title: Cauza T-186/20: Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2021 – Chatwal/EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale THE TIME – Marca Uniunii Europene verbală anterioară TIMEHOUSE – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/23

      Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2021 – Chatwal/EUIPO – Timehouse Capital (THE TIME)
      (Cauza T-186/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale THE TIME - Marca Uniunii Europene verbală anterioară TIMEHOUSE - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 206/29)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Chatwal Hotels & Resorts LLC (New York, New York, Statele Unite) (reprezentant: N. Hine, solicitor)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: J. Crespo Carrillo și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Timehouse Capital GmbH (Grasbrunn, Germania) (reprezentant: T. Farkas, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 28 ianuarie 2020 (cauza R 2264/2018-1), privind o procedură de opoziție între Timehouse Capital și Chatwal Hotels & Resorts.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Chatwal Hotels & Resorts LLC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 191, 8.6.2020.


title: Cauza T-226/20: Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2021 – Steinel/EUIPO (MobileHeat) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MobileHeat – Motiv absolut de refuz – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/24

      Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2021 – Steinel/EUIPO (MobileHeat)
      (Cauza T-226/20) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale MobileHeat - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2021/C 206/30)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Steinel GmbH (Herzebrock-Clarholz, Germania) (reprezentanți: M. Breuer și K. Freudenstein, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: E. Markakis, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 3 februarie 2020 (cauza R 2472/2019-2), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal MobileHeat ca marcă a Uniunii Europene.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Steinel GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 201, 15.6.2020.


title: Cauza T-306/19: Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2021 – Graanhandel P. van Schelven/Comisia [„Acțiune în anulare – Politica agricolă – Producție biologică – Regulamentul (CE) nr. 834/2007 – Producția și etichetarea produselor ecologice – Produse biologice importate în Uniune – Certificare a produselor de către un organism de control – Lipsa interesului de a exercita acțiunea – Lipsa afectării directe – Inadmisibilitate vădită”]

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/24

      Ordonanța Tribunalului din 24 martie 2021 – Graanhandel P. van Schelven/Comisia
      (Cauza T-306/19) (1)

      („Acțiune în anulare - Politica agricolă - Producție biologică - Regulamentul (CE) nr. 834/2007 - Producția și etichetarea produselor ecologice - Produse biologice importate în Uniune - Certificare a produselor de către un organism de control - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate vădită”)
      (2021/C 206/31)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Graanhandel P. van Schelven BV (Nieuwe-Tonge, Țările de Jos) (reprezentant: C. Almeida, avocată)

         Pârâtă: Comisia Euroopeană (reprezentanți: D. Bianchi, A. Dawes și B. Hofstötter, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea articolului 1 alineatul (3) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2019/446 al Comisiei din 19 martie 2019 de modificare și rectificare a Regulamentului (CE) nr. 1235/2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în ceea ce privește regimul de import al produselor ecologice din țări terțe (JO 2019, L 77, p. 67), în măsura în care această dispoziție, împreună cu punctul 3 din anexa II la regulamentul de punere în aplicare menționat, retrage recunoașterea acordată Control Union Certifications ca organism competent pentru efectuarea controalelor și eliberarea certificatelor de inspecție care autorizează introducerea pe piața Uniunii ca produse ecologice a produselor importate din Kazahstan, Moldova, Rusia, Turcia și Emiratele Arabe Unite.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind vădit inadmisibilă.

                  2)

                  Nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererile de măsuri de organizare a procedurii și de audiere de martori prezentate de Graanhandel P. van Schelven BV.

                  3)

                  Obligă Graanhandel P. van Schelven la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 280, 19.8.2019.


title: Cauza T-484/20: Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2021 – SATSE/Comisia [„Acțiune în anulare – Sănătate publică – Anexa III la Directiva 2000/54/CE – Lista agenților biologici care cauzează infecții la om – Directiva (UE) 2020/739 – Înscrierea SARS-CoV 2 – Includere în grupul de risc 3 al agenților biologici care cauzează infecții la om – Act normativ care presupune măsuri de executare – Lipsa afectării individuale – Inadmisibilitate”]

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/25

      Ordonanța Tribunalului din 26 martie 2021 – SATSE/Comisia
      (Cauza T-484/20) (1)

      („Acțiune în anulare - Sănătate publică - Anexa III la Directiva 2000/54/CE - Lista agenților biologici care cauzează infecții la om - Directiva (UE) 2020/739 - Înscrierea SARS-CoV 2 - Includere în grupul de risc 3 al agenților biologici care cauzează infecții la om - Act normativ care presupune măsuri de executare - Lipsa afectării individuale - Inadmisibilitate”)
      (2021/C 206/32)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamant: Sindicato de Enfermería (SATSE) (Madrid, Spania) (reprezentant: M. Sesmero González, avocată)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Valero și N. Ruiz García, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Directivei (UE) 2020/739 a Comisiei din 3 iunie 2020 de modificare a anexei III la Directiva 2000/54/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește includerea SARS-CoV-2 în lista agenților biologici care cauzează infecții la om și de modificare a Directivei (UE) 2019/1833 a Comisiei (JO 2020, L 175, p. 11).

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea ca fiind inadmisibilă.

                  2)

                  Nu este necesară pronunțarea asupra cererii de intervenție formulată de Republica Federală Germania.

                  3)

                  Obligă Sindicato de Enfermería (SATSE) la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană, cu excepția celor aferente cererii de intervenție.

                  4)

                  SATSE, Comisia, precum și Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli aferente cererii de intervenție.

         (1)  JO C 304, 14.9.2020.


title: Cauza T-765/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 24 martie 2021 – The Floow/Comisia [„Măsuri provizorii – Acord de grant încheiat în cadrul Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) – Orizont 2020 – Recuperarea sumelor plătite – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”]

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/26

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 24 martie 2021 – The Floow/Comisia
      (Cauza T-765/20 R)
      („Măsuri provizorii - Acord de grant încheiat în cadrul Programului-cadru pentru cercetare și inovare (2014-2020) – Orizont 2020 - Recuperarea sumelor plătite - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2021/C 206/33)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: The Floow Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: A. Howard, barrister, și J. Berry, solicitor)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și L. André, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE, având ca obiect acordarea de măsuri provizorii prin care se urmărește, pe de o parte, să se obțină suspendarea executării Deciziei C(2020) 8138 final a Comisiei din 17 noiembrie 2020 prin care se dispune recuperarea de la reclamantă a sumei de 161 990,80 euro majorată cu dobânzi și, pe de altă parte, să se interzică Comisiei să execute decizia atacată sau să recupereze fonduri, precum și să își extindă și să își extrapoleze concluziile la perioada neauditată pentru proiect sau la alte proiecte

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza-T-131/21: Acțiune introdusă la 28 februarie 2021 – Região Autónoma da Madeira/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/26

      Acțiune introdusă la 28 februarie 2021 – Região Autónoma da Madeira/Comisia
      (Cauza-T-131/21)
      (2021/C 206/34)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Região Autónoma da Madeira (reprezentanți: M. Gorjão-Henriques și A. Saavedra, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  dispunerea depunerii la dosar a documentelor din procedura administrativă care a condus la adoptarea deciziei atacate, astfel cum s-a solicitat în prezenta cerere;

                  —

                  dispunerea conexării prezentei proceduri cu cauza T-95/21 (Republica Portugheză/Comisia Europeană);

