția 8542 din Nomenclatura combinată, iar, pe de altă parte, la excluderea clasificării la poziția 8512. Reclamanta contestă, pe de o parte, motivarea și clasificarea Comisiei și susține, pe de altă parte, inexistența unui fundament și a unui temei juridic pentru motivarea regulamentului de clasificare.


title: Cauza F-110/13: Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               25.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/41

         Acțiune introdusă la 11 noiembrie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-110/13)
   2014/C 24/78
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Rodrigues, A. Tymen și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Comisiei prin care reclamantul a fost exclus din lista candidaților cărora li s-a permis să participe la programul de formare „certificare” în 2013

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei Comisiei Europene din 19 aprilie 2013 prin care reclamantul a fost exclus din lista candidaților cărora li s-a permis să participe la programul de formare „certificare” în 2013 (IA nr. 13-2013);

               —

               în măsura în care este necesar, anularea deciziei Comisiei din 30 iulie 2013 prin care a fost respinsă reclamația formulată de reclamant;

               —

               acordarea unei sume de 10 000 de euro reclamantului cu titlu de daune interese;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-17/12: Acțiune introdusă la 16 ianuarie 2012 — Hagenmeyer și Hahn/Comisia

text:
               24.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 89/26

         Acțiune introdusă la 16 ianuarie 2012 — Hagenmeyer și Hahn/Comisia
   (Cauza T-17/12)
   2012/C 89/44
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamanți: Moritz Hagenmeyer (Hamburg, Germania) și Andreas Hahn (Hanovra, Germania) (reprezentant: T. Teufer, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanții solicită Tribunalului:

               —

               anularea în parte a Regulamentului (UE) nr. 1170/2011 al Comisiei din 16 noiembrie 2011 de refuzare a autorizării anumitor mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare și care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire, în privința mențiunii solicitate de reclamanți „Consumul regulat de cantități însemnate de apă poate reduce riscul apariției deshidratării și al scăderii concomitente a performanței”;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit Regulamentului (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (1), mențiunile de sănătate înscrise pe produsele alimentare sunt interzise dacă acestea nu au fost autorizate de Comisie în conformitate cu regulamentul menționat și nu au fost incluse într-o listă de mențiuni autorizate.
   Prezenta acțiune este formulată împotriva Regulamentului (UE) nr. 1170/2011 al Comisiei din 16 noiembrie 2011 de refuzare a autorizării anumitor mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare și care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire (2) întrucât, prin intermediul acestuia, a fost respinsă includerea următoarei mențiuni referitoare la reducerea riscului de îmbolnăvire în lista de mențiuni autorizate: „Consumul regulat de cantități însemnate de apă poate reduce riscul apariției deshidratării și al scăderii concomitente a performanței”.
   În susținerea acțiunii, reclamanții invocă nouă motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe lipsa necesității menționării unui „factor de risc”
               În primul rând, reclamanții susțin că pârâta a declarat că menționarea unui „factor de risc” în cererea de autorizare este obligatorie, deși o asemenea obligație nu rezultă din Regulamentul nr. 1924/2006.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe neluarea în considerare a menționării efective a unui „factor de risc” în cererea de autorizare
               În plus, reclamanții susțin că pârâta nu a observat că, în propunerea de formulare pentru mențiunea de sănătate solicitată, aceștia au indicat efectiv un „factor de risc”.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității
               În continuare, reclamanții susțin că Regulamentul nr. 1170/2011 este, în ansamblu, lipsit de proporționalitate.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa unui temei juridic suficient
               În opinia reclamanților, regulamentului atacat îi lipsește și temeiul juridic suficient întrucât se întemeiază pe dispozițiile articolului 17 coroborat cu articolul 14 alineatul (1) litera (a) și cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1924/2006, dispoziții care, la rândul lor, încalcă dreptul Uniunii, în special principiul proporționalității.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe inadmisibilitatea instrumentului de legiferare
               În al cincilea rând, reclamanții susțin că pârâta a încălcat normele fundamentale de procedură întrucât, în locul adoptării unei decizii în conformitate cu dispozițiile Regulamentului nr. 1924/2006, a adoptat un regulament.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului competențelor atribuite
               În acest context, reclamanții susțin că, în cadrul procedurii, pârâta nu a respectat atribuirea de competențe prevăzută în Regulamentul nr. 1924/2006 între pârâtă, Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară și Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit (Biroul Federal pentru Protecția Consumatorilor și Siguranța Alimentară).

               7.

