title: Cauza C-53/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 2 februarie 2010 — Land Hessen/Franz Mücksch OHG, Intervenient: Merck KG aA

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/17

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Bundesverwaltungsgericht (Germania) la 2 februarie 2010 — Land Hessen/Franz Mücksch OHG, Intervenient: Merck KG aA
   (Cauza C-53/10)
   2010/C 113/26
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesverwaltungsgericht

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Land Hessen

      Pârâtă: Franz Mücksch OHG

      Intervenientă: Merck KG aA

      Întrebările preliminare

               1.

               Articolul 12 alineatul (1) din Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase (1), modificată ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008 (2) (JO L 311, p. 1) — Directiva Seveso II — trebuie interpretat în sensul că obligațiile pe care le impune statelor membre, în special obligația de a ține seama, în cadrul politicii lor de utilizare a solurilor și în procedurile de aplicare a acestei politici, de necesitatea pe termen lung de a menține distanțe adecvate între, pe de o parte, unitățile care intră sub incidența directivei și, pe de altă parte, clădirile frecventate de public, se adresează numai autorităților competente cu planificarea urbanistică ce trebuie să decidă cu privire la utilizarea solurilor în urma comparării intereselor private și publice afectate, sau se adresează de asemenea autorităților competente pentru eliberarea autorizațiilor de construcție ce trebuie să adopte o decizie nediscreționară cu privire la autorizarea unui proiect într-o zonă în care s-a construit deja?

               2.

               În cazul în care articolul 12 alineatul (1) din Directiva Seveso II s-ar adresa de asemenea autorităților competente pentru eliberarea autorizațiilor de construcție care trebuie să adopte o decizie nediscreționară cu privire la autorizarea unui proiect într-o zonă în care s-a construit deja: obligațiile susmenționate includ interdicția de a autoriza construirea unei clădiri frecventate de public care — având în vedere principiile aplicabile în domeniul planificărilor urbanistice — nu respectă o distanță adecvată față de o unitate existentă, atunci când există deja mai multe clădiri comparabile frecventate de public, nu departe de unitate sau numai la o distanță nesemnificativ superioară față de aceasta, atunci când operatorul — ca urmare a noului proiect — nu trebuie să se aștepte la cerințe suplimentare privind limitarea consecințelor unui accident și atunci când sunt respectate cerințele referitoare la condițiile sănătoase de locuire și de muncă?

               3.

               În cazul unui răspuns negativ la această întrebare:
               O dispoziție legislativă în temeiul căreia construirea, în condițiile menționate la întrebarea anterioară, a unei clădiri frecventate de public trebuie autorizată în mod imperativ, ține seama în mod suficient de cerința respectării unei distanțe adecvate?

      (1)  JO 1997, L 10, p. 13, Ediție specială, 05/vol. 4, p. 8.

      (2)  JO L 311, p. 1.


title: Cauza T-633/14: Ordonanța Tribunalului din 9 septembrie 2015 – Monster Energy/OAPI (Reprezentarea unui simbol al păcii) („Marcă comunitară — Termen de introducere a acțiunii — Punct de plecare — Notificarea deciziei camerei de recurs prin fax — Primirea faxului — Tardivitate — Lipsa forței majore sau a cazului fortuit — Inadmisibilitate vădită”)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/34

         Ordonanța Tribunalului din 9 septembrie 2015 – Monster Energy/OAPI (Reprezentarea unui simbol al păcii)
   (Cauza T-633/14) (1)

   ((„Marcă comunitară - Termen de introducere a acțiunii - Punct de plecare - Notificarea deciziei camerei de recurs prin fax - Primirea faxului - Tardivitate - Lipsa forței majore sau a cazului fortuit - Inadmisibilitate vădită”))
   (2015/C 381/38)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Monster Energy Company (Corona, Statele Unite) (reprezentant: P. Brownlow, solicitor)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Palmero Cabezas, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 decembrie 2013 (cauza R 1285/2013-1) privind cererea de înregistrare a unui semn figurativ reprezentând un simbol al păcii ca marcă comunitară

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Monster Energy Company la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 127, 20.4.2015.


title: Cauza T-508/08: Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2008 — Bang & Olufsen/OAPI — (Reprezentarea unui difuzor)

text:
               24.1.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 19/35

         Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2008 — Bang & Olufsen/OAPI — (Reprezentarea unui difuzor)
   (Cauza T-508/08)
   (2009/C 19/65)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Bang & Olufsen A/S (Struer, Danemarca) (reprezentant: K. Wallberg, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea punctului 2 din Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 10 septembrie 2008 în cauza R 497/2005-1 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca tridimensională reprezentând un difuzor pentru produse din clasele 9 și 20 — cererea nr. 3 354 371.

      Decizia examinatorului: respinge cererea.

      Decizia camerei de recurs: anulează parțial decizia examinatorului.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 63 alineatul (6) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs nu a luat măsurile necesare în vederea executării hotărârii Curții de Justiție; încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (e) punctul (iii) din Regulamentul nr. 40/94 al Consiliului, întrucât camera de recurs a considerat în mod greșit că marca comunitară în cauză este une semn care constă exclusiv într-o formă care conferă valoare substanțială produselor.


title: Cauza C-76/12: Ordonanța președintelui Camerei a zecea a Curții din 7 mai 2013 — Comisia Europeană/Republica Franceză

text:
               3.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 225/56

         Ordonanța președintelui Camerei a zecea a Curții din 7 mai 2013 — Comisia Europeană/Republica Franceză
   (Cauza C-76/12) (1)

   2013/C 225/109
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Camerei a zecea a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 133, 5.5.2012.


title: Cauza T-407/12: Acțiune introdusă la 14 septembrie 2012 — Ubee Interactive/OAPI — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/33

         Acțiune introdusă la 14 septembrie 2012 — Ubee Interactive/OAPI — Augere Holdings (Netherlands) (Ubee Interactive)
   (Cauza T-407/12)
   2012/C 355/69
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Ubee Interactive Corp. (Jhubei City, Taiwan) (reprezentant: M. Nentwig, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Augere Holdings (Netherlands) BV (Amsterdam, Țările de Jos)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a doua de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 12 iulie 2012 în cauza R 1849/2011-2;

               —

               obligarea pârâtului la suportarea cheltuielilor de judecată.

      Motive

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: semnul verbal „Ubee Interactive” pentru produse și servicii din clasele 9 și 38 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 7397326.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: înregistrarea nr. 7130248 ca marcă comunitară a semnului verbal „QUBEE” pentru produse și servicii din clasele 9, 37 și 42; înregistrarea comunitară nr. 7224603 a mărcii figurative „QUBEE” pentru produse și servicii din clasele 9, 37, 38 și 42.

      Decizia diviziei de opoziție: suștine în întregime opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului.


title: Cauza C-457/14: Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Cagliari – Italia) – Procedură penală împotriva Claudia Concu, Isabella Melis (Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură — Întrebări preliminare identice — Articolele 49 TFUE și 56 TFUE — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Jocuri de noroc — Reglementare națională — Reorganizarea sistemului de concesiuni prin alinierea temporală a scadențelor — Cerere de ofertă nouă — Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare — Restricție — Motive imperative de interes general — Proporționalitate)

text:
               20.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 127/4

         Ordonanța Curții (Camera a opta) din 12 februarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale ordinario di Cagliari – Italia) – Procedură penală împotriva Claudia Concu, Isabella Melis
   (Cauza C-457/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Articolul 99 din Regulamentul de procedură - Întrebări preliminare identice - Articolele 49 TFUE și 56 TFUE - Libertatea de stabilire - Libera prestare a serviciilor - Jocuri de noroc - Reglementare națională - Reorganizarea sistemului de concesiuni prin alinierea temporală a scadențelor - Cerere de ofertă nouă - Concesiuni cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor anterioare - Restricție - Motive imperative de interes general - Proporționalitate))
   (2015/C 127/05)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale ordinario di Cagliari

      Părțile din procedura penală principală

   Claudia Concu, Isabella Melis

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 56 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie să fie interpretate în sensul că nu se opun unei legislații naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, care prevede organizarea unei noi cereri de ofertă cu privire la concesiunile cu o durată mai mică decât cea a concesiunilor acordate anterior din cauza unei reorganizări a sistemului prin alinierea temporală a scadențelor concesiunilor.

      (1)  JO C 439, 8.12.2014.


title: Cauza F-65/13: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 martie 2015 – Marcuccio/Comisia (Excludere din procedură a reprezentantului unei părți — Lipsa desemnării unui nou reprezentant — Reclamant care a încetat să răspundă la solicitările Tribunalului — Nepronunțare asupra fondului)

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/48

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 19 martie 2015 – Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-65/13) (1)

   ((Excludere din procedură a reprezentantului unei părți - Lipsa desemnării unui nou reprezentant - Reclamant care a încetat să răspundă la solicitările Tribunalului - Nepronunțare asupra fondului))
   (2015/C 146/65)
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: A., avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Berardis-Kayser și G. Gattinara, agenți)

      Obiectul cauzei

   Cerere de anulare a respingerii cererii reclamantului adresate Comisiei prin care se urmărea ca aceasta să îi plătească o sumă de 10  000 euro pentru un pretins prejudiciu pe care l-ar fi suferit prin transmiterea unei scrisori prin care era informat, printre altele, că Comisia a compensat cererile sale de rambursare a cheltuielilor de judecată, la care Comisia fusese obligată, cu sumele pe care el le datora Comisiei

      Dispozitivul ordonanței

               1)

               Constată că nu mai este necesară pronunțarea asupra acțiunii F-65/13, Marcuccio/Comisia.

