title: Cauza C-634/16 P: Recurs introdus la 7 decembrie 2016 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 septembrie 2016 în cauza T-476/15, European Food SA/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               20.3.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 86/7

         Recurs introdus la 7 decembrie 2016 de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șasea) din 28 septembrie 2016 în cauza T-476/15, European Food SA/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
   (Cauza C-634/16 P)
   (2017/C 086/09)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: M. Rajh, agent)

      Celelalte părți din procedură: European Food SA, Société des produits Nestlé SA

      Concluziile recurentului

   Recurentul solicită Curții:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea European Food la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În primul rând, Tribunalul nu a respectat faptul că Regulamentele nr. 207/2009 (1) și nr. 2868/95 (2) prevăd două tipuri de termene pentru prezentarea unor observații în cadrul procedurilor în fața Oficiului: cele prevăzute în legislația însăși și care nu pot, așadar, să fie prelungite de Oficiu, și cele care sunt stabilite de Oficiu în fiecare caz individual pentru buna organizare a procedurii și care pot fi prelungite la cererea părților, în cazul în care împrejurările specifice ale speței justifică acest lucru. În consecință, afirmația Tribunalului potrivit căreia nu există un termen pentru procedurile în declararea nulității pentru motive absolute este eronată.
   În al doilea rând, Tribunalul a interpretat greșit sensul și efectul articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009.Acest articol se aplică oricărui tip de procedură în fața Oficiului și oricărui termen aplicabil, și anume (i) celor prevăzute direct de Regulamentele nr. 207/2009 și 2868/95 și (ii) celor stabilite de EUIPO în exercitarea competenței de a organiza procedurile în fața sa.
   În al treilea rând, prin faptul că s-a concentrat asupra celui de al treilea paragraf al normei 50 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2868/95, Tribunalul nu a respectat semnificația centrală a acestei norme, care rezidă în primul paragraf al acesteia, și anume faptul că aceleași dispoziții procedurale sunt aplicabile camerei de recurs precum și diviziei care a emis decizia atacată. Primul paragraf nu este limitat la procedurile de opoziție, ci se aplică tuturor procedurilor, inclusiv procedurilor în declararea nulității.
   În al patrulea rând, hotărârea atacată a încălcat articolul 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009 prin faptul că (i) nu a aplicat această prevedere termenelor stabilite de Oficiu și (ii) a privat camera de recurs de competența de a verifica, în temeiul articolului 76 alineatul (2) din Regulamentul nr. 207/2009, dacă elementele de probă prezentate pentru prima dată trebuie considerate „noi” și, în caz contrar, de a-și exercita puterea de apreciere cu privire la admisibilitatea acestor elemente de probă.
   În sfârșit, hotărârea atacată rupe echilibrul dintre drepturile procedurale ale părților prin faptul că conferă oricărei părți la o procedură în declararea nulității dreptul necondiționat de a prezenta orice element de probă în orie stadiu al procedurii în fața Oficiului, inclusiv în stadiul căii de atac. Acest lucru îl privează pe pârât de o etapă de examinare administrativă în cazul în care solicitantul nulității optează în mod deliberat să nu prezinte niciun element de fapt sau de probă ori nici un element de fapt sau de probă relevant în fața diviziei de anulare. Mai mult, faptul de a conferi oricărei părți în procedura de declarare a nulității dreptul de a prezenta orice element de probă în orice stadiu al procedurii este, de asemenea, contrar principiilor economiei procedurii și bunei administrări.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca Uniunii Europene JO 2009, L 78, p. 1.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 2868/95 al Comisiei din 13 decembrie 1995 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară (JO 1995, L 303, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 189.


title: Cauza C-326/09: Acțiune introdusă la 12 august 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/10

         Acțiune introdusă la 12 august 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Polonă
   (Cauza C-326/09)
   2009/C 312/16
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. van Beek și M. Kaduczak)

      Pârâtă: Republica Polonă

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/113/CE a Consiliului din 13 decembrie 2004 de aplicare a principiului egalității de tratament între femei și bărbați privind accesul la bunuri și servicii și furnizarea de bunuri și servicii (1), sau, în orice caz, prin necomunicarea acestora Comisiei, Republica Polonă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate;

               —

               obligarea Republicii Polone la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul pentru transpunerea Directivei 2004/113/CE a expirat la 21 decembrie 2007.

      (1)  JO L 373, p. 37, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 135.


title: Cauza F-76/15: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 aprilie 2016 - FY/Consiliul (Funcție publică — Asigurări sociale — Sistem comun de asigurări de sănătate — Suportarea cheltuielilor medicale — Rată de rambursare — Recunoaștere a unei boli grave — Criterii — Articolul 72 din statut și dispozițiile generale de aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/37

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 28 aprilie 2016 - FY/Consiliul
   (Cauza F-76/15) (1)

   ((Funcție publică - Asigurări sociale - Sistem comun de asigurări de sănătate - Suportarea cheltuielilor medicale - Rată de rambursare - Recunoaștere a unei boli grave - Criterii - Articolul 72 din statut și dispozițiile generale de aplicare privind rambursarea cheltuielilor medicale))
   (2016/C 222/47)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: FY (reprezentanți: J.-N. Louis și N. de Montigny, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și M. Veiga, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei biroului lichidatorului din Bruxelles prin care s-au respins cererea de prelungire a recunoașterii drept boală gravă a bolii de care suferă fiul reclamantei și cererea de suportare în cuantum de 100 % a cheltuielilor medicale legate de aceasta

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia din 8 aprilie 2014 prin care biroul lichidatorului din Bruxelles (Belgia) al Sistemului comun de asigurări de sănătate a respins cererea de prelungire a recunoașterii drept boală bravă a bolii fiului reclamantei.

               2)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de FY.

      (1)  JO C 245, 27.7.2015, p. 51.


title: Cauza F-145/06: Acțiune introdusă în data de 22 decembrie 2006 — Pascual-García/Comisie

text:
               10.3.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/42

         Acțiune introdusă în data de 22 decembrie 2006 — Pascual-García/Comisie
   (Cauza F-145/06)
   (2007/C 56/79)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamant: César Pascual-García (Madrid, Spania) (reprezentanți: B. Cortese și C. Cortese, avocats)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantului

               —

               anularea deciziei din 7 aprilie 2006 a directorului general al JRC — Joint Research Centre al Comisiei Comunităților Europene (JRC), comunicată reclamantului în data de 17 aprilie 2006, pe motiv că aceasta nu a luat în considerare candidatura sa pentru postul la care se referă anunțul pentru ocuparea unor posturi vacante COM/2005/2969 — B/3/B*11 — JRC.I.04 — IHCP — Ispra, și a adăugat o remarcă în lista de rezervă a concursului EPSO/B/23/04 (1) prin care informa serviciile Comisiei că reclamantul nu îndeplinește condițiile de eligibilitate pentru respectivul concurs;

               —

               în măsura în care acest lucru se impune, anularea deciziei autorității împuternicite să facă numiri a Comisiei din data de 22 septembrie 2006, comunicată reclamantului în data de 13 noiembrie 2006, prin care a fost respinsă reclamația sa nr. R/400/06;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantul, laureat al concursului general EPSO/B/23/04, nu a fost recrutat de către JRC, ca urmare a faptului că directorul general al acestuia din urmă a considerat că nu îndeplinea condițiile de eligibilitate cerute pentru respectivul concurs.
   În acțiunea sa, reclamantul susține că decizia atacată: i) este afectată de un abuz de procedură, ca urmare a faptului că aceasta modifică în mod nejustificat aprecierea făcută de comisia de evaluare a concursului cu privire la calificările și experiența sa, chiar dacă acea comisie de evaluare nu a comis nicio eroare vădită de apreciere; ii) nu respectă cadrul legal impus de anunțul de concurs; iii) este viciată de o eroare vădită de apreciere și de o insuficiență gravă de motivare, ca urmare a caracterului său ilogic; iv) încalcă principiul protecției încrederii legitime.
   În subsidiar, potrivit reclamantului, decizia atacată încalcă principiul egalității de tratament. În măsura în care încălcarea acestui principiu decurge din dispozițiile anunțului de concurs, acesta trebuie declarat ilegal în sensul articolului 241 CE.

