title: Cauza T-298/14: Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Erbslöh Aluminium/Comisia [„Ajutoare de stat — Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive — Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE — Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii — Nepronunțare asupra fondului”]

text:
               27.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/25

         Ordonanța Tribunalului din 22 mai 2015 – Erbslöh Aluminium/Comisia
   (Cauza T-298/14) (1)

   ([„Ajutoare de stat - Măsuri adoptate de Germania în sprijinul energiei electrice produse din surse de energie regenerabile și al întreprinderilor electro-intensive - Decizie de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE - Adoptarea deciziei finale după introducerea acțiunii - Nepronunțare asupra fondului”])
   (2015/C 245/30)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Erbslöh Aluminium GmbH (Velbert, Germania) (reprezentanți: T. Volz, M. Ringel, B. Wißmann, M. Püstow, C. Oehme și T. Wielsch, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche și R. Sauer, agenți, asistați de A. Luke și C. Maurer, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Deciziei C (2013) 4424 final a Comisiei din 18 decembrie 2013 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 108 alineatul (2) TFUE în ceea ce privește măsurile adoptate de Republica Federală Germania în sprijinul energiei electrice din surse regenerabile și al marilor consumatori de energie [ajutorul de stat SA. 33995 (2013/C) (ex 2013/NN)]

      Dispozitivul

               1)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra fondului prezentei acțiuni.

               2)

               Constată că nu este necesar să se pronunțe asupra cererii de intervenție formulate de Autoritatea AELS de Supraveghere.

               3)

               Erbslöh Aluminium GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Comisia Europeană, inclusiv pe cele aferente procedurii privind măsurile provizorii.

               4)

               Autoritatea AELS de Supraveghere suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014


title: Cauza C-507/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 21 august 2017 – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

text:
               16.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/22

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 21 august 2017 – Google Inc./Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)
   (Cauza C-507/17)
   (2017/C 347/30)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Google Inc.

      Pârâtă: Commission nationale de l'informatique et des libertés (CNIL)

      Celelalte părţi: Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press și alții, Article 19 și alții, Internet Freedom Foundation și alții, Défenseur des droits

      Întrebările preliminare

               1)

               „Dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin Hotărârea din 13 mai 2014 (1) în temeiul dispozițiilor articolului 12 litera (b) și ale articolului 14 litera (a) din Directiva din 24 octombrie 1995 (2), trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să efectueze această înlăturare din toate numele de domeniu ale motorului său de căutare, astfel încât linkurile în litigiu să nu mai fie afișate indiferent de locul de unde este lansată căutarea privind numele solicitantului, inclusiv locurile aflate în afara domeniului de aplicare teritorială a Directivei din 24 octombrie 1995?

               2)

               În cazul unui răspuns negativ la această primă întrebare, „dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin hotărârea citată anterior, trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să elimine linkurile în litigiu din lista rezultatelor afișate în urma unei căutări efectuate plecând de la numele solicitantului doar din numele de domeniu corespunzător statului în care se consideră că s-a efectuat căutarea sau, în sens mai general, din numele de domeniu ale motorului de căutare corespunzătoare extensiilor naționale ale acestui motor în toate statele membre ale Uniunii Europene?

               3)

               În plus, pe lângă obligația menționată la punctul 2), „dreptul la înlăturare”, astfel cum a fost consacrat de Curtea de Justiție a Uniunii Europene prin hotărârea citată anterior, trebuie interpretat în sensul că operatorul unui motor de căutare are obligația, în cazul în care admite o cerere de înlăturare, să elimine prin așa-numita tehnică de „geoblocare”, pornind de la o adresă IP considerată a fi localizată în statul de reședință al beneficiarului „dreptului la înlăturare”, rezultatele în litigiu ale căutărilor efectuate plecând de la numele acestui beneficiar sau chiar, în sens mai general, de la o adresă IP considerată a fi localizată în unul dintre statele membre care intră sub incidența Directivei din 24 octombrie 1995, indiferent de numele de domeniu folosit de utilizatorul de internet care efectuează căutarea?

      (1)  Hotărârea din 13 mai 2014, Google Spain și Google, C-131/12, EU:C:2014:317.

      (2)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 [privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO 1995, L 281, p. 31, Ediție specială, 13/vol. 17, p. 10).


title: Cauza C-493/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 21 septembrie 2015 – Agenzia delle Entrate/Marco Identi

text:
               7.12.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 406/20

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Corte suprema di cassazione (Italia) la 21 septembrie 2015 – Agenzia delle Entrate/Marco Identi
   (Cauza C-493/15)
   (2015/C 406/20)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Corte suprema di cassazione

      Părțile din procedura principală

      Recurentă: Agenzia delle Entrate

      Intimat: Marco Identi

      Întrebarea preliminară

   Articolul 4 alineatul (3) TUE și articolele 2 și 22 din A șasea directivă 77/388 (1) privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri trebuie interpretate în sensul că se opun aplicării, în materia taxei pe valoarea adăugată, a unei dispoziții naționale care prevede stingerea datoriilor de TVA în favoarea persoanelor pentru care s-a admis aplicarea procedurii de eliberare de datorii reglementată la articolele 142 și 143 din Decretul regal nr. 267/1942?

      (1)  A șasea directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza C-315/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen – Belgia) – Procedură penală împotriva Edgard Jan De Clercq și alții [Trimitere preliminară — Libera prestare a serviciilor — Articolele 56 TFUE și 57 TFUE — Directiva 96/71/CE — Articolul 3 alineatele (1) și (10) — Directiva 2006/123/CE — Articolul 19 — Reglementare națională care impune persoanei la care sunt încadrați în muncă lucrători salariați detașați sau stagiari detașați să îi declare pe cei care nu pot prezenta confirmarea de primire a declarației care ar fi trebuit să fie efectuată în statul membru gazdă de angajatorul lor stabilit în alt stat membru — Sancțiune penală]

text:
               9.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 46/10

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 3 decembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen – Belgia) – Procedură penală împotriva Edgard Jan De Clercq și alții
   (Cauza C-315/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Libera prestare a serviciilor - Articolele 56 TFUE și 57 TFUE - Directiva 96/71/CE - Articolul 3 alineatele (1) și (10) - Directiva 2006/123/CE - Articolul 19 - Reglementare națională care impune persoanei la care sunt încadrați în muncă lucrători salariați detașați sau stagiari detașați să îi declare pe cei care nu pot prezenta confirmarea de primire a declarației care ar fi trebuit să fie efectuată în statul membru gazdă de angajatorul lor stabilit în alt stat membru - Sancțiune penală])
   (2015/C 046/12)
   Limba de procedură: neerlandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Mechelen

      Părțile din procedura penală principală

   Edgard Jan De Clercq, Emiel Amede Rosa De Clercq, Nancy Genevieve Wilhelmina Rottiers, Ermelinda Jozef Martha Tampère, Thermotec NV

      Dispozitivul

   Articolele 56 TFUE și 57 TFUE trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări a unui stat membru cum este cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia destinatarul unor servicii realizate de lucrătorii salariați detașați de un prestator de servicii stabilit în alt stat membru are obligația de a declara la autoritățile competente, înainte de încadrarea în muncă a lucrătorilor menționați, datele de identificare a acestora din urmă, în cazul în care nu pot să prezinte proba declarației pe care angajatorul lor ar fi trebuit să o facă la autoritățile competente din acest stat membru înainte de începerea respectivei prestări, din moment ce o astfel de reglementare poate fi justificată prin protecția unui motiv imperativ de interes general cum este protecția lucrătorilor sau combaterea fraudei sociale, cu condiția să se dovedească faptul că este adecvată pentru a garanta realizarea obiectivului sau a unuia dintre obiectivele pe care le urmărește și nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestora, aspect a cărui verificare este de competența instanței naționale.

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza T-332/13: Ordonanța Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Christodoulou și Stavrinou/Comisia și BCE ( „Acțiune în anulare — Program de susținere a stabilității Ciprului — Declarație a Eurogrupului privind restructurarea sectorului bancar din Cipru — Desemnare eronată a pârâtului în cererea introductivă — Inadmisibilitate” )

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/25

         Ordonanța Tribunalului din 16 octombrie 2014 – Christodoulou și Stavrinou/Comisia și BCE
   (Cauza T-332/13) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Program de susținere a stabilității Ciprului - Declarație a Eurogrupului privind restructurarea sectorului bancar din Cipru - Desemnare eronată a pârâtului în cererea introductivă - Inadmisibilitate”))
   (2014/C 448/33)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamante: Chrysanthi Christodoulou (Paphos, Cipru) și Maria Stavrinou (Larnaka, Cipru) (reprezentanți: E. Efstathiou, K. Efstathiou și K. Liasidou, avocați)

      Pârâte: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, J. P. Keppenne, M. Konstantinidis, agenți) și Banca Centrală Europeană (BCE) (reprezentanți: A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan și F. Athanasiou, agenți, asistați de W. Bussian, W. Devroe și D. Arts, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a declarației Eurogrupului din 25 martie 2013 privind, printre altele, restructurarea sectorului bancar din Cipru

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Le obligă pe doamnele Chrysanthi Christodoulou și Maria Stavrinou să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană și de Banca Centrală Europeană (BCE).