                  —

                  anularea articolului 1, precum și a articolelor 4-6 din Decizia Comisiei Europene din 4 decembrie 2020, C(2020) 8550 final, „privind regimul de ajutoare SA.21259 (2018/C) (ex 2018/NN) aplicat de Portugalia zonei de liber schimb Madeira (ZFM) – Regimul III”;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept și/sau un viciu de motivare, având în vedere că măsura contestată nu constituie un ajutor public întrucât are caracter general, iar nu caracter selectiv, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. În special, reclamanta susține că măsura nu este selectivă deoarece se înscrie în structura generală a sistemului fiscal portughez.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare de drept, în măsura în care Regimul III al ZFM a fost pus în aplicare conform deciziilor Comisiei din 2007 și din 2013 și articolelor 107 și 108 TFUE. Reclamanta susține că cerința ca beneficiile să rezulte din activități efective și realizate fizic în regiunea autonomă Madeira nu trebuie interpretată în sensul că sunt luate în considerare numai costurile adiționale ale întreprinderilor înregistrate în ZFM în raport cu caracterul ultraperiferic, că stimulentele fiscale pot fi aplicate numai beneficilor acestora derivate din operațiuni supuse direct acestor costuri adiționale și că sunt excluse activitățile realizate în afara Madeira de întreprinderi cu activitate internațională care dispun de autorizare în ZFM.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare privind elementele de fapt din decizia Comisiei și/sau pe motivarea insuficientă a acesteia, având în vedere că cerințele regimului fiscal și supravegherea lor de către autoritățile naționale și regionale sunt adecvate pentru controlul Regimului III al ZFM. În special, reclamanta susține că cerințele legale privind contabilitatea separată pentru veniturile generate în ZFM și îndeplinirea unei serii ample de obligații fiscale permit controlul efectiv și adecvat și supravegherea Regimului III al ZFM de către autoritățile naționale și regionale.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe o eroare de drept în decizia Comisiei, în măsura în care noțiunea de „loc de muncă” aplicabilă Regimului III al ZFM decurge din legislația națională, fără a fi aplicabilă metodologia privind definirea locurilor de muncă drept „ENI” (echivalent normă întreagă) și „UAM” (unități anuale de muncă). Reclamanta susține că, în vederea evaluării cerinței prevăzute de Regimul III al ZFM referitoare la crearea sau la menținerea locurilor de muncă, decizia atacată săvârșește o eroare de drept atunci când aplică metodologia de definire a posturilor de muncă în „ENI” și „UAM”, întrucât noțiunea de loc de muncă aplicabilă Regimului ZFM este cea care decurge din legislația națională în domeniul muncii.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare privind elementele de fapt din decizie și/sau pe un viciu de motivare, deoarece supravegherea cerinței privind crearea/ menținerea locurilor de muncă a fost adecvată și efectivă. Reclamanta susține că autoritățile naționale au oferit Comisiei Europene date care permit evaluarea controlului cerinței privind crearea/menținerea locurilor de muncă în ZFM, astfel încât decizia atacată a săvârșit o eroare în ceea ce privește elementele de fapt și/sau este afectată de un viciu de motivare.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea unor principii generale ale dreptului Uniunii Europene. Reclamanta susține în special că decizia atacată încalcă principiile generale ale dreptului Uniunii privind proporționalitatea, securitatea juridică, încrederea legitimă și buna administrare.


title: Cauza T-135/21: Acțiune introdusă la 3 martie 2021 – Trasta Komercbanka/BCE

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/27

      Acțiune introdusă la 3 martie 2021 – Trasta Komercbanka/BCE
      (Cauza T-135/21)
      (2021/C 206/35)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Trasta Komercbanka AS (Riga, Letonia) (reprezentant: O. Behrends, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri financiare pentru prejudiciul suferit de reclamantă ca urmare a deciziei pârâtei ECB/SSM/2016 – 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 din 3 martie 2016 privind revocarea licenței reclamantei;

                  —

                  stabilirea cuantumului prejudiciului material la cel puțin 126 de milioane de euro, majorat cu dobânzi compensatorii începând cu data de 3 martie 2016 și până la pronunțarea hotărârii în prezenta cauză, precum și cu dobânzi moratorii corespunzătoare, de la data pronunțării hotărârii și până la plata integrală;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a rezolvat în mod adecvat neregularitățile de procedură. Acestea includ faptul că FCMC (1) din Letonia a concluzionat, chiar înainte de inițierea procedurii de retragere a licenței, că o retragere a licenței nu era justificată și că acest fapt a fost omis ulterior din cererea FCMC de revocare a licenței. Reclamanta susține în plus că versiunea în limba engleză a celei mai recente decizii a FCMC a fost manipulată. Celelalte neregularități procedurale invocate privesc incapacitatea de a trata în mod eficace comportamente potențial corupte ale unor funcționari letoni și europeni, în ceea ce privește prezenta cauză.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat norme de drept material acționând în afara ariei sale de competență atunci când a emis decizia atacată, în special cu privire la domeniul spălării banilor, și că pârâta a reținut în mod eronat motive pentru o retragere a licenței.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că reclamanta a suferit un prejudiciu financiar semnificativ, în special din cauza lichidării sale ca urmare a retragerii eronate a licenței.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe legătura de cauzalitate dintre retragerea licenței și prejudiciul suferit de reclamantă.

         (1)  Comisia pentru piețele financiare și de capital.


title: Cauza T-138/21: Acțiune introdusă la 4 martie 2021 – Virbac/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/28

      Acțiune introdusă la 4 martie 2021 – Virbac/Comisia
      (Cauza T-138/21)
      (2021/C 206/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Virbac (Carros, Franța) (reprezentanți: M. Thill-Tayara, S. Pelé și L. Bary, avocate)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare C(2020)7930 final a Comisiei Europene din 10 noiembrie 2020 privind autorizația de introducere pe piață a medicamentului de uz veterinar „Librela – bedinvetmab”, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 30 decembrie 2020 (JOUE, C 453, 30 decembrie 2020, p. 1), întrucât a fost adoptată cu încălcarea articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente;

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare C(2020)7930 final a Comisiei Europene din 10 noiembrie 2020 privind autorizația de introducere pe piață a medicamentului de uz veterinar „Librela – bedinvetmab”, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 30 decembrie 2020 (JOUE, C 453, 30 decembrie 2020, p. 1), întrucât a fost adoptată cu încălcarea articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente;

                  —

                  anularea Deciziei de punere în aplicare C(2020)7930 final a Comisiei Europene din 10 noiembrie 2020 privind autorizația de introducere pe piață a medicamentului de uz veterinar „Librela – bedinvetmab”, publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 30 decembrie 2020 (JOUE, C 453, 30 decembrie 2020, p. 1), întrucât rezultă dintr-o încălcare a articolului 102 TFUE și contravine, prin urmare, principiilor efectului util, legalității și bunei administrări care se impun Comisiei Europene;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 37 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor comunitare privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO 2004, L 136, p. 1), în măsura în care decizia atacată autorizează introducerea pe piața europeană a Librela®, deși siguranța și eficacitatea acestui produs nu ar fi fost demonstrate în mod adecvat și suficient în raport cu acest text.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 31 din Regulamentul (CE) nr. 726/2004 menționat anterior, întrucât decizia atacată încalcă normele referitoare la redactarea rezumatului caracteristicilor produsului, care ar fi trebuit să determine Comisia Europeană să constate că atenționarea specială introdusă pentru Librela®, referitoare la efectul anticorpilor anti-medicamente este excesiv de generică și imprecisă.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea efectului util al articolului 102 TFUE și a principiilor legalității și bunei administrări, întrucât decizia atacată ar da efect abuzului de poziție dominantă săvârșit de grupul Zoetis în legătură cu abandonarea dezvoltării produsului concurent al Librela®, acordat în licență reclamantului.


title: Cauza T-145/21: Acțiune introdusă la 3 martie 2021 – Fursin și alții/BCE

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/29

      Acțiune introdusă la 3 martie 2021 – Fursin și alții/BCE
      (Cauza T-145/21)
      (2021/C 206/37)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Ivan Fursin (Kiev, Ucraina) și alți cinci reclamanți (reprezentant: O. Behrends, avocat)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  obligarea pârâtei la plata unei despăgubiri financiare pentru prejudiciul suferit de reclamanți ca urmare a deciziei pârâtei ECB/SSM/2016 – 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 din 3 martie 2016 privind revocarea licenței Trasta Komercbanka AS;

