title: Cauza T-662/14: Acțiune introdusă la 15 septembrie 2014 – Ungaria/Comisia

text:
               15.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 448/26

         Acțiune introdusă la 15 septembrie 2014 – Ungaria/Comisia
   (Cauza T-662/14)
   (2014/C 448/35)
   Limba de procedură: maghiara

      Părțile

      Reclamantă: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér și G. Koós, agenți)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea articolului 45 alineatul (8) din Regulamentul delegat (UE) nr. 639/2014 al Comisiei din 11 martie 2014 de completare a Regulamentului (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului și de modificare a anexei X la regulamentul menționat, în partea care cuprinde următoarea formulare: „selectând din lista întocmită în temeiul articolului 4 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 speciile cele mai adecvate din punct de vedere ecologic, excluzând astfel specii care în mod clar nu sunt indigene”;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta susține că articolul 45 alineatul (8) din regulamentul atacat depășește cadrul prevăzut de Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 (1), care acordă abilitarea și, de fapt, lipsește de conținut posibilitățile acordate statelor membre de a introduce o cerință restrictivă care presupune o reinterpretare a posibilităților acordate statelor menționate prin actul legislativ de bază.
   De asemenea, reclamanta consideră că expunerea de motive a regulamentului atacat nu cuprinde motivarea suficientă și detaliată necesară. În opinia sa, o modificare a unei dispoziții de abilitare care prezintă o astfel de întindere și un astfel de domeniu de aplicare nu permite în practică să se deducă cu claritate dispoziția de abilitare pe care s-a întemeiat Comisia și măsura exactă în care a realizat aceasta, ceea ce face aproape imposibilă examinarea obligatorie din punctul de vedere al securității juridice.
   Reclamanta susține de asemenea că reglementarea adoptată de Comisie stabilește o discriminare cu privire la speciile de arbori denumite speciile forestiere cu ciclu de producție scurt sau, mai concret, cu privire la agricultorii care doresc să îi planteze. Plantațiile sau agricultorii de ambele categorii se află în situații identice, întrucât nu este justificat să se stabilească o diferență între ele în funcție de speciile de arbori pe care doresc să le aleagă în vederea constituirii plantațiilor lor.
   În plus, reclamanta afirmă că, de-a lungul întregii negocieri a regulamentului de abilitare, Comisia s-a opus inclusiv ca statele membre să aibă posibilitatea de a califica drept suprafețe de interes ecologic suprafețele plantate cu specii forestiere cu ciclu de producție scurt. Potrivit reclamantei, totul indică intenția Comisiei de a evita în practică această posibilitate prin intermediul reglementării atacate, săvârșind prin aceasta un abuz de putere.
   În ultimul rând, reclamanta consideră în special că regulamentul atacat încalcă principiul general al securității juridice în măsura în care, pe de o parte, articolul 45 alineatul (8) din regulamentul menționat nu este clar sub mai multe aspecte și, pe de altă parte, regulamentul nu garantează o perioadă de adaptare suficientă anterior intrării sale în vigoare în vederea pregătirii în vederea unei schimbări de o asemenea importanță. Reclamanta susține că se încalcă de asemenea principiul încrederii legitime și că, atunci când a formulat dispozițiile de intrare în vigoare, Comisia nu a ținut seama că în cadrul agricol trebuie să existe, în cazul său, o perioadă de pregătire în mod necesar mai îndelungată. De asemenea, reclamanta consideră că actul atacat constituie de asemenea o încălcare a dreptului de proprietate recunoscut la articolul 17 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1307/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor norme privind plățile directe acordate fermierilor prin scheme de sprijin în cadrul politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 637/2008 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului (JO L 347, p. 608).


title: Cauza T-382/11: Ordonanța Tribunalului din 9 iulie 2012 — Pigui/Comisia ( „Acțiune în constatarea abținerii de a acționa — Luare de poziție — Cerere de emitere a unui ordin — Inadmisibilitate vădită” )

text:
               8.9.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 273/9

         Ordonanța Tribunalului din 9 iulie 2012 — Pigui/Comisia
   (Cauza T-382/11) (1)

   (Acțiune în constatarea abținerii de a acționa - Luare de poziție - Cerere de emitere a unui ordin - Inadmisibilitate vădită)
   2012/C 273/14
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Cristina Pigui (Strejnic, România) (reprezentant: M. Alexe, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Enegren și D. Roussanov, agenți)

      Obiectul

   Acțiune în constatarea abținerii de a acționa prin care se urmărește să se constate că Comisia Europeană s-a abținut în mod nelegal să ia poziție cu privire la cererea formulată de reclamantă având ca obiect mai întâi, pe de o parte, inițierea, în conformitate cu articolele 14 și 15 din Decizia nr. 1720/2006/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 noiembrie 2006 de stabilire a unui program de acțiune în domeniul învățării continue (JO L 237, p. 45, Ediție specială, 16/vol. 3, p. 25), a unei investigații referitoare la un program de studii de master online organizat de Academia Europeană Online (EOA), fondată de Centrul Internațional de Formare Europeană (CIFE) în cooperare cu catedra Jean Monnet a Universității din Köln (Germania), și, pe de altă parte, luarea tuturor măsurilor prevăzute la articolul 6 din decizia menționată mai sus pentru a împiedica producerea ilegalităților săvârșite, în continuare, restabilirea situației în care se aflau anterior persoanele afectate de aceste ilegalități sau cel puțin reclamanta și, în sfârșit, încetarea finanțării masterului respectiv în cazul nerespectării marilor principii în materia drepturilor omului la care se face trimitere la articolul 1 alineatul (3) litera (i) din decizia menționată, precum și a principiilor relevante ale dreptului Uniunii Europene

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca vădit inadmisibilă.

               2.

               O obligă pe doamna Cristina Pigui la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 282, 24.9.2011.


title: Cauza F-53/11: Acțiune introdusă la 2 mai 2011 — ZZ/Comisia

text:
               25.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/37

         Acțiune introdusă la 2 mai 2011 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-53/11)
   2011/C 186/71
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: ZZ (reprezentanți: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal și D. Abreu Caldas, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu înscrie numele reclamantei pe lista candidaților care au reușit la concursul EPSO/AD/168/09-PL.

      Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei comisiei de evaluare din cadrul concursului EPSO/AD/168/09-PL de a nu înscrie numele reclamantei pe lista candidaților care au reușit la acest concurs;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-633/11: Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2014 – Guangdong Kito Ceramics și alții/Consiliul [ „Dumping — Importuri de plăci de ceramică originare din China — Taxă antidumping definitivă — Lipsa cooperării — Informații necesare — Termene prevăzute — Date disponibile — Articolul 18 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009” ]

text:
               7.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 212/25

         Hotărârea Tribunalului din 22 mai 2014 – Guangdong Kito Ceramics și alții/Consiliul
   (Cauza T-633/11) (1)

   ([„Dumping - Importuri de plăci de ceramică originare din China - Taxă antidumping definitivă - Lipsa cooperării - Informații necesare - Termene prevăzute - Date disponibile - Articolul 18 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009”])
   2014/C 212/30
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Guangdong Kito Ceramics Co. Ltd (Foshan, China); Jingdezhen Kito Ceramic Co. Ltd (Jingdezhen, China); Jingdezhen Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Jingdezhen); Zhaoqing Lehua Ceramic Sanitary Ware Co. Ltd (Sihui, China) (reprezentant: M. Sánchez Rydelski, avocat)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: J.-P. Hix, agent, asistat inițial de G. Berrisch, avocat, și N. Chesaites, barrister, ulterior D. Geradin, avocat)

      Interveniente în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-F. Brakeland, M. França și A. Stobiecka-Kuik, agenți); Cerame-Unie AISBL (Bruxelles, Belgia); Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER) (Castellón de la Plana, Spania); Confindustria Ceramica (Sassuolo, Italia); Casalgrande Padana SpA (Casalgrande, Italia) și Etruria Design Srl (Modena, Italia) (reprezentanţi: V. Akritidis și Y. Melin, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Regulamentului de executare (UE) nr. 917/2011 al Consiliului din 12 septembrie 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de plăci de ceramică originare din Republica Populară Chineză (JO L 238, p. 1)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Reclamantele suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

               3)

               Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

               4)

               Cerame-Unie AISBL, Asociación Española de Fabricantes de Azulejos y Pavimentos Cerámicos (ASCER), Confindustria Ceramica, Casalgrande Padana SpA și Etruria Design Srl suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 32, 4.2.2012.


title: Cauza T-233/10: Hotărârea Tribunalului din 25 mai 2012 — Nike International/OAPI — Intermar Simanto Nahmias (JUMPMAN) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale JUMPMAN — Marcă națională verbală anterioară JUMP — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               7.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 200/12