      (1)  Anunţ de concurs general EPSO/B/23/04 privind constituirea unei liste de rezervă în vederea recrutării de asistenţi tehnici (B 5/B 4) în domeniul cercetării şi al tehnicii (JO C 81 A, 31.3.2004, p. 17).


title: Cauza T-124/07: Acțiune introdusă la 17 aprilie 2007 — Siemens Transmission & Distribution și Nuova Magrini Galileo/Comisia Comunităților Europene

text:
               23.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 140/32

         Acțiune introdusă la 17 aprilie 2007 — Siemens Transmission & Distribution și Nuova Magrini Galileo/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-124/07)
   (2007/C 140/54)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamante: Siemens Transmission & Distribution SA (Grenoble, Franța) și Nuova Magrini Galileo SpA (Bergamo, Italia) (reprezentanți: H. Wollmann și F. Urlesberger, Rechtsanwälte)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantelor

               —

               anularea articolului 1 din decizia atacată, în măsura în care prin acesta li se impută reclamantelor încălcarea articolului 81 CE și/sau a articolului 53 din Acordul SEE pentru perioadele de timp de la 15 aprilie 1988 până la 13 decembrie 2000, de la 1 aprilie 2002 până la 9 octombrie 2002 și de la 21 ianuarie 2004 până la 11 mai 2004;

               —

               anularea articolului 2 din decizia atacată, în măsura în care se referă la reclamante;

               —

               în subsidiar, reducerea amenzii aplicate reclamantelor prin articolul 2 litera (l) din decizie, la o sumă care să nu depășească 2 750 000 de euro pentru prima reclamantă și 1 100 000 de euro pentru a doua reclamantă și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamantele contestă Decizia Comisiei C (2006) 6762 final din 24 ianuarie 2007 în cauza COMP/F/38.899 — Instalații de comutație cu izolație în gaz. În decizia atacată, reclamantelor și altor întreprinderi le-a fost aplicată o amendă pentru încălcarea articolului 81 CE, precum și a articolului 53 din Acordul SEE. În opinia Comisiei, reclamantele au participat la un ansamblu de acorduri și comportamente concertate referitoare la sectorul „Instalații de comutație cu izolație în gaz”.
   În susținerea acțiunii lor, reclamantele invocă în primul rând o încălcare a articolului 81 alineatul (1) CE, a articolului 23 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 1/2003 (1) precum și a articolului 25 din acest regulament. În această privință, reclamantele critică faptul că amenda care le-a fost aplicată se ridică la 10 % din cifra de afaceri a fiecăreia din exercițiul financiar precedent deciziei. Mai mult, atunci când a aplicat amenda, Comisia nu a ținut cont de condițiile specifice ale reclamantelor. În plus, reclamantele arată că determinarea întreprinderilor împreună cu care acestea trebuie să răspundă solidar, precum și cuantumurile amenzilor stabilite pentru fiecare dintre debitorii solidari sunt neclare și greșite. Mai mult, pârâta a supraevaluat și a apreciat greșit durata pretinsei încălcări, întrucât pentru partea sa principală se împlinise deja termenul de prescripție. În final, în cadrul primului motiv se arată că s-a stabilit de către Comisie fără probe concludente că încălcarea pretinsă până la 13 decembrie 2000 a avut drept scop sau drept efect o restricționare a concurenței în interiorul Comunității.
   În al doilea rând, reclamantele susțin că pârâta a încălcat norme fundamentale de procedură. În această privință, se impută încălcarea principiului contradictorialității.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurenţă prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO L 1, p. 1).


title: Cauza T-207/11: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2011 — EyeSense/OAPI — Osypka Medical (ISENSE)

text:
               2.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 194/15

         Acțiune introdusă la 8 aprilie 2011 — EyeSense/OAPI — Osypka Medical (ISENSE)
   (Cauza T-207/11)
   2011/C 194/23
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: EyeSense AG (Basel, Elveția) (reprezentant: N. Aicher, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Osypka Medical GmbH (Berlin, Germania)

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 4 februarie 2011 în cauza R 1098/2010-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate în procedura aflată pe rolul camerei de recurs a OAPI.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Osypka Medical

      Marca comunitară vizată: marca verbală „ISENSE” pentru produse și servicii din clasele 9, 10 și 42 — cererea de înregistrare nr. 7 165 327

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamanta

      Marca sau semnul invocat: marca verbală națională „EyeSense” pentru produse și servicii din clasele 10 și 42

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 (1), întrucât nu există risc de confuzie între mărcile în conflict.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-56/11: Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – SAS Cargo Group și alții/Comisia [„Concurență — Înțelegeri — Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri — Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) — Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian — Obligația de motivare”]

text:
               8.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 48/38

         Hotărârea Tribunalului din 16 decembrie 2015 – SAS Cargo Group și alții/Comisia
   (Cauza T-56/11) (1)

   ([„Concurență - Înțelegeri - Piața serviciilor de transport aerian de mărfuri - Acorduri și practici concertate cu privire la mai multe elemente ale prețurilor și serviciilor de transport aerian de mărfuri (introducerea unor suprataxe de carburant și a unor suprataxelor de securitate, refuzul de a plăti un comision pe suprataxe) - Articolul 101 TFUE, articolul 53 al Acordului privind SEE și articolul 8 din Acordul dintre Comunitate și Elveția privind transportul aerian - Obligația de motivare”])
   (2016/C 048/42)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: SAS Cargo Group A/S (Kastrup, Danemarca), Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden (Stockholm, Suedia) și SAS AB (Stockholm) (reprezentanți: inițial M. Kofmann, B. Creve, avocați, I. Forrester, QC, J. Killick și G. Forwood, barristers, ulterior M. Kofmann, B. Creve, J. Killick și G. Forwood)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial N. von Lingen, V. Bottka și S. Noë, ulterior V. Bottka și A. Dawes, agenți, asistați de B. Doherty, barrister)

      Intervenient în susținerea pârâtei: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: F. Florindo Gijón și M. Simm, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia C(2010) 7694 final a Comisiei din 9 noiembrie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE, a articolului 53 din Acordul privind SEE și a articolului 8 din Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian (cazul COMP/39258 – Transport aerian de mărfuri) în măsura în care privește SAS Cargo Group A/S, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden și SAS AB.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Comisia Europeană la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de SAS Cargo Group, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden și SAS.

               4)

               Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 89, 19.3.2011.


title: Cauza C-412/13 P: Recurs introdus la 19 iulie 2013 de Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 februarie 2013 în cauza T-378/11, Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               12.10.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/3

         Recurs introdus la 19 iulie 2013 de Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 20 februarie 2013 în cauza T-378/11, Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-412/13 P)
   2013/C 298/04
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG (reprezentanți: R. Kunze și G. Würtenberger, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea Hotărârii Tribunalului din 20 februarie 2013 de respingere a acțiunii îndreptate împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 10 mai 2011 (cazul R 1598/2010-4) privind revendicarea seniorității unor mărci anterioare;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recursul este îndreptat împotriva Hotărârii Tribunalului prin care acesta a respins acțiunea recurentei în anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 mai 2011 privind revendicarea seniorității unor mărci anterioare în cadrul cererii de înregistrare a semnului figurativ MEDINET ca marcă comunitară.
   Recurenta afirmă că Tribunalul ar fi încălcat articolul 34 din Regulamentul nr. 207/2009 (1) atunci când a statuat că dispoziția menționată trebuie interpretată în mod restrictiv, astfel încât aceasta nu permite luarea în considerare a seniorității unei părți dintr-o marcă națională anterioară. De asemenea, instanța nu și-ar fi îndeplinit obligația de motivare, cu încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009, întrucât ar fi statuat pe baza unor elemente de fapt și de drept incomplete. În sfârșit, faptul că Tribunalul a statuat fără o procedură orală ar constitui o încălcare a articolului 77 din Regulamentul nr. 207/2009.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza C-537/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Upper Tribunal (Regatul Unit) la 21 decembrie 2009 — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions

text:
               13.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 63/29

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Upper Tribunal (Regatul Unit) la 21 decembrie 2009 — Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor/Secretary of State for Work and Pensions
   (Cauza C-537/09)
   2010/C 63/48
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   Upper Tribunal

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Ralph James Bartlett, Natalio Gonzalez Ramos, Jason Michael Taylor

      Pârât: Secretary of State for Work and Pensions

      Întrebările preliminare

               1.

                           (a)

                           În raport cu perioadele cărora li se aplică Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 (1) din 14 iunie 1971 în versiunea în vigoare anterioară datei de 5 mai 2005, partea mobilitate a indemnizației de subzistență pentru persoanele cu handicap prevăzută de secțiunile 71-76 din Social Security Contributions and Benefits Act 1992 (Legea privind cotizațiile și prestațiile de securitate socială din 1992) poate fi calificată separat de indemnizația de subzistență pentru persoanele cu handicap privită în întregul său drept prestație de securitate socială în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulament sau drept prestație specială cu caracter necontributiv în sensul articolului 4 alineatul (2a) ori drept o altă prestație?