                  —

                  stabilirea cuantumului prejudiciului material la cel puțin 25 de milioane de euro (1), majorat cu dobânzi compensatorii începând cu data de 3 martie 2016 și până la pronunțarea hotărârii în prezenta cauză, precum și cu dobânzi moratorii corespunzătoare, de la data pronunțării hotărârii și până la plata integrală, și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta nu a rezolvat în mod adecvat neregularitățile de procedură. Acestea includ faptul că FCMC (2) din Letonia a concluzionat, chiar înainte de inițierea procedurii de retragere a licenței, că o retragere a licenței nu era justificată și că acest fapt a fost omis ulterior din cererea FCMC de revocare a licenței. Reclamanții susțin în plus că versiunea în limba engleză a celei mai recente decizii a FCMC a fost manipulată. Celelalte neregularități procedurale invocate privesc incapacitatea de a trata în mod eficace comportamente potențial corupte ale unor funcționari letoni și europeni, în ceea ce privește prezenta cauză.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat norme de drept material acționând în afara ariei sale de competență atunci când a emis decizia atacată, în special cu privire la domeniul spălării banilor, și că pârâta a reținut în mod eronat motive pentru o retragere a licenței.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că reclamanții au suferit un prejudiciu financiar semnificativ, în special din cauza lichidării Trasta Komercbanka AS ca urmare a retragerii eronate a licenței.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe legătura de cauzalitate dintre retragerea licenței și prejudiciul suferit de reclamanți.

         (1)  Sumele corespund fiecărui reclamant în funcție de valoarea participației sale la capitalul Trasta Komercbanka AS.

         (2)  Comisia pentru piețele financiare și de capital.


title: Cauza T-148/21: Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – Paccor Packaging și alții/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/30

      Acțiune introdusă la 11 martie 2021 – Paccor Packaging și alții/Comisia
      (Cauza T-148/21)
      (2021/C 206/38)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamanți: Paccor Packaging GmbH (Düsseldorf, Germania) și alți 6 (reprezentanți: P. Kugel și G. Dávid, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanții solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea în totalitate a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2020/2151 din 17 decembrie 2020 (1) sau, cu titlu subsidiar, anularea în parte a Regulamentului nr. 2020/2151, în măsura în care acesta privește articolul 2 alineatul (4), precum și anexa IV la acesta, sau, cu titlu subsidiar, anularea în parte a Regulamentului nr. 2020/2151, în măsura în care privește paharele pentru băuturi fabricate în întregime din plastic;

                  —

                  anularea în parte a Regulamentului nr. 2020/2151, în măsura în care privește articolul 3;

                  —

                  anularea în parte a Directivei (UE) 2019/904 din 5 iunie 2019 (2), în ceea ce privește articolul 7, în măsura în care se aplică la paharele pentru băuturi, și punctul 4 din partea D din anexa la aceasta; și

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanții invocă șapte motive și o excepție de nelegalitate:

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că pârâta, prin adoptarea Regulamentului 2020/2151, a încălcat articolul 7 din Directiva 2019/904 privind reducerea efectelor anumitor produse din plastic asupra mediului și a depășit competențele care îi sunt conferite de Consiliul Uniunii Europene și de Parlamentul European.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat o normă fundamentală de procedură întrucât a adoptat Regulamentul nr. 2020/2151 după 3 iulie 2020 şi a adoptat versiunile lingvistice rectificate la mai mult de 6 luni de la termenul stabilit de Consiliul Uniunii Europene și de Parlamentul European în Directiva 2019/904.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă, prin adoptarea Regulamentului nr. 2020/2151, a articolului 7 din Directiva 2019/904, precum și a principiilor securității juridice și protecției încrederii legitime.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă, prin adoptarea Regulamentului nr. 2020/2151, a obligației sale de motivare.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2019/904, a săvârșit o eroare vădită de apreciere și și-a depășit competența.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că pârâta a încălcat articolul 7 alineatul (2) litera (c) din Directiva 2019/904 și a săvârșit o eroare vădită de apreciere.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a principiului proporționalității.
                  Reclamanții invocă, de asemenea, o excepție de nelegalitate, în temeiul articolului 277 TFUE, susţinând că articolul 7 și punctul 4 din partea D din anexa la Directiva 2019/904 sunt nelegale.

         (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2020/2151 al Comisiei din 17 decembrie 2020 de stabilire a unor norme referitoare la specificațiile armonizate privind marcarea produselor din plastic de unică folosință indicate în partea D din anexa la Directiva (UE) 2019/904 a Parlamentului European și a Consiliului privind reducerea impactului anumitor produse din plastic asupra mediului (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2020 L 428, p. 57).

         (2)  Directiva (UE) 2019/904 a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2019 privind reducerea impactului anumitor produse din plastic asupra mediului (Text cu relevanță pentru SEE) (JO 2019 L 155, p. 1).


title: Cauza T-160/21: Acțiune introdusă la 25 martie 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Malpricht (APIRETAL)

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/31

      Acțiune introdusă la 25 martie 2021 – Laboratorios Ern/EUIPO – Malpricht (APIRETAL)
      (Cauza T-160/21)
      (2021/C 206/39)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: T. González Martínez, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Ingrid Malpricht (Ludwigshafen, Germania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

         Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „APIRETAL” – marca Uniunii Europene nr. 4 814 158

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de anulare

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 ianuarie 2021 în cauza R 1004/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  admiterea prezentei acțiuni;

                  —

                  revocarea deciziei pârâtului din 20 martie 2020;

                  —

                  anularea deciziei atacate din 20 ianuarie 2021;

                  —

                  revocarea anulării pentru neutilizarea mărcii Uniunii Europene nr. 4 814 158 „APERITAL” în legătură cu produsele în litigiu din clasa 5 și menținerea înregistrării acestor produse (și, de asemenea, în legătură cu „preparatele farmaceutice”);

                  —

                  obligarea EUIPO și a celeilalte părți din procedura căii de atac, în cazul în care intervine în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  interpretarea eronată a articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului în cadrul examinării noțiunii de utilizare efectivă a mărcii în litigiu și a oricărui produs în litigiu;

                  —

                  interpretarea eronată a articolului 58 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului în cadrul examinării noțiunii de motive întemeiate pentru neutilizare.


title: Cauza T-163/21: Acțiune introdusă la 23 martie 2021 – De Capitani/Consiliul

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/32

      Acțiune introdusă la 23 martie 2021 – De Capitani/Consiliul
      (Cauza T-163/21)
      (2021/C 206/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: Emilio De Capitani (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: O. Brouwer și B. Verheijen, avocați)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei pârâtului de a refuza accesul la anumite documente solicitate în temeiul Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, astfel cum a fost comunicată reclamantului la 14 ianuarie 2021 printr-o scrisoare înregistrată sub numărul SGS 21/000067, inclusiv anexa la aceasta;

                  —

                  obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în temeiul articolul 134 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, inclusiv a celor efectuate în legătură cu eventuali intervenienți.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe erori de drept și pe o eroare vădită de apreciere care a avut ca rezultat aplicarea necorespunzătoare a excepției privind protecția procesului decizional [articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul 1049/2001] (1) și pe nemotivare, întrucât divulgarea nu ar aduce o gravă atingere procesului decizional.

                              —

                              Reclamantul susține că decizia atacată nu ia în considerare noua dimensiune constituțională care a apărut odată cu intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, în special articolul 15 alineatul (2) TFUE, și care a creat un nou regim juridic pentru accesul public la documente, în special pentru documentele legislative.