      (1)  JO C 252, 31.8.2013.


title: Cauza C-246/15 P: Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 iulie 2016 – Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Comisia Europeană, Land Hessen [Recurs — Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții — Ajutoare de stat — Măsuri de stat privind construirea unei fabrici de cherestea în landul Hessen (Germania) — Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat — Neinițierea procedurii oficiale de investigare — Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat]

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/11

         Ordonanța Curții (Camera a șasea) din 14 iulie 2016 – Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG/Comisia Europeană, Land Hessen
   (Cauza C-246/15 P) (1)

   ([Recurs - Articolul 181 din Regulamentul de procedură al Curții - Ajutoare de stat - Măsuri de stat privind construirea unei fabrici de cherestea în landul Hessen (Germania) - Decizie prin care se constată inexistența unui ajutor de stat - Neinițierea procedurii oficiale de investigare - Recurs în parte vădit inadmisibil și în parte vădit nefondat])
   (2016/C 343/15)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG (reprezentanți: J. Heithecker și J. Ylinen, avocați)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Erlbacher și C. Urraca Caviedes, agenți), Land Hessen (reprezentanți: U. Soltész și A. Richter, avocați)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Pollmeier Massivholz GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 236, 20.7.2015.


title: Cauza C-521/09 P: Recurs introdus la 15 decembrie 2009 de Elf Aquitaine SA împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 30 septembrie 2009 în cauza T-174/05, Elf Aquitaine SA/Comisia

text:
               13.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/28

         Recurs introdus la 15 decembrie 2009 de Elf Aquitaine SA împotriva Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (Camera a șaptea) pronunțate la 30 septembrie 2009 în cauza T-174/05, Elf Aquitaine SA/Comisia
   (Cauza C-521/09 P)
   2010/C 37/35
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Elf Aquitaine SA (reprezentanți: E. Morgan de Rivery și S. Thibault-Liger, avocați)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentei

               —

               În principal:

               —

               Anularea în întregime, în temeiul articolului 256 TFUE și al articolului 56 din Protocolul nr. 3 privind Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, a Hotărârii Tribunalului din 30 septembrie 2009, pronunțate în cauza T-174/05, Elf Aquitaine SA împotriva Comisiei Comunităților Europene;

               —

               admiterea concluziilor prezentate în primă instanță;

               —

               în consecință, anularea articolului 1 litera (d), a articolului 2 litera (c), a articolului 3 și a articolului 4 alineatul (9) din Decizia C (2004) 4876 final a Comisiei din 19 ianuarie 2005 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cazul M. Balta, agenți) și Comisia Europeană (reprezentanți: X. Lewis și, în cauza T-121/04, X. Lewis et B. Stromsky, agențiCOMP/E-1/37.773 — AMCA);

               —

               în subsidiar, anularea sau reducerea, în temeiul articolului 261 TFUE, a amenzii de 45 de milioane de euro aplicate in solidum și în solidar societăților Arkema SA șo Elf Aquitaine potrivit articolului 2 litera (c) din decizia menționată a Comisiei în temeiul competenței sale de fond, ca urmare a neregularităților obiective existente în motivarea și în raționamentul Hotărârii Tribunalului pronunțate în cauza T-174/05, astfel cum sunt vizate în cadrul celor șase motive ale prezentului recurs;

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor suportate de Elf Aquitaine în procedura la Tribunal.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă șase motive în susținerea recursului său.
   Prin intermediul primului motiv, recurenta susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept, întrucât nu a luat în considerare toate consecințele ce rezultă din natura represivă a sancțiunilor prevăzute la articolul 101 TFUE [81 CE]. În special, aceasta impută Tribunalului că a exclus-o în mod abuziv din domeniul de aplicare al principiilor prezumției de nevinovăție și caracterului personal al răspunderii, întrucât i-a imputat recurentei răspunderea pentru o încălcare săvârșită de filiala acesteia, deși faptele prezentate de recurentă ar demonstra dimpotrivă că aceasta nu a săvârșit personal nicio încălcare și chiar că nu avea cunoștință de existența încălcării în litigiu la momentul săvârșirii acesteia.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, Elf Aquitaine invocă încălcarea dreptului la apărare care rezultă din interpretarea greșită a principiilor echității și egalității armelor. Astfel, în hotărârea atacată, Tribunalul ar fi considerat că principiul egalității armelor fusese respectat în cauză, întrucât reclamanta avusese posibilitatea să își facă cunoscut punctul său de vedere în mod util în cursul procedurii administrative și că fusese informată pentru prima dată cu privire la imputările reținute în privința sa în comunicarea privind obiecțiunile. În opinia recurentei, această interpretare ar fi greșită întrucât ar presupune să se ignore necesitatea de a respecta dreptul la apărare al recurentei încă din etapa investigației prealabile și ar încălca de asemenea necesitatea desfășurării în mod imparțial de către Comisie a unei astfel de investigații — incriminatoare dar și dezincriminatoare — față de orice persoană suspectată că a săvârșit o încălcare.
   Prin intermediul celui de al treilea motiv, recurenta impută Tribunalului că a săvârșit mai multe erori de drept privind obligația de motivare. Aceste erori s-ar referi atât la aprecierea conținutului cât și a forței motivării impuse de Comisiei, cât și la conținutul însuși al hotărârii atacate, care ar cuprinde mai multe afirmații contradictorii.
   Prin intermediul celui de al patrulea motiv, Elf Aquitaine invocă încălcarea articolului 236 TFUE [230 CE], întrucât Tribunalul ar fi depășit limitele controlului de legalitate, substituind aprecierea sa privind posibilitatea imputării unei încălcări săvârșite de o filială societății-mamă a acesteia, aprecierii, insuficiente și sumare, cuprinse în decizia Comisiei.
   Prin intermediul celui de al cincilea motiv, care cuprinde patru aspecte, recurenta invocă nerespectarea de către Tribunal a normelor privind posibilitatea imputării de practici anticoncurențiale. Departe de a confirma prezumția de răspundere a societății-mamă pentru comportamentele filialei sale, Tribunalul ar fi trebuit astfel să verifice dacă, în speță, Comisia făcuse dovada unei imixtiuni concrete din partea reclamantei în gestionarea filialei sale.
   Prin intermediul celui de al șaselea și ultimul motiv, recurenta arată în sfârșit, în subsidiar, că dacă erorile și încălcările săvârșite de Tribunal nu ar conduce la anularea deciziei Comisiei, acestea ar trebui, cel puțin, să determine Curtea să anuleze sau să reducă amenda care i-a fost aplicată recurentei in solidum și în solidar.


title: Cauza C-411/06: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Acțiune în anulare — Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 — Transfer de deșeuri — Alegerea temeiului juridic — Articolul 133 CE și articolul 175 alineatul (1) CE]

text:
               7.11.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 267/8

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 8 septembrie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
   (Cauza C-411/06) (1)

   (Acțiune în anulare - Regulamentul (CE) nr. 1013/2006 - Transfer de deșeuri - Alegerea temeiului juridic - Articolul 133 CE și articolul 175 alineatul (1) CE)
   2009/C 267/14
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Valero Jordana, M. Huttunen și M. Konstantinidis, agenți)

      Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: I. Anagnostopoulou și U. Rösslein, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Moore și K. Michoel, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtelor: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, A. Adam și G. Le Bras, agenți), Republica Austria (reprezentant: E. Riedl, agent), Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanți: E. Jenkinson, E. O’Neil și S. Behzadi-Spencer, agenți, A. Dashwood, barrister)

      Obiectul

   Anularea Regulamentului (CE) nr. 1013/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 iunie 2006 privind transferurile de deșeuri (JO L 190, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 16, p. 172) — Alegerea temeiului juridic — Act care urmărește o dublă finalitate sau are două componente și care necesită un cumul de temeiuri juridice [articolul 175 alineatul (1) CE și articolul 133 CE]

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Comisia Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

               3.

               Republica Franceză, Republica Austria și Regatul Marii Britanii și Irlandei de Nord suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 294, 2.12.2006.


title: Cauza C-220/08: Acțiune introdusă la 22 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă

text:
               19.7.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 183/16

         Acțiune introdusă la 22 mai 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Elenă
   (Cauza C-220/08)
   (2008/C 183/31)
   Limba de procedură: greaca
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: M. Condou-Durande, agent)

      Pârâtă: Republica Elenă
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (1), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 38 din această directivă;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul prevăzut pentru transpunerea Directivei 2004/83/CE în dreptul intern a expirat la 10 octombrie 2006.