               2)

               Domnul Marcuccio suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 377, 21.12.2013, p. 24.


title: Cauza T-834/14: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2014 – Forbruger-Kontakt/Comisia

text:
               27.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 138/52

         Acțiune introdusă la 23 decembrie 2014 – Forbruger-Kontakt/Comisia
   (Cauza T-834/14)
   (2015/C 138/69)
   Limba de procedură: daneza

      Părțile

      Reclamanta: Forbruger-Kontakt A/S (Taastrup, Danemarca) (reprezentant: M. Honoré, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Comisiei din 9 iulie 2014 de a nu ridica obiecții împotriva scutirilor fiscale privind anumite materiale publicitare (SA.35683);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Motivele invocate de reclamantă sunt în esență identice sau similare cu cele invocate în cauza T-833/14, Søndagsavisen/Comisia.


title: Cauza T-97/07: Acțiune introdusă la 26 martie 2007 — Imelios/Comisia Comunităților Europene

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/16

         Acțiune introdusă la 26 martie 2007 — Imelios/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-97/07)
   (2007/C 129/28)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Imelios SA (Vélizi Villacoublay, Franța) (reprezentant: C. Curtil, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               În principal, cu privire la procedură, constatarea caracterului necontradictoriu al procedurii folosite de OLAF și de Comisie; constatarea că, după cum recunoaște, OLAF a folosit surse anonime, că OLAF și Comisia au refuzat să comunice reclamantei raportul de anchetă, că decizia Comisiei nu este motivată; în consecință, pronunțarea anulării notei de debit.

               —

               În subsidiar, constatarea că înscrisurile justificative prezentate de reclamantă nu au fost luate în considerare, că nu s-a analizat răspunderea grupului […]; în consecință, pronunțarea, pe fond, a anulării notei de debit.

               —

               În orice caz, constatarea că ultima tranșă a subvenției nu a fost plătită reclamantei, cu toate că reclamanta nu a renunțat în mod expres la aceasta; în consecință, obligarea Comisiei să plătească reclamantei suma de 34 368 euro la care se adaugă dobânzi de la data introducerii prezentei acțiuni; obligarea Comisiei să plătească reclamantei suma de 50 000 euro cu titlu de daune-interese; obligarea Comisiei să plătească reclamantei suma de 50 000 euro, cu titlu de cheltuieli în procedurile declanșate, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Reclamanta a încheiat la 21 decembrie 1999 cu Comunitatea Europeană, reprezentată de Comisia Europeană, un contract IST-1999-10934 — ASSIST privind proiectul „Knowledge Management for Help Desk Operators”, încheiat în cadrul celui de-al cincilea program cadru pentru acțiuni comunitare de cercetare, dezvoltare tehnologică și demonstrare (1998-2002), în domeniul societății informaționale ușor accesibile utilizatorilor.
   Ca urmare a anchetei conduse de OLAF și a raportului de audit al acestuia, Comisia a transmis reclamantei o notă de debit prin care a solicitat să fie returnată suma care i-a fost plătită cu titlu de subvenție comunitară, în aplicarea dispoziției pertinente din contractul care permite Comisiei să solicite o atare returnare în cazul în care se constată o fraudă sau neregularități financiare grave în executarea proiectului. Este vorba de decizia atacată prin prezenta acțiune. În plus, reclamanta solicită Tribunalului să oblige Comisia să îi plătească ultima tranșă a subvenției, precum și să o oblige să-i repare prejudiciul suferit ca urmare, pe de o parte, a neplății ultimei tranșe a subvenției, și, pe de altă parte, ca urmare a procedurilor declanșate de OLAF și ulterior de Comisie.
   În susținerea cererii în anulare, reclamanta invocă încălcarea unor drepturi fundamentale, în principal, a dreptului la apărare în cursul anchetei de verificare a proiectului „ASSIST”, anchetă condusă de OLAF. Aceasta arată că nu a putut face observații utile în cursul fazei de anchetă și că raportul final al OLAF, pe care se întemeiază decizia Comisiei, nu i-a fost transmis, fiind astfel împiedicată să răspundă acuzațiilor ce i s-au adus.
   În plus, reclamanta invocă lipsa de motivare a deciziei, precum și comunicarea tardivă a obiecțiilor.
   În subsidiar, reclamanta invocă mai multe motive referitoare la fondul deciziei atacate, mai ales faptul că nu au fost luate în considerare de către Comisie înscrisurile justificative furnizate de reclamantă privind costurile efectuate. În plus, aceasta pretinde că grupul LA POSTE, adevăratul beneficiar al subvenției, trebuie să răspundă pentru eventualele neregularități comise.


title: Cauza C-11/09: Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/20

         Acțiune introdusă la 9 ianuarie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-11/09)
   (2009/C 55/34)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: C. Cattabriga și M. Teles Romão, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               Să se constate că, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2006/17/CE (1) a Comisiei din 8 februarie 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind stabilirea standardelor de calitate și securitate pentru donarea, obținerea, controlul, prelucrarea, conservarea, stocarea și distribuirea țesuturilor și a celulelor umane, sau, în orice caz, întrucât nu a comunicat Comisiei aceste măsuri, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în temeiul directivei menționate.

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul de transpunere a directivei în dreptul intern a expirat la 1 noiembrie 2006.

      (1)  JO 2006 L 38, p. 40.


title: Cauza T-175/15: Acțiune introdusă la 10 aprilie 2015 – Mabrouk/Consiliul

text:
               20.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 236/42

         Acțiune introdusă la 10 aprilie 2015 – Mabrouk/Consiliul
   (Cauza T-175/15)
   (2015/C 236/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Mohamed Marouen Ben Ali Bel Ben Mohamed Mabrouk (Tunis, Tunisia) (reprezentanți: J.-R. Farthouat, J.-P. Mignard și N. Boulay, avocați, S. Crosby, solicitor)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Concluziile

   Reclamantul solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei (PESC) 2015/157 a Consiliului (JO L 26, p. 29) de modificare a Deciziei 2011/72/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane și entități având în vedere situația din Tunisia (JO L 28, p. 62), în măsura în care acestea se aplică reclamantului, măsurile restrictive respective constând în înghețarea activelor în Uniunea Europeană; și

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe faptul că, prin natura, fondul și durata sa, procedura împotriva reclamantului nu oferă Consiliului un temei suficient pentru decizia atacată.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe incompatibilitatea actului atacat cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, întrucât a fost adoptat cu încălcarea principiului termenului rezonabil, în sensul acestui articol.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe realizarea cu succes de către Tunisia a tranziției la democrație, după cum a recunoscut, printre altele, chiar Consiliul, astfel încât actul atacat este lipsit de obiect și, prin urmare, nelegal.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea prezumției de nevinovăție și pe o încălcare continuă a principiului bunei administrări, în contextul cărora actul atacat încalcă acest principiu și este nelegal.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere constând în faptul că actul atacat a fost adoptat numai în legătură cu obiectivele politicii externe și de securitate a Consiliului, cu excluderea aspectelor penale ale problemei și, în special, a situației de fapt în cauză.

               6.

               Al șaselea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de proprietate al reclamantului.


title: Cauza C-689/13: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italia) – Puligienica Facility Esco SpA (PFE)/Airgest SpA (Trimitere preliminară – Contracte de achiziții publice de servicii – Directiva 89/665/CEE – Articolul 1 alineatele (1) și (3) – Proceduri care vizează căile de atac – Acțiune în anulare împotriva deciziei de atribuire a unui contract de achiziții publice introdusă de un ofertant a cărui ofertă nu a fost selectată – Acțiune incidentă a adjudecatarului – Regulă jurisprudențială națională care impune examinarea prealabilă a acțiunii incidente și, dacă aceasta este fondată, declararea inadmisibilității acțiunii principale fără o examinare pe fond – Compatibilitate cu dreptul Uniunii – Articolul 267 TFUE – Principiul supremației dreptului Uniunii – Principiu de drept enunțat prin decizie a plenului instanței administrative supreme a unui stat membru – Reglementare națională care prevede caracterul obligatoriu al acestei decizii pentru secțiile acestei instanțe – Obligația secției sesizate cu o întrebare care intră sub incidența dreptului Uniunii, în caz de dezacord cu decizia plenului, de a trimite acestuia respectiva întrebare – Posibilitatea sau obligația secției de a sesiza cu titlu preliminar Curtea)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/4

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana – Italia) – Puligienica Facility Esco SpA (PFE)/Airgest SpA
      (Cauza C-689/13) (1)