         Hotărârea Tribunalului din 25 mai 2012 — Nike International/OAPI — Intermar Simanto Nahmias (JUMPMAN)
   (Cauza T-233/10) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale JUMPMAN - Marcă națională verbală anterioară JUMP - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 200/23
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Nike International Ltd (Beaverton, Oregon, Statele Unite) (reprezentant: M. de Justo Bailey, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Geroulakos, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Intermar Simanto Nahmias (Çatalca-Istanbul, Turcia) (reprezentanți: J. Güell Serra și M. Curell Aguilà, avocați)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 11 martie 2010 în cauza R 738/2009-1 referitoare la o procedură de opoziție între Intermar Simanto Nahmias și Nike International Ltd.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Nike International Ltd. la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 195, 17.7.2010.


title: Cauza T-433/09: Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2011 — TTNB/OAPI — March Juan (Tila March) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Tila March — Marcă națională figurativă anterioară CARMEN MARCH — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               28.5.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/21

         Hotărârea Tribunalului din 14 aprilie 2011 — TTNB/OAPI — March Juan (Tila March)
   (Cauza T-433/09) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Tila March - Marcă națională figurativă anterioară CARMEN MARCH - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2011/C 160/31
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: TTNB (Paris, Franța) (reprezentanți: inițial J.-M. Moiroux, ulterior J. M. Moiroux și C. Beudard, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Carmen March Juan (Madrid, Spania)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 20 august 2009 (cauza R 1538/2008-2) privind o procedură de opoziție între doamna Carmen March Juan și TTNB

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă TTNB la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 312, 19.12.2009


title: Cauza T-213/16: Acțiune introdusă la 9 mai 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE)

text:
               4.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 243/41

         Acțiune introdusă la 9 mai 2016 – El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE)
   (Cauza T-213/16)
   (2016/C 243/45)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: spaniola

      Părțile

      Reclamantă: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spania) (reprezentant: J. Rivas Zurdo, avocat)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Elho Business & Sport Vertriebs GmbH (München, Germania)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „FREE STYLE” – marca Uniunii Europene nr. 4 761 731

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 12 februarie 2016 în cauza R 387/2015-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea părții sau a părților care se opun prezentei acțiuni la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele invocate

   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-212/16, El Corte Inglés/EUIPO – Elho Business & Sport (FREE STYLE).


title: Cauza C-119/08: Ordonanța Curții (Camera a treia) din 5 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Republica Lituania) — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos [Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură — Prima directivă TVA — A șasea directivă TVA — Articolul 33 alineatul (1) — Noțiunea impozite pe cifra de afaceri — Impozit calculat în funcție de cifra de afaceri a întreprinderilor, destinat finanțării unui program de dezvoltare și întreținere a rețelei rutiere naționale]

text:
               16.5.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/16

         Ordonanța Curții (Camera a treia) din 5 februarie 2009 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Republica Lituania) — Mechel Nemunas UAB/Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos
   (Cauza C-119/08) (1)

   (Articolul 104 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul de procedură - Prima directivă TVA - A șasea directivă TVA - Articolul 33 alineatul (1) - Noțiunea „impozite pe cifra de afaceri” - Impozit calculat în funcție de cifra de afaceri a întreprinderilor, destinat finanțării unui program de dezvoltare și întreținere a rețelei rutiere naționale)
   2009/C 113/32
   Limba de procedură: lituaniana

      Instanța de trimitere

   Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Mechel Nemunas UAB

      Pârâtă: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos respublikos finansų ministerijos

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas — Interpretarea primei Directive 67/227/CEE Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri (JO 71, p. 1301) și a articolului 33 din Directiva 77/388/CEE: a șasea Directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.1) — Impozit lituanian de utilizare a infrastructurilor rutiere calculat în funcție de cifra de afaceri a unei întreprinderi în vederea finanțării programului de dezvoltare și întreținere a rețelei de șosele naționale

      Dispozitivul

   Articolul 33 din Directiva 77/388/CEE: a șasea Directivă a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/680/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1991, trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune perceperii unui impozit precum reținerea asupra veniturilor prevăzută de Legea lituaniană de finanțare a programului de întreținere și dezvoltare a rețelei rutiere (Lietuvos Respublikos kelių priežiūros ir plėtros programos finansavimo įstatymas).

      (1)  JO C 128, 24.5.2008.


title: Cauza C-651/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 iulie 2017 – Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) și alții/Comisia Europeană, Agenția Europeană pentru Produse Chimice, Assogalvanica și alții [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (REACH) — Articolul 58 alineatul (2) — Autorizare — Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită — Exceptare — Regulament care modifică anexa XIV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 — Includerea trioxidului de crom în lista substanțelor supuse autorizării]

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/3

         Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 13 iulie 2017 – Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) și alții/Comisia Europeană, Agenția Europeană pentru Produse Chimice, Assogalvanica și alții
   (Cauza C-651/15 P) (1)

   ([Recurs - Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 (REACH) - Articolul 58 alineatul (2) - Autorizare - Substanțe care prezintă motive de îngrijorare deosebită - Exceptare - Regulament care modifică anexa XIV la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 - Includerea trioxidului de crom în lista substanțelor supuse autorizării])
   (2017/C 293/04)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurenți: Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO), Adolf Krämer GmbH & Co. KG, AgO Argentum GmbH și alte părți (lista completă în cererea de recurs) (reprezentanți: C. Mereu, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Mifsud-Bonnici și K. Talabér-Ritz, agenți), Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA) (reprezentanți: W. Broere și M. Heikkilä, agenți), Assogalvanica, Ecometal, Comité européen des traitements de surfaces (CETS) și alte părți (lista completă în cererea de recurs) (reprezentanți: C. Mereu, avocat, J. Beck, Solicitor)

      Interveniente în susținerea Comisiei Europene: Republica Franceză (reprezentanţi: D. Colas și J. Traband, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Respinge recursul.

               2)

               Obligă Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) și pe ceilalți recurenți ale căror denumiri figurează în anexa I la prezenta hotărâre să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Comisia Europeană.

               3)

               Republica Franceză și ECHA suportă propriile cheltuieli de judecată.

      (1)  JO C 78, 29.2.2016.


title: Cauza C-313/10: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesarbeitsgericht Köln (Germania) la 29 iunie 2010 — Landul Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

text:
               9.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 274/4

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Landesarbeitsgericht Köln (Germania) la 29 iunie 2010 — Landul Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen
   (Cauza C-313/10)
   ()
   2010/C 274/05
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Landesarbeitsgericht Köln

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Landul Nordrhein-Westfalen

      Pârâtă: Sylvia Jansen

      Întrebările preliminare

      Întrebarea 1

               (a)

               Este compatibil cu sensul și cu scopul clauzei 5 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată din anexa la Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 (1), ca la momentul aprecierii juridice a aspectului dacă, într-un caz individual, un contract de reînnoire pe durată determinată este justificat de motive obiective în sensul clauzei 5 punctul 1 litera (a) din acordul-cadru, să se examineze exclusiv raporturile de muncă din momentul încheierii acestui contract de reînnoire, fără a se lua în considerare numărul de contracte pe durată determinată anterioare acestui contract, sau

               (b)

               Sensul și scopul clauzei 5 punctul 1 litera (a) din acordul-cadru, acela de a preveni abuzurile care rezultă din folosirea contractelor de muncă succesive, impun stabilirea unor condiții cu atât mai stricte în privința „motivului obiectiv”, cu cât există mai multe contracte de muncă pe durată determinată succesive ce sunt anterioare celui analizat sau cu cât perioada în care lucrătorul în cauză a fost angajat pe bază de contracte pe durată determinată succesive este mai îndelungată?

      Întrebarea 2

   Clauza 5 punctul 1 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată se opune aplicării unei dispoziții de drept național precum articolul 14 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 7 TzBfG [Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge, Legea privind munca cu normă parțială și contractele de muncă pe durată determinată], potrivit căruia, numai în sectorul public, încheierea de contracte de muncă pe durată determinată succesive este justificată de „motivul obiectiv” că remunerarea lucrătorului se face din resurse bugetare care sunt destinate unor raporturi de muncă pe durată determinată, în timp ce, în cazul angajatorilor din sectorul privat, motive economice de acest gen nu sunt considerate „motive obiective”?

      Întrebarea 3

               (a)

               Prevederea legală descrisă la întrebarea 2) [în speță, articolul 14 alineatul (1) al doilea paragraf punctul 7 TzBfG] este conformă cu acordul-cadru atunci când dispoziția bugetară la care face referire această prevedere conține un scop suficient de concret ce justifică recurgerea la contracte pe durată determinată și care ține în primul rând de activitatea în cauză și de condițiile exercitării acesteia (a se vedea Hotărârea Curții de Justiție din 4 iulie 2006 din cauza C-212/04, Adeneler, punctul 2 din sumar)?

      În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 3a):

               (b)

               Este vorba despre un astfel de scop suficient de concret în cazul în care legea bugetului, în speță, articolul 7 alineatul (3) HG NRW 2004/05 [Haushaltsgesetz Nordrhein-Westfalen, Legea bugetului Landului Renania de Nord-Westfalia pentru perioada 2004-2005], prevede că resursele bugetare sunt destinate unei activități pe durată determinată ca „personal temporar”?