                           (b)

                           În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 1) litera (a), care este calificarea adecvată?

                           (c)

                           În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 1) litera (a), care este calificarea adecvată a indemnizației de subzistență pentru persoanele cu handicap?

                           (d)

                           Dacă răspunsul la întrebarea 1) litera (b) sau la întrebarea 1) litera (c) este în sensul calificării drept prestație de securitate socială, această prestație constituie o prestație de boală în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (a) sau o prestație de invaliditate în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (b)?

                           (e)

                           Răspunsurile la oricare dintre întrebările de mai sus sunt afectate de limitarea temporală prevăzută la punctul 2) al dispozitivului Hotărârii Curții pronunțate în cauza C-299/05, Comisia/Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene, Rep., p. I-8695?

               2.

                           (a)

                           În raport cu perioadele cărora li se aplică Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 în versiunea în vigoare cu începere de la data de 5 mai 2005 în temeiul Regulamentului (CE) nr. 647/2005 (2) al Parlamentului European și al Consiliului, partea mobilitate a indemnizației de subzistență pentru persoanele cu handicap prevăzută de secțiunile 71-76 din Social Security Contributions and Benefits Act 1992 poate fi calificată separat de indemnizația de subzistență pentru persoanele cu handicap privită în întregul său drept prestație de securitate socială în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulament sau drept prestație specială cu caracter necontributiv în sensul articolului 4 alineatul (2a) ori drept o altă prestație?

                           (b)

                           Dacă răspunsul la întrebarea 2) litera (a) este afirmativ, care este calificarea adecvată?

                           (c)

                           Dacă răspunsul la întrebarea 2) litera (a) este negativ, care este calificarea adecvată a indemnizației de subzistență pentru persoanele cu handicap?

                           (d)

                           Dacă răspunsul la întrebarea 2) litera (b) sau la întrebarea 2) litera (c) este în sensul calificării drept prestație de securitate socială, această prestație constituie o prestație de boală în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (a) sau o prestație de invaliditate în sensul articolului 4 alineatul (1) litera (b)?

               3.

               Dacă răspunsurile la întrebările anterioare au ca efect calificarea părții mobilitate drept o prestație specială cu caracter necontributiv, există o altă normă sau principiu de drept al Uniunii cu relevanță asupra problemei dacă Regatul Unit este îndreptățit să se prevaleze de una dintre condițiile privitoare la reședință și la prezență prevăzute la articolul 2 alineatul (1) litera (a) din Social Security (Disability Living Allowance) Regulations 1991 [Regulamentul privind securitatea socială (Indemnizația de subzistență pentru persoanele cu handicap) din 1991] în împrejurări precum cele din speță?

      (1)  Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p.2, Ediție specială 05/vol. 1, p. 26).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 647/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii nesalariați și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în interiorul Comunității, precum și a Regulamentului (CEE) nr. 574/72 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 (JO L 117, p. 1, Ediție specială 05/vol. 7, p. 211).


title: Cauza C-562/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Libera circulație a capitalurilor — Articolul 56 CE și articolul 40 din Acordul privind SEE — Fiscalitate directă — Persoane fizice — Impozitarea câștigurilor — Diferență de tratament între rezidenți și nerezidenți)

text:
               21.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 6 octombrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Spaniei
   (Cauza C-562/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Libera circulație a capitalurilor - Articolul 56 CE și articolul 40 din Acordul privind SEE - Fiscalitate directă - Persoane fizice - Impozitarea câștigurilor - Diferență de tratament între rezidenți și nerezidenți)
   2009/C 282/08
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: R. Lyal și I. Martínez del Peral, agenți)

      Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: M. Muñoz Pérez, agent)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 39 CE și 56 CE și a articolelor 28 și 40 din Acordul privind SEE — Diferență de tratament între rezidenți și nerezidenți în ceea ce privește impozitarea veniturilor obținute în Spania

      Dispozitivul

               1.

               Prin faptul că a tratat diferit, până la 31 decembrie 2006, câștigurile obținute în Spania de rezidenți și pe cele obținute de nerezidenți, Regatul Spaniei nu și a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 56 CE și al articolului 40 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

               2.

               Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 64, 8.3.2008.


title: Cauza C-34/08: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale ordinario di Padova — Italia) — Azienda Agricola Disarò Antonio/Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl [Agricultură — Organizarea comună a piețelor — Cote de lapte — Prelevare — Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 — Obiectivele politicii agricole comune — Principiile nediscriminării și proporționalității — Stabilirea cantității naționale de referință — Criterii — Pertinența criteriului unui stat membru deficitar]

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 mai 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale ordinario di Padova — Italia) — Azienda Agricola Disarò Antonio/Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl
   (Cauza C-34/08) (1)

   (Agricultură - Organizarea comună a piețelor - Cote de lapte - Prelevare - Validitatea Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 - Obiectivele politicii agricole comune - Principiile nediscriminării și proporționalității - Stabilirea cantității naționale de referință - Criterii - Pertinența criteriului unui stat membru deficitar)
   2009/C 153/21
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Padova

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Azienda Agricola Disarò Antonio

      Pârâtă: Cooperativa Milka 2000 Soc. coop. arl

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Tribunale ordinario di Padova — Interpretarea și validitatea Regulamentului (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui și al produselor lactate (JO L 270, p. 123, Ediție specială, 03/vol. 50, p. 22) — Regulament care nu ține cont de actualizarea periodică, pentru fiecare țară, a cantităților de referință scutite de prelevare și care aplică prelevarea suplimentară în mod identic producătorilor excedentari și producătorilor deficitari — Incompatibilitate cu articolele 5 CE, 32 CE, 33 CE și 34 CE

      Dispozitivul

               1)

               Faptul că Regulamentul (CE) nr. 1788/2003 al Consiliului din 29 septembrie 2003 de stabilire a unei prelevări în sectorul laptelui și al produselor lactate nu ia în considerare, în cadrul stabilirii cantității naționale de referință, caracterul deficitar al statului membru în cauză nu poate afecta conformitatea acestui regulament cu obiectivele prevăzute în special la articolul 33 alineatul (1) literele (a) și (b) CE.

               2)

               Examinarea Regulamentului nr. 1788/2003 în raport cu principiul nediscriminării nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea acestui regulament.

               3)

               Examinarea Regulamentului nr. 1788/2003 în raport cu principiul proporționalității nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea acestui regulament.

      (1)  JO C 92, 12.4.2008.


title: Cauza T-470/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 mai 2009 — Comisia/Eurgit și Cirese

text:
               4.7.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/50

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 5 mai 2009 — Comisia/Eurgit și Cirese
   (Cauza T-470/08) (1)

   2009/C 153/96

      Limba de procedură: italiana

   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 327, 20.12.2008.


title: Cauza C-198/11 P: Recurs introdus la 28 aprilie 2011 de Lan Airlines S.A. împotriva Hotărârii pronunțate la 8 februarie 2011 în cauza T-194/09 — Lan Airlines, S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, S.A.

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/16

         Recurs introdus la 28 aprilie 2011 de Lan Airlines S.A. împotriva Hotărârii pronunțate la 8 februarie 2011 în cauza T-194/09 — Lan Airlines, S.A./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) și Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, S.A.
   (Cauza C-198/11 P)
   2011/C 186/28
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Lan Airlines S.A. (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) și Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo, S.A.