      ((Trimitere preliminară - Contracte de achiziții publice de servicii - Directiva 89/665/CEE - Articolul 1 alineatele (1) și (3) - Proceduri care vizează căile de atac - Acțiune în anulare împotriva deciziei de atribuire a unui contract de achiziții publice introdusă de un ofertant a cărui ofertă nu a fost selectată - Acțiune incidentă a adjudecatarului - Regulă jurisprudențială națională care impune examinarea prealabilă a acțiunii incidente și, dacă aceasta este fondată, declararea inadmisibilității acțiunii principale fără o examinare pe fond - Compatibilitate cu dreptul Uniunii - Articolul 267 TFUE - Principiul supremației dreptului Uniunii - Principiu de drept enunțat prin decizie a plenului instanței administrative supreme a unui stat membru - Reglementare națională care prevede caracterul obligatoriu al acestei decizii pentru secțiile acestei instanțe - Obligația secției sesizate cu o întrebare care intră sub incidența dreptului Uniunii, în caz de dezacord cu decizia plenului, de a trimite acestuia respectiva întrebare - Posibilitatea sau obligația secției de a sesiza cu titlu preliminar Curtea))
      (2016/C 211/04)
      Limba de procedură: italiana

         Instanța de trimitere

      Consiglio di Giustizia amministrativa per la Regione siciliana

         Părțile din procedura principală

         Reclamant: Puligienica Facility Esco SpA (PFE)

         Pârâtă: Airgest SpA

         Cu participarea: Gestione Servizi Ambientali Srl (GSA), Zenith Services Group Srl (ZS)

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 1 alineatul (1) al treilea paragraf și alineatul (3) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007, trebuie interpretat în sensul că se opune ca o cale de atac principală introdusă de un ofertant care are un interes în obținerea unui anumit contract și care a fost prejudiciat sau riscă să fie prejudiciat printr-o presupusă încălcare a dreptului Uniunii în materie de contracte de achiziții publice sau a normelor de transpunere a acestui drept și prin care se urmărește excluderea unui alt ofertant să fie declarată inadmisibilă în temeiul normelor procedurale naționale care prevăd examinarea cu prioritate a căii de atac incidente formulate de acest alt ofertant.

                  2)

                  Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei dispoziții de drept național în măsura în care aceasta este interpretată în sensul că, în ceea ce privește o chestiune privind interpretarea sau validitatea dreptului Uniunii, o secție a unei instanțe de ultim grad de jurisdicție, atunci când nu împărtășește orientarea definită printr-o decizie a plenului acestei instanțe, trebuie să trimită această problemă plenului respectiv și este astfel împiedicată să se adreseze cu titlu preliminar Curții.

                  3)

                  Articolul 267 TFUE trebuie interpretat în sensul că, după ce a primit răspunsul Curții de Justiție a Uniunii Europene la o întrebare privind interpretarea dreptului Uniunii pe care i a adresat o sau atunci când jurisprudența Curții de Justiție a Uniunii Europene a dat deja un răspuns clar la această întrebare, o secție a unei instanțe de ultim grad de jurisdicție trebuie ea însăși să facă tot ceea ce este necesar pentru ca această interpretare a dreptului Uniunii să fie pusă în aplicare.

         (1)  JO C 112, 14.4.2014.


title: Cauza T-539/15: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2015 – LLR-G5/OAPI – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)

text:
               16.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 381/50

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2015 – LLR-G5/OAPI – Glycan Finance (SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5)
   (Cauza T-539/15)
   (2015/C 381/61)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LLR-G5 Ltd (Castlebar, Irlanda) (reprezentanți: A. von Mühlendahl și H. Hartwig, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Glycan Finance Corp. Ltd (Sheffield, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața OAPI

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca comunitară figurativă în culori care conține elementele verbale „SILICIUM ORGANIQUE G5 LLR-G5” – cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 10 424 703

      Procedura care s-a aflat pe rolul OAPI: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 iunie 2015 în cauza R 291/2014-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate în măsura în care aceasta a respins calea de atac a reclamantei împotriva deciziei diviziei de opoziție din 27 noiembrie 2013 în cauza B 2 027 053 și în măsura în care a admis calea de atac a celeilalte părți împotriva aceleiași decizii a diviziei de opoziție;

               —

               respingerea opoziției celeilalte părți la cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 1 042 4703 formulată de reclamantă;

               —

               obligarea OAPI și a celeilalte părți, în cazul în care aceasta intervine în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-112/10: Ordonanța Tribunalului din 5 iulie 2010 — Prionics/Comisia și EFSA

text:
               28.8.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 234/54

         Ordonanța Tribunalului din 5 iulie 2010 — Prionics/Comisia și EFSA
   (Cauza T-112/10) (1)

   ()
   2010/C 234/98
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a doua a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 113, 1.5.2010.


title: Cauza C-106/07: Acțiune introdusă la data de 22 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/26

         Acțiune introdusă la data de 22 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-106/07)
   (2007/C 95/48)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: A. Bordes și K. Simonsson, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin nestabilirea, pentru numeroase porturi franceze, a planurilor de preluare și tratare a deșeurilor prevăzute la articolul 5 din Directiva 2000/59/CE (1) și, în orice caz, prin neinformarea Comisiei cu privire la existența acestora și la punerea lor în aplicare, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 5 alineatul (1) și al articolului 16 alineatul (1) din directiva menționată;

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea Directivei 2000/59/CE a expirat la 27 decembrie 2002.

      (1)  Directiva 2000/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind instalaţiile portuare de preluare a deşeurilor provenite din exploatarea navelor şi a reziduurilor de încărcătură (JO L 332, p. 81).


title: Cauza T-41/12: Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2012 — LS Fashion/OAPI — Sucesores de Miguel Herreros (L’Wren Scott)

text:
               14.4.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 109/18

         Acțiune introdusă la 27 ianuarie 2012 — LS Fashion/OAPI — Sucesores de Miguel Herreros (L’Wren Scott)
   (Cauza T-41/12)
   2012/C 109/41
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LS Fashion, LLC (Wilmington, Statele Unite) (reprezentanți: R. Black și S. Davies, Solicitors)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Sucesores de Miguel Herreros, SA (La Orotava, Spania)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 24 noiembrie 2011 în cauza R 1584/2009-4;

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziție pentru motivul că opoziția a fost admisă;

               —

               admiterea în totalitate a cererii de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 5190368 și

               —

               OAPI și cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs să suporte propriile cheltuieli efectuate în fața Oficiului și a Tribunalului și să plătească cheltuielile de judecată efectuate de reclamantă.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: reclamanta.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „L’Wren Scott” pentru produse din clasele 3, 9, 14 și 25 — cererea de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 5190368.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs.

      Marca sau semnul invocat: cererea nr. 1164120 de înregistrare în Spania a mărcii verbale „LOREN SCOTT” pentru produse din clasa 25.

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele contestate și admite cererea de înregistrare a unei mărci comunitare pentru restul produselor necontestate.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 42 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului și norma 22 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 2868/95 al Comisiei, întrucât camera de recurs nu a apreciat în mod corespunzător dovezile prezentate de partea care a formulat opoziția în cât privește utilizarea serioasă a mărcii anterioare în lumina cerințelor impuse de dispozițiile relevante și de jurisprudență, inclusiv a cerințelor privind locul, durata și natura utilizării unei mărci. Încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului, întrucât camera de recurs: (i) nu a apreciat în mod corespunzător similitudinea vizuală, sonoră și conceptuală a mărcilor respective și (ii) nu a luat în considerare în mod corespunzător nivelul corect de similitudine a respectivelor mărci și nu a apreciat în mod corespunzător caracterul distinctiv al mărcilor, inclusiv riscul de confuzie.


title: Cauza C-242/06: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/T. Sahin (Acord de asociere CEE-Turcia — Libera circulație a lucrătorilor — Introducere a unor taxe fiscale pentru obținerea unui permis de ședere în statul membru gazdă — Încălcare a clauzei de standstill înscrise la articolul 13 din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere)

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/8

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 septembrie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Raad van State — Țările de Jos) — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie/T. Sahin
   (Cauza C-242/06) (1)

   (Acord de asociere CEE-Turcia - Libera circulație a lucrătorilor - Introducere a unor taxe fiscale pentru obținerea unui permis de ședere în statul membru gazdă - Încălcare a clauzei de „standstill” înscrise la articolul 13 din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere)
   2009/C 267/13
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie

      Pârât: T. Sahin

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Nederlandse Raad van State — Interpretarea articolului 13 din Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere creat prin Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Economică Europeană și Turcia, coroborat cu articolul 59 din Protocolul adițional, aprobat și confirmat în numele Comunității prin Regulamentul (CEE) nr. 2760/72 al Consiliului din 19 decembrie 1972 (JO L 293, p.1) — Obligație de plată a taxelor de timbru pentru examinarea cererii de prelungire a permisului de ședere — Prelungire nesolicitată în timp util

      Dispozitivul

   Articolul 13 din Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere instituit prin Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Economică Europeană și Turcia, trebuie interpretat în sensul că se opune introducerii, de la data intrării în vigoare a acestei decizii în privința statului membru în cauză, a unei reglementări interne precum cea în discuție în acțiunea principală, care condiționează acordarea unui permis de ședere sau prelungirea valabilității acestuia de plata unor taxe fiscale, în cazul în care cuantumul acestor taxe impuse resortisanților turci este disproporționat în raport cu cel solicitat resortisanților comunitari.