                              —

                              În plus, reclamantul arată că decizia atacată nu a aplicat și nu a respectat criteriul stabilit la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 și s-a întemeiat în mod eronat pe un argument potrivit căruia divulgarea documentelor solicitate ar pune sub semnul întrebării alegerile definitive ale statelor membre și ar crea o incertitudine inutilă în ceea ce privește intențiile lor.

                              —

                              Reclamantul susține, de asemenea, că decizia atacată s-a întemeiat în mod greșit pe un argument potrivit căruia divulgarea documentelor solicitate ar afecta capacitatea delegațiilor de a găsi un echilibru între diferitele interese în cadrul procedurii legislative în cauză și s-a bazat în mod eronat pe argumentul potrivit căruia refuzul de a divulga un număr limitat de documente nu echivalează cu negarea posibilității cetățenilor de a obține informații cu privire la procesul decizional legislativ.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe erori de drept și pe o eroare vădită de apreciere care determină o aplicare eronată a excepției privind protecția procesului decizional [articolul 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001] și pe nemotivare, întrucât decizia atacată nu a recunoscut și nu a acordat accesul pe baza unor interese publice superioare.

                              —

                              Reclamantul subliniază că decizia atacată nu a recunoscut și nu a acordat accesul pe baza unor interese publice superioare. În special, acesta susține că există un interes public superior, întrucât divulgarea ar permite cetățenilor europeni să participe la procesul legislativ și să se asigure că aceasta nu stagnează, ci continuă și ajunge la o concluzie.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat, cu titlu subsidiar, pe: erori de drept și pe o eroare vădită de apreciere care determină o aplicare eronată a obligației de a furniza un acces parțial la documente [articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001] și pe nemotivare.

                              —

                              Reclamantul arată că decizia atacată nu a examinat și nu a acordat un acces parțial corespunzător cerințelor legale. Aceasta ar fi aplicat greșit criteriul juridic, care ar impune să se aprecieze dacă fiecare parte a unui document solicitat intră sub incidența excepției invocate pentru refuzarea accesului.

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001 L 145, p. 43, Ediție specială, 01/ vol. 3, p. 76 – 81).


title: Cauza T-167/21: Acțiune introdusă la 29 martie 2021 – European Gaming and Betting Association/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/33

      Acțiune introdusă la 29 martie 2021 – European Gaming and Betting Association/Comisia
      (Cauza T-167/21)
      (2021/C 206/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: European Gaming and Betting Association (Etterbeek, Belgia) (reprezentanți: T. De Meese, K. Bourgeois și M. Van Nieuwenborgh, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei din 18 decembrie 2020 în cazul SA.44830 (2016/FC) – Țările de Jos: Prelungirea licențelor acordate pentru jocurile de noroc în Țările de Jos (1);

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către pârâtă a drepturilor procedurale ale reclamantei, prin aceea că a omis să inițieze procedura oficială de investigare prevăzută de articolul 108 alineatul (2) TFUE, deși ancheta sa preliminară nu a înlăturat toate îndoielile cu privire la existența unui ajutor de stat.

                              —

                              Se susține că durata și împrejurările anchetei preliminare constituie o dovadă că pârâta avea îndoieli cu privire la existența unui ajutor de stat.

                              —

                              Mai mult, reclamanta susține că modificarea semnificativă a analizei pârâtei în cursul anchetei preliminare constituie o dovadă că pârâta avea îndoieli cu privire la existența unui ajutor de stat.

                              —

                              Reclamanta mai susține și că pârâta a concluzionat în mod eronat că nu subzistau îndoieli în ceea ce privește aspectul dacă reînnoirea de către Țările de Jos a licențelor existente acordate pentru pariuri sportive, pariuri hipice, loterie și cazino le conferă un avantaj titularilor de licențe.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de apreciere vădită săvârșită de pârâtă, atunci când a constatat că reînnoirea de către Țările de Jos a licențelor existente acordate pentru pariuri sportive, pariuri hipice, loterie și cazino nu conferă un avantaj titularilor de licențe în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

                              —

                              Se susține că pârâta a săvârșit erori vădite de apreciere a faptelor prin aceea că a constatat, în primul rând, că toți licențiații au obligația legală de a remite încasările nete obținute din activitățile de jocuri de noroc pentru obiective de interes general și, în al doilea rând, că titularii de licențe nu au putut să realizeze profit.

                              —

                              Mai mult, reclamanta susține că pârâta a săvârșit erori de drept vădite, în ceea ce privește constatarea pârâtei că acordarea licențelor în discuție nu a conferit un avantaj beneficiarilor, întrucât nu se poate considera că aceste licențe au îmbunătățit situația financiară a titularilor de licențe.

         (1)  JO 2021 C 17, p. 1


title: Cauza T-174/21: Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – Agrofert/Parlamentul

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/34

      Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – Agrofert/Parlamentul
      (Cauza T-174/21)
      (2021/C 206/42)
      Limba de procedură: ceha

         Părțile

         Reclamantă: Agrofert, a.s. (Praga, Republica Cehă) (reprezentant: S. Sobolová, avocată)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea acțiunii ca fiind admisibilă și întemeiată;

                  —

                  anularea deciziei Parlamentului European din 15 ianuarie 2021, A (2019) 8551 C (D 300153), prin intermediul căreia i s-a refuzat reclamantei accesul la documentele solicitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei;

                  —

                  obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  adoptarea oricărei alte măsuri pe care o consideră necesară în prezenta cauză.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe susținerea că pârâtul nu a demonstrat întrunirea condițiilor necesare pentru refuzul accesului la documentele solicitate în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei. Divulgarea documentelor solicitate nu putea conduce la subminarea activităților de anchetă, după cum susține pârâtul. Pârâtul nu a demonstrat că, în prezentul caz, acordarea accesului la documentele solicitate, al căror conținut este deja în parte accesibil publicului, nu prezintă niciun risc de compromitere specifică și reală a anchetei, și cu atât mai puțin un risc care să poată fi prevăzut în mod rezonabil.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că, în plus, pârâtul nu a ar fi luat în considerare interesul public superior pe care îl prezintă divulgarea documentelor solicitate, ceea ce în acest caz constă în respectarea valorilor statului de drept prin intermediul respectării drepturilor și libertăților fundamentale.


title: Cauza T-175/21: Acțiune introdusă la 2 aprilie 2021 – RH/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/35

      Acțiune introdusă la 2 aprilie 2021 – RH/Comisia
      (Cauza T-175/21)
      (2021/C 206/43)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: RH (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei din 18 februarie 2021 de excludere a reclamantei de la participarea la procedurile de atribuire a contractelor de achiziții publice și de acordare de granturi reglementate de bugetul Uniunii și de cel de al 11-lea Fond european de dezvoltare sau de la selectarea pentru execuția de fonduri ale Uniunii în temeiul Regulamentului (UE, Euratom) 2018/1046 și pentru execuția de fonduri în temeiul Fondului european de dezvoltare reglementat de Regulamentul (UE) 2018/1877 pentru o durată de 18 luni și publicarea excluderii pe site-ul Comisiei;

                  —

                  repararea prejudiciului suferit de reclamantă în cuantum de 17 385 832 de euro;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept în calificarea juridică a abaterii profesionale grave.

                              —

                              Reclamanta arată că ansamblul dosarului pârâtei se întemeiază pe o simplă ipoteză potrivit căreia reclamanta ar fi putut avea acces la informații confidențiale cu ocazia întâlnirilor sale cu beneficiarii. Procedând astfel, pârâta a săvârșit o eroare de drept în calificarea juridică a unei abateri profesionale grave în sensul articolului 93 alineatul (1) din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 (1) al Consiliului, al articolului 106 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 (2) și al articolului 136 alineatul (1) litera (c) punctul (v) din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 (3).