      Concluziile recurentei

               —

               Anularea în totalitate a hotărârii pronunțate de Tribunal la 8 februarie 2011;

               —

               pronunțarea unei noi hotărâri asupra fondului cauzei (opoziția formulată inițial de Lan Airlines, S.A. împotriva cererii de înregistrare a mărcii comunitare formulată de Air Nostrum pentru marca verbală LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRANÉO LAM) sau trimiterea cauzei la Tribunal pentru judecare;

               —

               în ambele cazuri, obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Greșita interpretare de către Tribunal a conținutului articolului 8 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul nr. 40/94
       (1)
      (devenit Regulamentul nr. 207/09)
       (2).
   În cererea introductivă se critică încălcarea de către hotărârea atacată a jurisprudenței potrivit căreia aprecierea globală a riscului de confuzie în ceea ce privește similitudinea vizuală, auditivă sau conceptuală a semnelor în conflict trebuie să se întemeieze pe impresia de ansamblu produsă de acestea, ținându-se cont în special de elementele distinctive și dominante în cazul în care aceste componente domină prin ele însele imaginea mărcii compuse.
   Recurenta consideră că Tribunalul nu a ținut seama de elementele relevante ale cauzei (în special de caracteristicile sectorului, de natura cererii de înregistrare a mărcii comunitare și de criteriul percepției consumatorului relevant) la evaluarea impactului real al elementului „LAM”, cuprins în cererea de înregistrare împotriva căreia s-a formulat opoziție, în percepția pe care consumatorul mediu spaniol o are cu privire la marcă.
   În opinia recurentei, aprecierea corectă a împrejurărilor cauzei ar fi trebuit să conducă Tribunalul la recunoașterea faptului că cererea de înregistrare a mărcii atacată va fi percepută, cu precădere și înainte de toate, prin prisma acronimului „LAM”, și să îl determine să compare această cerere de înregistrare cu mărcile recurentei pornind de la acest element.
   Recursul formulat se întemeiază pe împrejurarea că, în cazul în care Tribunalul ar fi admis acest aspect, ar fi apreciat existența unui risc de confuzie între cererea de înregistrare a mărcii comunitare LÍNEAS AÉREAS DEL MEDITERRANÉO LAM și mărcile recurentei LAN.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 349, p. 83, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 185).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-238/07 R: Ordonanța judecătorului delegat cu luarea măsurilor provizorii din 18 octombrie 2007 — Ristic și alții/Comisia Comunităților Europene ( Măsuri provizorii — Cerere de suspendare a executării — Directiva 96/23/CE — Lipsa urgenței — Evaluarea comparativă a intereselor )

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/40

         Ordonanța judecătorului delegat cu luarea măsurilor provizorii din 18 octombrie 2007 — Ristic și alții/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-238/07 R) (1)

   („Măsuri provizorii - Cerere de suspendare a executării - Directiva 96/23/CE - Lipsa urgenței - Evaluarea comparativă a intereselor’)
   (2007/C 315/76)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamante: Ristic AG (Burgthann, Germania); Piratic Meeresfrüchte Import GmbH (Burgthann); Prime Catch Seafood GmbH (Burgthann) și Rainbow Export Processing SA (Puntarenas, Costa Rica) (reprezentant: H. Schmidt, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: F. Erlbacher și A. Szmytkowska, agenți)
   Obiectul
   Cerere de suspendare a executării Deciziei 2007/362/CE a Comisiei din 16 mai 2007 de modificare a Deciziei 2004/432/CE de aprobare a planurilor de monitorizare a reziduurilor, prezentate de țările terțe în conformitate cu Directiva 96/23/CE a Consiliului (JO L 138, p. 18).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se va soluționa odată cu fondul.

      (1)  JO C …


title: Cauza F-119/14: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 6 octombrie 2015 – FE/Comisia (Funcție publică — Recrutare — Concurs general — Înscriere pe lista de rezervă — Decizie a AIPN de a nu recruta un candidat care a reușit la concurs — Competențe ale comisiei de evaluare și, respectiv, ale AIPN — Condiții de admitere la concurs — Durata minimă de experiență profesională — Modalități de calcul — Eroare vădită de apreciere a comisiei de evaluare — Lipsă — Pierderea șansei de a fi recrutat — Despăgubire)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/63

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 6 octombrie 2015 – FE/Comisia
   (Cauza F-119/14) (1)

   ((Funcție publică - Recrutare - Concurs general - Înscriere pe lista de rezervă - Decizie a AIPN de a nu recruta un candidat care a reușit la concurs - Competențe ale comisiei de evaluare și, respectiv, ale AIPN - Condiții de admitere la concurs - Durata minimă de experiență profesională - Modalități de calcul - Eroare vădită de apreciere a comisiei de evaluare - Lipsă - Pierderea șansei de a fi recrutat - Despăgubire))
   (2015/C 381/89)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: FE (reprezentanți: L. Levi și A. Blot, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei Comisiei de încetare a procedurii începute pentru numirea reclamantei în calitate de funcționar, aceasta fiind înscrisă pe o listă de rezervă a unui concurs, după ce a informat-o că DG respectivă și-a dat acordul pentru angajarea ei, iar în final a stabilit că experiența sa profesională nu era suficientă

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia din 17 decembrie 2013 prin care Comisia Europeană a refuzat recrutarea lui FE.

               2)

               Obligă Comisia Europeană la plata către FE a sumei de 10  000 de euro.

               3)

               Respinge în rest acțiunea.

               4)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligată la suportarea cheltuielilor de judecată efectuate de FE.

      (1)  JO C 7, 12.1.2015, p. 56.


title: Cauza T-486/08: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 decembrie 2009 — Earle Beauty/OAPI (SUPERSKIN) [ Marcă comunitară — Cerere de marcă comunitară verbală SUPERSKIN — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c), din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] ]

text:
               30.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 24/50

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 9 decembrie 2009 — Earle Beauty/OAPI (SUPERSKIN)
   (Cauza T-486/08) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de marcă comunitară verbală SUPERSKIN - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c), din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 24/88
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Insula lui Wight, Regatul Unit) (reprezentant: M. Cover, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Botis, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 15 septembrie 2008 (cauza R 1656/2007-4) privind înregistrarea semnului verbal SUPERSKIN ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 15 septembrie 2008 (cauza R 1656/2007-4) în ceea ce privește parfumurile, preparatele pentru îngrijirea unghiilor și a părului, produsele împotriva transpirației, deodorantele, pasta de dinți, vopselele pentru păr, lacurile pentru păr, preparatele pentru îngrijirea ochilor, lacurile de unghii și dizolvații pentru lacurile de unghii și unghiile false, aparținând clasei 3, precum și în ceea ce privește serviciile de igienă și tratamentele cosmetice pentru păr, aparținând clasei 44.

               2.

               Respinge celelalte capete de cerere.

               3.

               Liz Earle Beauty Co. Ltd suportă, propriile cheltuieli de judecată, precum și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de OAPI. Acesta din urmă suportă cealaltă jumătate din cheltuielile sale de judecată.

      (1)  JO C 6, 10.1.2009.


title: Cauza T-545/15: Acțiune introdusă la 22 septembrie 2015 – Pi-Design/OAPI – Nestlé (PRESSO)

text:
               9.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 371/43

         Acțiune introdusă la 22 septembrie 2015 – Pi-Design/OAPI – Nestlé (PRESSO)
   (Cauza T-545/15)
   (2015/C 371/44)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Pi-Design AG (Triengen, Elveția) (reprezentant: M. Apelt, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii „PRESSO” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1093 132

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 iulie 2015 în cauza R 428/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauzele conexate C-680/15 și C-681/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 aprilie 2017 (cereri de decizii preliminare formulate de Bundesarbeitsgericht – Germania) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf (C-681/15) (Trimitere preliminară — Transfer al unei întreprinderi — Menținerea drepturilor lucrătorilor — Directiva 2001/23/CE — Articolul 3 — Contract de muncă — Legislația unui stat membru care autorizează încheierea de clauze care fac trimitere la convenții colective de muncă ulterioare datei transferului — Opozabilitate față de cesionar)

text:
               26.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 27 aprilie 2017 (cereri de decizii preliminare formulate de Bundesarbeitsgericht – Germania) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf (C-681/15)
   (Cauzele conexate C-680/15 și C-681/15) (1)

   ((Trimitere preliminară - Transfer al unei întreprinderi - Menținerea drepturilor lucrătorilor - Directiva 2001/23/CE - Articolul 3 - Contract de muncă - Legislația unui stat membru care autorizează încheierea de clauze care fac trimitere la convenții colective de muncă ulterioare datei transferului - Opozabilitate față de cesionar))
   (2017/C 202/08)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesarbeitsgericht

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH (C-680/15), Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH (C-681/15)

      Pârâți: Ivan Felja (C-680/15), Vittoria Graf (C-681/15)

      Dispozitivul

   Articolul 3 din Directiva 2001/23/CE a Consiliului din 12 martie 2001 privind apropierea legislației statelor membre referitoare la menținerea drepturilor lucrătorilor în cazul transferului de întreprinderi, unități sau părți de întreprinderi sau unități coroborat cu articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că, în cazul unui transfer de unitate, menținerea drepturilor și obligațiilor rezultate pentru cedent dintr-un contract de muncă se extinde la clauza, cu privire la care cedentul și lucrătorul au convenit în temeiul principiului autonomiei de voință, potrivit căreia raportul lor de muncă este reglementat nu doar de convenția colectivă în vigoare la data transferului, ci și de convenții ulterioare acestui transfer și care o completează, o modifică sau o înlocuiesc, în măsura în care dreptul național prevede, în favoarea cesionarului, posibilități de adaptare atât pe cale convențională, cât și unilateral.