      În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 3b):

               (c)

               Acest lucru este valabil și atunci când, în acest sens, prin activitatea „personal temporar” se înțelege nu numai o activitate care servește fie la acoperirea creșterii temporare a volumului de muncă, fie la înlocuirea personalului permanent care este absent temporar, ci și în cazul în care aceasta se referă la situația unui lucrător retribuit din resurse bugetare care au devenit disponibile ca urmare a absenței temporare a unui lucrător permanent ce ocupă același post, deși „personalul temporar” îndeplinește sarcini ce corespund unor nevoi permanente ale angajatorului și care nu sunt în legătură, din punct de vedere al conținutului, cu sarcinile de serviciu ale salariatului absent, sau

               (d)

               Interpretarea noțiunii „personal temporar” descrisă la întrebarea 3c) contravine sensului și scopului Acordului-cadru cu privire la munca pe durată determinată, acela de a preveni abuzurile ce rezultă din folosirea contractelor de muncă succesive, precum și principiului stabilit în cauza Angelidaki (Hotărârea Curții de Justiție din 23 aprilie 2009, cauzele conexate C-378/07 — C-380/07, punctul 2 din sumar), conform căruia clauza 5 punctul 1 litera (a) din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată se opune posibilității ca o reglementare națională să fie aplicată „astfel încât reînnoirea de contracte de muncă pe durată determinată succesive în sectorul public să fie considerată justificată de „motive obiective” în sensul clauzei menționate, pentru simplul motiv că aceste contracte sunt întemeiate pe dispoziții legale care permit reînnoirea lor pentru a satisface anumite nevoi provizorii, în condițiile în care, în realitate, respectivele nevoi sunt permanente și durabile”?

      Întrebarea 4

   Un stat membru încalcă clauza 8 punctul 3 din Acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, în cazul în care, prin legea de transpunere în dreptul național a Directivei 1999/70/CE, introduce, cu aplicabilitate generală în sectorul public, un motiv de a recurge la munca pe durată determinată precum cel descris la întrebarea 2) care exista în dreptul național anterior adoptării Directivei 1999/70/CE într-o formă comparabilă numai în privința unei mici subcategorii din sectorul public (domeniul învățământului superior)? O astfel de încălcare face ca dispoziția de drept intern să nu mai poată fi aplicată?

      (1)  Directiva 1999/70/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul-cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP (JO L 175, p. 43, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 129)


title: Cauza C-226/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 22 aprilie 2016 – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Uprigaz - Union professionnelle des industries privées du gaz/Premier ministre, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/10

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Conseil d'État (Franța) la 22 aprilie 2016 – Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Uprigaz - Union professionnelle des industries privées du gaz/Premier ministre, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer
   (Cauza C-226/16)
   (2016/C 251/13)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Conseil d'État

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Eni SpA, Eni Gas & Power France SA, Uprigaz - Union professionnelle des industries privées du gaz

      Pârâți: Premier ministre, Ministre de l’environnement, de l’énergie et de la mer

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 8 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 994/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 (1) trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să impună furnizorilor de gaze naturale obligații suplimentare care rezultă din includerea printre „consumatorii protejați”, al căror consum contribuie la definirea cadrului obligațiilor de depozitare prin care se urmărește să se asigure continuitatea aprovizionării, consumatori care nu sunt menționați la articolul 2 alineatul (1) din același regulament?

               2)

               Articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 994/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 trebuie interpretat în sensul că se opune ca un stat membru să impună furnizorilor de gaze naturale obligații privind volumele de gaze stocate și debitele de extracție aferente, precum și privind deținerea capacităților de depozitare dobândite în temeiul drepturilor corespunzătoare obligației de deținere de stocuri pe teritoriul acestui stat membru, prevăzând totodată că ministrul, la aprecierea capacităților de depozitare deținute de un furnizor, ține seama de celelalte instrumente de modulare de care dispune acesta?

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 994/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 privind măsurile de garantare a securității aprovizionării cu gaze naturale și de abrogare a Directivei 2004/67/CE a Consiliului (JO L 295, p. 1).


title: Cauza T-190/07: Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2010 — KEK Diavlos/Comisia [ Sprijin financiar acordat în cadrul programului de informare a cetățeanului european (Prince) — Proiect privind pregătirea pentru introducerea euro în mediul școlar — Decizie de rambursare a avansului plătit — Obligația de motivare — Eroare de apreciere ]

text:
               1.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 113/40

         Hotărârea Tribunalului din 18 martie 2010 — KEK Diavlos/Comisia
   (Cauza T-190/07) (1)

   („Sprijin financiar acordat în cadrul programului de informare a cetățeanului european (Prince) - Proiect privind pregătirea pentru introducerea euro în mediul școlar - Decizie de rambursare a avansului plătit - Obligația de motivare - Eroare de apreciere”)
   2010/C 113/63
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: KEK Diavlos (Atena, Grecia) (reprezentant: D. Chatzimichalis, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: M. Condou-Durande și S. Petrova, agenți, asistați de E. Politis, avocat)

      Obiectul

   Cerere de anulare a Deciziei C (2006) 465 final a Comisiei din 23 februarie 2006 de rambursare a valorii, majorate cu dobânzi de întârziere, a avansului plătit în temeiul contractului de sprijin financiar încheiat în cadrul programului Prince pentru o operațiune intitulată „The EURO — Its genuine and essential impact on schoolchildren” (Eurogenesis) privind pregătirea pentru introducerea euro în mediul școlar

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă KEK Diavlos la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza T-103/11: Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2012 — Shang/OAPI (justing) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative justing — Marcă națională figurativă anterioară JUSTING — Revendicarea seniorității mărcii naționale anterioare — Lipsa de identitate între semne — Articolul 34 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009” ]

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/13

         Hotărârea Tribunalului din 19 ianuarie 2012 — Shang/OAPI (justing)
   (Cauza T-103/11) (1)

   (Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative justing - Marcă națională figurativă anterioară JUSTING - Revendicarea seniorității mărcii naționale anterioare - Lipsa de identitate între semne - Articolul 34 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009)
   2012/C 65/25
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Tiantian Shang (Roma, Italia) (reprezentant: A. Salerni, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: G. Mannucci, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a OAPI din 14 decembrie 2010 (cauza R 1388/2010-2) privind revendicarea seniorității mărcii naționale figurative JUSTING deținute de doamna Tiantian Shang.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               O obligă pe doamna Tiantian Shang la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 113, 9.4.2011.


title: Cauza T-353/04: Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 13 februarie 2007 — Ontex/OAPI — Curon Medical (CURON) ( Marcă comunitară — Procedura de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CURON — Opoziția titularului mărcii comunitare verbale EURON — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 )

text:
               14.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 82/34

         Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din data de 13 februarie 2007 — Ontex/OAPI — Curon Medical (CURON)
   (Cauza T-353/04) (1)

   („Marcă comunitară - Procedura de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale CURON - Opoziția titularului mărcii comunitare verbale EURON - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 40/94’)
   (2007/C 82/74)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Ontex NV (Buggenhout, Belgia) (reprezentant: M. Du Tré, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: A. Folliard-Monguiral, agent)

      Cealaltă parte în cadrul procedurii în fața camerei de recurs a OAPI, parte intervenientă în fața Tribunalului: Curon Medical Inc. (Sunnyvale, California, Statele Unite) (reprezentanți: C. Algar, J. Cohen, solicitors și T. Ludbrook, barrister)
   Obiectul
   Acțiune introdusă împotriva deciziei camerei a doua de recurs a OAPI din 5 iulie 2004 (cauza R 22/2004-2) privind o procedură de opoziție între Ontex NV și Curon Medical Inc.
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă reclamanta la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 273 din 6.11.2004.


title: Cauza C-522/13: Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 9 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo n ° 1 de Ferrol – Spania) – Ministerio de Defensa, Navantia SA/Concello de Ferrol [Cerere de decizie preliminară — Concurență — Ajutoare de stat — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Noțiunea „ajutor de stat”  — Impozit pe bunurile imobile cu construcții și fără construcții — Scutire fiscală]

text:
               8.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 439/12

         Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 9 octombrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol – Spania) – Ministerio de Defensa, Navantia SA/Concello de Ferrol
   (Cauza C-522/13) (1)

   ([Cerere de decizie preliminară - Concurență - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Noțiunea „ajutor de stat” - Impozit pe bunurile imobile cu construcții și fără construcții - Scutire fiscală])
   (2014/C 439/16)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado Contencioso-Administrativo no 1 de Ferrol

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Ministerio de Defensa, Navantia SA

      Pârât: Concello de Ferrol

      Dispozitivul

   Articolul 107 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că poate constitui un ajutor de stat, interzis în temeiul acestei dispoziții, scutirea de impozitul pe bunurile imobile a unei parcele de teren care aparține statului și care este pusă la dispoziția unei întreprinderi în care acesta din urmă deține totalitatea capitalului și care realizează, pe parcela respectivă, bunuri și servicii care pot face obiectul schimburilor comerciale dintre statele membre pe piețe deschise concurenței. Revine totuși instanței de trimitere sarcina să verifice dacă, având în vedere ansamblul elementelor pertinente ale litigiului cu care este sesizată, apreciate în lumina elementelor de interpretare oferite de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, o astfel de scutire trebuie calificată drept ajutor de stat în sensul aceleiași dispoziții.