      (1)  JO C 212, 2.9.2006.


title: Cauza C-46/10: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Højesteret — Danemarca) — Viking Gas A/S/Kosan Gas A/S, fostă BP Gas A/S (Mărci — Directiva 89/104/CEE — Articolele 5 și 7 — Butelii de gaz protejate ca marcă tridimensională — Introducere pe piață de către un licențiat exclusiv — Activitate a unui concurent al licențiatului care constă în încărcarea acestor butelii)

text:
               10.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 269/11

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 14 iulie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Højesteret — Danemarca) — Viking Gas A/S/Kosan Gas A/S, fostă BP Gas A/S
   (Cauza C-46/10) (1)

   (Mărci - Directiva 89/104/CEE - Articolele 5 și 7 - Butelii de gaz protejate ca marcă tridimensională - Introducere pe piață de către un licențiat exclusiv - Activitate a unui concurent al licențiatului care constă în încărcarea acestor butelii)
   2011/C 269/17
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Viking Gas A/S

      Pârâtă: Kosan Gas A/S, fostă BP Gas A/S

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Højesteret — Interpretarea articolelor 5 și 7 din Directiva 89/104/CE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO L 40, p. 1, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 92) — Punerea pe piață printr-o licență exclusivă a unei butelii de gaz din materiale compozite a cărei formă este înregistrată ca marcă tridimensională națională și comunitară constituită din ambalaj — Activitatea unui concurent a persoanei cu licență, care constă în umplerea buteliilor de gaz din materiale compozite ale persoanei cu licență și în vânzarea gazului în aceste butelii după lipirea unui autocolant prin care se indică faptul că butelia a fost umplută de concurent, însă fără a se îndepărta mărcile figurative și verbale ale persoanei cu licență exclusivă

      Dispozitivul

   Articolele 5 si 7 din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci trebuie interpretate în sensul că nu permit deținătorului unei licențe exclusive pentru utilizarea buteliilor de gaz compozite destinate a fi reutilizate, a căror formă este protejată ca marcă tridimensională și pe care acest deținător a aplicat denumirea și sigla sa, înregistrate ca marcă verbală și ca marcă figurativă, să se opună ca buteliile menționate, după achiziționarea lor de către consumatori, care, ulterior, au consumat gazul conținut inițial de acestea, să fie schimbate de un terț, contra cost, cu butelii compozite încărcate cu gaz care nu provine de la acest deținător, cu excepția situației în care respectivul deținător se poate prevala de un motiv justificat în sensul articolului 7 alineatul (2) din Directiva 89/104.

      (1)  JO C 80, 27.3.2010.


title: Cauza F-24/13: Acțiune introdusă la 21 martie 2013 — ZZ/Comisia

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/56

         Acțiune introdusă la 21 martie 2013 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-24/13)
   2013/C 207/91
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal și D. Abreu Caldas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea respingerii cererii reclamantului de despăgubire pentru erorile săvârșite de Comisie cu ocazia unei proceduri de recrutare în urma căreia nu a fost selecționat

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziilor AIPN din 5 iunie 2012 și din 7 decembrie 2012 prin care se respinge cererea de despăgubire a reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la reconstituirea carierei reclamantului;

               —

               obligarea Comisiei la plata sumei de 14 911,07 euro, pe lângă plata contribuțiilor la regimul de pensii începând cu luna octombrie 2011 și la plata sumei de 2 500 de euro pentru prejudiciul material și moral produs, sub rezerva majorării sau a reducerii în cursul judecății, aceste sume fiind majorate cu dobânzi de întârziere, calculate începând de la data scadenței sumelor datorate, la rata stabilită de BCE pentru principalele operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte;

               —

               obligarea Comisia la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele T-197/11 P și T-198/11 P: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2012 — Comisia/Strack [ „Recurs — Funcție publică — Funcționari — Acces la documente — Articolele 26 și 26a din statut — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Competența Tribunalului Funcției Publice — Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță — Inexistența unui act care lezează — Articolul 90 litera (a) din Regulamentul de procedură” ]

text:
               9.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 38/19

         Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2012 — Comisia/Strack
   (Cauzele T-197/11 P și T-198/11 P) (1)

   (Recurs - Funcție publică - Funcționari - Acces la documente - Articolele 26 și 26a din statut - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Competența Tribunalului Funcției Publice - Inadmisibilitatea acțiunii în primă instanță - Inexistența unui act care lezează - Articolul 90 litera (a) din Regulamentul de procedură)
   2013/C 38/32
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: P. Costa de Oliveira și B. Eggers, agenți)

      Cealaltă parte din procedură: Guido Strack (Köln, Germania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

      Obiectul

   Două recursuri formulate împotriva Hotărârii Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 20 ianuarie 2011, Strack/Comisia (F-121/07, nepublicată încă în Repertoriu) având ca obiect anularea acestei hotărâri

      Dispozitivul

               1.

               Conexează cauzele T-197/11 P și T-198/11 P în vederea pronunțării prezentei hotărâri.

               2.

               Anulează Hotărârea Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera a doua) din 20 ianuarie 2011, Strack/Comisia (F-121/07, nepublicată încă în Repertoriu), întrucât Tribunalul menționat s-a considerat competent să judece o acțiune în anulare împotriva unei decizii adoptate în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001.

               3.

               Respinge recursul în cauza T-198/11 P.

               4.

               Domnul Guido Strack suportă propriile cheltuieli de judecată în cauzele T-197/11 P și T-198/11 P, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană în cauza T-198/11 P.

               5.

               Comisia suportă propriile cheltuieli de judecată în cauza T-197/11 P.

               6.

               Îl obligă pe domnul Strack la plata către Tribunal a sumei de 2 000 de euro pentru a rambursa o parte din cheltuielile pe care acesta din urmă a trebuit să le efectueze.

      (1)  JO C 186, 25.6.2011.


title: Cauza T-441/15: Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2017 – European Dynamics Luxembourg și alții/EMA („Clauză compromisorie — Contractul-cadru multiplu în cascadă EMA/2012/10/ICT — Prestare de servicii externe în domeniul aplicațiilor software — Cerere de prestare de servicii adresată reclamantelor — Respingerea candidaților propuși de reclamante — Proporționalitate — Recalificarea parțială a acțiunii — Răspundere extracontractuală”)

text:
               10.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 112/34

         Hotărârea Tribunalului din 17 februarie 2017 – European Dynamics Luxembourg și alții/EMA
   (Cauza T-441/15) (1)

   ((„Clauză compromisorie - Contractul-cadru multiplu în cascadă EMA/2012/10/ICT - Prestare de servicii externe în domeniul aplicațiilor software - Cerere de prestare de servicii adresată reclamantelor - Respingerea candidaților propuși de reclamante - Proporționalitate - Recalificarea parțială a acțiunii - Răspundere extracontractuală”))
   (2017/C 112/47)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg), Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia), European Dynamics Belgium SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: inițial I. Ampazis și M. Sfyri, ulterior M. Sfyri, D. Papadopoulou și C.-N. Dede, avocați)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Medicamente (EMA) (reprezentanți: T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, G. Gavriilidou și P. Eyckmans, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea deciziei din 4 iunie 2015 a EMA, notificată printr-un e-mail al directoarei pentru resurse tehnologice și informatice, prin care se elimină doi dintre candidații propuși de reclamante ca răspuns la cererea de prestare de servicii SC001, în contextul contractului-cadru EMA/2012/10/ICT, și, pe de altă parte, cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE, având ca obiect obținerea reparării prejudiciului pe care reclamantele pretind că l-au suferit ca urmare a acestei decizii

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE și European Dynamics Belgium SA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 328, 5.10.2015.


title: Cauza C-114/07: Acțiune introdusă la data de 27 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/29

         Acțiune introdusă la data de 27 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Cehă
   (Cauza C-114/07)
   (2007/C 95/53)
   Limba de procedură: ceha
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și M. Šimerdová, agenți)

      Pârâtă: Republica Cehă
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că Republica Cehă nu a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 alineatul (1) din Directiva 2004/24/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare, în ceea ce privește produsele medicamentoase tradiționale din plante, a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase de uz uman, întrucât nu a adoptat actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma directivei menționate sau, în orice caz, nu a informat Comisia cu privire la acestea.

               —

               obligarea Republicii Cehe la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la data de 30 octombrie 2005.