      (1)  JO L 304, 30.9.2004, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 07, p. 52.


title: Cauza T-273/09: Acțiune introdusă la 10 iulie 2009 — Associazione ′Giùlemanidallajuve/Comisia

text:
               10.10.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 244/4

         Acțiune introdusă la 10 iulie 2009 — Associazione ′Giùlemanidallajuve/Comisia
   (Cauza T-273/09)
   2009/C 244/06
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Associazione ′Giùlemanidallajuve (Cerignola, Italia) (reprezentanți: L. Misson, G. Ernes și A. Pel, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei în litigiu a Comisiei Europene, adoptată la 12 mai 2009, atașată în anexă la prezenta acțiune;

               —

               obligarea Comisiei la efectuarea unei investigări în vederea constatării încălcării articolelor 81 și 82 din Tratatul CE, săvârșită de FIGC, de CONI, de UEFA și de FIFA în scopul:

                           —

                           de a anula regulamentele care încalcă articolele 81 și 82 din Tratatul CE și sancțiunile aplicate de FIGC, de CONI, de UEFA și de FIFA în sarcina Juventus FC S.P.A. din Torino;

                           —

                           de a obliga FIGC, CONI, UEFA și FIFA să repare prin echivalent prejudiciul pe care l-au produs în mod real Asociației în urma atingerilor aduse articolelor 81 și 82 din tratat de către aceste întreprinderi și asocieri de întreprinderi;

                           —

                           de a pronunța orice sancțiune utilă.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamanta solicită anularea Deciziei C(2009) 3916 a Comisiei din 12 mai 2009, prin care Comisia a respins, pentru lipsă de interes legitim și lipsă de interes comunitar, plângerea reclamantei privitoare la pretinse încălcări ale articolelor 81 CE și 82 CE, săvârșite de Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), de Comitato Olimpico Nazionale Italiano (CONI), de Union des associations européennes de football (UEFA) și de Fédération Internationale de Football Association (FIFA) în legătură cu măsuri disciplinare aplicate în sarcina Juventus Football Club S.p.A. din Torino (denumită în continuare „Juventus”).
   În susținerea acțiunii, reclamanta expune un număr de motive, invocând următoarele:

               —

               încălcarea de către Comisie a obligației de motivare și a misiunii sale de punere în aplicare și de orientare a politicii de concurență, având în vedere că această instituție nu a luat în considerare elemente de fapt și de drept expuse în plângerea introdusă de reclamantă, potrivit căreia deciziile adoptate de FIGC, de CONI, de UEFA și de FIFA de a retrograda Juventus în seria B a campionatului de fotbal italian și de a-i interzice acesteia să participe în cadrul Champions League ar contraveni articolelor 81 CE și 82 CE;

               —

               încălcarea articolului 81 CE, întrucât deciziile adoptate de FIGC, de CONI, de UEFA și de FIFA trebuie să fie considerate decizii ale unor asocieri de întreprinderi, care nu sunt decizii pur sportive și care au ca efect restrângerea concurenței în cadrul întregii piețe comune, în măsura în care ar aduce atingere intereselor consumatorilor de bunuri și de servicii pe piața fotbalului și structurii concurențiale a pieței comune prin impactul lor asupra Juventus;

               —

               un abuz de poziție dominantă săvârșit de FIGC, de CONI, de UEFA și de FIFA, cu încălcarea articolului 82 CE, în măsura în care acestea ar fi adoptat decizii discriminatorii, disproporționate și de natură a aduce atingere dreptului la apărare al Juventus.


title: Cauza C-307/06: Ordonanța președintelui Curții din 21 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               29.3.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 79/23

         Ordonanța președintelui Curții din 21 ianuarie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-307/06) (1)

   (2008/C 79/40)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 224, 16.9.2006.


title: Cauza C-353/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 27 iunie 2013 — Jürgen Hein, Hjördis Hein/Condor Flugdienst GmbH

text:
               21.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Rüsselsheim (Germania) la 27 iunie 2013 — Jürgen Hein, Hjördis Hein/Condor Flugdienst GmbH
   (Cauza C-353/13)
   2013/C 274/08
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Amtsgericht Rüsselsheim

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Jürgen Hein, Hjördis Hein

      Pârâtă: Condor Flugdienst GmbH

      Întrebările preliminare

               1.

               Trebuie calificate drept împrejurări excepționale, în sensul articolului 5 alineatul (3) din regulament (1), acțiunile terților care acționează pe proprie răspundere și cărora li s-au delegat funcții specifice operațiunilor unui transportator aerian?

               2.

               În ipoteza în care prima întrebare primește un răspuns pozitiv, prezintă relevanță cine (companie aeriană, operator aeroportuar etc.) a încredințat sarcinile terțului?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza C-431/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 31 iulie 2013 — Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

text:
               9.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 325/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 31 iulie 2013 — Vietnam Airlines Co. Ltd/Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss
   (Cauza C-431/13)
   2013/C 325/20
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landgericht Frankfurt am Main

      Părțile din procedura principală

      Pârâtă și apelantă: Vietnam Airlines Co. Ltd

      Reclamanți și intimați: Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

      Întrebările preliminare

               1.

               Pasagerul are dreptul la valoarea integrală a compensației prevăzute la articolul 7 din Regulamentul nr. 261/2004 (1) în eventualitatea întârzierii prelungite și în cazul în care anterior, un terț care nu face parte dintre pasageri a efectuat deja în favoarea acestuia o plată cu titlul de compensație pentru întârziere, sau o astfel de plată trebuie scăzută din cuantumul compensației?

               2.

               În cazul în care plata trebuie scăzută:
               Aceasta privește numai dreptul la compensație în sensul dreptului național german sau și dreptul la o reducere a prețului călătoriei?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).


title: Cauza T-89/06: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 20 octombrie 2009 — Lebard/Comisia ( Acțiune în anulare — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate )

text:
               16.1.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 11/26

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 20 octombrie 2009 — Lebard/Comisia
   (Cauza T-89/06) (1)

   („Acțiune în anulare - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate”)
   2010/C 11/52
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Daniel Lebard (Bruxelles, Belgia) (reprezentant: M. de Guillenchmidt, avocat)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: inițial É. Gippini Fournier și F. Amato, ulterior M. Gippini Fournier, agenți)

      Obiectul

   Printre altele, o cerere de anulare a deciziilor Comisiei de respingere, pe de o parte, a cererii de reexaminare a respectării de către societatea Aventis a angajamentelor care însoțesc decizia Comisiei din 9 august 1999 în cazul IV/M.1378 — Hoechst/Rhône-Poulenc și, pe de altă parte, a cererii de revocare a deciziei Comisiei din 13 iulie 1999 în cazul IV/M.1517 — Rhodia/Donau Chemie/Albright & Wilson.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Domnul Daniel Lebard suportă propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Comisia Comunităților Europene.

               3)

               Constată lipsa necesității de a se pronunța asupra cererii de intervenție formulate de Valauret SA.

      (1)  JO C 131, 3.6.2006.


title: Cauza T-291/14: Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – egeplast international/Comisia

text:
               11.5.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/39

         Ordonanța Tribunalului din 16 martie 2015 – egeplast international/Comisia
   (Cauza T-291/14) (1)

   (2015/C 155/50)
   Limba de procedură: germana
   Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-5/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof Amsterdam – Țările de Jos) – AK (*)/Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand (Trimitere preliminară – Asigurare de protecție juridică – Directiva 87/344/CEE – Articolul 4 alineatul (1) – Libera alegere a avocatului de către asigurat – Procedură judiciară sau administrativă – Noțiune – Plângere împotriva unui refuz de autorizare a unor îngrijiri)

text:
                  13.6.2016

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 211/18

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 7 aprilie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Gerechtshof Amsterdam – Țările de Jos) –  AK (*1)/Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand
         (Cauza C-5/15) (1)

         ((Trimitere preliminară - Asigurare de protecție juridică - Directiva 87/344/CEE - Articolul 4 alineatul (1) - Libera alegere a avocatului de către asigurat - Procedură judiciară sau administrativă - Noțiune - Plângere împotriva unui refuz de autorizare a unor îngrijiri))
         (2016/C 211/22)
         Limba de procedură: neerlandeza

            Instanța de trimitere

         Gerechtshof Amsterdam

            Părțile din procedura principală

            Reclamant: AK (*1)

            Pârâte: Achmea Schadeverzekeringen NV, Stichting Achmea Rechtsbijstand

            Dispozitivul

         Articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 87/344/CEE a Consiliului din 22 iunie 1987 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind asigurarea de protecție juridică trebuie interpretat în sensul că noțiunea „procedură administrativă” vizată de această dispoziție cuprinde etapa plângerii la un organism public în cursul căreia acest organism emite o decizie care poate fi supusă unor căi de atac jurisdicționale.

            (*1)  Informații șterse sau înlocuite în contextul cadrului legal de protecție a datelor cu caracter personal și/sau a confidențialității.