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea prezumției de nevinovăție și pe răsturnarea sarcinii probei.

                              —

                              Pe lângă faptul că decizia atacată nu caracterizează în mod corect existența unei „abateri profesionale grave”, ar reveni pârâtei sarcina de a-și dovedi afirmațiile, reclamanta rămânând nevinovată până la proba contrarie.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe o eroare de apreciere a faptelor și pe lipsa vădită a unei abateri profesionale grave, în special în sensul articolului 136 alineatul (1) litera (c) punctul (v) din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 (care ar fi, în orice caz, o eroare vădită), precum și pe nelegalitatea raportului OLAF și a deciziei atacate.

                              —

                              Reclamanta contestă cu fermitate susținerile Comisiei și concluzia abaterii profesionale grave și susține că nu a încercat să obțină și nu a obținut informații confidențiale referitoare la unul dintre proiectele sale. Atât OLAF, cât și DG NEAR au prezentat eronat faptele, au denaturat elementele de probă furnizate de reclamantă și au ajuns la concluzii juridice eronate referitoare la astfel de fapte și elemente de probă.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de diligență și de bună administrare, astfel cum rezultă din articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                              —

                              Pârâta nu ar fi dat dovadă de diligență nici în desfășurarea investigației OLAF, nici cu privire la decizia DG NEAR.

                  5.

                  Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare.

                              —

                              Reclamanta susține că nu s-a indicat în mod clar, cu ocazia vizitei la fața locului a OLAF la sediul său, că era percepută/calificată drept persoană în cauză. Reclamanta și-a dat seama pentru prima dată că era considerată o persoană în cauză doar în urma notificării expunerii sumare a faptelor. Din moment ce OLAF a considerat reclamanta o persoană în cauză, este cu atât mai inexplicabil că nu a fost interogată conducerea reclamantei în cursul investigației care a condus la expunerea sumară a faptelor.

                  6.

                  Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare.

                              —

                              În speță, pârâta reproșează reclamantei că a încercat să obțină informații confidențiale, dar nu identifică informațiile în cauză și nici împrejurările concrete care justifică calificarea juridică drept „abatere profesională gravă”. Reclamanta nu este, așadar, în măsură să înțeleagă decizia atacată și să examineze pe deplin legalitatea acesteia, întrucât nu poate să verifice dacă informațiile erau efectiv confidențiale și să furnizeze probe de natură să confirme că erau, într-adevăr, la dispoziția tuturor concurenților potențiali.

                              —

                              De asemenea, pârâta nu explică, în opinia reclamantei, de ce, în cazul în care ar fi dovedită (quod non), abaterea pretinsă ar fi considerată gravă în raport cu împrejurările speței. Sancțiunea publicării este, de asemenea, insuficient motivată.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității în ceea ce privește sancțiunea excluderii și publicarea sa.

                              —

                              Pârâta a săvârșit o eroare de drept constând într-o încălcare a principiului proporționalității în aprecierea criteriilor care justifică o măsură de excludere. Se susține, de asemenea, cu titlu subsidiar, că, dacă faptele reținute ar trebui calificate drept abatere profesională gravă (quod non), o sancțiune a excluderii pentru 18 luni și publicarea acestei sancțiuni sunt disproporționate în lumina unei aprecieri concrete a criteriilor stabilite la articolul 136 alineatul (3) din Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046.

         (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO 2002 L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).

         (2)  Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2012 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (JO 2012, L 298, p. 1).

         (3)  Regulamentul (UE, Euratom) 2018/1046 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iulie 2018 privind normele financiare aplicabile bugetului general al Uniunii, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1296/2013, (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013, (UE) nr. 1304/2013, (UE) nr. 1309/2013, (UE) nr. 1316/2013, (UE) nr. 223/2014, (UE) nr. 283/2014 și a Deciziei nr. 541/2014/UE și de abrogare a Regulamentului (UE, Euratom) nr. 966/2012 (JO 2018, L 193, p. 1).


title: Cauza T-178/21: Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – LF/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/38

      Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – LF/Comisia
      (Cauza T-178/21)
      (2021/C 206/45)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: LF (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 20 mai 2020 de a nu acorda reclamantului beneficiul indemnizației de expatriere;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un motiv unic întemeiat pe încălcarea articolului 4 alineatul (1) litera (b) din anexa VII la Statutul funcționarilor Uniunii Europene, întrucât, în perioada de referință de 10 ani, s-a aflat parțial în Belgia ca urmare exclusiv a exercitării funcțiilor pentru instituțiile europene, păstrând centrul permanent al intereselor sale în Franța, unde a locuit de la vârsta de 4 ani și unde se află familia și familia prin alianță ale acestuia.


title: Cauza T-189/21: Acțiune introdusă la 10 aprilie 2021 – Aloe Vera of Europe/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/39

      Acțiune introdusă la 10 aprilie 2021 – Aloe Vera of Europe/Comisia
      (Cauza T-189/21)
      (2021/C 206/47)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Aloe Vera of Europe BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentant: B. Van Vooren, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Regulamentului (EU) 2021/468 al Comisiei; și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un motiv unic, potrivit căruia actul atacat încalcă principiul precauției atât din punct de vedere substanțial, cât și din punct de vedere procedural.

                  1.

                  Primul aspect este întemeiat pe faptul că Regulamentul (UE) 2021/468 (1) al Comisiei încalcă principiul precauției. Reclamanta arată că principiul precauției permite acțiuni de reglementare preventive numai în cazul în care evaluarea științifică arată că un risc potențial depășește nivelul care ar fi încă acceptabil pentru societate. În această situație, regulamentul atacat a interzis gelul din frunzele de Aloe vera, deși evaluarea științifică a arătat că nu exista niciun risc cu privire la acest produs. În plus, reclamanta susține că, în loc să se bazeze pe știință, regulamentul atacat a fost rezultatul unei serii de decizii arbitrare.

                  2.

                  Al doilea aspect este întemeiat pe faptul că Regulamentul (UE) 2021/468 a fost adoptat cu încălcarea procedurală a principiului precauției. Reclamanta susține că Comisia nu s-a conformat cadrului prevăzut la articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 1925/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (2) și s-a întemeiat în mod eronat pe procedura scrisă prevăzută la articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (3) și a încălcat principiile proporționalității și nediscriminării.

         (1)  Regulamentul (UE) 2021/468 al Comisiei din 18 martie 2021 de modificare a anexei III la Regulamentul (CE) nr. 1925/2006 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește speciile botanice care conțin derivați de hidroxiantracen (JO 2021, L 96, p. 6).

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1925/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind adaosul de vitamine și minerale, precum și de anumite substanțe de alt tip în produsele alimentare (JO 2006, L 404, p. 26).