      (1)  JO C 367, 14.12.2013.


title: Cauza T-781/16: Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2016 – Puma și alții/Comisia

text:
               16.1.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 14/47

         Acțiune introdusă la 9 noiembrie 2016 – Puma și alții/Comisia
   (Cauza T-781/16)
   (2017/C 014/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) și alte 8 reclamante (reprezentant: E. Vermulst, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1395 al Comisiei din 18 august 2016 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite la importurile de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și produse de Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd., Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd., Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd., Wei Hao Shoe Co. Ltd., Wei Hua Shoe Co. Ltd., Win Profile Industries Ltd, și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14 (JO 2016 L 225, p. 52);

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1647 al Comisiei din 13 septembrie 2016 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Vietnam și produse de Best Royal Co., Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co., Ltd, Freetrend Industrial Ltd. și societatea sa afiliată Freetrend Industrial A (Vietnam) Co., Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd., General Shoes Ltd., Golden Star Co., Ltd., Golden Top Company Co., Ltd., Kingmaker Footwear Co., Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd., și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14 (JO 2016 L 245, p. 16);

               —

               anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1731 al Comisiei din 28 septembrie 2016 de reinstituire a unei taxe antidumping definitive și de percepere definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de anumite tipuri de încălțăminte cu fețe din piele originare din Republica Populară Chineză și Vietnam și produse de General Footwear Ltd (China), Diamond Vietnam Co. Ltd și Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd și de punere în aplicare a hotărârii Curții de Justiție în cauzele conexate C-659/13 și C-34/14 (JO 2016 L 262, p. 4) și

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă cinci motive.

               1.

               Primul motiv, întemeiat în primul rând pe lipsa de competență a Comisiei în adoptarea regulamentelor contestate.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a omis să furnizeze temeiul juridic concret pentru adoptarea regulamentelor contestate, cu încălcarea articolului 296 TFUE și că aceasta a încălcat dreptul reclamantelor la apărare și la protecție jurisdicțională efectivă.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că redeschiderea procedurii privind încălțămintea, care fusese încheiată, și instituirea retroactivă a taxelor antidumping expirate pentru furnizorii reclamantelor i) sunt lipsite de temei juridic, sunt întemeiate pe o eroare vădită în aplicarea articolului 266 TFUE și a regulamentului de bază, îl încalcă pe acesta din urmă și ii) nu sunt conforme cu articolul 266 TFUE, încalcă articolul 5 alineatul (4) și sunt întemeiate pe un abuz de putere săvârșit de Comisie.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că impunerea retroactivă a taxelor prin intermediul celor trei regulamente contestate constituie o discriminare față de reclamante.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că modul în care au fost examinate cererile privind tratamentul rezervat societăților care funcționează în condițiile economiei de piață și tratamentul individual, formulate de furnizorii reclamantelor, era discriminatoriu și întemeiat pe un abuz de putere săvârșit de Comisie.


title: Cauza C-362/09 P: Recurs introdus la 11 septembrie 2009 de Athinaïki Techniki AE împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 29 iunie 2009 în cauza T-94/05, Athinaïki Techniki AE/Comisia Comunităților Europene

text:
               19.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 312/13

         Recurs introdus la 11 septembrie 2009 de Athinaïki Techniki AE împotriva Ordonanței Tribunalului de Primă Instanță (Camera a patra) pronunțate la 29 iunie 2009 în cauza T-94/05, Athinaïki Techniki AE/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza C-362/09 P)
   2009/C 312/21
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Recurentă: Athinaïki Techniki AE (reprezentant: S. A. Pappas, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Comunităților Europene, Athens Resort Casino AE Symmetochon

      Concluziile recurentei

               —

               anularea ordonanței atacate;

               —

               admiterea concluziilor prezentate în primă instanță;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta invocă patru motive în susținerea recursului său.
   Potrivit primului motiv, Tribunalul ar fi interpretat greșit jurisprudența anterioară a Curții în ceea ce privește condițiile de legalitate a revocării unui act administrativ. Astfel, pentru a fi valabilă, revocarea presupune ca nelegalitate actului să fie constatată, iar retragerea sa să fie efectuată într-un termen rezonabil. Or, în speță, revocarea actului Comisiei ar fi intervenit la mai mult de patru ani după adoptarea acestuia și nu ar fi fost prezentată nicio motivare.
   Prin intermediul celui de al doilea motiv, Athinaïki Techniki susține că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că nu s-a pronunțat cu privire la problema ridicată de recurentă referitoare la abuzul de putere. Astfel, revocând decizia în litigiu, Comisia nu urmărea retragerea actului în cauză în vederea respectării principiului legalității, ci urmărea să evite controlul instanței comunitare.
   În al treilea rând, recurenta constată că interesul său de a obține o hotărâre de anulare a deciziei în litigiu a Comisiei este încă actual, spre deosebire de ceea ce s-a hotărât în ordonanța atacată. Astfel, consecințele revocării actului în cauză de către Comisie nu se pot limita la o simplă redeschidere a procedurii preliminare de examinare. Din hotărârea de anulare ar decurge obligația Comisiei fie de a iniția procedura oficială de investigare a ajutoarelor de stat, fie de a solicita statului membru vizat să suprime sau să modifice ajutorul cauză. Tribunalul ar fi săvârșit, așadar, o eroare de drept considerând că singura consecință a anulării deciziei atacate ar fi fost obligația de a redeschide procedura preliminară de examinare.
   În sfârșit, recurenta apreciază că Tribunalul nu a respectat autoritatea de lucru judecat ce rezultă din Hotărârea Curții pronunțată în cauza conexă C-521/06 P. Astfel, din această hotărâre reiese că Comisia nu poate rămâne într-un stadiu de inactivitate administrativă în cadrul procedurii de examinare a ajutoarelor de stat. Or, prin revocarea deciziei atacate, Comisia ar fi revenit tocmai în acest stadiu de inactivitate, iar Tribunalul, prin faptul că nu a sancționat-o sub acest aspect, ar fi săvârșit încă o eroare de drept.


title: Cauza C-483/13: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción n °2 de Marchena (Spania) la 10 septembrie 2013 — Unicaja Banco SA/Steluta Grigore

text:
               30.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 352/4

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena (Spania) la 10 septembrie 2013 — Unicaja Banco SA/Steluta Grigore
   (Cauza C-483/13)
   2013/C 352/07
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de Primera Instancia e Instrucción no 2 de Marchena

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Unicaja Banco SA

      Pârâtă: Steluta Grigore

      Întrebările preliminare

               1.

               În conformitate cu Directiva 93/13/CEE a Consiliului (1) din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, în special cu articolul 6 alineatul (1) din aceasta, și în scopul garantării protecției consumatorilor și utilizatorilor în conformitate cu principiile echivalenței și efectivității, atunci când o instanță națională apreciază existența unei clauze abuzive privind dobânzile de întârziere în contractele de credit ipotecar, trebuie să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia sau, dimpotrivă, trebuie să modereze respectiva clauză privind dobânzile, acordând un termen executantului sau creditorului pentru a recalcula dobânda?

               2.

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 presupune o limitare clară a protecției intereselor consumatorului prin faptul că impune implicit instanței obligația de a modera o clauză abuzivă privind dobânzi de întârziere, recalculând dobânzile prevăzute și menținând în vigoare clauza abuzivă, în loc să constate nulitatea clauzei și lipsa efectului obligatoriu al acesteia în privința consumatorului?

               3.

               A doua dispoziție tranzitorie din Legea 1/2013 din 14 mai 2013 încalcă Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii, în special articolul 6 alineatul (1) din aceasta, prin faptul că nu permite aplicarea principiilor echivalenței și efectivității în domeniul protecției consumatorului și evită aplicarea sancțiunii nulității și a lipsei efectului obligatoriu în privința clauzelor abuzive privind dobânzi de întârziere prevăzute în contractele de credit ipotecar încheiate anterior intrării în vigoare a Legii 1/2013 din 14 mai 2013?

      (1)  JO L 95, p.29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.


title: Cauza T-258/13: Acțiune introdusă la 3 mai 2013 — Matratzen Concord/OAPI — KBT (ARKTIS)

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/42

         Acțiune introdusă la 3 mai 2013 — Matratzen Concord/OAPI — KBT (ARKTIS)
   (Cauza T-258/13)
   2013/C 207/70
   Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

      Părțile

      Reclamantă: Matratzen Concord GmbH (Köln, Germania) (reprezentant: I. Selting, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale sociétá in accomandita (Locarno, Schweiz)

      Concluzii

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 4 martie 2013 pronunțată în cauza R 2133/2011-4;

               —

               obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în cursul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară înregistrată care a făcut obiectul unei cereri de decădere: marca verbală „ARKTIS” pentru produse din clasele 20 și 24 — marca comunitară nr. 2 818 680.