            (1)  JO C 107 du 30.3.2015.


title: Cauza C-475/15 P: Recurs introdus la 23 iulie 2015 de Harper Hygienics S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 mai 2015 în cauza T-364/12, Harper Hygienics S.A./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală – Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)

text:
               5.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 326/6

         Recurs introdus la 23 iulie 2015 de Harper Hygienics S.A. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a opta) din 13 mai 2015 în cauza T-364/12, Harper Hygienics S.A./Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală – Clinique Laboratories (CLEANIC Kindii)
   (Cauza C-475/15 P)
   (2016/C 326/09)
   Limba de procedură: polona

      Părțile

      Recurentă: Harper Hygienics S.A. (reprezentant: D. Rzążewska, avocat)

      Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală, Clinique Laboratories LLC
   Prin Ordonanța din 7 aprilie 2016, Curtea (Camera a zecea) a respins recursul, în parte ca fiind inadmisibil și în rest ca fiind nefondat.


title: Cauza C-441/14: Cerere de decizie preliminară introdusă de Højesteret (Danemarca) la 24 septembrie 2014 – DI [Dansk Industri] care acționează în numele Ajos A/S/Patrimoniul succesoral al lui Karsten Eigil Rasmussen

text:
               24.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 421/24

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Højesteret (Danemarca) la 24 septembrie 2014 – DI [Dansk Industri] care acționează în numele Ajos A/S/Patrimoniul succesoral al lui Karsten Eigil Rasmussen
   (Cauza C-441/14)
   2014/C 421/34
   Limba de procedură: daneza

      Instanța de trimitere

   Højesteret

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: DI [Dansk Industri] care acționează în numele Ajos A/S

      Pârât: Patrimoniul succesoral al lui Karsten Eigil Rasmussen

      Întrebările preliminare

               1)

               Principiul general de drept al Uniunii al interzicerii discriminării pe motive de vârstă se opune unei reglementări, precum legislația daneză, potrivit căreia angajații nu au dreptul la indemnizație de concediere dacă au dreptul la o pensie pentru limită de vârstă finanțată de angajatorul lor în cadrul unui sistem de pensii la care au aderat înainte de împlinirea vârstei de 50 de ani, indiferent dacă optează să activeze în continuare pe piața muncii sau să se pensioneze?

               2)

               Este compatibil cu dreptul Uniunii ca o instanță daneză, în cadrul unui litigiu între un angajat și un angajator privat privind plata unei indemnizații de concediere de la care angajatorul este scutit în temeiul dreptului național, astfel cum a fost descris la prima întrebare, această scutire nefiind însă compatibilă cu principiul general de drept al Uniunii al interzicerii discriminării pe motive de vârstă, să pună în balanță, pe de o parte, principiul respectiv și efectul direct al acestuia și, pe de altă parte, principiul securității juridice și principiul conex al protecției încrederii legitime și în urma realizării acestei puneri în balanță, instanța respectivă să concluzioneze că principiul securității juridice trebuie să prevaleze asupra principiului interzicerii discriminării pe motive de vârstă, ceea ce, în temeiul dreptului național, ar avea ca rezultat scutirea angajatorului de la plata indemnizației de concediere? De asemenea se solicită îndrumări cu privire la aspectul dacă posibilitatea angajatului de a pretinde, în funcție de împrejurări, despăgubiri din partea statului ca urmare a incompatibilității legislației daneze cu dreptul Uniunii are un impact asupra faptului dacă se poate lua în considerare o astfel de punere în balanţă.


title: Cauza T-498/08: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2008 — Ryanair/Comisia

text:
               7.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 32/42

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2008 — Ryanair/Comisia
   (Cauza T-498/08)
   (2009/C 32/82)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ryanair Ltd (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea, în conformitate cu articolele 230 CE și 231 CE, a deciziei implicite a Comisiei prin care se refuza accesul la documentele la care reclamanta a solicitat acest acces prin cererea din 25 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procedurilor și

               —

               luarea măsurilor pe care Tribunalul le consideră adecvate.

         Motivele și principalele argumente
   Prin cererea introductivă, reclamanta urmărește anularea deciziei implicite a Comisiei prin care se respinge cererea celei dintâi, în conformitate cu Regulamentul nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (1) și cu privire la accesul la documente referitoare la proceduri de ajutoare de stat aflate în legătură cu ajutoarele care se prezumă a fi fost acordate printr-un acord cu administratorul aeroportului Lübeck Blankensee.
   Motivele și principalele argumente invocate de reclamantă sunt similare celor invocate în cauza T-494/08 Ryanair/Comisia.

      (1)  JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială 01/vol. 3, p. 76.


title: Cauza C-234/07: Acțiune introdusă la 10 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză

text:
               7.7.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 155/16

         Acțiune introdusă la 10 mai 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Portugheză
   (Cauza C-234/07)
   (2007/C 155/31)
   Limba de procedură: portugheza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: M. Shotter și G. Braga da Cruz, agenți)

      Pârâtă: Republica Portugheză
   Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, întrucât nu s-a asigurat că în practică sunt puse la dispoziția autorităților care intervin în cazuri de urgență informații privind localizarea apelantului, în măsura posibilităților tehnice, pentru toate apelurile la numărul de apel de urgență unic european „112”, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 26 alineatul (3) din Directiva (CE) nr. 2002/22 (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciile universale și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (directiva privind serviciul universal);

               —

               obligarea Republicii Portugheze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 24 iulie 2003.

      (1)  JO L 108, p. 51.


title: Cauza C-487/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Rennes (Franța) la 11 octombrie 2010 — L'Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/33

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal administratif de Rennes (Franța) la 11 octombrie 2010 — L'Océane Immobilière SAS/Direction de contrôle fiscal Ouest
   (Cauza C-487/10)
   ()
   2010/C 346/55
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal administratif de Rennes

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: L'Océane Immobilière SAS

      Pârâtă: Direction de contrôle fiscal Ouest

      Întrebarea preliminară

   Articolul 5 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 (1) permite unui stat membru să mențină în vigoare sau să instituie un dispozitiv prin care este supusă taxei pe valoarea adăugată livrarea către sine însuși a unui imobil, efectuată de o persoană impozabilă pentru necesitățile întreprinderii sale, în condițiile în care această livrare dă dreptul la deducerea imediată și totală a taxei pe valoarea adăugată astfel colectate?

      (1)  A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p. 1).


title: Cauza T-18/05: Hotărârea Tribunalului din 19 mai 2010 — IMI și alții/Comisia ( „Concurență — Înțelegeri — Sectorul tuburilor sanitare din cupru — Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE — Încălcare continuă și multiformă — Întreruperea participării — Amenzi — Participare limitată la înțelegere” )

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/29

         Hotărârea Tribunalului din 19 mai 2010 — IMI și alții/Comisia
   (Cauza T-18/05) (1)

   („Concurență - Înțelegeri - Sectorul tuburilor sanitare din cupru - Decizie de constatare a unei încălcări a articolului 81 CE - Încălcare continuă și multiformă - Întreruperea participării - Amenzi - Participare limitată la înțelegere”)
   2010/C 179/48
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: IMI plc (Birmingham, Warwickshire, Regatul Unit), IMI Kynoch Ltd (Birmingham) și Yorkshire Copper Tube (Liverpool, Merseyside, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Struys și D. Arts, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: É. Gippini Fournier și S. Noë, agenți)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a articolului 1 literele (h)-(j) și a articolului 2 litera (f) din Decizia C(2004) 2826 a Comisiei din 3 septembrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/E-1/38.069 — Tuburi sanitare din cupru) și, pe de altă parte, în subsidiar, o cerere de reducere a cuantumului amenzii aplicate reclamantelor prin această decizie

      Dispozitivul

               1.

               Anulează articolul 1 literele (h)-(j) din Decizia C(2004) 2826 a Comisiei din 3 septembrie 2004 privind o procedură de aplicare a articolului 81 [CE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (Cazul COMP/E-1/38.069 — Tuburi sanitare din cupru) în măsura în care se referă la perioada cuprinsă între 1 decembrie 1994 și 11 aprilie 1996.

               2.

               Stabilește cuantumul amenzii aplicate în solidar societăților IMI plc, IMI Kynoch Ltd și Yorkshire Copper Tube la articolul 2 litera (f) din Decizia C(2004) 2826 la 38,556 milioane de euro.

               3.

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               4.

               Comisia europeană suportă propriile cheltuieli de judecată și 40 % din cheltuielile de judecată efectuate de IMI, IMI Kynoch și Yorkshire Copper Tube.

               5.