      (1)  JO C 118, 4.4.2016


title: Cauza C-450/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Belgia) — Varec Sa/État belge (Contracte de achiziții publice — Acțiune — Directiva 89/665/CEE — Cale de atac eficientă — Noțiune — Echilibru între principiul contradictorialității și dreptul la respectarea secretelor comerciale — Protecția de către organismul responsabil cu procedurile privind căile de atac a confidențialității informațiilor furnizate de operatori economici)

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 14 februarie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Belgia) — Varec Sa/État belge
   (Cauza C-450/06) (1)

   (Contracte de achiziții publice - Acțiune - Directiva 89/665/CEE - Cale de atac eficientă - Noțiune - Echilibru între principiul contradictorialității și dreptul la respectarea secretelor comerciale - Protecția de către organismul responsabil cu procedurile privind căile de atac a confidențialității informațiilor furnizate de operatori economici)
   (2008/C 79/09)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Conseil d'État
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Varec Sa

      Pârât: État belge

      Intervenient: Diehl Remscheid GmbH & Co
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'Etat — Interpretarea articolului 1 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, p. 33, Ediție specială 06/vol. 1, p. 237) coroborat cu articolul 15 alineatul (2) din Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de bunuri (JO L 199, p. 1), precum și cu articolul 6 și articolul 41 alineatul (3) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116) — Achiziționarea de material militar — Echilibru între principiile contradictorialității și respectării dreptului la apărare și dreptul la respectarea secretului comercial și la protejarea informațiilor sensibile sau confidențiale
   Dispozitivul
   Articolul 1 alineatul (1) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, în versiunea rezultată din Directiva 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de servicii, coroborat cu articolul 15 alineatul (2) din Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de bunuri, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1997, trebuie interpretat în sensul că organismul responsabil cu procedurile privind căile de atac prevăzute la articolul 1 alineatul (1) menționat trebuie să garanteze confidențialitatea și dreptul la respectarea secretelor comerciale cu privire la informații conținute în dosarele care îi sunt comunicate de către părțile la litigiu, în special de către autoritatea contractantă, organismul respectiv având totuși dreptul să cunoască el însuși aceste informații și să le ia în considerare. Este de competența acestui organism să decidă în ce măsură și potrivit căror modalități se impune garantarea confidențialității și a secretului acestor informații, în lumina cerințelor unei protecții juridice efective și a respectării dreptului la apărare al părților în litigiu, și în cazul unei căi de atac în fața unei instanțe sau al unei căi de atac în fața unui alt organism care este o instanță sau tribunal în înțelesul articolului 234 CE, pentru ca procedura, în ansamblul său, să respecte dreptul la un proces echitabil.

      (1)  JO C 326, 30.12.2006.


title: Cauza T-15/11: Hotărârea Tribunalului din 11 decembrie 2012 — Sina Bank/Consiliul ( „Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară — Înghețarea fondurilor — Acțiune în anulare — Obligația de motivare” )

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/41

         Hotărârea Tribunalului din 11 decembrie 2012 — Sina Bank/Consiliul
   (Cauza T-15/11) (1)

   (Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive luate împotriva Iranului în scopul de a împiedica proliferarea nucleară - Înghețarea fondurilor - Acțiune în anulare - Obligația de motivare)
   2013/C 26/79
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sina Bank (Teheran, Iran) (reprezentanți: B. Mettetal și C. Wucher-North, avocați)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și G. Marhic, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și M. Konstantinidis, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea, în primul rând, a anexei VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007 (JO L 281, p. 1), în măsura în care aceasta o privește pe reclamantă, și, în al doilea rând, a „scrisorii-decizie” a Consiliului din 28 octombrie 2010 în privința reclamantei și, pe de altă parte, declararea inaplicabilității în privința reclamantei, în primul rând, a anexei II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO L 195, p. 39), astfel cum rezultă din Decizia 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413 (JO L 281, p. 81), în măsura în care aceasta o privește pe reclamantă, în al doilea rând, a articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul nr. 961/2010 și, în al treilea rând, a articolului 20 alineatul (1) litera (b) din Decizia 2010/413

      Dispozitivul

               1.

               Anulează anexa II la Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC, astfel cum rezultă din Decizia 2010/644/PESC a Consiliului din 25 octombrie 2010 de modificare a Deciziei 2010/413, și anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 961/2010 al Consiliului din 25 octombrie 2010 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 423/2007, în măsura în care acestea o privesc pe Sina Bank.

               2.

               Efectele anexei II la Decizia 2010/413, astfel cum rezultă din Decizia 2010/644, sunt menținute în ceea ce privește Sina Bank până la intrarea în vigoare a anulării anexei VIII la Regulamentul nr. 961/2010.

               3.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4.

               Consiliul suportă două treimi din cheltuielile de judecată ale Sina Bank și două treimi din propriile cheltuieli de judecată.

               5.

               Sina Bank suportă o treime din propriile cheltuieli de judecată și o treime din cheltuielile de judecată ale Consiliului.

               6.

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 72, 5.3.2011.


title: Cauza F-72/09: Acțiune introdusă la 17 august 2009 — Simone Daake/OAPI

text:
               24.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 256/38

         Acțiune introdusă la 17 august 2009 — Simone Daake/OAPI
   (Cauza F-72/09)
   2009/C 256/68
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Simone Daake (Alicante, Spania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea Deciziei OAPI din 12 septembrie 2008 de reziliere a contractului de angajare al reclamantei, cu plata unei despăgubiri; pretinsă eludare a dispozițiilor referitoare la angajarea pe durată nedeterminată prin intermediul unor contracte cu durată determinată succesive.

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea declarației cuprinse în scrisoarea OAPI din 12 septembrie 2008, potrivit căreia contractul său de angajare la OAPI se încheie la 31 octombrie 2008,

               —

               anularea deciziei OAPI din 6 mai 2009, prin care OAPI i-a respins reclamația, introdusă la 12 decembrie 2008 în temeiul articolului 90 alineatul (2) din statut,

               —

               obligarea OAPI la despăgubirea prejudiciului material, până la concurența diferenței dintre
               pe de o parte, remunerațiile pe care le-a primit efectiv ca agent contractual în temeiul articolului 3 bis din RAA în perioada 1 noiembrie 2005–31 octombrie 2008, precum și alocațiile de șomaj primite de la 1 noiembrie 2008 până în prezent și
               pe de altă parte, remunerațiile la care are dreptul în calitate de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (a) din RAA, de la 1 noiembrie 2005 până în prezent — în subsidiar, cel puțin remunerațiile la care are dreptul în calitate de agent temporar în temeiul articolului 2 litera (a) din RAA, pentru perioada cuprinsă între 1 noiembrie 2005 și 31 octombrie 2008, precum și alocațiile de șomaj, calculate în funcție de salariul din octombrie 2008, care îi revin în calitate de agent temporar în temeiul articolului (2) litera (a) din RAA –
               precum și pierderile care decurg în ceea ce privește pensia pentru limită de vârstă și alte indemnizații, remunerații și beneficii calculate pe baza unor promovări rezonabile, în raport cu rezultatele obținute, la 1 aprilie 2008,

               —

               obligarea OAPI la despăgubiri pentru prejudiciul moral care a rezultat ca urmare a discriminării pe care a suferit-o în raport cu alți agenți ai OAPI, până la concurența unei sume lăsate la aprecierea Tribunalului,

               —

               obligarea Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-662/11: Acțiune introdusă la 28 decembrie 2011 — Müller/OAPI — Loncar (Sunless)

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/32

         Acțiune introdusă la 28 decembrie 2011 — Müller/OAPI — Loncar (Sunless)
   (Cauza T-662/11)
   2012/C 49/58
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamant: Thomas Müller (Gütersloh, Germania) (reprezentant: J. Schmidt, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Loncar, SL [Sabadell (Barcelona), Spania]

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) adoptată la 27 septembrie 2011 în cauza R 2508/2010-2;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamantul.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă care conține elementul verbal „Sunless” pentru produse din clasele 6, 19, 22 și 24.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: Loncar, SL

      Marca sau semnul invocat: mărcile verbale „SUNLESS” și „LONCAR-SUNLESS” pentru produse din clasele 22, 23 și 24, precum și funii, sfori, fileuri, corturi, prelate, vele, saci (neincluse în alte clase); material de umplutură (cu excepția cauciucului sau a materiilor plastice); materiale textile fibroase brute.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 în măsura în care nu există un risc de confuzie între mărcile în conflict


title: Cauza C-414/10: Hotărârea Curții (Camera intâi) din 29 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Véleclair SA/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat [ „TVA — A șasea directivă — Articolul 17 alineatul (2) litera (b) — Taxarea unui produs importat dintr o țară terță — Reglementare națională — Dreptul de deducere a TVA ului la import — Condiție — Plata efectivă a TVA ului de către persoana obligată la plata taxei” ]

text:
               26.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 151/5