      Titularul mărcii comunitare: KBT & Co. Ernst Kruchen agenzia commerciale società in accomandita.

      Partea care solicită decăderea din drepturi a titularului mărcii comunitare: reclamanta.

      Decizia diviziei de anulare: admite în parte cererea.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate: încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza T-154/13: Acțiune introdusă la 14 martie 2013 — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Comisia

text:
               27.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 123/27

         Acțiune introdusă la 14 martie 2013 — Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology/Comisia
   (Cauza T-154/13)
   2013/C 123/48
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Jiangsu Jiasheng Photovoltaic Technology Co., Ltd (Yixing, China) (reprezentant: R. MacLean, Solicitor)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               declararea acțiunii ca fiind admisibilă;

               —

               anularea deciziei Comisiei, expusă în scrisoarea din 3 ianuarie 2013, care stabilește că cererea reclamantei de aplicare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață („TEP”) nu va mai fi examinată;

               —

               obligarea pârâtei și a oricăror intervenienți la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă cu ocazia prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

               1.

               Primul motiv prin care se susține că decizia atacată trebuie să fie anulată întrucât Comisia a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că a încălcat și nu a respectat dreptul reclamantei la protecția încrederii legitime, precum și principiul proporționalității și, astfel, a respins în mod nelegal și fără o justificare valabilă cererea reclamantei de aplicare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, în cadrul unei anchete antidumping.

               2.

               Al doilea motiv prin care se susține că decizia atacată trebuie să fie anulată întrucât Comisia a comis o eroare vădită de apreciere prin faptul că a încălcat principiile securității juridice și neretroactivității dreptului Uniunii și, astfel, a respins în mod nelegal și fără o justificare valabilă cererea reclamantei de aplicare a tratamentului de societate care funcționează în condițiile unei economii de piață, în cadrul unei anchete antidumping.


title: Cauza T-229/15: Acțiune introdusă la 4 mai 2015 – European Dynamics Luxembourg şi alţii/Autoritatea Bancară Europeană

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/31

         Acțiune introdusă la 4 mai 2015 – European Dynamics Luxembourg şi alţii/Autoritatea Bancară Europeană
   (Cauza T-229/15)
   (2015/C 262/42)
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamanţi: European Dynamics Luxembourg şi alţii (reprezentanţi: I. Ampazis Ioannis, M. Sfyri, avocaţi)

      Pârâtă: Autoritatea Bancară Europeană (ABE)

      Concluziile

   Reclamanţi solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei ABE, notificată prin scrisoarea din 2 martie 2015 a directorului executiv al ABE, prin care ABE a respins oferta reclamanților pentru lotul 1, în cadrul cererii de ofertă restrânse 2014/S 158-283576 (EBA/2014/06/OPS/SER/RT) intitulată „Punere la dispoziție de personal interimar, Lotul 1: Punere la dispoziție de personal interimar în domeniul informatic”;

               —

               obligarea ABE la repararea prejudiciului suferit de reclamanți ca urmare a pierderii unei șanse de a fi clasați pe primul loc în cadrul lotului 1 din contractul-cadru EBA/2014/06/OPS/SER/RT, prejudiciu pe care aceștia îl evaluează, ex aequo et bono, la trei sute de mii de euro (3 00  000,00 de euro) plus dobânzi de la data publicării hotărârii care se va pronunța și orice altă sumă stabilită de Tribunal;

               —

               obligarea ABE la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate de reclamanți.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanţii invocă două motive.

               1.

               Primul motiv se întemeiază pe încălcarea de către ABE a obligației de motivare, întrucât aceasta a motivat defectuos evaluarea ofertei tehnice a reclamanților.

               2.

               Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea documentelor contractuale și a dreptului Uniunii Europene în ceea ce privește existența unor erori vădite de apreciere.


title: Cauza T-282/13: Acțiune introdusă la 22 mai 2013 — Iglotex/OAPI — Iglo Foods Group (IGLOTEX)

text:
               20.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 207/52

         Acțiune introdusă la 22 mai 2013 — Iglotex/OAPI — Iglo Foods Group (IGLOTEX)
   (Cauza T-282/13)
   2013/C 207/84
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Iglotex S.A. (Skórcz, Polonia) (reprezentanți: I. Helbig, P. Hansmersmann și S. Rengshausen, lawyers)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Iglo Foods Group Ltd (Feltham, Regatul Unit)

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate,

               —

               anularea deciziei diviziei de opoziție

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Iglotex

      Marca comunitară vizată: marca figurativă cuprinzând elementul verbal „IGLOTEX” — Cererea de înregistrare a mărcii comunitare nr. 9 283 367 pentru produse și servicii din clasele 29 și 30

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „IGLO” pentru produse și servicii din clasele 29 și 30 — Cererea de înregistrare a mărcii verbale nr. 5 740 238

      Decizia diviziei de opoziție: admite opoziția pentru toate produsele contestate

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac

      Motivele invocate: încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul Consiliului nr. 207/2009


title: Cauza C-273/11: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 6 septembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Baranya Megyei Bíróság — Ungaria) — Mecsek-Gabona Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága [TVA — Directiva 2006/112/CE — Articolul 138 alineatul (1) — Condiții de scutire a unei operațiuni intracomunitare caracterizate prin obligația persoanei care achiziționează bunul de a asigura transportul acestuia, de care dispune în calitate de proprietar de la momentul încărcării — Obligația vânzătorului de a dovedi că bunul a părăsit în mod fizic teritoriul statului membru de livrare — Radiere, cu efect retroactiv, a numărului de identificare în scopuri de TVA al persoanei care achiziționează bunul]

text:
               17.11.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 355/6

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 6 septembrie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Baranya Megyei Bíróság — Ungaria) — Mecsek-Gabona Kft/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
   (Cauza C-273/11) (1)

   (TVA - Directiva 2006/112/CE - Articolul 138 alineatul (1) - Condiții de scutire a unei operațiuni intracomunitare caracterizate prin obligația persoanei care achiziționează bunul de a asigura transportul acestuia, de care dispune în calitate de proprietar de la momentul încărcării - Obligația vânzătorului de a dovedi că bunul a părăsit în mod fizic teritoriul statului membru de livrare - Radiere, cu efect retroactiv, a numărului de identificare în scopuri de TVA al persoanei care achiziționează bunul)
   2012/C 355/09
   Limba de procedură: maghiara

      Instanța de trimitere

   Baranya Megyei Bíróság

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Mecsek-Gabona Kft

      Pârâtă: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Baranya Megyei Bíróság — Interpretarea articolului 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (JO L 347, p. 1) — Condiții de scutire a unei operațiuni intracomunitare caracterizate prin obligația clientului de a asigura transportul bunului, de care poate dispune ca un proprietar începând cu momentul încărcării — Obligația persoanei impozabile de a dovedi că bunul a fost transportat într-un alt stat membru și că, prin transportul respectiv, a părăsit fizic teritoriul statului de livrare

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/88/UE a Consiliului din 7 decembrie 2010, trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca, în împrejurări precum cele în discuție în acțiunea principală, vânzătorului să i se refuze dreptul de a beneficia de scutirea unei livrări intracomunitare, cu condiția să se dovedească, în lumina unor elemente obiective, că acesta din urmă nu și a îndeplinit obligațiile care îi reveneau în materie de probă sau că știa ori ar fi trebuit să știe că operațiunea pe care a efectuat o făcea parte dintr o fraudă comisă de persoana care a achiziționat bunurile și că nu a luat toate măsurile rezonabile care îi stăteau în putere pentru a evita propria participare la această fraudă.

               2.

               Scutirea unei livrări intracomunitare, în sensul articolului 138 alineatul (1) din Directiva 2006/112, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2010/88, nu poate fi refuzată vânzătorului pentru simplul motiv că administrația fiscală a unui alt stat membru a efectuat o radiere cu efect retroactiv a numărului de identificare în scopuri de TVA al persoanei care a achiziționat bunul, de la o dată anterioară acestei livrări, deși a intervenit după livrarea bunului.