               Al șaptelea motiv, întemeiat pe lipsa adoptării unei decizii în termenul legal
               Reclamanții susțin de asemenea că au fost încălcate liniile directoare cu privire la termenele obligatorii prevăzute de Regulamentul nr. 1924/2006 pentru transmiterea cererii de autorizare, întocmirea unui aviz științific și adoptarea unei decizii de autorizare.

               8.

               Al optulea motiv, întemeiat pe luarea în considerare insuficientă a expunerii
               În continuare, reclamanții susțin că pârâta a încălcat normele fundamentale de procedură întrucât, în cadrul deciziei de autorizare, nu a luat în considerare o parte esențială a expunerii realizate de reclamanți și nici nu a introdus în procedură terții care aveau un interes.

               9.

               Al nouălea motiv, întemeiat pe motivarea insuficientă
               În sfârșit, reclamanții susțin că pârâta nu și-a îndeplinit în mod suficient obligația de motivare în conformitate cu articolul 296 alineatul (2) TFUE.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare (JO L 404, p. 9, Ediție specială, 15/vol. 18, p. 244).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1170/2011 al Comisiei din 16 noiembrie 2011 de refuzare a autorizării anumitor mențiuni de sănătate înscrise pe produsele alimentare și care se referă la reducerea riscului de îmbolnăvire (JO L 299, p. 1).


title: Cauza T-242/07: Acțiune introdusă la 6 iulie 2007 — Weiler/OAPI — CISQ (Q2WEB)

text:
               8.9.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/45

         Acțiune introdusă la 6 iulie 2007 — Weiler/OAPI — CISQ (Q2WEB)
   (Cauza T-242/07)
   (2007/C 211/83)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana
   Părțile

      Reclamant: Dieter Weiler (Pulheim, Germania) (reprezentanți: V. von Bomhard, T. Dolde și A. Renck, Rechtsanwälte)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei nr. R 893/2005-1 din 29 martie 2007 a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale);

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, iar în cazul intervenției celeilalte părți în fața camerei de recurs, obligarea intervenientei și a pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de declarare a nulității: Marca verbală „Q2WEB” pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 38 și 42 (marca comunitară nr. 2 418 150).

      Titularul mărcii comunitare: reclamantul.

      Partea care solicită declararea nulității mărcii comunitare: CISQ Federazione Certificazione Italiana Sistemi di Qualità Aziendali.

      Dreptul la marcă al părții care solicită declararea nulității: marca verbală „QWEB” pentru servicii din clasa 42 (marca comunitară nr. 1 772 078), marca figurativă „QWEB” pentru servicii din clasele 35, 38 și 42 (marca comunitară nr. 1 871 201) și marca verbală „QWEBMARK” pentru servicii din clasele 35, 38 și 42 (marca comunitară nr. 1 771 963).

      Decizia diviziei de anulare: anulează marca respectivă.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 52 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 (1), întrucât mărcile aflate în conflict nu sunt similare din punct de vedere vizual, sonor și conceptual, iar diferențele dintre semne sunt suficiente pentru a exclude riscul de confuzie din partea consumatorului relevant.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediţia specială 17/vol. 1, p. 146).


title: Cauza C-615/11: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 16 mai 2013 — Comisia Europeană/Ryanair Ltd, Air One SpA [Recurs — Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Articolul 232 CE — Regulamentul(CE) nr. 659/1999 — Articolul 20 alineatul (2) — Ajutor de stat pretins acordat în favoarea unor companii aeriene italiene — Plângere — Absența unei decizii a Comisiei]

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/16

         Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 16 mai 2013 — Comisia Europeană/Ryanair Ltd, Air One SpA
   (Cauza C-615/11) (1)

   (Recurs - Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Articolul 232 CE - Regulamentul(CE) nr. 659/1999 - Articolul 20 alineatul (2) - Ajutor de stat pretins acordat în favoarea unor companii aeriene italiene - Plângere - Absența unei decizii a Comisiei)
   2013/C 225/26
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan și S. Noë, agenți)

      Celelalte părți din procedură: Ryanair Ltd (reprezentanți: E. Vahida, avocat, I.-G. Metaxas-Maragkidis, avocat), Air One SpA (reprezentanți: M. Merola, M.C. Santacroce și G. Belotti, avocați)