         (3)  Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (JO 2011, L 55, p. 13).


title: Cauza T-195/21: Acțiune introdusă la 8 aprilie 2021 – Klymenko/Consiliul

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/40

      Acțiune introdusă la 8 aprilie 2021 – Klymenko/Consiliul
      (Cauza T-195/21)
      (2021/C 206/48)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moscou, Rusia) (reprezentant: M. Phelippeau, avocat)

         Pârât: Consiliul Uniunii Europene

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea admisibilității acțiunii formulate de domnul Oleksandr Viktorovytch Klymenko;

            în ceea ce îl privește pe reclamant,

                  —

                  Decizia (PESC) 2021/394 a Consiliului din 4 martie 2021 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina;

                  —

                  a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/391 al Consiliului din 4 martie 2021 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina;

                  —

                  obligarea Consiliului Uniunii Europene să suporte cheltuielile de judecată în aplicarea articolelor 87 și 91 din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii în anulare îndreptate împotriva Deciziei (PESC) 2021/394 a Consiliului din 4 martie 2021 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2021, L 77, p. 29) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2021/391 al Consiliului din 4 martie 2021 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2021, L 77, p. 2) în calitate de acte care îl afectează, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de motivare în ceea ce privește în special menționarea în acte a justificării temeiniciei măsurii, precum și a verificărilor efectuate în privința respectării dreptului la apărare și a protecției jurisdicționale efective.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe existența unei erori de apreciere în speță și a abuzului de putere, în condițiile în care reclamantul ar fi raportat elemente care atestă lipsa unei baze factuale suficiente pentru a constitui temeiul oricărei proceduri penale, precum și elemente în privința încălcării drepturilor fundamentale, iar Consiliul nu a dedus din acestea nicio consecință.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea drepturilor fundamentale, îndeosebi pe respectarea dreptului la apărare și a dreptului la protecție jurisdicțională efectivă, precum și a dreptului la egalitatea armelor.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe lipsa temei juridic, în condițiile în care articolul 29 TUE nu ar putea fi temeiul juridic al măsurii restrictive luate împotriva reclamantului.


title: Cauza T-179/21: Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – QN/Comisia

text:
               31.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 206/38

      Acțiune introdusă la 31 martie 2021 – QN/Comisia
      (Cauza T-179/21)
      (2021/C 206/46)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamant: QN (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea REC (1) al reclamantului din anul 2019;

                  —

                  cu titlu subsidiar, anularea REC al reclamantului, în măsura în care conține comentariile contestate;

                  —

                  de asemenea, în măsura în care este necesar, anularea deciziei Comisiei prin care a fost respinsă reclamația, formulată de reclamant în temeiul articolului 90 alineatul (2) din Statutul funcționarilor, împotriva REC din anul 2019;

                  —

                  acordarea de despăgubiri pentru prejudiciul moral suferit de reclamant și

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a obligației sale de a stabili obiective în REC. Reclamantul invocă de asemenea săvârșirea de către Comisie a unei erori vădite de apreciere, precum și încălcarea obligației sale de diligență și a principiului bunei administrări.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 43 din Statutul funcționarilor, a articolului 7 alineatul (3) din decizia sa din 16 decembrie 2013 (2) și a orientărilor sale interne pentru evaluatori (3). Reclamantul critică în continuare Comisia pentru săvârșirea unor erori vădite de apreciere și a unui abuz de putere. Reclamantul invocă de asemenea încălcarea de către Comisie a obligației sale de diligență și a principiului bunei administrări.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 41 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Reclamantul invocă de asemenea încălcarea de către Comisie a principiilor obiectivității și imparțialității.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 296 al doilea paragraf TFUE. Reclamantul invocă de asemenea încălcarea de către Comisie a articolului 25 al doilea paragraf din Statutul funcționarilor și a articolului 41 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În plus, reclamantul invocă și încălcarea de către Comisie a obligației sale de motivare.

         (1)  Raport asupra evoluției carierei.

         (2)  Decizia Comisiei de stabilire a dispozițiilor generale de punere în aplicare a articolului 43 din Statutul funcționarilor și de punere în aplicare a primului paragraf al articolului 44 din Statutul funcționarilor [C(2013) 8985 final].

         (3)  Instrucțiunile interne ale Comisiei „Constructive dialogue and fair report: guidance for Reporting Officers (Dialog constructiv și raport just: orientări pentru evaluatori)”.


title: Cauza C-489/19: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kammergericht Berlin (Germania) la 26 iunie 2019 — Procedură penală împotriva lui NJ

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/31

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Kammergericht Berlin (Germania) la 26 iunie 2019 — Procedură penală împotriva lui NJ
      (Cauza C-489/19)
      (2019/C 280/43)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere:

      Kammergericht Berlin

         Părțile din procedura principală

      Generalstaatsanwaltschaft Berlin
      împotriva
      NJ

         Întrebarea preliminară

      Dependența de instrucțiuni a unui parchet împiedică emiterea în mod valabil a unui mandat european de arestare (1) de către acesta chiar și în cazul în care decizia respectivă face obiectul unui control jurisdicțional exhaustiv înainte de executarea mandatului european de arestare?

         (1)  A se vedea în acest sens Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO 2002, L 190, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 3).


title: Cauza C-50/18: Ordonanța președintelui Curții din 3 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark — Austria) — Mijo Meštrović/Bezirkshauptmannschaft Murtal, cu participarea: Finanzpolizei

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/32

      Ordonanța președintelui Curții din 3 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesverwaltungsgericht Steiermark — Austria) — Mijo Meštrović/Bezirkshauptmannschaft Murtal, cu participarea: Finanzpolizei
      (Cauza C-50/18) (1)

      (2019/C 280/44)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 259, 23.7.2018.


title: Cauza C-69/18: Ordonanța președintelui Curții din 12 aprilie 2019 — Comisia Europeană/Republica Slovenia, susținută de: Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Franceză

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/32

      Ordonanța președintelui Curții din 12 aprilie 2019 — Comisia Europeană/Republica Slovenia, susținută de: Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Franceză
      (Cauza C-69/18) (1)

      (2019/C 280/45)
      Limba de procedură: slovena
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 152, 30.4.2018.


title: Cauza C-437/18: Ordonanța președintelui Curții din 11 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Gliwicach, VIII Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych — Polonia) — Lebopoll Logistics Sp. z o.o.w Sośnicowicach/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu, cu participarea: NJ

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/33

      Ordonanța președintelui Curții din 11 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Gliwicach, VIII Wydział Pracy i Ubezpieczeń Społecznych — Polonia) — Lebopoll Logistics Sp. z o.o.w Sośnicowicach/Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Zabrzu, cu participarea: NJ
      (Cauza C-437/18) (1)

      (2019/C 280/47)
      Limba de procedură: polona
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 427, 26.11.2018.


title: Cauza C-758/18: Ordonanța președintelui Curții din 5 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg — Austria) — Bulgarian Air Charter Limited/NE

text:
               19.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 280/33

      Ordonanța președintelui Curții din 5 aprilie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Landesgericht Korneuburg — Austria) — Bulgarian Air Charter Limited/NE
      (Cauza C-758/18) (1)

      (2019/C 280/48)
      Limba de procedură: germana
      Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

         (1)  JO C 93, 11.03.2019.


title: Cauza C-105/19: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 23 mai 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Monomeles Protodikeio Serron — Grecia) — WP/Trapeza Peiraios AE (Trimitere preliminară — Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții — Protecția consumatorilor — Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii — Directiva 93/13/CEE — Competențe și obligații ale instanței naționale — Procedură de somație de plată — Admiterea opoziției la această somație — Lipsa unor precizări suficiente privind contextul factual și normativ al litigiului principal, precum și motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară — Inadmisibilitate vădită)

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/11

      Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 23 mai 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Monomeles Protodikeio Serron — Grecia) — WP/Trapeza Peiraios AE
      (Cauza C-105/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Articolul 53 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții - Protecția consumatorilor - Clauze abuzive în contractele încheiate cu consumatorii - Directiva 93/13/CEE - Competențe și obligații ale instanței naționale - Procedură de somație de plată - Admiterea opoziției la această somație - Lipsa unor precizări suficiente privind contextul factual și normativ al litigiului principal, precum și motivele care justifică necesitatea unui răspuns la întrebarea preliminară - Inadmisibilitate vădită)
      (2019/C 288/13)
      Limba de procedură: greaca

         Instanța de trimitere

      Monomeles Protodikeio Serron

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: WP

         Pârâtă: Trapeza Peiraios AE

         Dispozitivul

      Cererea de decizie preliminară introdusă de Monomeles Protodikeio Serron (Tribunalul de Mare Instanță în complet de judecător unic din Serres, Grecia) prin decizia din 11 ianuarie 2019 este vădit inadmisibilă.