      (1)  JO 2004, L 136, p. 85.


title: Cauza C-312/05: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 27 martie 2007 — TeleTech Holdings, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), Teletech International SA (Recurs — Marcă comunitară — Regulamentul (CE) nr. 40/94 — Marcă verbală comunitară — Cerere de declarare a nulității — Marcă verbală națională anterioară)

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/7

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 27 martie 2007 — TeleTech Holdings, Inc./Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI), Teletech International SA
   (Cauza C-312/05) (1)

   (Recurs - Marcă comunitară - Regulamentul (CE) nr. 40/94 - Marcă verbală comunitară - Cerere de declarare a nulității - Marcă verbală națională anterioară)
   (2007/C 155/12)
   Limba de procedură: spaniola
   Părțile

      Recurentă: TeleTech Holdings, Inc. (reprezentant: E. Armijo Chávarri, avocat)

      Celelalte părți în proces: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: J. García Murillo și I. de Medrano Caballero, agenți), Teletech International SA (reprezentanți: J.-F. Adelle și F. Zimeray, avocats)
   Obiectul
   Recurs formulat împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a doua) din 25 mai 2005, TeleTech Holdings/OHMI (intervenientă: Teletech International SA) (T-288/03), prin care Tribunalul a respins acțiunea formulată împotriva unei decizii a Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (OAPI) prin care s-a admis în parte o cerere de declarare a nulității mărcii comunitare „TELETECH GLOBAL VENTURES” introdusă de societatea Teletech International SA, titulară a mărcii naționale „TELETECH INTERNATIONAL”
   Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă TeleTech Holdings, Inc. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 281, 12.11.2005.


title: Cauza T-294/14: Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Klemme/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului — Acțiune în anulare — Cerere de adaptare a concluziilor — Lipsa unui element nou — Inadmisibilitate”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/22

         Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Klemme/Comisia
   (Cauza T-294/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului - Acțiune în anulare - Cerere de adaptare a concluziilor - Lipsa unui element nou - Inadmisibilitate”])
   (2015/C 245/26)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Klemme AG (Lutherstadt Eisleben, Germania) (reprezentanţi: T. Volz, B. Wißmann, M. Püstow, M. Ringel, C. Oehme şi T. Wielsch, avocaţi)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanţi: T. Maxian Rusche şi R. Sauer, agenţi, asistaţi de A. Luke şi C. Maurer, avocaţi)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Respinge ca inadmisibilă cererea de adaptare a concluziilor din prezenta acțiuni în sensul că vizează Decizia C (2014) 8786 final a Comisiei din 25 noiembrie 2014 privind ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN) adoptat de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie.

               3)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               4)

               Klemme AG suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv în procedura privind măsurile provizorii.

               5)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014


title: Cauza C-391/09: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas (Republica Lituania) la 2 octombrie 2009 — Malgožata Runevič-Vardyn și Łukasz Paweł Wardyn/Administrația municipală Vilnius, Ministerul Justiției al Republicii Lituania, Comisia Națională a Limbii Lituaniene, serviciul de stare civilă din cadrul departamentului juridic al administrației municipale Vilnius

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas (Republica Lituania) la 2 octombrie 2009 — Malgožata Runevič-Vardyn și Łukasz Paweł Wardyn/Administrația municipală Vilnius, Ministerul Justiției al Republicii Lituania, Comisia Națională a Limbii Lituaniene, serviciul de stare civilă din cadrul departamentului juridic al administrației municipale Vilnius
   (Cauza C-391/09)
   2009/C 312/33
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Vilniaus miesto 1 apylinkės teismas

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Malgožata Runevič-Vardyn și Łukasz Paweł Wardyn

      Pârâți: Administrația municipală Vilnius, Ministerul Justiției al Republicii Lituania, Comisia Națională a Limbii Lituaniene, serviciul de stare civilă din cadrul departamentului juridic al administrației municipale Vilnius

      Întrebările preliminare

               1.

               În lumina reglementării cuprinse în Directiva 2000/43/CE a Consiliului (1) din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică, articolul 2 alineatul (2) litera (b) din această directivă trebuie interpretat în sensul că se interzice statelor membre să practice o discriminare indirectă a persoanelor în temeiul apartenenței lor etnice atunci când o reglementare națională prevede că numele și prenumele persoanelor pot fi înscrise în actele de stare civilă numai prin folosirea caracterelor limbii naționale?

               2.

               În lumina reglementării cuprinse în Directiva 2000/43/CE a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică, articolul 2 alineatul (2) litera (b) din această directivă trebuie interpretat în sensul că se interzice statelor membre să practice o discriminare indirectă a persoanelor în temeiul apartenenței lor etnice atunci când o reglementare națională prevede că numele și prenumele persoanelor de altă origine națională sau cetățenie se înscriu în actele de stare civilă în caractere latine, fără utilizarea diacriticelor, a ligaturilor sau a altor modificări aduse alfabetului latin care se folosesc în alte limbi?

               3.

               Articolul 18 alineatul (1) CE, potrivit căruia orice cetățean al Uniunii are dreptul de liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre și articolul 12 primul paragraf CE, care interzice discriminarea pe motiv de cetățenie sau naționalitate, trebuie interpretate în sensul că interzic statelor membre să prevadă în cuprinsul unei reglementări naționale că numele și prenumele persoanelor pot fi înscrise în actele de stare civilă numai prin folosirea caracterelor limbii naționale?

               4.

               Articolul 18 alineatul (1) CE, potrivit căruia orice cetățean al Uniunii are dreptul de liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre și articolul 12 primul paragraf CE, care interzice discriminarea pe motiv de cetățenie sau naționalitate, trebuie interpretate în sensul că interzic statelor membre să prevadă în cuprinsul unei reglementări naționale că numele și prenumele persoanelor de altă origine națională sau cetățenie se înscriu în actele de stare civilă în caractere latine, fără utilizarea diacriticelor, a ligaturilor sau a altor modificări aduse alfabetului latin care se folosesc în alte limbi?

      (1)  JO L 180, p. 22, Ediție specială, 20/vol. 1, p. 19.


title: Cauza C-423/13: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UAB Vilniaus energija/Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius (Trimitere preliminară — Libera circulație a mărfurilor — Măsuri cu efect echivalent — Directiva 2004/22/CE — Verificări metrologice ale sistemelor de măsurare — Apometru de apă caldă care îndeplinește toate cerințele acestei directive și care este conectat la un dispozitiv de transmitere la distanță (telemetrică) a datelor — Interzicerea utilizării acestui apometru fără o verificare metrologică prealabilă a sistemului)

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/17

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 10 septembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Lituania) – UAB Vilniaus energija/Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius
   (Cauza C-423/13) (1)

   ((Trimitere preliminară - Libera circulație a mărfurilor - Măsuri cu efect echivalent - Directiva 2004/22/CE - Verificări metrologice ale sistemelor de măsurare - Apometru de apă caldă care îndeplinește toate cerințele acestei directive și care este conectat la un dispozitiv de transmitere la distanță (telemetrică) a datelor - Interzicerea utilizării acestui apometru fără o verificare metrologică prealabilă a sistemului))
   2014/C 409/23
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă:„Vilniaus energija” UAB

      Pârâtă: Lietuvos metrologijos inspekcijos Vilniaus apskrities skyrius

      Dispozitivul

   Articolul 34 TFUE și Directiva 2004/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind mijloacele de măsurare trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări și unei practici naționale potrivit cărora un apometru de apă caldă, care îndeplinește toate cerințele acestei directive, conectat la un dispozitiv de transmitere la distanță (telemetrică) a datelor, trebuie considerat un sistem de măsurare și, din acest motiv, nu poate fi utilizat conform destinației sale atât timp cât nu a făcut obiectul, împreună cu acest dispozitiv, al unei verificări metrologice în calitate de sistem de măsurare.

      (1)  JO C 304, 19.10.2013.


title: Cauza T-416/13: Ordonanța Tribunalului din 5 iunie 2014 – Stanleybet Malta și Stanley International Betting/Comisia ( „Acțiune în anulare — Concurență — Exploatare de aparate pentru video-loterie — Acordarea unei licențe exclusive de către Grecia — Decizie de respingere a unei plângeri — Act care nu este supus căilor de atac — Inadmisibilitate” )

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/13

         Ordonanța Tribunalului din 5 iunie 2014 – Stanleybet Malta și Stanley International Betting/Comisia
   (Cauza T-416/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Concurență - Exploatare de aparate pentru video-loterie - Acordarea unei licențe exclusive de către Grecia - Decizie de respingere a unei plângeri - Act care nu este supus căilor de atac - Inadmisibilitate”))
   2014/C 329/16
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Stanleybet Malta Ltd (La Valletta, Malta) și Stanley International Betting Ltd (Liverpool, Regatul Unit) (reprezentanți: R. A. Jacchia, I. Picciano, A. Terranova, F. Ferraro, G. Dellis, P. Kakouris și I. Koimitzoglou, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Ronkes Agerbeek și R. Striani, agenți, ulterior F. Ronkes Agerbeek)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziei care ar fi cuprinsă în scrisoarea Comisiei din 10 iunie 2013, prin care aceasta a comunicat reclamantelor decizia sa de a respinge plângerea acestora și de a închide dosarul în cauza COMP/39.981, Stanleybet Group 2/OPAP

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererilor de intervenție formulate de Republica Elenă și de Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP).

               3)

               Stanleybet Malta Ltd și Stanley International Betting Ltd vor suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 313, 26.10.2013.


title: Cauza F-63/07: Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 3 martie 2009 – Patsarika/Cedefop (Funcție publică — Agenți contractuali — Schimbare a repartizării — Dreptul la apărare — Concediere la sfârșitul perioadei de probă — Procedură de judecare în lipsă)

text:
               1.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/37

         Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera a doua) din 3 martie 2009 – Patsarika/Cedefop
   (Cauza F-63/07) (1)

   (Funcție publică - Agenți contractuali - Schimbare a repartizării - Dreptul la apărare - Concediere la sfârșitul perioadei de probă - Procedură de judecare în lipsă)
   2009/C 102/53
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Maria Patsarika (Salonic, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și N. Keramidas, avocați)

      Pârât: Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale (Cedefop) (reprezentanți: M. Fuchs, agent, asistat de P. Anestis, avocat)

      Obiectul

   Pe de o parte, anularea Deciziei CEDEFOP din 20 septembrie 2006 prin care se desface contractul pe durată determinată al reclamantei la încheierea perioadei de probă a acesteia și, pe de altă parte, o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Doamna Patsarika suportă trei pătrimi din propriile cheltuieli de judecată.