         Hotărârea Curții (Camera intâi) din 29 martie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Conseil d'État — Franța) — Véleclair SA/Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat
   (Cauza C-414/10) (1)

   (TVA - A șasea directivă - Articolul 17 alineatul (2) litera (b) - Taxarea unui produs importat dintr o țară terță - Reglementare națională - Dreptul de deducere a TVA ului la import - Condiție - Plata efectivă a TVA ului de către persoana obligată la plata taxei)
   2012/C 151/08
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Véleclair SA

      Pârât: Ministre du budget, des comptes publics et de la réforme de l'Etat

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Conseil d'État — Interpretarea articolului 17 alineatul (2) litera (b) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.1) — Reglementare națională care condiționează dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată la import de plata efectivă a taxei menționate de către persoana obligată la plată

      Dispozitivul

   Articolul 17 alineatul (2) litera (b) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare trebuie interpretat în sensul că nu permite unui stat membru să condiționeze dreptul de deducere a taxei pe valoarea adăugată la import de plata efectivă prealabilă a taxei menționate de către persoana obligată la plata taxei atunci când aceasta este de asemenea titularul dreptului de deducere.

      (1)  JO C 301, 6.11.2010.


title: Cauza T-336/10: Ordonanța Tribunalului din 3 februarie 2011 — Abercrombie & Fitch Europe/OAPI — Gilli (GILLY HICKS) ( „Marcă comunitară — Opoziție — Retragerea opoziției — Nepronunțare asupra fondului” )

text:
               9.4.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/13

         Ordonanța Tribunalului din 3 februarie 2011 — Abercrombie & Fitch Europe/OAPI — Gilli (GILLY HICKS)
   (Cauza T-336/10) (1)

   (Marcă comunitară - Opoziție - Retragerea opoziției - Nepronunțare asupra fondului)
   2011/C 113/27
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Abercrombie Fitch Europe SA (Mendrisio, Elveția) (reprezentanți: S. Malynicz, barrister, D. Stone și L. Ritchie, solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI: Gilli Srl (Milano, Italia)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 20 mai 2010 (cauza R 832/2008-1) privind o procedură de opoziție între Gilli Srl și Abercrombie Fitch Europe SA

      Dispozitivul

               1.

               Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

               2.

               Reclamanta suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de pârât.

      (1)  JO C 274, 9.10.2010.


title: Cauza T-286/14 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 septembrie 2014 – Röchling Oertl Kunststofftechnik/Comisia („Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile — Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat — Cerere de suspendare a executării — Fumus boni juris”)

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/23

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 4 septembrie 2014 – Röchling Oertl Kunststofftechnik/Comisia
   (Cauza T-286/14 R)
   ((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile - Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat - Cerere de suspendare a executării - Fumus boni juris”))
   (2014/C 431/40)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Röchling Oertl Kunststofftechnik GmbH (Brensbach, Germania) (reprezentanți: T. Volz și B. Wißmann, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a efectelor juridice ale deciziei prin care Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat în ceea ce privește legea germană privind energia din surse regenerabile

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-266/12 P: Recurs introdus la 29 mai 2012 de Jarosław Majtczak împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 21 martie 2012 în cauza T-227/09, Feng Shen Technology Co. Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/10

         Recurs introdus la 29 mai 2012 de Jarosław Majtczak împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) din 21 martie 2012 în cauza T-227/09, Feng Shen Technology Co. Ltd/Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   (Cauza C-266/12 P)
   2012/C 258/16
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurent: Jarosław Majtczak (reprezentant: J. Radłowski, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale), Feng Shen Technology Co. Ltd

      Concluziile recurentului

   Prin prezentul recurs, recurentul solicită Curții de Justiție:

               —

               anularea, în integralitatea sa, a Hotărârii Tribunalului din 21 martie 2012 în cauza T-227/09 și respingerea acțiunii recurentului; în subsidiar

               —

               anularea, în integralitatea sa, a Hotărârii Tribunalului din 21 martie 2012 în cauza T-227/09 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               acordarea în favoarea recurentului a cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurentul susține că hotărârea atacată încalcă articolul 52 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (1), cu modificările ulterioare [înlocuit de Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului (2) (privind marca comunitară)], în special în ceea ce privește interpretarea de către Tribunal a noțiunii „a acționa cu rea-credință”.
   Recurentul susține de asemenea că Tribunalul a încălcat normele de procedură prin efectuarea de constatări de fapt eronate și printr-o apreciere selectivă a elementelor de probă prezentate.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 146).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca comunitară (versiune codificată) (JO L 78, p. 1).


title: Cauza T-395/09: Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2014 — Gigaset/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Piața carburii de calciu și a magneziului pentru industria oțelului și a gazului din SEE, cu excepția Irlandei, a Spaniei, a Portugaliei și a Regatului Unit — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE — Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței — Imputabilitatea comportamentului ilicit — Obligația de motivare — Amenzi — Durata încălcării — Egalitate de tratament — Circumstanțe atenuante — Cooperare pe parcursul procedurii administrative — Răspundere solidară pentru plata amenzii — Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor” )

text:
               8.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/15

      Hotărârea Tribunalului din 23 ianuarie 2014 — Gigaset/Comisia
      (Cauza T-395/09) (1)

      (Concurență - Înțelegeri - Piața carburii de calciu și a magneziului pentru industria oțelului și a gazului din SEE, cu excepția Irlandei, a Spaniei, a Portugaliei și a Regatului Unit - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 81 CE - Stabilirea prețurilor și împărțirea pieței - Imputabilitatea comportamentului ilicit - Obligația de motivare - Amenzi - Durata încălcării - Egalitate de tratament - Circumstanțe atenuante - Cooperare pe parcursul procedurii administrative - Răspundere solidară pentru plata amenzii - Orientările din 2006 privind calcularea cuantumului amenzilor)
      (2014/C 71/25)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Gigaset AG, fostă Arques Industries AG (Munchen, Germania) (reprezentanți: C. Grave, B. Meyring și A. Scheidtmann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: N. von Lingen și R. Sauer, agenți, asistați de A. Böhlke, avocat)

         Obiectul

      Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.396 — reactivi pe bază de carbură de calciu și de magneziu pentru industria oțelului și a gazului) în măsura în care o vizează pe reclamantă, precum și, în subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantei prin decizia menționată.

         Dispozitivul

                  1.

                  Stabilește cuantumul amenzii aplicate Gigaset AG în temeiul articolului 2 litera (f) din Decizia C(2009) 5791 final a Comisiei din 22 iulie 2009 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul COMP/39.396 — reactivi pe bază de carbură de calciu și de magneziu pentru industria oțelului și a gazului) la 12,3 milioane de euro.

                  2.

                  Respinge acțiunea în rest.

                  3.

                  Gigaset suportă 90 % din propriile cheltuieli de judecată, precum și 90 % din cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană, cu excepția cheltuielilor de judecată aferente procedurii referitoare la măsurile provizorii. Comisia suportă 10 % din propriile cheltuieli de judecată și 10 % din cheltuielile de judecată efectuate de Gigaset, cu excepția cheltuielilor de judecată aferente procedurii referitoare la măsurile provizorii.

         (1)  JO C 297, 5.12.2009.


title: Cauza F-59/10: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 mai 2011 — Barthel, Reiffers și Massez/Curtea de Justiție (Funcție publică — Incidente de procedură — Excepție de inadmisibilitate — Reclamație tardivă — Inadmisibilitate)

text:
               12.5.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/29

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 10 mai 2011 — Barthel, Reiffers și Massez/Curtea de Justiție
   (Cauza F-59/10) (1)

   (Funcție publică - Incidente de procedură - Excepție de inadmisibilitate - Reclamație tardivă - Inadmisibilitate)
   2012/C 138/63
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamanți: Yvette Barthel (Arlon, Belgia), Marianne Reiffers (Olm, Luxemburg) și Lieven Massez (Luxemburg, Luxemburg) (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal, avocați)

      Pârâtă: Curtea de Justiție (reprezentant: A. V. Placco,agent)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei de respingere a Curții de Justiție privind cererea reclamanților de a beneficia de indemnizația pentru muncă neîntreruptă sau în schimburi prevăzută la articolul 1 alineatul (1) prima liniuță din Regulamentul (CECO, CEE, Euratom) nr. 300/76 al Consiliului din 9 februarie 1976 de stabilire a categoriilor de beneficiari care au dreptul la indemnizații pentru muncă neîntreruptă sau în schimburi, a condițiilor de acordare și a cuantumului acestor indemnizații (JO L 38, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 8, p. 190)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Curtea de Justiție a Uniunii Europene la plata propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamanți.