         (1)  JO C 148, 29.4.2019.


title: Cauza T-353/15: Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2019 — NeXovation/Comisia („Ajutoare de stat — Ajutoare individuale în favoarea complexului Nürburgring pentru construirea unui parc de agrement, a unor hoteluri și restaurante, precum și pentru organizarea de curse de automobile — Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă — Decizie prin care se declară că rambursarea ajutoarelor declarate incompatibile nu se referă la noul proprietar al complexului Nürburgring — Acțiune în anulare — Lipsa afectării substanțiale a poziției concurențiale — Inadmisibilitate — Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat la încheierea fazei de examinare preliminară — Acțiune în anulare — Parte interesată — Interesul de a exercita acțiunea — Admisibilitate — Încălcarea drepturilor procedurale — Inexistența unor dificultăți care impuneau inițierea unei proceduri oficiale de investigare — Plângere — Vânzarea activelor unor beneficiari de ajutoare de stat declarate incompatibile — Procedură de licitație deschisă, transparentă, nediscriminatorie și necondiționată — Examinare cu diligență și cu imparțialitate — Obligația de motivare”)

text:
               26.8.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 288/41

      Hotărârea Tribunalului din 19 iunie 2019 — NeXovation/Comisia
      (Cauza T-353/15) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutoare individuale în favoarea complexului Nürburgring pentru construirea unui parc de agrement, a unor hoteluri și restaurante, precum și pentru organizarea de curse de automobile - Decizie prin care ajutoarele sunt declarate incompatibile cu piața internă - Decizie prin care se declară că rambursarea ajutoarelor declarate incompatibile nu se referă la noul proprietar al complexului Nürburgring - Acțiune în anulare - Lipsa afectării substanțiale a poziției concurențiale - Inadmisibilitate - Decizie de constatare a inexistenței unui ajutor de stat la încheierea fazei de examinare preliminară - Acțiune în anulare - Parte interesată - Interesul de a exercita acțiunea - Admisibilitate - Încălcarea drepturilor procedurale - Inexistența unor dificultăți care impuneau inițierea unei proceduri oficiale de investigare - Plângere - Vânzarea activelor unor beneficiari de ajutoare de stat declarate incompatibile - Procedură de licitație deschisă, transparentă, nediscriminatorie și necondiționată - Examinare cu diligență și cu imparțialitate - Obligația de motivare”)
      (2019/C 288/53)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: NeXovation, Inc. (Hendersonville, Statele Unite) (reprezentanți: inițial A. von Bergwelt, F. Henkel și M. Nordmann, ulterior A. von Bergwelt și M. Nordmann, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, T. Maxian Rusche și B. Stromsky, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește anularea în parte a Deciziei (UE) 2016/151 a Comisiei din 1 octombrie 2014 privind ajutorul de stat SA.31550 (2012/C) (ex 2012/NN) pus în aplicare de Germania pentru Nürburgring (JO 2016, L 34, p. 1)

         Dispozitivul

                  1)

                     Unește cu fondul cererea de nepronunțare asupra fondului acțiunii.

                  2)

                     Respinge cererea de nepronunțare asupra fondului acțiunii.

                  3)

                     Respinge acțiunea.

                  4)

                     NeXovation, Inc. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

         (1)  JO C 311, 21.9.2015.


title: Cauza T-578/17: Hotărârea Tribunalului din 20 iunie 2019 — a&o hostel and hotel Berlin/Comisia („Ajutoare de stat — Ajutoare de exploatare — Pensiune pentru tineret în Berlin — Utilizare a unui bun imobil public fără plata unei chirii — Decizie prin care eventualul ajutor este declarat compatibil cu piața internă — Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE — Dificultăți serioase”)

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/21

      Hotărârea Tribunalului din 20 iunie 2019 — a&o hostel and hotel Berlin/Comisia
      (Cauza T-578/17) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutoare de exploatare - Pensiune pentru tineret în Berlin - Utilizare a unui bun imobil public fără plata unei chirii - Decizie prin care eventualul ajutor este declarat compatibil cu piața internă - Articolul 107 alineatul (3) litera (c) TFUE - Dificultăți serioase”)
      (2019/C 295/27)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: a&o hostel and hotel Berlin GmbH, succesoare în drepturi a A & O Hotel and Hostel Friedrichshain GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: S. Heise și M. Lindner, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Blanck, A. Bouchagiar și T. Maxian Rusche, agenți)

         Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și R. Kanitz, ulterior R. Kanitz, agenți, asistați de K. Dingemann, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei C(2017) 3220 final a Comisiei din 29 mai 2017 referitoare la ajutorul de stat SA.43145 (2016/FC) — Germania privind pretinsele măsuri de ajutor de stat cu caracter nefiscal nelegale în favoarea Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH, în privința căreia un rezumat este publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (JO 2017, C 193, p. 1).

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează Decizia C(2017) 3220 final a Comisiei din 29 mai 2017 referitoare la ajutorul de stat SA.43145 (2016/FC) — Germania privind pretinsele măsuri de ajutor de stat cu caracter nefiscal nelegale în favoarea Jugendherberge Berlin Ostkreuz gGmbH.

                  2)

                     Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de a&o hostel and hotel Berlin GmbH.

                  3)

                     Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 338, 9.10.2017.


title: Cauza T-64/18: Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2019 — Alfamicro/Comisia („Programul-cadru pentru inovație și competitivitate — Al șaptelea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) — Decizie care constituie titlu executoriu — Recuperarea unei creanțe care rezultă dintr-un acord de grant — Articolul 299 TFUE — Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 — Articolul 135 din Regulamentul nr. 966/2012 — Extrapolarea concluziilor auditului — Obligația de motivare”)

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/25

      Hotărârea Tribunalului din 28 iunie 2019 — Alfamicro/Comisia
      (Cauza T-64/18) (1)

      („Programul-cadru pentru inovație și competitivitate - Al șaptelea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Decizie care constituie titlu executoriu - Recuperarea unei creanțe care rezultă dintr-un acord de grant - Articolul 299 TFUE - Regulamentul (UE, Euratom) nr. 966/2012 - Articolul 135 din Regulamentul nr. 966/2012 - Extrapolarea concluziilor auditului - Obligația de motivare”)
      (2019/C 295/32)
      Limba de procedură: portugheza

         Părțile

         Reclamantă: Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda. (Cascais, Portugalia) (reprezentanți: G. Gentil Anastácio și D. Pirra Xarepe, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și J. Estrada de Solà, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei C(2017) 8839 final a Comisiei din 13 decembrie 2017 privind recuperarea unei datorii de la reclamantă.

         Dispozitivul

                  1)

                     Respinge acțiunea.

                  2)

                     Obligă Alfamicro — Sistemas de computadores, Sociedade Unipessoal, Lda la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 142, 23.4.2018.


title: Cauza T-135/18: Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2019 — Szegedi/Parlamentul („Drept instituțional — Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European — Cheltuieli de călătorie — Cheltuieli de asistență parlamentară — Recuperare a sumelor plătite fără să fie datorate — Drept la apărare — Comunicarea elementelor de probă — Obligația de motivare — Eroare de fapt — Proporționalitate”)

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/26

      Hotărârea Tribunalului din 27 iunie 2019 — Szegedi/Parlamentul
      (Cauza T-135/18) (1)

      („Drept instituțional - Reglementare privind cheltuielile și indemnizațiile deputaților în Parlamentul European - Cheltuieli de călătorie - Cheltuieli de asistență parlamentară - Recuperare a sumelor plătite fără să fie datorate - Drept la apărare - Comunicarea elementelor de probă - Obligația de motivare - Eroare de fapt - Proporționalitate”)
      (2019/C 295/33)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamant: Csanád Szegedi (Budapesta, Ungaria) (reprezentant: K. Bodó, avocat)

         Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: N. Görlitz, S. Seyr și B. Simon, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și prin care se urmărește anularea deciziei secretarului general al Parlamentului din 30 noiembrie 2017 privind recuperarea de la reclamant a unei sume de 264 196,11 euro plătită fără să fie datorată, în temeiul cheltuielilor de călătorie și al cheltuielilor de asistență parlamentară, precum și al notei de debit aferente din 19 decembrie 2017

         Dispozitivul

                  1)

                     Anulează decizia secretarului general al Parlamentului din 30 noiembrie 2017 privind recuperarea de la domnul Csanád Szegedi a unei sume de 264 196,11 euro și nota de debit aferentă din 19 decembrie 2017, în măsura în care au legătură cu sumele plătite cu titlu de cheltuieli de călătorie, în cuantum de 8 273,83 euro.