               3)

               Centrul European pentru Dezvoltarea Formării Profesionale suportă propriile cheltuieli de judecată și o pătrime din cheltuielile de judecată ale doamnei Patsarika.

      (1)  JO C 283, 24.11.2007, p. 43.


title: Cauza C-111/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 4 martie 2015 – Občina Gorje/Republica Slovenia

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/2

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenia) la 4 martie 2015 – Občina Gorje/Republica Slovenia
   (Cauza C-111/15)
   (2015/C 245/02)
   Limba de procedură: slovena

      Instanța de trimitere

   Upravno sodišče Republike Slovenije

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Občina Gorje

      Pârâtă: Republica Slovenia

      Întrebările preliminare

               1)

               Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 (1) și în special articolul 71 alineatul (3), potrivit căruia normele de eligibilitate a cheltuielilor se stabilesc la nivel național sub rezerva condițiilor specifice stabilite în temeiul prezentului regulament pentru anumite măsuri de dezvoltare rurală, trebuie interpretate în sensul că se opun reglementării naționale prevăzute la articolul 79 alineatul 4 din [Decretul guvernamental privind măsurile din cadrul axelor 1, 3 și 4 din Programul de dezvoltare rurală al Republicii Slovenia pentru perioada 2007-2013, în cursul anilor 2010-2013 (denumit în continuare „Decretul PDR”)] și la punctul 3 secțiunea VI din cererea de ofertă, reglementare potrivit căreia constituie cheltuieli de investiții eligibile doar cheltuielile efectuate ulterior datei de adoptare a deciziei privind dreptul de a obține subvenții (până la finalizarea investiției sau, cel târziu, la 30 iunie 2015)?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, Regulamentul nr. 1698/2005 și în special articolul 71 alineatul (3) trebuie interpretate în sensul că se opun reglementării naționale prevăzute la articolul 56 alineatul 4 din Zakon o kmetijstvu [Legea privind agricultura] potrivit căruia trebuie respinsă în totalitate orice cerere care nu îndeplinește cerințele prevăzute la articolul 79 alineatul 4 din Decretul PDR privind cheltuielile de investiții eligibile, efectuate ulterior datei de adoptare a deciziei?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din Fondul European Agricol pentru Dezvoltare Rurală (FEADR) (JO 2005 L 277, p. 1, Ediție specială 03/vol. 66, p. 101)


title: Cauza T-39/13: Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2014 – Cezar/OAPI – Poli-Eco (Insert) [ „Desen sau model industrial comunitar — Procedură de declarare a nulității — Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă o inserție — Desen sau model industrial anterior — Noutatea — Caracterul individual — Caracteristici vizibile ale unei piese a unui produs complex — Aprecierea desenului sau modelului industrial anterior — Articolele 3, 4, 5, 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002” ]

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/35

         Hotărârea Tribunalului din 3 octombrie 2014 – Cezar/OAPI – Poli-Eco (Insert)
   (Cauza T-39/13) (1)

   ([„Desen sau model industrial comunitar - Procedură de declarare a nulității - Desen sau model industrial comunitar înregistrat care reprezintă o inserție - Desen sau model industrial anterior - Noutatea - Caracterul individual - Caracteristici vizibile ale unei piese a unui produs complex - Aprecierea desenului sau modelului industrial anterior - Articolele 3, 4, 5, 6 și articolul 25 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 6/2002”])
   2014/C 409/50
   Limba de procedură: engleza

      Părţile

      Reclamantă: Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński (Ełk, Polonia) (reprezentanţi: inițial M. Nentwig și G. Becker, ulterior M. Nentwig, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentanți: inițial F. Mattina, ulterior P. Bullock, agenți)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. (Szprotawa, Polonia) (reprezentanţi: inițial B. Rokicki, ulterior D. Rzazewska, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a treia de recurs a OAPI din 8 noiembrie 2012 (cauza R 1512/2010-3) privind o procedură de declarare a nulității între Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. și Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński.

      Dispozitivul

               1)

               Anulează decizia Camerei a treia de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 8 noiembrie 2012 (cauza R 1512/2010-3).

               2)

               OAPI suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Cezar Przedsiębiorstwo Produkcyjne Dariusz Bogdan Niewiński.

               3)

               Poli-Eco Tworzywa Sztuczne sp. z o.o. suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 101, 6.4.2013.


title: Cauza C-493/14: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz – Austria) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH/Finanzamt Linz [Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Schemă de ajutoare sub forma unor reduceri ale taxelor de mediu — Regulamentul (CE) nr. 800/2008 — Categorii de ajutoare care pot fi considerate compatibile cu piața internă și exceptate de la obligația de notificare — Caracterul obligatoriu al condițiilor de exceptare — Articolul 3 alineatul (1) — Trimitere expresă la acest regulament în schema de ajutoare]

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/3

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 iulie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz – Austria) – Dilly’s Wellnesshotel GmbH/Finanzamt Linz
   (Cauza C-493/14) (1)

   ([Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Schemă de ajutoare sub forma unor reduceri ale taxelor de mediu - Regulamentul (CE) nr. 800/2008 - Categorii de ajutoare care pot fi considerate compatibile cu piața internă și exceptate de la obligația de notificare - Caracterul obligatoriu al condițiilor de exceptare - Articolul 3 alineatul (1) - Trimitere expresă la acest regulament în schema de ajutoare])
   (2016/C 343/03)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Bundesfinanzgericht – Außenstelle Linz

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Dilly’s Wellnesshotel GmbH

      Pârât: Finanzamt Linz

      Dispozitivul

   Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor [107 și 108 TFUE] (Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare) trebuie interpretat în sensul că lipsa dintr-o schemă de ajutoare precum cea în discuție în litigiul principal a unei trimiteri exprese la acest regulament, prin citarea titlului său și prin indicarea referinței sale de publicare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, se opune ca această schemă să fie considerată ca îndeplinind condițiile pentru a fi exceptată, în temeiul articolului 25 alineatul (1) din regulamentul menționat, de la obligația de notificare prevăzută la articolul 108 alineatul (3) TFUE.

      (1)  JO C 46, 9.2.2015.


title: Cauza C-149/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 25 martie 2013 — B, cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

text:
               15.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 171/17

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Raad van State (Țările de Jos) la 25 martie 2013 — B, cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
   (Cauza C-149/13)
   2013/C 171/33
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Raad van State

      Părțile din procedura principală

      Recurent: B

      Cealaltă parte din procedură: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

      Întrebarea preliminară

   Care sunt limitele pe care le stabilește articolul 4 din Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (1), precum și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special articolele 3 și 7 din Cartă, privind modalitățile în care trebuie apreciată credibilitatea unei pretinse orientări sexuale, și se deosebesc aceste limite față de cele valabile pentru aprecierea credibilității celorlalte motive de persecuție, iar în caz afirmativ, în ce măsură?

      (1)  JO L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 07, p. 52.


title: Cauza C-526/11: Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 16 aprilie 2014 – Skatteministeriet mod DSV Road A/S

text:
               30.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 202/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Østre Landsret (Danemarca) la 16 aprilie 2014 – Skatteministeriet mod DSV Road A/S
   (Cauza C-526/11)
   2014/C 202/13
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Østre Landsret

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Skatteministeriet

      Pârâtă: DSV Road A/S

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 203 alineatul (1) din Codul vamal trebuie interpretat în sensul că se consideră sustragere de sub supravegherea vamală o situaţie precum cea din litigiul principal dacă se pornește de la premisa că (a) fiecare dintre cele două regimuri de tranzit iniţiate în 2007 şi, respectiv, în 2008 vizau aceleaşi mărfuri sau că (b) nu se poate stabili că mărfurile erau aceleaşi?

               2)

               Articolul 204 din Codul vamal trebuie interpretat în sensul că datoria vamală ia naştere într-o situaţie precum cea din litigiul principal dacă se pornește de la premisa că (a) fiecare dintre cele două regimuri de tranzit iniţiate în 2007 şi, respectiv, în 2008 vizau aceleaşi mărfuri sau că (b) nu se poate stabili că mărfurile erau aceleaşi?

               3)

               Articolul 859 din dispoziţiile de aplicare trebuie interpretat în sensul că, în împrejurările litigiului principal, are loc o încălcare a obligaţiilor care nu a avut un efect semnificativ asupra corectitudinii regimului vamal dacă se pornește de la premisa că (a) fiecare dintre cele două regimuri de tranzit iniţiate în 2007 şi, respectiv, în 2008 vizau aceleaşi mărfuri sau că (b) nu se poate stabili că mărfurile erau aceleaşi?