      Obiectul

   Recurs declarat împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 29 septembrie 2011, Ryanair/Comisia (T-442/07) prin care s-a admis în parte o acțiune în constatarea abținerii de a acționa având ca obiect constatarea faptului că, în mod nelegal, Comisia nu a adoptat o decizie cu privire la plângerile reclamantei referitoare la ajutoare pretins acordate de Italia societăților Alitalia, Air One și Meridiana, sub forma a diferitor tipuri de măsuri avantajoase aplicate în favoarea acestor companii

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 65, 3.3.2012.


title: Cauza F-20/11: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 7 iulie 2011 — Bracalente/Comisia (Funcție publică — Persoane care revendică calitatea de funcționar sau de agent al Uniunii Europene — Acțiune — Inadmisibilitate vădită — Nerespectarea procedurii precontencioase)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/31

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 7 iulie 2011 — Bracalente/Comisia
   (Cauza F-20/11)
   (Funcție publică - Persoane care revendică calitatea de funcționar sau de agent al Uniunii Europene - Acțiune - Inadmisibilitate vădită - Nerespectarea procedurii precontencioase)
   2012/C 138/70
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Gianpaolo Bracalente (Ispra, Italia) (reprezentant: S. Costantino, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul

   Cererea reclamantului prin care se urmărește recunoașterea statutului de agent al Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               Domnul Bracalente suportă propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza T-763/16: Acțiune introdusă la 31 octombrie 2016 – Turco/EUCAP Sahel Niger

text:
               9.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 6/46

         Acțiune introdusă la 31 octombrie 2016 – Turco/EUCAP Sahel Niger
   (Cauza T-763/16)
   (2017/C 006/58)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Fabrice Turco (Souffelweyersheim, Franța) (reprezentanți: S. Rodrigues și A. Tymen, avocați)

      Pârâtă: EUCAP Sahel Niger (Niamey, Niger)

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               constatarea faptului că prezenta acțiune este admisibilă și fondată;

         în consecință:

               —

               recunoașterea răspunderii Misiunii în sensul articolului 340 TFUE;

               —

               dispunerea reparării prejudiciului material al reclamantului;

               —

               dispunerea reparării prejudiciului moral al reclamantului, evaluat la 70 000 de euro;

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic, întemeiat pe încălcarea obligațiilor contractuale de către Misiunea EUCAP Sagel Niger (denumită în continuare „Misiunea”), care ar angaja răspunderea contractuală a acesteia din urmă în sensul articolului 340 TFUE.
   Reclamantul, fost membru al personalului Misiunii, denunță nerespectarea contractului de către Misiune în legătură cu procedurile de anchetă internă și de protecție a victimelor în caz de denunțare a unei situații de hărțuire la locul de muncă. Ca urmare a inerției Misiunii și a faptului că nu a deschis o anchetă internă, situația de hărțuire denunțată de reclamant s-a menținut, s-a agravat și i-a afectat în mod grav starea de sănătate, fapt care ar fi condus la repatrierea sa de urgență. Reclamantul nu ar mai fi putut să își reia activitatea înainte de expirarea contractului său.
   În consecință, reclamantul solicită repararea prejudiciului său moral, care decurge din faptul că a fost constrâns să suporte situația de hărțuire, cu toate că aceasta fusese denunțată, timp de mai multe luni, fapt care ar fi putut fi evitat de Misiune, din încetarea forțată a activității sale profesionale și, în sfârșit, din degradarea stării sale de sănătate, în special din starea depresivă care durează de atunci. Acesta solicită, de asemenea, repararea prejudiciului său financiar care decurge din pierderea remunerației de după perioada de 30 de zile de concediu medical și din pierderea șansei de a i se prelungi contractul.


title: Cauza C-252/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 23 mai 2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie/Skatteverket

text:
               21.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 235/11

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Högsta förvaltningsdomstolen (Suedia) la 23 mai 2014 – Pensioenfonds Metaal en Technie/Skatteverket
   (Cauza C-252/14)
   2014/C 235/15
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta förvaltningsdomstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Pensioenfonds Metaal en Technie

      Pârâtă: Skatteverket

      Întrebarea preliminară

   Articolul 63 TFUE se opune unor dispoziții din legislația națională potrivit cărora dividendele provenite de la o societate rezidentă sunt impozitate la sursă dacă acționarul este rezident într-un alt stat membru, în timp ce aceste dividende – dacă sunt plătite unui acționar rezident – sunt supuse unui impozit calculat ca o sumă forfetară definitivă pe baza unui randament fictiv care, în timp, este destinat să corespundă impozitării obișnuite a tuturor profiturilor generate de capital?


title: Cauza T-10/09: Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2009 — Formula One Licensing/OAPI — Racing — Live (F1 — Live)