      (1)  JO C 269, 10.9.2011.


title: Cauza T-193/07: Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2008 — Gόrażdże Cement/Comisia ( Acțiune în anulare — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Plan național de alocare a cotelor de emisie pentru Polonia pentru perioada 2008-2012 — Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții cu anumite condiții — Competența statelor membre în distribuirea individuală a cotelor de emisie — Lipsa afectării directe — Inadmisibilitate )

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/36

         Ordonanța Tribunalului de Primă Instanță din 23 septembrie 2008 — Gόrażdże Cement/Comisia
   (Cauza T-193/07) (1)

   („Acțiune în anulare - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Plan național de alocare a cotelor de emisie pentru Polonia pentru perioada 2008-2012 - Decizia Comisiei de a nu ridica obiecții cu anumite condiții - Competența statelor membre în distribuirea individuală a cotelor de emisie - Lipsa afectării directe - Inadmisibilitate’)
   (2008/C 301/60)
   Limba de procedură: engleza
   Părțile

      Reclamantă: Gόrażdże Cement S.A. (Chorula, Polonia) (reprezentanți: P. Muñiz, avocat, și R. Forbes, solicitor)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: U. Wölker și D. Lawunmi, agenți)
   Obiectul
   Cerere de anulare a Deciziei C (2007) 1295 final a Comisiei din 26 martie 2007 privind planul național de alocare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, notificat de Republica Polonia pentru perioada 2008-2012 conform Directivei 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78).
   Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2)

               Gόrażdże Cement S.A. va suporta propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisie.

      (1)  JO C 170, 21.7.2007.


title: Cauza C-224/09: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 octombrie 2010 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Bolzano — Italia) — Procedură penală împotriva Martha Nussbaumer (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Directiva 92/57/CEE — Cerințe minime de securitate și de sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile — Articolul 3 — Obligația de a desemna un coordonator în materie de securitate și de sănătate, precum și obligația de a stabili un plan de securitate și de sănătate)

text:
               4.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 328/8

         Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 7 octombrie 2010 (cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunale di Bolzano — Italia) — Procedură penală împotriva Martha Nussbaumer
   (Cauza C-224/09) (1)

   (Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare - Directiva 92/57/CEE - Cerințe minime de securitate și de sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile - Articolul 3 - Obligația de a desemna un coordonator în materie de securitate și de sănătate, precum și obligația de a stabili un plan de securitate și de sănătate)
   2010/C 328/11
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Bolzano

      Partea din acțiunea principală

   Martha Nussbaumer

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare Tribunale di Bolzano — Interpretarea articolului 3 din Directiva 92/57/CEE a Consiliului din 24 iunie 1992 privind cerințele minime de securitate și sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile [a opta directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 245, p. 6, Ediție specială, 05/vol. 2, p. 236) — Lucrări private care nu necesită autorizație de construcție — Derogare de la obligația de a desemna un coordonator în materie de securitate și de sănătate pe durata elaborării proiectului lucrării sau pe durata executării acestuia

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 din Directiva 92/57/CEE a Consiliului din 24 iunie 1992 privind cerințele minime de securitate și sănătate care se aplică pe șantierele temporare sau mobile [a opta directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] trebuie interpretat astfel:

                           —

                           alineatul (1) al acestui articol se opune unei reglementări naționale care permite, pentru un șantier care privește executarea unor lucrări private ce nu necesită o autorizație de construcție și pe care vor fi prezente mai multe întreprinderi, să se deroge de la obligația beneficiarului sau a dirigintelui de șantier de a desemna un coordonator de securitate și de sănătate în momentul elaborării proiectului lucrării sau, în orice caz, înainte de executarea lucrărilor;

                           —

                           alineatul (2) al aceluiași articol se opune unei reglementări naționale care limitează obligația coordonatorului executării lucrării de a stabili un plan de securitate și de sănătate numai la ipoteza în care pe un șantier de lucrări private care nu necesită o autorizație de construcție intervin mai multe întreprinderi și care nu prevede drept criteriu pentru această obligație riscurile specifice precum cele menționate în anexa II la această directivă.

      (1)  JO C 205, 29.8.2009.


title: Cauza C-233/10: Acțiune introdusă la 11 mai 2010 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos

text:
               17.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 195/13

         Acțiune introdusă la 11 mai 2010 — Comisia Europeană/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-233/10)
   2010/C 195/18
   Limba de procedură: olandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Nijenhuis și H. te Winkel, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin neadoptarea sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de modificare a Directivei 92/49/CEE a Consiliului și a Directivelor 2002/83/CE, 2004/39/CE, 2005/68/CE și 2006/48/CE în ceea ce privește normele de procedură și criteriile de evaluare aplicabile evaluării prudențiale a achizițiilor și majorărilor de participații în sectorul financiar (1), Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 din directivă;

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Termenul de transpunere a directivei în dreptul intern a expirat la 20 martie 2009.

      (1)  JO L 247, p. 1


title: Cauza C-225/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Reggio Calabria (Italia) la 15 mai 2015 – Procedură penală împotriva lui Domenico POLITANO’

text:
               10.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 262/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Reggio Calabria (Italia) la 15 mai 2015 – Procedură penală împotriva lui Domenico POLITANO’
   (Cauza C-225/15)
   (2015/C 262/08)
   Limba de procedură: italiana

      Instanța de trimitere

   Tribunale di Reggio Calabria

      Partea din procedura principală

   Domenico POLITANO’

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 49 TFUE, precum și principiile egalității de tratament și efectivității trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale în materie de jocuri de noroc, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă (astfel cum este reglementată la articolul [10 alineatul 9-]octies din Legea nr. 44 din 26 aprilie 2012) pentru acordarea de concesiuni care conțin clauze de excludere de la procedură în cazul neîndeplinirii cerinței referitoare la capacitatea economică și financiară, pentru motivul lipsei unor criterii alternative pentru cele două referințe bancare care provin de la două instituții financiare diferite?

               2)

               Articolul 47 din Directiva 2004/18/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale în materie de jocuri de noroc, care prevede organizarea unei noi proceduri de cerere de ofertă (astfel cum este reglementată la articolul [10 alineatul 9-]octies din Legea nr. 44 din 26 aprilie 2012) pentru acordarea de concesiuni [care conțin clauze de excludere de la procedură în cazul neîndeplinirii cerinței] referitoare la capacitatea economică și financiară, pentru motivul lipsei unor documente și opțiuni alternative, astfel cum sunt prevăzute de reglementarea supranațională?

      (1)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza T-139/16: Acțiune introdusă la 31 martie 2016 – SDSR/EUIPO – Berghaus (BERG OUTDOOR)

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/33

         Acțiune introdusă la 31 martie 2016 – SDSR/EUIPO – Berghaus (BERG OUTDOOR)
   (Cauza T-139/16)
   (2016/C 175/39)
   Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Sports Division SR, SA (SDSR) (Matosinhos, Portugalia) (reprezentanţi: A. Sebastião şi J. Pimenta, avocaţi)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Berghaus Ltd (Londra, Regatul Unit)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta

      Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative care cuprinde elementele verbale „BERG OUTDOOR” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 116 936

      Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

      Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 21 ianuarie 2016 în cauza R 153/2015-2

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la autorizarea înregistrării internaționale care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 116 936 în totalitate;

               —

               obligarea intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza F-70/12: Acțiune introdusă la 4 iulie 2012 — ZZ/SEAE

text:
               25.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 258/29

         Acțiune introdusă la 4 iulie 2012 — ZZ/SEAE
   (Cauza F-70/12)
   2012/C 258/53
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentanți: D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, É. Marchal, avocați)

      Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de a nu îl promova pe reclamant în gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2011.

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 15 noiembrie 2011 de a nu îl promova pe reclamant în gradul AD 13 în cadrul exercițiului de promovare 2011;

               —

               obligarea SEAE la plata cheltuielilor de judecată.


title: Avizul 3/15: Cerere de aviz prezentată de Comisia Europeană în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE

text:
               21.9.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 311/13

         Cerere de aviz prezentată de Comisia Europeană în temeiul articolului 218 alineatul (11) TFUE
   (Avizul 3/15)
   (2015/C 311/15)
   Limba de procedură: toate limbile oficiale

      Solicitant

      Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, B. Hartmann, J. Samnadda, în calitate de agenți)

      Întrebarea adresată Curții

   Uniunea Europeană are competenţa exclusivă pentru a încheia Tratatul de la Marrakesh de facilitare a accesului la opere publicate persoanelor nevăzătoare, cu deficienţe vizuale sau cu orice altă deficienţă în legătură cu lucrări publicate?


title: Cauza C-158/11: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 1 aprilie 2011 — Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France

text:
               18.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/11

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Cour de cassation (Franța) la 1 aprilie 2011 — Auto 24 SARL/Jaguar Land Rover France
   (Cauza C-158/11)
   2011/C 179/19
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Auto 24 SARL

      Pârâtă: Jaguar Land Rover France

      Întrebarea preliminară

   Ce trebuie să se înțeleagă prin termenii „criterii specificate” prevăzuți la articolul 1 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul de exceptare nr. 1400/2002 (1) în ceea ce privește o distribuție selectivă cantitativă?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1400/2002 al Comisiei din 31 iulie 2002 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat categoriilor de acorduri verticale și practici concertate în sectorul autovehiculelor (JO L 203, p. 30, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 112).


title: Cauza C-78/13 P: Recurs introdus la 15 ianuarie 2013 de către Constantin Hârsulescu împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 noiembrie 2012 în cauza T-400/12, Hârsulescu/România

text:
               21.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 377/5