                  2)

                     Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                     Domnul Szegedi și Parlamentul European suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 182, 28.5.2018.


title: Cauza T-294/15: Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2019 — ArcelorMittal Hochfeld/Comisia („Ajutoare de stat — Ajutoare acordate prin anumite dispoziții ale Legii germane privind sursele de energie regenerabile, modificată — Anularea de către Curte a actului atacat — Dispariția obiectului litigiului — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/32

      Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2019 — ArcelorMittal Hochfeld/Comisia
      (Cauza T-294/15) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutoare acordate prin anumite dispoziții ale Legii germane privind sursele de energie regenerabile, modificată - Anularea de către Curte a actului atacat - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2019/C 295/41)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: ArcelorMittal Hochfeld GmbH, succesoare în drepturi a ArcelorMittal Ruhrort GmbH (Duisbourg, Germania) (reprezentanți: H. Janssen și G.–R. Engel, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Sauer, ulterior T. Maxian Rusche și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei (UE) 2015/1585 a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind schema de ajutoare de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [pusă în aplicare de Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al utilizatorilor mari consumatori de energie] (JO 2015, L 250, p. 122).

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                     Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de ArcelorMittal Hochfeld GmbH, succesoare în drepturi a ArcelorMittal Ruhrort GmbH.

         (1)  JO C 302, 14.9.2015.


title: Cauza T-605/15: Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2019 — Wirtschaftsvereinigung Stahl și alții/Comisia („Ajutoare de stat — Ajutoare acordate prin anumite dispoziții ale legii germane modificate privind sursele de energie regenerabile — Anularea de către Curte a actului atacat — Dispariția obiectului litigiului — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/34

      Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2019 — Wirtschaftsvereinigung Stahl și alții/Comisia
      (Cauza T-605/15) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutoare acordate prin anumite dispoziții ale legii germane modificate privind sursele de energie regenerabile - Anularea de către Curte a actului atacat - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2019/C 295/44)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamanți: Wirtschaftsvereinigung Stahl (Düsseldorf, Germania) și ceilalți 17 reclamanți ale căror nume figurează în anexa la ordonanță (reprezentant: H. Janssen, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea Deciziei (UE) 2015/1585 a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind schema de ajutoare de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [pusă în aplicare de Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al utilizatorilor mari consumatori de energie] (JO 2015, L 250, p. 122)

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

                  2)

                     Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele ale Wirtschaftsvereinigung Stahl și pe cele ale celorlalți reclamanți ale căror nume figurează în anexă.

         (1)  JO C 27, 25.1.2016.


title: Cauza T-743/15: Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2019 — Vinnoli/Comisia („Ajutoare de stat — Ajutoare acordate prin anumite dispoziții ale Legii germane privind sursele de energie regenerabile, modificată — Anularea de către Curte a actului atacat — Dispariția obiectului litigiului — Nepronunțare asupra fondului”)

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/37

      Ordonanța Tribunalului din 27 iunie 2019 — Vinnoli/Comisia
      (Cauza T-743/15) (1)

      („Ajutoare de stat - Ajutoare acordate prin anumite dispoziții ale Legii germane privind sursele de energie regenerabile, modificată - Anularea de către Curte a actului atacat - Dispariția obiectului litigiului - Nepronunțare asupra fondului”)
      (2019/C 295/47)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Vinnolit GmbH & Co. KG (Ismaning, Germania) (reprezentant: M. Geipel, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și K. Herrmann, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei (UE) 2015/1585 a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind schema de ajutoare de stat SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) [pusă în aplicare de Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al utilizatorilor mari consumatori de energie] (JO 2015, L 250, p. 122)

         Dispozitivul

                  1)

                     Constată că nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

                  2)

                     Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Vinnolit GmbH & Co. KG.

         (1)  JO C 59, 15.2.2016.


title: Cauza T-412/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Contu/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/40

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Contu/Parlamentul
      (Cauza T-412/19)
      (2019/C 295/51)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Felice Contu (Cagliari, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-414/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Frittelli/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/41

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Frittelli/Parlamentul
      (Cauza T-414/19)
      (2019/C 295/53)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Leda Frittelli (Frosinone, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care a informat-o pe reclamantă sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-417/19: Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Viola/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/43

      Acțiune introdusă la 28 iunie 2019 — Viola/Parlamentul
      (Cauza T-417/19)
      (2019/C 295/56)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Vincenzo Viola (Palermo, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-418/19: Acțiune introdusă la 3 iulie 2019 — Mussa/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/44

      Acțiune introdusă la 3 iulie 2019 — Mussa/Parlamentul
      (Cauza T-418/19)
      (2019/C 295/57)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Antonio Mussa (Torino, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-445/19: Acțiune introdusă la 1 iulie 2019 — Chiesa/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/64

      Acțiune introdusă la 1 iulie 2019 — Chiesa/Parlamentul
      (Cauza T-445/19)
      (2019/C 295/84)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Giulietto Chiesa (Roma, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care a informat-o pe reclamantă sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a cuantumului inițial al prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-455/19: Acțiune introdusă la 4 iulie 2019 — Pettinari/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/71

      Acțiune introdusă la 4 iulie 2019 — Pettinari/Parlamentul
      (Cauza T-455/19)
      (2019/C 295/93)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Luciano Pettinari (Roma, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-459/19: Acțiune introdusă la 5 iulie 2019 — Barbarella/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/72

      Acțiune introdusă la 5 iulie 2019 — Barbarella/Parlamentul
      (Cauza T-459/19)
      (2019/C 295/95)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamantă: Carla Barbarella (Magione, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care a informat-o pe reclamantă sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-462/19: Acțiune introdusă la 4 iulie 2019 — Porrazzini/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/74

      Acțiune introdusă la 4 iulie 2019 — Porrazzini/Parlamentul
      (Cauza T-462/19)
      (2019/C 295/98)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Giacomo Porrazzini (Terni, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.


title: Cauza T-463/19: Acțiune introdusă la 4 iulie 2019 — Cervetti/Parlamentul

text:
               2.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 295/75

      Acțiune introdusă la 4 iulie 2019 — Cervetti/Parlamentul
      (Cauza T-463/19)
      (2019/C 295/99)
      Limba de procedură: italiana

         Părțile

         Reclamant: Giovanni Cervetti (Milano, Italia) (reprezentant: M. Merola, avocat)

         Pârât: Parlamentul European

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  declararea ca inexistent sau anularea integrală a actului care l-a informat pe reclamant sub forma comunicării Parlamentului European atacate, prin care se determină din nou drepturile de pensie legate de încetarea activității și prin care se dispune recuperarea cuantumului plătit pe baza calculării anterioare a pensiei;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la restituirea tuturor sumelor reținute în mod necuvenit, majorate cu dobânzi la rata legală începând de la data reținerii la sursă practicate și obligarea Parlamentului European la executarea hotărârii care va fi pronunțată și la luarea oricăror inițiative, acte sau măsuri necesare pentru garantarea reconstituirii imediate și integrale a amplorii inițiale a prestației de pensie;

                  —

                  obligarea Parlamentului European la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Motivele și principalele argumente sunt similare celor invocate în cauza T-389/19, Coppo Gavazzi/Parlamentul.