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/47

         Acțiune introdusă la 14 ianuarie 2009 — Formula One Licensing/OAPI — Racing — Live (F1 — Live)
   (Cauza T-10/09)
   (2009/C 55/84)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Formula One Licensing BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: B. Klingberg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Racing — Live SA (Montpellier, Franța)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 16 octombrie 2008 din cauza R 7/2008-1;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată și

               —

               obligarea celeilalte părți în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul procedurii din fața OAPI.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă „F1 — Live” pentru produse și servicii din clasele 16, 38 și 41.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: marca verbală internațională „F1” înregistrată cu nr. 732 134 pentru produse și servicii din clasele 16, 38 și 41; marca verbală germană „F1” înregistrată cu nr. 30 007 412 pentru servicii din clasa 41; marca verbală engleză „F1” înregistrată cu nr. 2 277 746 D pentru produse și servicii din clasele 16 și 38; marca comunitară figurativă „F1 Formula 1” înregistrată cu nr. 631 531 pentru produse și servicii din clasele 16, 38 și 41; alte mărci precum „F1 Racing Simulation”, „F1 Pole Position” și „F1 Pit Stop Café”.

      Decizia diviziei de opoziție: respingerea cererii de înregistrare a mărcii comunitare.

      Decizia camerei de recurs: anularea deciziei atacate, respingerea opoziției și continuarea procedurii pentru cererea de înregistrare a mărcii comunitare.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a apreciat în mod greșit că nu exista risc de confuzie între mărcile în cauză; încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a constatat că utilizarea fără un motiv întemeiat a mărcii comunitare respective ar genera un profit necuvenit din caracterul distinctiv sau din renumele mărcii anterioare și ar aduce atingere acestora.


title: Cauza C-251/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 29 mai 2007 — Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län

text:
               21.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 170/15

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Högsta domstolen (Suedia) la 29 mai 2007 — Gävle Kraftvärme AB/Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   (Cauza C-251/07)
   (2007/C 170/28)
   Limba de procedură: suedeza
   Instanța de trimitere
   Högsta domstolen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Gävle Kraftvärme AB

      Pârâtă: Länsstyrelsen i Gävleborgs län
   Întrebările preliminare

               1)

               În cazul în care o centrală termoelectrică este alcătuită dintr-un număr de unități (cuptoare), în interpretarea Directivei 2000/76/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind incinerarea deșeurilor (1), fiecare unitate trebuie evaluată ca o instalație separată sau evaluarea trebuie să acopere centrala termoelectrică în întregime?

               2)

               În interpretarea directivei, o instalație construită pentru incinerarea deșeurilor, dar care are ca scop principal producerea de energie, trebuie să fie clasificată ca instalație de incinerare sau de coincinerare?

      (1)  JO L 332, p. 91.


title: Cauza T-125/17: Acțiune introdusă la 28 februarie 2017 – BASF Grenzach GmbH/ECHA

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/48

         Acțiune introdusă la 28 februarie 2017 – BASF Grenzach GmbH/ECHA
   (Cauza T-125/17)
   (2017/C 112/67)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BASF Grenzach GmbH (Grenzach-Wyhlen, Germania) (reprezentanți: K. Nordlander și M. Abenhaïm, avocați)

      Pârâtă: Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea admisibilității acțiunii în anulare;

               —

               anularea deciziei Camerei de recurs a Agenției Europene pentru Produse Chimice (denumită în continuare „ECHA”) din 19 decembrie 2016 privind evaluarea substanței triclosan în temeiul articolului 46 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (1) (cauza nr. A-018-2014) (denumită în continuare „Decizia privind triclosanul”), în măsura în care Camera de recurs a respins acțiunea administrativă formulată de reclamantă, a confirmat testul pe șobolani de laborator, testul pe pești și testul de persistență solicitate anterior de ECHA, și a decis că celelalte informații trebuie furnizate până la 28 decembrie 2018;

               —

               obligarea ECHA la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în prezenta procedură.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură

                           —

                           Reclamanta susține că, prin faptul că și-a redus rolul la un control limitat al legalității Deciziei privind triclosanul, în loc să efectueze o examinare administrativă completă a acesteia, Camera de recurs a încălcat o normă fundamentală de procedură. Potrivit reclamantei, Camera de recurs a încălcat, de asemenea, două norme fundamentale de procedură prin nerespectarea unor numeroase argumente esențiale și elemente de probă științifice pe care reclamanta le-a furnizat, fără a examina temeinicia acestora. Procedând astfel, în opinia reclamantei, Camera de recurs nu numai că nu și-a exercitat competența de control administrativ, ci a încălcat de asemenea dreptul la apărare al reclamantei.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiului proporționalității coroborat cu articolul 13 TFUE, cu articolul 25 alineatul (1) și cu articolul 47 din REACH, precum și cu jurisprudența constantă a Tribunalului referitoare la controlul jurisdicțional și la sarcina probei.