               IMI, IMI Kynoch și Yorkshire Copper Tube suportă 60 % din propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 69, 19.3.2005.


title: Cauza F-130/14: Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2014 – ZZ/Parlamentul European

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/52

         Acțiune introdusă la 4 noiembrie 2014 – ZZ/Parlamentul European
   (Cauza F-130/14)
   (2015/C 034/63)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: D. Bergin, solicitor)

      Pârât: Parlamentul European

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de deducere din pensia reclamantului a sumei de întreținere pe care reclamantul este obligat să o plătească fostei sale soții, mai precis a unei decizii care, potrivit reclamantului, încalcă o hotărâre a unei instanțe naționale pronunțate în procedura de divorț

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei privind modificarea drepturilor de la nr. 13,

               —

               acordarea de despăgubiri și de cheltuieli de judecată în cuantum de 2 75  000 de euro reprezentând costurile și cheltuielile efectuate, precum și pierderile suferite de reclamant de la data refuzului inițial al serviciilor de a aplica deciziile instanței într-un mod legal corect și echitabil.


title: Cauza T-247/09: Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2012 — Evropaïki Dynamiki/Comisia ( „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Prestare de servicii privind producția și difuzarea Suplimentului la JO și a suporturilor electronice și neelectronice conexe — Respingerea ofertei unui ofertant și decizie de atribuire a contractului unui alt ofertant — Obligația de motivare — Egalitate de tratament — Eroare vădită de apreciere — Răspundere extracontractuală” )

text:
               24.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/31

         Hotărârea Tribunalului din 10 octombrie 2012 — Evropaïki Dynamiki/Comisia
   (Cauza T-247/09) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Prestare de servicii privind producția și difuzarea Suplimentului la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și a suporturilor electronice și neelectronice conexe - Respingerea ofertei unui ofertant și decizie de atribuire a contractului unui alt ofertant - Obligația de motivare - Egalitate de tratament - Eroare vădită de apreciere - Răspundere extracontractuală)
   2012/C 366/58
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: N. Korogiannakis și M. Dermitzakis, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: N. Bambara și E. Manhaeve, agenți, asistați inițial de N. Dimopoulos, solicitor, ulterior de E. Petritsi, avocat, și în final de O. Graber-Soudry, solicitor)

      Obiectul

   Pe de o parte, o cerere de anulare a Deciziei Oficiului pentru Publicații Oficiale al Comunităților Europene din 7 aprilie 2009 de respingere a ofertei prezentate de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă privind prestarea de servicii de producție și de difuzare a Suplimentului la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și a suporturilor electronice și neelectronice conexe, precum și a tuturor deciziilor ulterioare deciziei Oficiului pentru Publicații, inclusiv a celei de atribuire a contractului unui alt ofertant și, pe de altă parte, o cerere de daune interese

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Hotărârea Curții din 10 mai 2011 în cauzele conexate E-4/10, E-6/10 și E-7/10 – Principatul Liechtenstein, Reassur Aktiengesellschaft și Swisscom RE Aktiengesellschaft/Autoritatea AELS de Supraveghere (Acțiune de anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Reguli fiscale speciale pentru companiile de asigurări captive – Noțiunea de întreprindere – Selectivitate – Ajutoare existente și ajutoare noi – Distorsionarea concurenței și efecte asupra comerțului – Recuperare – Așteptări legitime – Securitate juridică – Obligația de motivare)

text:
               6.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 294/7

         HOTĂRÂREA CURȚII
   din 10 mai 2011
   în cauzele conexate E-4/10, E-6/10 și E-7/10
   Principatul Liechtenstein, Reassur Aktiengesellschaft și Swisscom RE Aktiengesellschaft/Autoritatea AELS de Supraveghere
   (Acțiune de anulare a unei decizii a Autorității AELS de Supraveghere – Ajutoare de stat – Reguli fiscale speciale pentru companiile de asigurări captive – Noțiunea de întreprindere – Selectivitate – Ajutoare existente și ajutoare noi – Distorsionarea concurenței și efecte asupra comerțului – Recuperare – Așteptări legitime – Securitate juridică – Obligația de motivare)
   2011/C 294/07
   În cauzele conexate E-4/10, E-6/10 și E-7/10, Principatul Liechtenstein, Reassur Aktiengesellschaft și Swisscom RE Aktiengesellschaft/Autoritatea AELS de Supraveghere – CERERE de anulare a Deciziei 97/10/COL din 24 martie 2010 privind impozitarea companiilor de asigurări captive în sensul Legii fiscale a Liechtensteinului, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Thorgeir Örlygsson (judecător-raportor) și Per Christiansen, judecători, a pronunțat, la 10 mai 2011, hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:
   Curtea:

               1.

               Respinge cererile.

               2.

               Hotărăște ca solicitanții să suporte cheltuielile de judecată.


title: Cauza C-63/11: Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Rovereto — Italia) — Procura della Repubblica/John Austine

text:
               27.8.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 252/28

         Ordonanța președintelui Curții din 21 iunie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Rovereto — Italia) — Procura della Repubblica/John Austine
   (Cauza C-63/11) (1)

   2011/C 252/67
   Limba de procedură: italiana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 120, 16.4.2011.


title: Cauza C-326/12: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 10 iulie 2012 — Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd

text:
               6.10.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 303/13

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Finanzgericht Düsseldorf (Germania) la 10 iulie 2012 — Rita van Caster, Patrick van Caster/Finanzamt Essen-Süd
   (Cauza C-326/12)
   2012/C 303/25
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Finanzgericht Düsseldorf

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamanți: Rita van Caster, Patrick van Caster

      Pârât: Finanzamt Essen-Süd

      Întrebarea preliminară

   Impozitarea forfetară a veniturilor provenite din așa-numitele fonduri de investiții „netransparente” (naționale și) din străinătate, potrivit articolului 6 din Legea privind impozitarea investițiilor, este contrară dreptului comunitar (articolul 56 CE) deoarece reprezintă o restrângere disimulată a liberei circulații a capitalurilor [articolul 58 alineatul (3) CE]?


title: Cauza C-164/07: Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance din Nantes (Franța) la 27 martie 2007 — James Wood/Fonds de Garantie

text:
               9.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/7

         Cerere având ca obiect pronunțarea unei hotărâri preliminare introdusă de Tribunal de grande instance din Nantes (Franța) la 27 martie 2007 — James Wood/Fonds de Garantie
   (Cauza C-164/07)
   (2007/C 129/11)
   Limba de procedură: franceza
   Instanța de trimitere
   Tribunal de grande instance din Nantes
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: James Wood

      Pârât: Fonds de Garantie
   Întrebarea preliminară
   Având în vedere principiul general al nediscriminării pe motive de cetățenie sau naționalitate prevăzut de articolul 12 din Tratatul CE, sunt sau nu compatibile cu dreptul comunitar prevederile articolului 706-3 din Codul de procedură penală francez în măsura în care un resortisant al Comunității Europene, care își are reședința în Franța și este tatăl unui copil de cetățenie franceză decedat în afara teritoriului național, este exclus de la primirea indemnizației acordate de Fonds de Garantie pentru unicul motiv al cetățeniei sale?


title: Cauza C-326/08: Acțiune introdusă la 16 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               30.8.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 223/38

         Acțiune introdusă la 16 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-326/08)
   (2008/C 223/64)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: W. Wils și B. Kotschy, agenți)

      Pârâtă: Republica Federală Germania
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2005/29/CE (1), sau prin neinformarea Comisiei cu privire la acestea, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dreptului comunitar, în special al articolului 19 din directivă;

               —

               obligarea Republicii Federale Germania la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei a expirat la 12 iunie 2007.

      (1)  Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (JO L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260).


title: Cauza C-244/07: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2004/50/CE — Interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și a sistemului feroviar transeuropean convențional — Netranspunere în termenul stabilit)

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/26

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-244/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2004/50/CE - Interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și a sistemului feroviar transeuropean convențional - Netranspunere în termenul stabilit)
   (2008/C 51/42)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: N. Yerrell și P. Dejmek, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: C. Schiltz, agent)
   Obiectul
   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2004/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 de modificare a Directivei 96/48/CE a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și a Directivei 2001/16/CE a Parlamentului European si a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean convențional (JO L 164, p. 114, Ediție specială 13/vol. 45, p. 84)
   Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 de modificare a Directivei 96/48/CE a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean de mare viteză și a Directivei 2001/16/CE a Parlamentului European si a Consiliului privind interoperabilitatea sistemului feroviar transeuropean convențional, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.

               2)

               Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


title: Cauza C-458/13: Ordonanța președintelui Curții din 7 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Andreas Grund, în calitate de mandatar lichidator al SR-Tronic GmbH, Jürgen Reiser, Dirk Seidler/Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.

text:
               11.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/19

         Ordonanța președintelui Curții din 7 mai 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Andreas Grund, în calitate de mandatar lichidator al SR-Tronic GmbH, Jürgen Reiser, Dirk Seidler/Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc.
   (Cauza C-458/13) (1)

   2014/C 261/33
   Limba de procedură: germana
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 344, 23.11.2013.


title: Cauza T-433/10 P: Recurs introdus la 20 septembrie 2010 de Allen și alții împotriva Ordonanței pronunțate la 13 iulie 2010 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-103/09, Allen și alții/Comisia

text:
               20.11.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 317/41

         Recurs introdus la 20 septembrie 2010 de Allen și alții împotriva Ordonanței pronunțate la 13 iulie 2010 de Tribunalul Funcției Publice în cauza F-103/09, Allen și alții/Comisia
   (Cauza T-433/10 P)
   ()
   2010/C 317/74
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: John Allen (Horspath, Regatul Unit) și alții (reprezentanți: K. Lasok, QC, și B. Lask, Barrister)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurenților

               —

               Admiterea recursului;

               —

               anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (Camera întâi) din 13 iulie 2010 pronunțate în cauza F-103/09;

               —

               respingerea primei și a celei de a doua excepții de inadmisibilitate invocate de pârâtă și