         Recurs introdus la 15 ianuarie 2013 de către Constantin Hârsulescu împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a opta) pronunțate la 13 noiembrie 2012 în cauza T-400/12, Hârsulescu/România
   (Cauza C-78/13 P)
   2013/C 377/09
   Limba de procedură: româna

      Părțile

      Recurent: Constantin Hârsulescu (reprezentant: I. L. Cioplea, avocat)

      Cealaltă parte în proces: România
   Prin ordonanța din 3 octombrie 2013, Curtea de Justiție (Camera a zecea) a respins recursul și cererea de asistență judiciară.


title: CauzaC-130/14: Ordonanța președintelui Curții din 12 septembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei

text:
               1.12.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 431/16

         Ordonanța președintelui Curții din 12 septembrie 2014 – Comisia Europeană/Regatul Belgiei
   (CauzaC-130/14) (1)

   (2014/C 431/25)
   Limba de procedură: franceza
   Președintele Curții a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 159, 26.5.2014.


title: Cauza C-248/14 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 martie 2016 – Schwenk Zement KG/Comisa Europeană [Recurs — Concurență — Piața cimentului și piețele produselor conexe — Procedură administrativă — Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Articolul 18 alineatele (1) și (3) — Decizie de solicitare de informații — Motivare — Precizie a cererii]

text:
               2.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 156/6

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 martie 2016 – Schwenk Zement KG/Comisa Europeană
   (Cauza C-248/14 P) (1)

   ([Recurs - Concurență - Piața cimentului și piețele produselor conexe - Procedură administrativă - Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Articolul 18 alineatele (1) și (3) - Decizie de solicitare de informații - Motivare - Precizie a cererii])
   (2016/C 156/07)
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Schwenk Zement KG (reprezentanți: M. Raible și S. Merz, avocați)

      Cealaltă parte din procedură: Comisa Europeană (reprezentanți: M. Kellerbauer, L. Malferrari și R. Sauer, agenți)

      Dispozitivul

               1)

               Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 14 martie 2014, Schwenk Zement/Comisia (T-306/11, EU:T:2014:123).

               2)

               Anulează Decizia C(2011) 2367 final a Comisiei din 30 martie 2011privind o procedură de aplicare a articolului 18 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (cazul COMP/39520 – ciment și produse conexe).

               3)

               Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Schwenk Zement KG, aferente atât procedurii în primă instanță în cauza T-306/11, cât și celei de recurs.

      (1)  JO C 223, 14.7.2014.


title: Cauza C-208/11 P: Recurs introdus la 29 aprilie 2011 de Internationaler Hilfsfonds e.V. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) pronunțate la 24 martie 2011 în cauza T-36/10, Internationaler Hilfsfonds e.V./Comisia

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/14

         Recurs introdus la 29 aprilie 2011 de Internationaler Hilfsfonds e.V. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a patra) pronunțate la 24 martie 2011 în cauza T-36/10, Internationaler Hilfsfonds e.V./Comisia
   (Cauza C-208/11 P)
   2011/C 211/27
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Recurentă: Internationaler Hilfsfonds e.V. (reprezentant: H. Kaltenecker, avocat)

      Celelalte părți în proces: Comisia Europeană, Regatul Danemarcei

      Concluziile recurentei

               —

               Declararea nulității actelor atacate și soluționarea fondului cu caracter definitiv sau, cu titlu subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Recurenta ar fi o organizație nonguvernamentală care și-ar desfășura activitatea în domeniul ajutoarelor umanitare. Litigiul are la origine contractul „LIEN 97-2011”, încheiat între recurentă și Comisie privind cofinanțarea unui proiect de asistență medicală în Kazahstan. În octombrie 1999, Comisia a pus capăt în mod unilateral contractului și proiectului, în mod nelegal în opinia reclamantului.
   De la încetarea efectelor contractului, recurenta încearcă să afle motivele pentru care Comisia a procedat astfel cu un contract care, în opinia sa și a guvernului din Kazahstan, este important și a debutat cu succes. Reclamanta presupune că a existat un abuz de putere și a inițiat diferite proceduri la Ombudsman și la instanțe ale Uniunii, în vederea obligării Comisiei de a acorda acces la toate documentele în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (denumit în continuare „Regulamentul nr. 1049/2001”). Comisia refuză accesul deplin la documente.
   Recursul este îndreptat împotriva hotărârii Tribunalului, prin care acesta a respins ca inadmisibilă acțiunea în anulare a recurentei împotriva deciziei Comisiei din 9 octombrie 2009 care refuza să acorde accesul la toate documentele și a obligat recurenta la plata cheltuielilor de judecată. Recurenta invocă faptul că Tribunalul a calculat și a interpretat în mod eronat termenul de introducere a acțiunii în anulare.
   Recurenta susține în special că Tribunalul nu a luat în considerare faptul că acțiunea sa are ca obiect o decizie a Comisiei inclusă în procedura în două etape prevăzută de Regulamentul nr. 1049/2001. Din punct de vedere procedural, recurenta nu ar fi avut capacitatea să formuleze o acțiune înainte de a fi anunțat răspunsul Comisiei la a doua sa solicitare, din 15 octombrie 2009, în raport cu care ar fi trebuit să verifice răspunsul din 9 octombrie 2009 la prima sa cerere. Recurenta ar fi acționat, în opinia sa, respectând jurisprudența instanțelor Uniunii. Termenul de introducere a acțiunii a început să curgă, potrivit articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, de la data la care a fost emis răspunsul la cea de a doua cerere a sa, și anume 2 decembrie 2009. Termenul a expirat la 2 februarie 2010. Prin urmare, în opinia recurentei, acțiunea a fost introdusă în termenul prevăzut. Recurenta nu înțelege de ce instanța a stabilit, săvârșind o eroare de drept, că termenul de introducere a acțiunii începe să curgă la 16 octombrie 2009 (data la care a fost introdusă cea de a doua cerere a sa) și expiră la 29 decembrie 2009, fără a lua în considerare că decizia din 9 octombrie 2009 (răspunsul preliminar la prima sa cerere) devine un act juridic atacabil numai după un răspuns negativ la cea de a doua cerere a sa.


title: Cauza T-149/09 R: Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 8 iunie 2009 — Dover/Parlamentul European ( Măsuri provizorii — Recuperarea indemnizațiilor plătite cu titlu de rambursare a cheltuielilor pentru asistență parlamentară — Cerere de suspendare a executării — Inadmisibilitate — Lipsa urgenței )

text:
               1.8.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 180/51

         Ordonanța președintelui Tribunalului de Primă Instanță din 8 iunie 2009 — Dover/Parlamentul European
   (Cauza T-149/09 R)
   („Măsuri provizorii - Recuperarea indemnizațiilor plătite cu titlu de rambursare a cheltuielilor pentru asistență parlamentară - Cerere de suspendare a executării - Inadmisibilitate - Lipsa urgenței”)
   2009/C 180/96
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: Densmore Ronald Dover (Borehamwood, Hertfordshire, Regatul Unit) (reprezentanți: D. Vaughan, QC, M. Lester, barrister, și M. French, solicitor)

      Pârât: Parlamentul European (reprezentanți: H. Krück, D. Moore și M. Windisch, agenți)

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării Deciziei D(2009) 4639 a Secretariatului general al Parlamentului European din 29 ianuarie 2009 privind recuperarea unor indemnizații care ar fi fost plătite în mod nedatorat reclamantului cu titlu de rambursare a cheltuielilor sale pentru asistență parlamentară, a notei de debit întemeiate pe această decizie și a oricărei alte decizii luate în vederea compensării sumei solicitate cu plata altor indemnizații parlamentare datorate reclamantului.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-163/08: Hotărârea Tribunalului din 19 mai 2010 — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast/OAPI (Golden Toast) [ „Marcă comunitară — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Golden Toast — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c), din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]” ]

text:
               3.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 179/34

         Hotărârea Tribunalului din 19 mai 2010 — Arbeitsgemeinschaft Golden Toast/OAPI (Golden Toast)
   (Cauza T-163/08) (1)

   („Marcă comunitară - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare verbale Golden Toast - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c), din Regulamentul (CE) nr. 40/94 [devenit articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]”)
   2010/C 179/57
   Limba de procedură: germana

      Părțile

      Reclamantă: Arbeitsgemeinschaft Golden Toast e.V. (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: A. Späth și G. Hasselblatt, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: S. Schäffner, agent)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 31 ianuarie 2008 (cauza R 761/2007-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal Golden Toast ca marcă comunitară.

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Arbeitsgemeinschaft Golden Toast eV la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 171, 5.7.2008.


title: Cauza T-651/13: Ordonanța Tribunalului din 2 iunie 2014 – Time/OHMI (InStyle)

text:
               15.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 315/72

         Ordonanța Tribunalului din 2 iunie 2014 – Time/OHMI (InStyle)
   (Cauza T-651/13) (1)

   2014/C 315/121
   Limba de procedură: engleza
   Președintele Camerei a patra a dispus radierea cauzei.