      (1)  JO C 260, 25.9.2010, p. 28.


title: Cauza T-63/07: Acțiune introdusă la data de 1 martie 2007 — Mülhens/OAPI — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA)

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/50

         Acțiune introdusă la data de 1 martie 2007 — Mülhens/OAPI — Exportaciones Aceiteras Fedeoliva (tosca de FEDEOLIVA)
   (Cauza T-63/07)
   (2007/C 95/101)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Mülhens GmbH & Co. KG (Köln, Germania) (reprezentant: D. Eickemeier, lawyer)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura în fața camerei de recurs: Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, A. I. E. (Jaen, Spania)
   Concluziile reclamantei

               —

               anularea deciziei camerei a doua de recurs a pârâtului din data de 18 decembrie 2006, în cauza R 761/2006-2;

               —

               respingerea cererii de înregistrare a mărcii comunitare nr. 3 467 651.

         Motivele și principalele argumente

      Persoana care solicită înregistrarea mărcii comunitare: Exportaciones Aceiteras Fedeoliva, A. I. E.

      Marca comunitară vizată: marca figurativă comunitară „tosca de FEDEOLIVA “pentru produse și servicii din clasele 16, 29, 35 și 39, cererea nr. 3 467 651.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în sprijinul opoziției: reclamanta.

      Marca sau semnul invocat în sprijinul opoziției: mărcile verbale comunitare și naționale „TOSCA “pentru produse și servicii din clasa 3 (parfumerie, uleiuri esențiale, preparate și cosmetice nemedicamentoase pentru toaletă, preparate pentru păr, paste de dinți și săpunuri de toaletă).

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b), a articolului 8 alineatul (2) litera (c) și a articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului („RMC“) și a cerințelor procedurale esențiale prevăzute în articolele 43 alineatul (1), 73 și 74 alineatele (1) și (2) din RMC.


title: Cauza T-340/14: Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Klyuyev/Consiliul („Politica externă şi de securitate comună — Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina — Înghețare a fondurilor — Lista persoanelor, entităților şi organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor şi a resurselor economice — Includerea numelui reclamantului — Dreptul la apărare — Obligația de motivare — Temei legal — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Nerespectarea criteriilor de includere în listă — Eroare vădită de apreciere — Dreptul de proprietate — Dreptul la reputație”)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/34

         Hotărârea Tribunalului din 15 septembrie 2016 – Klyuyev/Consiliul
   (Cauza T-340/14) (1)

   ((„Politica externă şi de securitate comună - Măsuri restrictive adoptate având în vedere situația din Ucraina - Înghețare a fondurilor - Lista persoanelor, entităților şi organismelor cărora li se aplică înghețarea fondurilor şi a resurselor economice - Includerea numelui reclamantului - Dreptul la apărare - Obligația de motivare - Temei legal - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Nerespectarea criteriilor de includere în listă - Eroare vădită de apreciere - Dreptul de proprietate - Dreptul la reputație”))
   (2016/C 402/37)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Andriy Klyuyev (Donețk, Ucraina) (reprezentanți: B. Kennelly, J. Pobjoy, barristers, R. Gherson și T. Garner, solicitors)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: Á. de Elera-San Miguel Hurtado și J.-P. Hix, agenți)

      Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanţi: D. Gauci și T. Scharf, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită anularea, pe de o parte, a Deciziei 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități şi organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 26) şi a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități şi organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2014, L 66, p. 1) şi, pe de altă parte, a Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 (JO 2015, L 62, p. 25) şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului nr. 208/2014 (JO 2015, L 62, p. 1), în măsura în care numele reclamantului a fost inclus sau menţinut în lista persoanelor, entităților şi organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive, şi, cu titlu subsidiar, o cerere prin care se urmăreşte obţinerea unei declaraţii de neaplicare în privința reclamantului a articolului 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119 astfel cum a fost modificată prin Decizia (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 (JO 2015, L 24, p. 16), precum şi a articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 208/2014, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (UE) 2015/138 al Consiliului din 29 ianuarie 2015 (JO 2015, L 24, p.1).

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Decizia 2014/119/PESC a Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități şi organisme având în vedere situația din Ucraina şi Regulamentul (UE) nr. 208/2014 al Consiliului din 5 martie 2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități şi organisme având în vedere situația din Ucraina, în versiunile lor inițiale, în măsura în care numele domnului Andriy Klyuyev a fost inclus în lista persoanelor, entităților şi organismelor cărora li se aplică aceste măsuri restrictive, până la data intrării în vigoare a Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119 şi a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014.

               2)

               Respinge în rest acțiunea.

               3)

               Obligă Consiliul Uniunii Europene să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de domnul Klyuyev în ceea ce priveşte cererea de anulare formulată în cererea introductivă.

               4)

               Îl obligă pe domnul Klyuyev să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Consiliu în ceea ce priveşte cererea de anulare formulată în memoriul în adaptarea concluziilor.

               5)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 261, 11.8.2014.


title: Cauza T-784/14: Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2015 – România/Comisia („Acțiune în anulare — Resurse proprii ale Uniunii — Răspunderea financiară a statelor membre — Obligația de a plăti Comisiei cuantumul corespunzător unei pierderi de resurse proprii — Scrisoare a Comisiei — Act nesupus căilor de atac — Inadmisibilitate”)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/38

         Ordonanța Tribunalului din 14 septembrie 2015 – România/Comisia
   (Cauza T-784/14) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Resurse proprii ale Uniunii - Răspunderea financiară a statelor membre - Obligația de a plăti Comisiei cuantumul corespunzător unei pierderi de resurse proprii - Scrisoare a Comisiei - Act nesupus căilor de atac - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 381/44)
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Reclamantă: România (reprezentanți: R. Radu, I. Haţieganu și A. Buzoianu, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Caeiros și A. Stefanuc, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a pretinsei decizii a Direcției Generale Buget a Comisiei, cuprinsă în scrisoarea BUDG/B/03MV D(2014) 3079038 din 19 septembrie 2014, prin care aceasta din urmă ar soma România să îi pună la dispoziție cuantumul brut de 14  883,79 euro (din care se impune să se deducă 25 % cu titlu de costuri de colectare) corespunzător pierderii unor resurse proprii tradiționale, iar aceasta cel mai târziu în prima zi lucrătoare care urmează celei de a nouăsprezecea zile a celei de a doua luni de la trimiterea scrisorii menționate.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Republica Slovacă și de Republica Federală Germania.

               3)

               Obligă România să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4)

               România, Comisia, Republica Slovacă și Republica Federală Germania suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată aferente cererilor de intervenție.

      (1)  JO C 65, 23.2.2015.


title: Cauza C-227/06: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 28 CE și 30 CE — Măsuri cu efect echivalent — Produse pentru construcții — Directiva 89/106/CEE — Lipsa standardelor armonizate — Mărci de conformitate naționale — Prezumție de conformitate)

text:
               9.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/4

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 13 martie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-227/06) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 28 CE și 30 CE - Măsuri cu efect echivalent - Produse pentru construcții - Directiva 89/106/CEE - Lipsa standardelor armonizate - Mărci de conformitate naționale - Prezumție de conformitate)
   (2008/C 116/07)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Schima și B. Stromsky, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: M. Wimmer, A. Hubert, L. Van den Broeck, agenți și F. de Montpellier și G. Block, avocats)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Încălcarea articolelor 28 CE și 30 CE — Reglementare națională care impune operatorilor economici care doresc să comercializeze în Belgia produse de construcție fabricate și/sau comercializate în mod legal în alt stat membru o obligație de facto de a obține mărci de conformitate belgiene pentru comercializarea acestor produse în Belgia
   Dispozitivul

               1)

               Prin incitarea operatorilor economici care doresc să comercializeze în Belgia produse de construcție fabricate și/sau comercializate în mod legal în alt stat membru să obțină mărci de conformitate belgiene, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 28 CE și 30 CE.