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Prin prezentul recurs, recurenții solicită anularea Ordonanței Tribunalului Funcției Publice a Uniunii Europene (TFPUE) din 13 iulie 2010 pronunțate în cauza F-103/09, Allen și alții/Comisia, prin care TFPUE a respins ca inadmisibilă acțiunea prin care recurenții au solicitat acordarea de despăgubiri și anularea unei decizii prin care s-a refuzat acordarea de despăgubiri pentru repararea prejudiciului suferit de fiecare dintre aceștia ca urmare a faptului că nu au fost recrutați în calitate de agenți temporari ai Comunităților în cursul perioadei în care au lucrat în cadrul întreprinderii comune Joint European Torus (JET).
   În susținerea recursului, recurenții afirmă că, prin faptul că a concluzionat că în prezenta cauză se aplică o obligație de a acționa într-un termen rezonabil și, chiar în cazul în care o astfel de obligație ar fi aplicabilă, prin modul în care a abordat durata și momentul la care acest termen începe să curgă, TFPUE a acționat contrar jurisprudenței Curții de Justiție și principiilor fundamentale ale dreptului Uniunii Europene.


title: Cauza F-133/14: Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               19.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 16/50

      Acțiune introdusă la 17 noiembrie 2014 – ZZ/Comisia
      (Cauza F-133/14)
      (2015/C 016/74)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamant: ZZ (reprezentanți: J.-N. Louis, R. Metz, D. Verbeke, avocați)

         Pârâtă: Comisia

         Obiectul și descrierea litigiului

      Anularea deciziei privind transferul drepturilor de pensie ale reclamantului în sistemul de pensii al Uniunii, decizie care aplică noile DGE privind articolele 11 și 12 din anexa VIII la statutul funcționarilor

         Concluziile reclamantului

                  —

                  Anularea deciziei Comisiei din 18 februarie 2014 de stabilire a modului de calcul al sporului drepturilor sale de pensie dobândite anterior intrării sale în serviciu la Comisie;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza C-271/16 P: Recurs introdus la 13 mai 2016 de Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG și Panalpina China Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 29 februarie 2016 în cauza T-270/12, Panalpina World Transport (Holding) Ltd și alții/Comisia Europeană

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/27

         Recurs introdus la 13 mai 2016 de Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG și Panalpina China Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 29 februarie 2016 în cauza T-270/12, Panalpina World Transport (Holding) Ltd și alții/Comisia Europeană
   (Cauza C-271/16 P)
   (2016/C 243/27)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurente: Panalpina World Transport (Holding) Ltd, Panalpina Management AG și Panalpina China Ltd (reprezentanți: S. Mobley, A. Stratakis și A. Gamble, solicitors)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

      Concluziile recurentelor

   Recurentele solicită Curții:

               —

               anularea hotărârii atacate, în măsura în care prin aceasta s-a respins primul motiv referitor la încălcări;

               —

               modificarea articolului 2 alineatele (2) și (3) din decizia din 28 martie 2012 în cazul COMP/39462 – Expediere de mărfuri (denumită în continuare „decizia”), în măsura în care aceste dispoziții le privesc pe recurente și, în exercitarea competenței sale de fond, reducerea cuantumului amenzilor aplicate recurentelor și

               —

               în orice caz, obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de recurente în prezenta procedură și în fața Tribunalului.

      Motivele și principalele argumente

   Atunci când s-a asigurat că Comisia nu s-a îndepărtat de la practica sa decizională și nu a săvârșit o eroare de drept, nu a încălcat principiile proporționalității și egalității de tratament, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a depășit în mod vădit limitele unei aprecieri rezonabile a probelor care i-au fost prezentate efectuând o aplicare incorectă a jurisprudenței relevante. Motivele precise invocate de părți sunt următoarele:

               1.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin aceea că a depășit în mod vădit limitele unei aprecieri rezonabile a probelor privind încălcarea în discuție, în special a încălcărilor privind AMS și CAF, în legătură cu expedierea de mărfuri în calitate de „lot de servicii”.

               2.

               Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin aceea că nu a aplicat principiul jurisprudențial potrivit căruia, în cazul unei încălcări în legătură cu o componentă a unui produs sau a unui serviciu, Comisia ar trebui să ia în considerare doar vânzările aferente acelei componente.


title: Cauza C-240/13: Ordonanța președintelui Curții din 18 august 2014 – Comisia Europeană/Republica Estonia, susținută de: Republica Federală Germania, Regatul Belgiei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Republica Polonă, Republica Finlanda, Regatul Suediei

text:
               17.11.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 409/31

         Ordonanța președintelui Curții din 18 august 2014 – Comisia Europeană/Republica Estonia, susținută de: Republica Federală Germania, Regatul Belgiei, Regatul Țărilor de Jos, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Republica Polonă, Republica Finlanda, Regatul Suediei
   (Cauza C-240/13) (1)

   2014/C 409/43
   Limba de procedură: estona
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 189, 29.6.2013.


title: Cauza T-112/11: Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2014 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Comisia ( „Acțiune în anulare — Înregistrarea unei indicaţii geografice protejate — «Edam Holland»  — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               27.10.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 380/10

         Ordonanța Tribunalului din 3 septembrie 2014 – Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse/Comisia
   (Cauza T-112/11) (1)

   ((„Acțiune în anulare - Înregistrarea unei indicaţii geografice protejate - «Edam Holland» - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   2014/C 380/13
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV (Berlin, Germania) (reprezentanți: M. Loschelder și V. Schoene, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial G. von Rintelen și M. Vollkommer, ulterior G. von Rintelen și F. Jimeno Fernández, agenți)

      Interveniente în susținerea pârâtei: Regatul Țărilor de Jos (reprezentanți: C. Wissels, J. Langer, M. Noort, B. Koopman și M. Bulterman, agenți); și Nederlandse Zuivelorganisatie (Zoetermeer, Țările de Jos) (reprezentanţi: P. van Ginneken, F. Gerritzen și C. van Veen, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului (UE) nr. 1121/2010 al Comisiei din 2 decembrie 2010 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Edam Holland (IGP)] (JO L 317, p. 14)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Schutzgemeinschaft Milch und Milcherzeugnisse eV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Regatul Țărilor de Jos şi Nederlandse Zuivelorganisatie suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 145, 14.5.2011.


title: Cauza T-234/13: Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – Lucart France/Comisia ( „Acţiune în anulare — Mediu — Directiva 94/62/CE — Ambalaje și deșeuri de ambalaje — Directiva 2013/2/UE — Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate” )

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/55

         Ordonanța Tribunalului din 7 iulie 2014 – Lucart France/Comisia
   (Cauza T-234/13) (1)

   ((„Acţiune în anulare - Mediu - Directiva 94/62/CE - Ambalaje și deșeuri de ambalaje - Directiva 2013/2/UE - Role, tuburi și cilindri în jurul cărora este înfășurat un material flexibil - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate”))
   2014/C 315/92
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Lucart France (Torvilliers, Franța) (reprezentanți: J.-M. Leprêtre și N. Chahid-Nouraï, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Alcover San Pedro și J.-F. Brakeland, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare în parte a Directivei 2013/2/UE a Comisiei din 7 februarie 2013 de modificare a anexei I la Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind ambalajele și deșeurile de ambalaje (JO L 37, p. 10) în sensul că pe lista exemplelor de produse ilustrative pentru aplicarea criteriilor care precizează noțiunea „ambalaj” Comisia înscrie rolele, tuburile și cilindrii în jurul cărora este înfășurat un material flexibil, cu excepția celor destinați a fi părți ale unor echipamente de producție și care nu se utilizează cu scopul de a prezenta un produs ca unitate de vânzare.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Obligă Lucart France la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a celor efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 171, 15.6.2013.


title: Cerere înaintată de Héraðsdómur Reykjavíkur, la data de 19 martie 2007 , pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții AELS în cauza Jón Gunnar Þorkelsson v Gildi-lífeyrissjóður (Fondul de pensii Gildi) (Cauza E-4/07)

text:
               15.11.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/20

         Cerere înaintată de Héraðsdómur Reykjavíkur, la data de 19 martie 2007, pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții AELS în cauza Jón Gunnar Þorkelsson v Gildi-lífeyrissjóður (Fondul de pensii Gildi)
   (Cauza E-4/07)
   (2007/C 272/08)
   S-a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS de către Héraðsdómur Reykjavíkur (Tribunalul de Primă Instanță din Reykjavik) prin scrisoarea din 19 martie 2007, înregistrată la grefa Curții la data de 26 martie 2007, vizând emiterea unui aviz consultativ în cauza Jón Gunnar Þorkelsson v Gildi-lífeyrissjóður (Fondul de pensii Gildi) cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Acoperă termenul „asigurare socială”, în sensul Acordului SEE, în special al articolului 29 din textul principal al acordului, și al Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, dreptul la indemnizații pentru incapacitate de muncă prevăzut în sistemele de fonduri de pensii, cum ar fi cel din Islanda?

               2.