      (1)  JO C 61, 1.3.2014.


title: Cauza T-133/16: Acțiune introdusă la 29 martie 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/BCE

text:
               17.5.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 175/30

         Acțiune introdusă la 29 martie 2016 – Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence/BCE
   (Cauza T-133/16)
   (2016/C 175/35)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence (Aix-en-Provence, France) (reprezentant: H. Savoie, avocat)

      Pârâtă: Banca Centrală Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea Deciziei Băncii Centrale Europene din 29 ianuarie 2016 (ECB/SSM/2016 – 969500TJ5KRTCJQWXH05/98) adoptată în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene şi în temeiul articolelor L. 511-13, L. 511-52, L. 511-58, L. 612-23-1 şi R. 612-29-3 din Codul monetar şi financiar francez.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe faptul că decizia atacată ar fi nelegală întrucât ar încălca articolul 13 din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European şi a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (denumită în continuare „Directiva CRD IV”), şi articolul L. 511-13 din Codul monetar şi financiar francez (denumit în continuare „CMF”).

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe faptul că decizia atacată ar fi nelegală întrucât ar încălca articolul L. 511-52 din CMF.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că decizia ar fi nelegală întrucât BCE ar încălca articolul 511-13 din CMF, precum şi articolele 13 şi 88 din Directiva CRD IV.

               4.

               Al patrulea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe faptul că decizia atacată ar fi de asemenea nelegală întrucât BCE ar încălca articolul L. 511-58 din CMF.


title: Cauza T-443/17: Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – António Conde & Companhia/Comisia

text:
               4.9.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 293/39

         Acțiune introdusă la 14 iulie 2017 – António Conde & Companhia/Comisia
   (Cauza T-443/17)
   (2017/C 293/49)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: António Conde & Companhia, SA (Gafanha de Nazaré, Portugalia) (reprezentant: J. García-Gallardo Gil-Fournier, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               Anularea deciziei Comisiei de a refuza să transmită în mod prompt secretarului Comisiei pentru Pescuitul în Atlanticul de Nord-Est numele vaselor sub pavilion portughez SANTA ISABEL și CALVAO, împiedicându-le astfel să își desfășoare activitatea, începând cu 1 iulie 2017 în zonele de pescuit din Atlanticul de Nord-Est, pentru a pescui sebastă și creveți, încălcând astfel articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1236/2010 (1);

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv, întemeiat pe faptul că pârâtul a încălcat articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1236/2010 prin faptul că a intervenit în procesul de redactare sau de comunicare a listei vaselor întocmite de Portugalia pentru transmiterea către secretarul Comisiei pentru Pescuitul în Atlanticul de Nord-Est. Pârâta nu are dreptul să formuleze observații, să modifice, să facă recomandări, să evalueze, să respingă, să redacteze ori să facă presiuni asupra statelor membre cu privire la astfel de liste.

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1236/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 decembrie 2010 de stabilire a unui sistem de control și de asigurare a respectării aplicabil în zona reglementată de Convenția privind viitoarea cooperare multilaterală pentru pescuit în Atlanticul de Nord-Est și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2791/1999 al Consiliului (JO 2010 L 348, p. 17).


title: Cauzele T-321/11 și T-322/11: Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2013 — Morelli/OAPI — Associazone nazionale circolo del popolo della libertà et Brambilla (PARTITO DELLA LIBERTA’) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cereri de înregistrare a mărcii comunitare verbale «PARTITO DELLA LIBERTA’» și a mărcii comunitare figurative Partito della Libertà — Nume de domeniu național anterior «partitodellaliberta.it» — Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Nedemonstrarea utilizării comerciale a numelui de domeniu anterior «partitodellaliberta.it»  ” ]

text:
               22.6.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 178/9

         Hotărârea Tribunalului din 14 mai 2013 — Morelli/OAPI — Associazone nazionale circolo del popolo della libertà et Brambilla (PARTITO DELLA LIBERTA’)
   (Cauzele T-321/11 și T-322/11) (1)

   (Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cereri de înregistrare a mărcii comunitare verbale «PARTITO DELLA LIBERTA’» și a mărcii comunitare figurative Partito della Libertà - Nume de domeniu național anterior «partitodellaliberta.it» - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Nedemonstrarea utilizării comerciale a numelui de domeniu anterior «partitodellaliberta.it»)
   2013/C 178/15
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamant: Raffaello Morelli (Roma, Italia) (reprezentant: G. Brenelli, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: P. Bullock, agent)

      Celelalte părți din procedura care s-au aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, interveniente la Tribunal: Associazone nazionale circolo del popolo della libertà (Milano, Italia) (Cauza T-321/11) și Michela Vittoria Brambilla (Milano) (Cauza T-322/11) (reprezentanți: P. Tarchini, G. Sena și C. M. Furlani, avocați)

      Obiectul

   Acțiuni formulate împotriva deciziilor Camerei întâi de recurs a OAPI din 17 martie 2011 (cauzele R 1303/2010-1 și R 1304/2010-1), privind proceduri de opoziție între domnul Raffaello Morelli, pe de o parte, și, respectiv, Associazione nazionale circolo del popolo della libertà și doamna Michela Vittoria Brambilla, pe de altă parte

      Dispozitivul

               1.

               Conexează cauzele T-321/11 și T-322/11 în vederea pronunțării hotărârii.

               2.

               Respinge acțiunile.

               3.

               Obligă pe domnul Rafaello Morelli la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 238, 13.8.2011.


title: Cauza T-489/12: Ordonanța Tribunalului din 9 septembre 2013 — Planet/Comisia ( „Clauză compromisorie — Al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative — Contracte privind proiectele Ontogov, FIT și RACWeb — Costuri eligibile — Lipsa interesului de a exercita acțiunea — Inadmisibilitate” )

text:
               16.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 336/24

         Ordonanța Tribunalului din 9 septembre 2013 — Planet/Comisia
   (Cauza T-489/12) (1)

   (Clauză compromisorie - Al șaselea program-cadru pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative - Contracte privind proiectele Ontogov, FIT și RACWeb - Costuri eligibile - Lipsa interesului de a exercita acțiunea - Inadmisibilitate)
   2013/C 336/51
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion (Atena, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal și B. Conte, agenți, asistați de S. Drakakakis, avocat)

      Obiectul

   Acțiune în temeiul articolului 272 TFUE și al articolului 340 primul paragraf TFUE prin care se urmărește constatarea, pe de o parte, a faptului că refuzul Comisiei de a considera drept costuri eligibile anumite sume plătite pentru executarea contractelor „Ontology enabled E Gov Service Configuration (Ontogov)”, „Fostering self-adaptive e-government service improvement using semantic technologies (FIT)” și „Risk Assessment for Customs in Western Balkans (RACWeb)”, încheiate în cadrul celui de al șaselea program-cadru al Comunității Europene pentru acțiuni de cercetare, de dezvoltare tehnologică și de demonstrare care contribuie la realizarea Spațiului European de Cercetare și la inovare (2002-2006), constituie o încălcare de către Comisie a obligațiilor sale contractuale și, pe de altă parte, că aceste sume constituie costuri eligibile și nu trebuie rambursate

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea ca inadmisibilă.

               2.

               Obligă Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 26, 26.1.2013.


title: Cauza T-654/14: Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2016 – Revolution/EUIPO (REVOLUTION) [„Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene verbale REVOLUTION — Marcă constituită dintr-un slogan publicitar — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”]

text:
               11.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 251/24

         Hotărârea Tribunalului din 2 iunie 2016 – Revolution/EUIPO (REVOLUTION)
   (Cauza T-654/14) (1)

   ([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene verbale REVOLUTION - Marcă constituită dintr-un slogan publicitar - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])
   (2016/C 251/25)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: Revolution LLC (Washington DC, Statele Unite) (reprezentanți: P. Roncaglia, F. Rossi și N. Parrotta, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: inițial P. Geroulakos, ulterior D. Gája și A. Folliard-Monguiral, agenți)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 11 iunie 2014 (cauza R 2143/2013-1) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal REVOLUTION ca marcă a Uniunii Europene.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Revolution LLC la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 388, 3.11.2014.


title: Cauza T-324/08: Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Pescatori San Francesco di Paola/Comisia Comunităților Europene

text:
               25.10.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/37

         Acțiune introdusă la 12 august 2008 — Pescatori San Francesco di Paola/Comisia Comunităților Europene
   (Cauza T-324/08)
   (2008/C 272/72)
   Limba de procedură: italiana
   Părțile

      Reclamantă: Societa' Cooperativa Pescatori San Francesco di Paola (Vibo Valentia, Italia) (reprezentanți: A. Maiorana, avvocato, A. De Matteis, avvocato, A. De Francesco, avvocato)

      Pârâtă: Comisia Comunităților Europene
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea Regulamentului (CE) nr. 530/2008 al Comisiei din 12 iunie 2008, publicat în JO L 155 din 13 iunie 2008;

               —

               obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-313/08 Veromar di Tudisco Alfio & Salvatore S.n.c./Comisia.