               2)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 165, 15.7.2006.


title: Cauza T-607/16: Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2017 – OZ/BEI („Funcție publică — Personal al BEI — Hărțuire sexuală — Procedura de anchetă — Raportul comitetului de anchetă — Decizia președintelui BEI de a nu da curs plângerii — Lipsa unui comportament ilegal al BEI — Răspundere”)

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/45

         Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2017 – OZ/BEI
   (Cauza T-607/16) (1)

   ((„Funcție publică - Personal al BEI - Hărțuire sexuală - Procedura de anchetă - Raportul comitetului de anchetă - Decizia președintelui BEI de a nu da curs plângerii - Lipsa unui comportament ilegal al BEI - Răspundere”))
   (2017/C 283/69)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: OZ (reprezentant: B. Maréchal, avocat)

      Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI) (reprezentanți: T. Gilliams, E. Raimond și G. Faedo, agenți, asistați de A. Dal Ferro, avocat)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și prin care se urmărește, pe de o parte, anularea raportului comitetului de anchetă al BEI din 14 septembrie 2015 și a deciziei președintelui BEI din 16 octombrie 2015 de a nu da curs plângerii pentru hărțuire sexuală depusă de pârâtă și, pe de altă parte, obținerea reparării prejudiciului pe care reclamanta pretinde că l-a suferit ca urmare a acestui raport și a deciziei menționate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               O obligă pe doamna OZ la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 335, 12.9.2016 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene cu numărul F-37/16 și transferată Tribunalului Uniunii Europene la 1.9.2016).


title: Cauza C-667/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal do Comércio de Lisboa (Portugalia) la 16 decembrie 2013 — Estado português/Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, în lichidare

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal do Comércio de Lisboa (Portugalia) la 16 decembrie 2013 — Estado português/Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, în lichidare
   (Cauza C-667/13)
   2014/C 93/31
   Limba de procedură: portugheza

      Instanța de trimitere

   Tribunal do Comércio de Lisboa

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Statul portughez

      Pârâtă: Massa Insolvente do Banco Privado Português SA, în curs de lichidare

      Întrebările preliminare

               1.

               Decizia (1) este afectată de nemotivare:

                           (a)

                           întrucât nu precizează motivul pentru care garanția acordată de statul portughez afectează schimburile comerciale dintre statele membre?

                           (b)

                           întrucât nu clarifică motivul pentru care ajutorul acordat sub formă de garanție –ajutor care, inițial, a intrat sub incidența articolului 107 alineatul (3) TFUE– a fost declarat ulterior incompatibil cu piața comună?

               2.

               Decizia este afectată de un viciu care constă în contradicția dintre motivarea și dispozitivul acesteia în ceea ce privește momentul de la care [ajutorul] a fost considerat ilegal: 5 decembrie 2008 sau 5 iunie 2009?

               3.

               Decizia este contrară dispozițiilor articolului 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care ajutorul acordat nu a afectat schimburile comerciale dintre statele membre, având în vedere mai ales scopul împrumutului și utilizarea efectivă a acestuia, precum și faptul că beneficiarul nu își mai desfășoară activitatea de la 1 decembrie 2008?

               4.

               Decizia este contrară dispozițiilor articolului 107 alineatul (3) TFUE, în măsura în care ajutorul era destinat remedierii unei perturbări grave a economiei unui stat membru și, pentru acest motiv, este compatibil cu piața comună?

               5.

               În subsidiar: Alineatele (1) și (2) [ale articolului 14] din Regulamentul nr. 659/1999 (2) împiedică aplicarea, în situația de față, a reducerii cuantumului care trebuie recuperat, atunci când această normă este aplicabilă, în mod nediscriminatoriu, tuturor creditorilor societății aflate în stare de insolvență?

      (1)  Decizia 2011/346/UE a Comisiei din 20 iulie 2010 privind ajutorul de stat C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09) pus în aplicare de Portugalia sub forma unei garanții de stat în favoarea BPP [notificată cu numărul C(2010) 4932] (JO L 159, p. 95)

      (2)  Regulamentul (CE) nr.659/1999 al Consiliului din 22 martie 1999 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93din Tratatul CE (JO L 83, p. 1, Ediție specială 8/vol.1, p. 41)


title: Cauza C-120/15: Ordonanța Curții (Camera a noua) din 21 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Košiciach – Slovacia) – Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice [Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Taxa pe valoarea adăugată (TVA) — Directiva 2006/112/CE — Articolul 183 — Rambursarea excedentului de TVA — Reglementare națională care nu prevede calcularea unor dobânzi de întârziere referitoare la rambursare a excedentului de TVA decât de la expirarea unui termen de zece zile de la încheierea unei proceduri de verificare fiscală]

text:
               1.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/18

         Ordonanța Curții (Camera a noua) din 21 octombrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Krajský súd v Košiciach – Slovacia) – Kovozber s. r. o./Daňový úrad Košice
   (Cauza C-120/15) (1)

   ([Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții - Taxa pe valoarea adăugată (TVA) - Directiva 2006/112/CE - Articolul 183 - Rambursarea excedentului de TVA - Reglementare națională care nu prevede calcularea unor dobânzi de întârziere referitoare la rambursare a excedentului de TVA decât de la expirarea unui termen de zece zile de la încheierea unei proceduri de verificare fiscală])
   (2016/C 038/26)
   Limba de procedură: slovaca

      Instanța de trimitere

   Krajský súd v Košiciach

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Kovozber s. r. o.

      Pârât: Daňový úrad Košice

      Dispozitivul

   Articolul 183 primul paragraf din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care nu prevede calcularea unor dobânzi de întârziere referitoare la rambursare unui excedentul de taxă pe valoarea adăugată decât de la expirarea unui termen de zece zile de la încheierea procedurii de verificare fiscală.

      (1)  JO C 213, 29.6.2015.


title: Cauza C-430/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 19 septembrie 2014 – Valsts ieņēmumu dienests/Artūrs Stretinskis

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Augstākā tiesa (Letonia) la 19 septembrie 2014 – Valsts ieņēmumu dienests/Artūrs Stretinskis
   (Cauza C-430/14)
   2014/C 421/32
   Limba de procedură: letona

      Instanța de trimitere

   Augstākā tiesa

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Valsts ieņēmumu dienests

      Intimat: Artūrs Stretinskis

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 143 alineatul (1) litera (h) din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 (1) al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 (2) al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar trebuie interpretat în sensul că se referă nu numai la situațiile în care părțile la tranzacție sunt exclusiv persoane fizice, ci și la situațiile în care există o legătură de familie sau de rudenie între un membru al personalului de conducere al uneia dintre părți (persoană juridică) și cealaltă parte la tranzacție (persoană fizică) sau un membru al personalului de conducere al acesteia (în cazul în care este o persoană juridică)?

               2)

               În cazul unui răspuns afirmativ, organul jurisdicțional sesizat cu soluționarea cauzei trebuie să efectueze o examinare aprofundată a circumstanțelor cauzei în ceea ce privește influența reală exercitată de persoana fizică în cauză asupra persoanei juridice?

      (1)  JO L 253, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 7, p. 3.

      (2)  JO L 302, p. 1, Ediție specială, 2/vol. 5, p. 58.


title: Cauza T-203/10: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2011 — Stichting Woonpunt și alții/Comisia ( „Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare acordate de Țările de Jos în favoarea societăților pentru locuințe sociale — Ajutoare existente — Decizie prin care se acceptă angajamentele asumate de statul membru — Decizie prin care un ajutor nou este declarat compatibil — Acțiune în anulare — Lipsa afectării individuale — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate” )

text:
               18.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 49/24

         Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2011 — Stichting Woonpunt și alții/Comisia
   (Cauza T-203/10) (1)

   (Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare acordate de Țările de Jos în favoarea societăților pentru locuințe sociale - Ajutoare existente - Decizie prin care se acceptă angajamentele asumate de statul membru - Decizie prin care un ajutor nou este declarat compatibil - Acțiune în anulare - Lipsa afectării individuale - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate)
   2012/C 49/43
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamante: Stichting Woonpunt (Beek, Țările de Jos), Stichting Com.wonen (Rotterdam, Țările de Jos), Woningstichting Haag Wonen (Haga, Țările de Jos) și Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (Eindhoven, Țările de Jos) (reprezentanți: P. Glazener, E. Henny și T. Ottervanger, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet, S. Noë și S. Thomas, agenți, asistați de H. Gilliams, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C(2009) 9963 final a Comisiei din 15 decembrie 2009 referitoare la ajutoarele de stat E 2/2005 și N 642/2009 — Țările de Jos — Ajutor existent și ajutor specific pentru proiecte, în favoarea societăților pentru locuințe sociale

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Vesteda Groep BV și de Asociația investitorilor instituționali în domeniul imobiliar din Țările de Jos.

               3.

               Stichting Woonpunt, Stichting Com.wonen, Woningstichting Haag Wonen și Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               4.

               Vesteda Groep și Asociația investitorilor instituționali în domeniul imobiliar din Țările de Jos, care au solicitat să intervină, suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 179, 3.7.2010.