               4)

               Primul stat membru în care au fost importate mărfurile poate să îi refuze persoanei impozabile desemnate de statul membru dreptul de a deduce TVA-ul la import în temeiul articolului 168 litera (e) din Directiva TVA în cazul în care TVA-ul la import este perceput operatorului de transport al mărfurilor în cauză, care nu este nici importatorul, nici proprietarul mărfurilor, ci doar a transportat mărfurile şi a fost responsabil de formalităţile vamale de expediere a transportului ca parte a operaţiunilor sale de expediere a mărfurilor, care sunt supuse TVA-ului?


title: Cauza T-624/16 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 16 februarie 2017 – Gollnisch/Parlamentul („Măsuri provizorii — Membru al Parlamentului European — Recuperare prin compensare a indemnizațiilor plătite cu titlu de rambursare a cheltuielilor pentru asistență parlamentară — Cerere de suspendare a executării — Lipsa urgenței”)

text:
               18.4.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 121/33

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 16 februarie 2017 – Gollnisch/Parlamentul
   (Cauza T-624/16 R)
   ((„Măsuri provizorii - Membru al Parlamentului European - Recuperare prin compensare a indemnizațiilor plătite cu titlu de rambursare a cheltuielilor pentru asistență parlamentară - Cerere de suspendare a executării - Lipsa urgenței”))
   (2017/C 121/48)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Bruno Gollnisch (Villiers-le-Mahieu, Franța) (reprezentant: N. Fakiroff, avocat)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: G. Corstens și S. Alonso de León, agenți)

      Obiectul

   Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE și având ca obiect suspendarea executării deciziei Secretarului General al Parlamentului European din 1 iulie 2016 privind recuperarea de la reclamant a unei sume de 275 984,23 euro, a notei de debit 2016-916 din 5 iulie 2016 eliberate ca urmare a acestei decizii și a notificării din 6 iulie 2016 de către directorul general al finanțelor a actelor menționate

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-56/14: Ordonanța președintelui Curții din 27 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout – Belgia) – Openbaar Ministerie/Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA

text:
               4.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 146/31

         Ordonanța președintelui Curții din 27 ianuarie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Turnhout – Belgia) – Openbaar Ministerie/Marc Emiel Melanie De Beuckeleer, Michiel Martinus Zeeuws, Staalbeton NV/SA
   (Cauza C-56/14) (1)

   (2015/C 146/39)
   Limba de procedură: neerlandeza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 135, 5.5.2014.


title: Cauza T-435/10: Acțiune introdusă la 17 septembrie 2010 — IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/43

         Acțiune introdusă la 17 septembrie 2010 — IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS/Comisia
   (Cauza T-435/10)
   ()
   2010/C 346/87
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: IEM ERGA — EREVNES MELETES PERIVALLONTOS & CHOROTAXIAS A.E. (Atena, Grecia) (reprezentant: N. Sofokleous, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantei

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea actului preparatoriu din 7 mai 2010 al Direcției generale „Cercetare” din cadrul Comisiei Europene prin care se notifică reclamantei decizia de adoptare în privința sa a unei somații de plată;

               —

               Anularea somației de plată nr. 3241004968 (notă de debit) a Comisiei Europene;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În cadrul prezentei acțiuni, reclamanta solicită anularea actului preparatoriu din 7 mai 2010 al Direcției generale „Cercetare” din cadrul Comisiei Europene prin care se notifică reclamantei decizia de adoptare în privința sa a unei somații de plată precum și anularea somației de plată (notă de debit) nr. 3241004968 a Comisiei Europene din 14 iulie 2010 adoptată pe baza contractului FAIR-CT98-9544.
   În susținerea argumentelor sale, reclamanta invocă următoarele motive:

               —

               lipsa de bază legală și necompetența, în măsura în care actele atacate, adoptate în cadrul contractului FAIR-CT98-9544, sunt acte administrative adoptate în absența unui temei legal și a competenței întrucât acest contract care, potrivit articolului 10, este guvernat exclusiv de legislația elenă, nu conferă Comisiei dreptul de a determina în mod unilateral și de a recupera în mod autonom sumele care rezultă din acesta;

               —

               lipsa unei motivări legale, absența probelor și respingerea argumentelor Comisiei în măsura în care, astfel cum rezultă din Hotărârea pronunțată de Tribunal în cauza T-7/05 și din facturile emise de reclamantă pentru prestările de servicii furnizate, sumele pe care le-a obținut de la societatea „Parthenon A.E.”, în temeiul acestor facturi, reprezentau o parte din remunerarea sa pentru prestarea serviciilor descrise acolo iar nu un avans din subvenția pe care societatea „Parthenon A.E.” o primise din partea Comisiei în calitatea sa de reprezentantă a reclamantei;

               —

               motivare contradictorie a actelor atacate;

               —

               lipsa unei motivări legale și absența probelor, în măsura în care argumentele Comisiei, prin care aceasta justifică actele atacate, nu sunt dovedite nici prin motivarea Hotărârii pronunțate de Tribunal în cauza T-7/05, Comisia/Parthenon A.E., nici prin facturile și celelalte elemente de probă prezentate.


title: Cauza T-204/11: Hotărârea Tribunalului din 11 februarie 2015 – Spania/Comisia [ „Protecția consumatorilor — Regulamentul (UE) nr. 15/2011 — Metode de detectare a toxinelor lipofile la moluștele bivalve — Înlocuirea metodei de dozare biologică pe șoarece cu metoda cromatografiei lichide combinate cu spectrometria de masă în tandem (LC-MS/MS) — Articolul 168 TFUE — Proporționalitate — Încredere legitimă” ]

text:
               23.3.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 96/11

         Hotărârea Tribunalului din 11 februarie 2015 – Spania/Comisia
   (Cauza T-204/11) (1)

   ([„Protecția consumatorilor - Regulamentul (UE) nr. 15/2011 - Metode de detectare a toxinelor lipofile la moluștele bivalve - Înlocuirea metodei de dozare biologică pe șoarece cu metoda cromatografiei lichide combinate cu spectrometria de masă în tandem (LC-MS/MS) - Articolul 168 TFUE - Proporționalitate - Încredere legitimă”])
   (2015/C 096/12)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Reclamant: Regatul Spaniei (reprezentanți: inițial M. Muñoz Pérez, ulterior S. Martínez-Lage Sobredo și în final A. Rubio González, abogados del Estado)

      Pârâtă: Comisia (reprezentanți: F. Jimeno Fernández și A. Marcoulli, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 15/2011 al Comisiei din 10 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2074/2005 în ceea ce privește metodele de analiză recunoscute pentru detectarea biotoxinelor marine la moluștele bivalve vii (JO L 6, p. 3).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 160, 28.5.2011.


title: Cauza F-102/08: Acțiune introdusă la 15 decembrie 2008 — Marcuccio/Comisia

text:
               7.3.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 55/52

         Acțiune introdusă la 15 decembrie 2008 — Marcuccio/Comisia
   (Cauza F-102/08)
   (2009/C 55/95)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italia) (reprezentant: G. Cipressa, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Obiectul și descrierea litigiului
   Anularea deciziei Comisiei de respingere a cererii reclamantului având ca obiect, pe de o parte, repararea pretinsului prejudiciu ca urmare a mutării bunurilor personale care se găseau în locuința de serviciu din Luanda și, pe de altă parte, distrugerea documentației referitoare la bunurile transportate și restituirea posesiei asupra acestora
   Concluziile reclamantului

               —

               Constatarea inexistentei unui temei legal pentru adoptarea acesteia sau, în subsidiar, anularea deciziei de respingere a cererii sale din 1 septembrie 2007 și, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a reclamației formulate la 20 martie 2008;

               —

               în măsura în care este necesar, constatarea inexistentei unui temei legal pentru adoptarea acesteia sau, în subsidiar, anularea notei din 18 iulie 2008;

               —

               constatarea faptului că, la 30 aprilie 2003 și la 2 mai 2003, agenți ai pârâtei sau reprezentanți ai acesteia au pătruns în locuința reclamantului împotriva voinței sale, au făcut fotografii, au întocmit o listă cu presupusele efecte personale ale reclamantului, au evaluat fiecare obiect de pe listă, au pătruns în interiorul autovehiculului reclamantului, au intrat în posesia efectelor personale și a autoturismului reclamantului și l-au evacuat pe reclamant din locuință și din dependințe;

               —

               constatarea și declararea ilegalității acestor fapte;

               —

               obligarea pârâtei să întocmească o listă care să identifice cu acuratețe fiecare element din documentația relevantă referitoare la faptele menționate și notificarea acestei liste reclamantului, în scris;

               —

               obligarea pârâtei să procedeze la distrugerea materială a fiecărui element din această documentație și să notifice reclamantului distrugerea;

               —

               obligarea pârâtei la restituirea efectelor personale ale reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei să plătească reclamantului suma de 722 000 de euro sau o suma în cuantum mai redus sau mai ridicat pe care Tribunalul o consideră echitabilă, pentru repararea prejudiciului cauzat prin faptele menționate;

               —

               obligarea pârâtei să plătească reclamantului dobânzi de la data cererii sale din 1 septembrie 2007 și până la plata efectivă a sumei de 722 000 de euro;