                           —

                           În ceea ce privește testul pe șobolani de laborator, reclamanta invocă faptul că atât ECHA, cât și Camera de recurs au recunoscut diferențele dintre sistemul tiroidian al șobolanilor și cel al oamenilor, dar și-au bazat concluziile în principal pe date provenite din studii pe șobolani de laborator pentru a stabili efectele potențiale asupra tiroxinei umane (deși unele studii existente realizate pe subiecți umani au indicat lipsa unor astfel de efecte). Prin urmare, susține reclamanta, Decizia privind triclosanul (i) nu ține seama de toate informațiile relevante disponibile, (ii) este contradictorie, (iii) se bazează pe probe contradictorii și, pentru aceste motive, este viciată de o eroare vădită de apreciere a necesității testului pe șobolani de laborator, întrucât abordează o îngrijorare cu privire la o pretinsă neurotoxicitate asupra dezvoltării oamenilor. În ceea ce privește concluziile privind toxicitatea asupra reproducerii sexuale din studiul pe șobolani de laborator, reclamanta susține în continuare că nici ECHA nici Camera de recurs nu au luat în considerare toate informațiile relevante disponibile și și-au întemeiat concluziile pe probe contradictorii. Potrivit reclamantei, procedând astfel, ECHA și Camera de recurs au săvârșit o eroare vădită de apreciere a necesității testului pe șobolani de laborator cu privire la orice concluzii privind toxicitatea asupra reproducerii. Potrivit reclamantei, testul pe șobolani de laborator este de asemenea vădit inadecvat, întrucât rezultatele testului nu pot ajuta ECHA să clarifice îngrijorările cu privire la presupusele tulburări ale sistemului endocrin uman. În sfârșit, reclamanta invocă faptul că Decizia privind triclosanul este nelegală întrucât Camera de recurs a admis testul pe șobolani de laborator fără a verifica dacă au fost îndeplinite toate cerințele principiului proporționalității; în special, Camera de recurs a omis să examineze dacă existau mijloace mai puțin restrictive pentru a clarifica îngrijorările cu privire la presupusele tulburări ale sistemului endocrin cauzate de triclosan.

                           —

                           În ceea ce privește testul pe pești, reclamanta susține că (i) Camera de recurs a omis să își exercite puterea de apreciere în mod efectiv și să stabilească dacă, pe baza dovezilor științifice disponibile, exista un „risc potențial” care putea justifica solicitarea de teste suplimentare; (II) ECHA și Camera de recurs (ambele) nu au reușit să demonstreze că, pe baza dovezilor științifice disponibile, exista un potențial risc de tulburări ale sistemului endocrin care justifica alte testări pe pești; și (iii) ECHA și Camera de recurs (ambele) au răsturnat sarcina probei și au încălcat articolul 25 alineatul (1) din REACH, cerând reclamantei să demonstreze lipsa unui astfel de risc.

                           —

                           În ceea ce privește testul de persistență, reclamanta invocă faptul că, impunându-i să efectueze testul de persistență atât în apă dulce, cât și în apă sărată, sub pretextul clarificării unui potențial risc de persistență a triclosanului în mediu, ECHA și Camera de recurs au omis să ia în considerare în mod corespunzător atât forța probantă a dovezilor privind persistența triclosanului, cât și cerința de a se ține seama de condițiile relevante din punctul de vedere al mediului, astfel cum se prevede în anexa XIII. În plus, reclamanta susține că, impunându-i să realizeze testul de persistență în apă pelagică (mai precis, în apă curată, fără sedimente), ECHA și Camera de recurs au încălcat de asemenea instrucțiunea clară din anexa XIII la REACH de a fi luate în considerare elementele de probă care reflectă condițiile „corespunzătoare” din punctul de vedere al mediului. În plus, reclamanta susține că, după ce au decis că testul de simulare a derogării trebuie să reflecte condițiile corespunzătoare din punctul de vedere al mediului, atât ECHA, cât și Camera de recurs au omis să exercite avizele experților corespunzătoare pentru identificarea condițiilor de testare adecvate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006, L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3).