               Indiferent de răspunsul de la prima întrebare, Tribunalul de Primă Instanță întreabă dacă prevederile Acordului SEE privind libera circulație a lucrătorilor și în special articolele 28 și 29, pot fi interpretate în sensul că o dispoziție din Statutul fondurilor de pensii din Islanda — prin care dreptul la o prestație specifică (dreptul la „realocarea indemnizațiilor” care permite includerea în calculul alocațiilor de pensie a cotizațiilor care nu sunt plătite din cauza incapacității de muncă) este supus condiției ca persoana în cauză să fi cotizat la un fond de pensii islandez care este parte la Acordul privind relațiile dintre fondurile de pensii, timp de cel puțin 6 luni din cele 12 luni care au precedat unui accident — este sau nu compatibilă cu Acordul SEE atunci când motivul pentru care persoana este în imposibilitatea de a satisface această condiție este deplasarea sa într-un alt stat în interiorul SEE în vederea ocupării unui loc de muncă comparabil cu cel pe care îl ocupase anterior, iar persoana respectivă a cotizat la fondul de pensii din statul respectiv?

               3.

               Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, trebuie interpretat în sensul că lucrătorii trebuie să introducă cererile de despăgubire în statul în care erau rezidenți și în care aveau drepturi în materie de asigurări sociale la momentul accidentului?


title: Cauza C-385/12: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Székesfehérvári Törvényszék — Ungaria) — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (Trimitere preliminară — Impozite directe — Libertatea de stabilire — Legislație fiscală națională care instituie un impozit excepțional pe cifra de afaceri a comerțului cu amănuntul în magazine — Lanțuri de magazine din sectorul marii distribuții — Existența unui efect discriminatoriu — Discriminare indirectă)

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 93/10

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 februarie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Székesfehérvári Törvényszék — Ungaria) — Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-385/12) (1)

   (Trimitere preliminară - Impozite directe - Libertatea de stabilire - Legislație fiscală națională care instituie un impozit excepțional pe cifra de afaceri a comerțului cu amănuntul în magazine - Lanțuri de magazine din sectorul marii distribuții - Existența unui efect discriminatoriu - Discriminare indirectă)
   2014/C 93/15
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Székesfehérvári Törvényszék

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Székesfehérvári Törvényszék — Interpretarea articolelor 18 TFUE, 26 TFUE, 49 TFUE, 54 TFUE, 55 TFUE, 56 TFUE, 63 TFUE, 65 TFUE și 110 TFUE — Legislație fiscală națională care instituie un impozit special care vizează sectoarele comerțului cu amănuntul în magazin — Taxă progresivă calculată pe baza cifrei de afaceri nete realizate — Cotă minimă de impozitare care afectează mai mult întreprinderile de comerț cu amănuntul deținute de străini decât pe cele deținute de propriii cetățeni

      Dispozitivul

   Articolele 49 TFUE și 54 TFUE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații a unui stat membru privind un impozit pe cifra de afaceri a comerțului cu amănuntul în magazine care obligă persoanele impozabile care sunt, în cadrul unui grup de societăți, „întreprinderi afiliate” în sensul acestei legislații să adune cifrele lor de afaceri în vederea aplicării unei cote în trepte intens progresive, iar apoi să repartizeze între ele, proporțional cu cifrele lor de afaceri reale, cuantumul impozitului astfel obținut, atunci când — ceea ce este de competența instanței de trimitere să verifice — persoanele impozabile care aparțin unui grup de societăți și care se încadrează în cea mai înaltă treaptă a impozitului special sunt „afiliate”, în cea mai mare parte a cazurilor, unor societăți care au sediul în alt stat membru.

      (1)  JO C 366, 24.11.2012.


title: Cauza C-245/07: Ordonanța președintelui Curții din 5 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania

text:
               23.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 51/39

         Ordonanța președintelui Curții din 5 decembrie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Republica Federală Germania
   (Cauza C-245/07) (1)

   (2008/C 51/71)

      Limba de procedură: germana

   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 155, 7.7.2007.


               16.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 176/10

         Cerere înaintată de Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein la 14 februarie 2011 pentru obținerea unui aviz consultativ al Curții AELS în cauza Arnulf Clauder
   (Cauza E-4/11)
   2011/C 176/08
   Prin scrisoarea din 14 februarie 2011, Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (instanța administrativă a Principatului Liechtenstein) a înaintat o cerere Curții de Justiție a AELS, înregistrată la grefa Curții la 16 februarie 2011, vizând emiterea unui aviz consultativ în cauza Arnulf Clauder, cu privire la următoarele chestiuni:

               1.

               Directiva 2004/38/CE, în special articolul 16 alineatul (1) coroborat cu articolul 7 alineatul (1), trebuie interpretată astfel încât un cetățean al Uniunii cu drept de ședere permanentă, care este pensionar și care primește prestații de asigurări sociale în țara-gazdă, poate invoca dreptul la reîntregirea familiei chiar și în cazul în care membrul familiei solicită, de asemenea, prestații de asigurări sociale?

               2.

               Este relevant pentru răspunsul la întrebarea 1 faptul că cetățeanul Uniunii, respectiv cu drept de ședere permanentă, a fost salariat sau a desfășurat o activitate independentă în statul membru gazdă înainte de a atinge vârsta de pensionare?

               3.

               Este relevant pentru răspunsul la întrebarea 1 faptul că membrul familiei va fi salariat sau va desfășura o activitate independentă în statul membru gazdă și, cu toate acestea, va solicita prestații de asigurări sociale?


title: Cauza C-114/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 3 martie 2010 — Belpolis Benelux SA/Belgische Staat

text:
               22.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 134/22

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Rechtbank van eerste aanleg te Brussel (Belgia) la 3 martie 2010 — Belpolis Benelux SA/Belgische Staat
   (Cauza C-114/10)
   2010/C 134/33
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank van eerste aanleg te Brussel

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Belpolis Benelux SA

      Pârât: Belgische Staat

      Întrebările preliminare

               1.

               Dreptul comunitar, și mai ales principiul liberei circulații a serviciilor prevăzut la articolul 56 TFUE, se opune unei reglementări precum cea de la articolele 1 și 1bis din Decretul regal nr.°20 din 20 iulie 1970, care prevede că TVA-ul redus (de 6 %) pentru lucrări efectuate asupra unor bunuri imobile nu se poate aplica decât dacă prestatarul serviciilor este înregistrat în Belgia ca întreprinzător, conform articolelor 400 și 401 din Code des Impôts sur les Revenus 1992?

               2.

               Reglementarea de la articolele 1 și 1bis din Decretul regal nr.°20 din 20 iulie 1970, care prevede că TVA-ul redus (de 6 %) pentru lucrări efectuate asupra unor bunuri imobile nu se poate aplica decât dacă prestatarul serviciilor este înregistrat în Belgia ca întreprinzător, conform articolelor 400 și 401 din Code des Impôts sur les Revenus 1992, încalcă principiul neutralității fiscale și/sau principiul general de drept comunitar al egalității de tratament?


title: Cauza F-31/12: Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 3 mai 2016 - Noël/Comisia (Funcție publică — Funcționari — Pensii — Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut — Drept la pensie dobândit, înainte de intrarea în serviciul Uniunii, în temeiul unui sistem național de pensii — Transfer către regimul de pensii al Uniunii — Propunere de bonificație de ani de plată a contribuțiilor formulată de AIPN și acceptată de persoana interesată — Retragerea acestei propuneri — Nouă propunere de bonificație de ani de plată a contribuțiilor întemeiată pe noi dispoziții generale de executare — Excepția de inadmisibilitate — Noțiune de act care lezează — Articolul 83 din Regulamentul de procedură)

text:
               20.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 222/41

         Ordonanța Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 3 mai 2016 - Noël/Comisia
   (Cauza F-31/12) (1)

   ((Funcție publică - Funcționari - Pensii - Articolul 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut - Drept la pensie dobândit, înainte de intrarea în serviciul Uniunii, în temeiul unui sistem național de pensii - Transfer către regimul de pensii al Uniunii - Propunere de bonificație de ani de plată a contribuțiilor formulată de AIPN și acceptată de persoana interesată - Retragerea acestei propuneri - Nouă propunere de bonificație de ani de plată a contribuțiilor întemeiată pe noi dispoziții generale de executare - Excepția de inadmisibilitate - Noțiune de act care lezează - Articolul 83 din Regulamentul de procedură))
   (2016/C 222/53)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Marc Noël (Bergen, Țările de Jos) (reprezentanți: inițial D. de Abreu Caldas, A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal și S. Orlandi, avocați, ulterior D. de Abreu Caldas, J.-N. Louis și S. Orlandi, avocați, și, în cele din urmă, J.-N. Louis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial D. Martin și J. Baquero Cruz, agenți, ulterior J. Currall și G. Gattinara, agenți, ulterior G. Gattinara, agent, și, în cele din urmă, G. Gattinara și F. Simonetti, agenți)

      Obiectul

   Cerere de anulare a deciziilor de transfer al drepturilor de pensie dobândite anterior intrării în serviciu în cadrul Comisiei pe baza propunerii recalculate a PMO

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Domnul Marc Noël suportă propriile cheltuieli de judecată și este obligat să suporte cheltuielile efectuate de Comisia Europeană.