               —

               obligarea pârâtei să plătească reclamantului, pentru repararea prejudiciului cauzat prin neîntocmirea listei de documentație și prin lipsa notificării ei reclamantului, suma de 100 de euro pe zi sau a unei sume în cuantum mai redus sau mai ridicat pe care Tribunalul o consideră echitabilă, începând de mâine și până la data notificării listei reclamantului;

               —

               obligarea pârâtei să plătească reclamantului, pentru repararea prejudiciului cauzat prin neefectuarea distrugerii materiale a documentației, suma de 100 de euro pe zi sau a unei sume în cuantum mai redus sau mai ridicat pe care Tribunalul o consideră echitabilă, începând de mâine și până la data notificării distrugerii documentației;

               —

               obligarea pârâtei să plătească reclamantului, pentru repararea prejudiciului cauzat prin nerestituirea obiectelor personale ale reclamantului, suma de 100 de euro pe zi sau a unei sume în cuantum mai redus sau mai ridicat pe care Tribunalul o consideră echitabilă, începând de mâine și până la restituirea bunurilor;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-279/09: Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Aiello/OAPI — Cantoni ITC (100 % Capri) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Notificarea memoriului persoanei care a formulat opoziția în fața camerei de recurs — Norma 50 alineatul (1), norma 20 alineatul (2) și norma 67 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Dreptul la apărare” ]

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/16

         Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2012 — Aiello/OAPI — Cantoni ITC (100 % Capri)
   (Cauza T-279/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Notificarea memoriului persoanei care a formulat opoziția în fața camerei de recurs - Norma 50 alineatul (1), norma 20 alineatul (2) și norma 67 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Dreptul la apărare)
   2012/C 258/26
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Antonino Aiello (Vico Equense, Italia) (reprezentanți: M. Coccia și L. Pardo, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: O. Montalto, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Cantoni ITC SpA (Milano, Italia)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 2 aprilie 2009 (cauza R 1148/2008-1) privind o procedură de opoziție între Cantoni ITC SpA și domnul Antonino Aiello.

      Dispozitivul

               1.

               Anulează Decizia Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) din 2 aprilie 2009 (cauza R 1148/2008-1).

               2.

               Obligă OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 220, 12.9.2009


title: Cauza C-410/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 7 iulie 2017 – A

text:
               11.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 300/21

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Korkein hallinto-oikeus (Finlanda) la 7 iulie 2017 – A
   (Cauza C-410/17)
   (2017/C 300/26)
   Limba de procedură: finlandeza

      Instanța de trimitere

   Korkein hallinto-oikeus

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: A

      Cealaltă parte din procedură: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 2 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 24 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE (1) a Consiliului privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată trebuie interpretat în sensul că lucrările de demolare efectuate de o întreprindere în al cărei domeniu de activitate sunt incluse lucrările de demolare conțin doar o operațiune dacă întreprinderea de demolare este obligată, conform condițiilor contractului încheiat între aceasta și beneficiar, să evacueze deșeurile din demolare și – în cazul în care deșeurile din demolare conțin reziduuri metalice – poate să vândă reziduurile metalice către întreprinderi care cumpără reziduuri metalice recuperabile?
               Sau un astfel de contract privind lucrări de demolare, luând în considerare articolul 2 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 14 alineatul (1) din Directiva TVA 2006/112/CE, trebuie interpretat în sensul că acesta cuprinde două operațiuni, și anume, pe de o parte, prestarea serviciului întreprinderii de demolare către beneficiarul lucrărilor de demolare și, de pe altă parte, cumpărarea de către întreprinderea de demolare de la beneficiarul lucrărilor de demolare a reziduurilor metalice ce trebuie revândute?
               Este relevant în speță faptul că întreprinderea de demolare ia în considerare, la stabilirea prețului pentru lucrările de demolare, drept factor de diminuare a prețului, posibilitatea de a înregistra venituri și prin valorificarea deșeurilor rezultate din demolare?
               Este relevant în speță faptul că valoarea și cantitatea deșeurilor valorificabile din demolare nu sunt convenite în cadrul contractului privind lucrările de demolare și nici nu s-a convenit că acestea vor fi comunicate ulterior beneficiarului lucrărilor de demolare și că valoarea și cantitatea deșeurilor din demolare vor rezulta abia în momentul în care întreprinderea de demolare le va revinde?

               2)

               Într-o situație în care o întreprindere în al cărei domeniu de activitate sunt incluse lucrările de demolare convine într-un contract cu proprietarul unui obiectiv de demolat că întreprinderea de demolări cumpără obiectivul de demolat și se obligă, sub sancțiunea unei penalități contractuale, să îl demoleze într-un termen stabilit în contract și să evacueze deșeurile din demolare, articolul 2 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 14 alineatul (1) din Directiva TVA 2006/112/CE trebuie interpretat în sensul că este vorba despre o singură operațiune care cuprinde vânzarea obiectelor de către proprietarul obiectivului de demolat către întreprinderea de demolare?
               Sau un astfel de contract, luând în considerare articolul 2 alineatul (1) litera (c) coroborat cu articolul 24 alineatul (1) din Directiva TVA 2006/112/CE, trebuie interpretat în sensul că acesta cuprinde două operațiuni, și anume, pe de o parte, vânzarea de obiecte de către proprietarul obiectivului de demolat către întreprinderea de demolare și, pe de altă parte, serviciul de demolare prestat de către întreprinderea de demolare către vânzătorul obiectelor?
               Este relevant, în speță, că întreprinderea de demolare ia în considerare, la stabilirea prețului în oferta sa de cumpărare a obiectelor, drept factor de diminuare a prețului, costurile care îi revin din demontarea și evacuarea obiectelor?
               Este relevant faptul că vânzătorul obiectelor este conștient de faptul că cheltuielile pe care le are întreprinderea de demolare cu demontarea și evacuarea obiectelor sunt luate în considerare drept factor de diminuare a prețului acestor obiecte, având în vedere circumstanța că între părți nu se încheie nicio convenție cu privire la costuri, iar cuantumul estimat sau real al acestor costuri nu trebuie să ajungă în niciun moment la cunoștința vânzătorului obiectelor?

      (1)  JO 2006, L 347, p. 1, Ediţie specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza F-125/14: Acțiune introdusă la 27 octombrie 2014 – ZZ/Parlamentul

text:
               12.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 7/60

         Acțiune introdusă la 27 octombrie 2014 – ZZ/Parlamentul
   (Cauza F-125/14)
   (2015/C 007/77)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: L. Levi și C. Bernard-Glanz, avocați)

      Pârât: Parlamentul

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei Parlamentului de a o concedia pe reclamantă și acordarea de daune interese.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei atacate și, în măsura în care este necesar, a deciziei de respingere a plângerii;

               —

               obligarea pârâtului la plata către reclamantă a salariului și a indemnizaţiilor care i s-ar fi cuvenit până la finalul legislaturii 2009-2014;

               —

               obligarea pârâtului să acorde reclamantei cuantumul de 50  000 de euro, evaluat ex aequo et bono, sub rezerva majorării sau reducerii în cursul procedurii, ca despăgubire pentru prejudiciul rezultat din pierderea șansei de a obține un post la Parlamentul European după legislatura 2009-2014;

               —

               obligarea pârâtului să acorde reclamantei cuantumul de 15  000 de euro, evaluat ex aequo et bono, sub rezerva majorării sau reducerii în cursul procedurii, ca despăgubire pentru prejudiciul moral suferit;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-176/14 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 10 iunie 2014 – Georgsmarienhütte/Comisia ( „Măsuri provizorii — Ajutoare de stat — Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile — Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat — Cerere de suspendare a executării — Urgență — Fumus boni juris” )

text:
               22.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 329/15

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 10 iunie 2014 – Georgsmarienhütte/Comisia
   (Cauza T-176/14 R)
   ((„Măsuri provizorii - Ajutoare de stat - Promovare națională a producției de energie electrică din surse regenerabile - Decizia Comisiei de a deschide procedura oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat - Cerere de suspendare a executării - Urgență - Fumus boni juris”))
   2014/C 329/20
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Georgsmarienhütte GmbH (Georgsmarienhütte, Germania) (reprezentanți: H. Höfler, C. Kahle și V. Winkler, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a efectelor juridice a deciziei prin care Comisia a deschis o procedură oficială de investigare în materia ajutoarelor de stat în ceea ce privește legea germană privind sursele regenerabile de energie

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Anulează Decizia din 7 aprilie 2014, Georgsmarienhütte/Comisia (T-176/14 R).

               3)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza C-686/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Velikoj Gorici (Croația) la 18 decembrie 2015 – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o./Željka Klafurić

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Općinski sud u Velikoj Gorici (Croația) la 18 decembrie 2015 – Vodoopskrba i odvodnja d.o.o./Željka Klafurić
   (Cauza C-686/15)
   (2016/C 111/07)
   Limba de procedură: croata

      Instanța de trimitere

   Općinski sud u Velikoj Gorici

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

      Pârâtă: Željka Klafurić

      Întrebarea preliminară

   Cum se calculează potrivit dreptului Uniunii prețul apei furnizate, facturat pentru un apartament dintr-o clădire rezidențială sau pentru o casă individuală? Cetățenii Uniunii plătesc facturile aferente consumului de apă doar pentru consumul efectiv indicat de contor sau plătesc și alte taxe sau redevențe?