      (1)  JO C 133, 5.5.2012, p. 31.


title: Cauza C-408/14: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Bruxelles – Belgia) – Aliny Wojciechowski/Office national des pensions (ONP) (Trimitere preliminară — Funcționar pensionar al Uniunii Europene care, anterior intrării sale în funcție, a exercitat o activitate salariată în statul membru în care este repartizat — Drept la pensie în temeiul sistemului național de pensii pentru lucrătorii salariați — Unitate de carieră — Refuz de plată a pensiei pentru limită de vârstă de lucrător salariat — Principiul cooperării loiale)

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/17

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal du travail de Bruxelles – Belgia) – Aliny Wojciechowski/Office national des pensions (ONP)
   (Cauza C-408/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Funcționar pensionar al Uniunii Europene care, anterior intrării sale în funcție, a exercitat o activitate salariată în statul membru în care este repartizat - Drept la pensie în temeiul sistemului național de pensii pentru lucrătorii salariați - Unitate de carieră - Refuz de plată a pensiei pentru limită de vârstă de lucrător salariat - Principiul cooperării loiale))
   (2015/C 363/20)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Tribunal du travail de Bruxelles

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Aliny Wojciechowski

      Pârât: Office national des pensions (ONP)

      Dispozitivul

   Articolul 4 alineatul (3) TUE coroborat cu Statutul funcționarilor Uniunii Europene, instituit prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 privind Statutul funcționarilor Comunităților Europene și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai acestor Comunități, precum și de instituire a unor măsuri speciale aplicabile temporar funcționarilor Comisiei, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1080/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care poate să determine reducerea sau refuzul acordării pensiei pentru limită de vârstă care ar fi datorată unui lucrător salariat, cetățean al statului membru respectiv, în temeiul prestațiilor pe care le-a efectuat potrivit legislației aceluiași stat membru, în cazul în care totalul anilor de carieră efectuați de acest lucrător în calitate de salariat în statul membru menționat și în calitate de funcționar al Uniunii Europene repartizat în același stat membru depășește unitatea de carieră de 45 de ani la care se referă reglementarea menționată, în măsura în care, ca urmare a metodei de calcul al fracțiunii care exprimă ponderea pensiei suportate de Uniune, o astfel de reducere este mai importantă decât cea care ar fi fost aplicată dacă întreaga carieră a lucrătorului menționat ar fi fost efectuată în calitate de salariat în statul membru în discuție.

      (1)  JO C 421, 24.11.2014.


title: Cauza T-126/08: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 februarie 2009 — Okalux/OAPI — Ondex (ONDACELL) ( Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Neplata taxei de opoziție — Decizie care declară opoziția ca fiind considerată a nu fi fost formulată — Acțiune vădit nefondată )

text:
               4.4.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/24

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 10 februarie 2009 — Okalux/OAPI — Ondex (ONDACELL)
   (Cauza T-126/08) (1)

   („Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Neplata taxei de opoziție - Decizie care declară opoziția ca fiind considerată a nu fi fost formulată - Acțiune vădit nefondată’)
   (2009/C 82/43)
   Limba de procedură: germana
   Părțile

      Reclamantă: Okalux GmbH (Marktheidenfeld, Germania) (reprezentant: M. Beckensträter, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Schneider, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Ondex SAS (Chevigny-Saint-Sauveur, Franța)
   Obiectul
   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 22 ianuarie 2008 (cauza R 1384/2007-4) privind o procedură de opoziție între Okalux GmbH și Ondex SAS.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Okalux GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 116, 9.5.2008.


title: Cauza C-299/08: Acțiune introdusă la 4 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/7

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2008 — Comisia Comunităților Europene/Republica Franceză
   (Cauza C-299/08)
   (2008/C 272/08)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: G. Rozet și D. Kukovec, agenți)

      Pârâtă: Republica Franceză
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, prin adoptarea și menținerea în vigoare a articolelor 73 și 74-IV din Codul contractelor de achiziții publice adoptat prin Decretul nr. 2006-975 din 1 august 2006, în măsura în care aceste dispoziții prevăd o procedură de marchés de définition (contracte publice destinate stabilirii scopului și altor parametri ai unor contracte de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii pe care autoritățile contractante intenționează să le încheie) care permite unei autorități contractante să atribuie un contract de execuție (de servicii, de bunuri sau de lucrări) unuia dintre titularii de marchés de définition inițiali fără a asigura un mediu concurențial sau, cel mult, cu asigurarea unui mediu concurențial limitat la acești titulari, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 3, 28 și 31 din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (1);

               —

               obligarea Republicii Franceze la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Prin acțiunea sa, Comisia reproșează pârâtei că permite atribuirea unor contracte de achiziții prin negociere directă — sau cu o concurență limitată — în situații care nu ar fi prevăzute de Directiva 2004/18. Stabilind o deosebire între marchés de définition și contractele de execuție și permițând, în anumite condiții, atribuirea acestor din urmă contracte unor titulari de marchés de définition inițiali fără a asigura un mediu concurențial sau, cel mult, cu asigurarea unui mediu concurențial limitat la acești titulari, reglementarea franceză ar încălca în fapt principiile fundamentale ale egalității de tratament și transparenței, inerente Directivei 2004/18. Potrivit Comisiei, obiectul și criteriile de atribuire a unui contract de achiziții publice nu pot prin natura lor să fie stabilite cu precizie la care însuși proiectul nu este încă definit. Marché de définition respectiv și contractul de execuție ar fi două contracte distincte având fiecare un obiect și criterii de atribuire proprii și, pentru acest motiv, fiecare dintre acestea ar trebui să respecte dispozițiile Directivei 2004/18/CE.

      (1)  JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116.


title: Cauza C-604/15 P: Ordonanța Curții din 12 iulie 2016 – Ana Pérez Gutiérrez/Comisia Europeană (Recurs — Regulamentul de procedură al Curții — Articolul 181 — Responsabilitatea extracontractuală a Uniunii Europene — Sănătate publică — Fotografii propuse de către Comisie ca avertismente privind sănătatea destinate să figureze pe ambalajele produselor din tutun — Utilizare neautorizată a imaginii unei persoane decedate)

text:
               19.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 343/15

         Ordonanța Curții din 12 iulie 2016 – Ana Pérez Gutiérrez/Comisia Europeană
   (Cauza C-604/15 P) (1)

   ((Recurs - Regulamentul de procedură al Curții - Articolul 181 - Responsabilitatea extracontractuală a Uniunii Europene - Sănătate publică - Fotografii propuse de către Comisie ca avertismente privind sănătatea destinate să figureze pe ambalajele produselor din tutun - Utilizare neautorizată a imaginii unei persoane decedate))
   (2016/C 343/23)
   Limba de procedură: spaniola

      Părțile

      Recurentă: Ana Pérez Gutiérrez (reprezentant: J. Soler Puebla, avocat)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Baquero Cruz și J. Tomkin, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               O obligă pe doamna Ana Pérez Gutiérrez la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 38, 1.2.2016.


title: Cauza C-351/13: Acțiune introdusă la 25 iunie 2013 — Comisia/Republica Elenă

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/27

         Acțiune introdusă la 25 iunie 2013 — Comisia/Republica Elenă
   (Cauza C-351/13)
   2013/C 260/48
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Marcoulli și B. Schima, agenți)

      Pârâtă: Republica Elenă (reprezentanți: I. Chalkias, E. Leftheriotou, agenți)

      Concluziile

               —

               Constatarea faptului că, neasigurându-se că, începând cu 1 ianuarie 2012, găinile ouătoare nu mai sunt crescute în sisteme de cotețe neîmbunătățite, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 și al articolului 5 alineatul (2) din Directiva 1999/74/CE (1) a Consiliului din 19 iulie 1999 de stabilire a standardelor minime pentru protecția găinilor ouătoare;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Articolul 5 alineatul (2) din Directiva 1999/74/CE interzice, începând cu 1 ianuarie 2012, creșterea găinilor ouătoare în sisteme de cotețe neîmbunătățite. În plus, articolul 3 din Directiva 1999/74/CE indică faptul că statele membre sunt obligate să se asigure că proprietarii și deținătorii de găini ouătoare aplică în privința acestora numai sistemele de creștere autorizate de directivă.
   Încă din 2011, Comisia a atras atenția statelor membre cu privire la obligația lor de a se conforma dispozițiilor sus-menționate ale directivei. Din elementele furnizate de Republica Elenă rezulta că un număr important de proprietari și de deținători de instalații de creștere a găinilor ouătoare nu ar putea să se conformeze obligațiilor care le revin în temeiul Directivei 1999/74/CE înainte de data prevăzută de această directivă.
   Din datele furnizate de Republica elenă în cadrul procedurii precontencioase, precum și din actualizările mai recente ale acestor date, rezultă că Republica Elenă nu s-a conformat încă obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 3 și al articolului 5 alineatul (2) din Directiva 1999/74/CE.

      (1)  JO L 203, p. 53.