title: Cauza C-516/19: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH [„Trimitere preliminară – Ajutoare de stat – Articolele 107 și 108 TFUE – Regulamentul (UE) nr. 651/2014 – Exceptarea anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă – Anexa I – Întreprinderi mici și mijlocii (IMM) – Definiție – Criteriul independenței – Articolul 3 alineatul (1) – Întreprindere autonomă – Articolul 3 alineatul (4) – Excludere – Control indirect de 25 % din capital sau din drepturile de vot exercitat de organisme publice – Noțiunile „control” și „organisme publice”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/19

      Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 24 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – NMI Technologietransfer GmbH/EuroNorm GmbH
      (Cauza C-516/19) (1)

      („Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Articolele 107 și 108 TFUE - Regulamentul (UE) nr. 651/2014 - Exceptarea anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă - Anexa I - Întreprinderi mici și mijlocii (IMM) - Definiție - Criteriul independenței - Articolul 3 alineatul (1) - Întreprindere autonomă - Articolul 3 alineatul (4) - Excludere - Control indirect de 25 % din capital sau din drepturile de vot exercitat de organisme publice - Noțiunile „control” și „organisme publice”)
      (2020/C 399/26)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Verwaltungsgericht Berlin

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: NMI Technologietransfer GmbH

         Pârâtă: EuroNorm GmbH

         Dispozitivul

      Articolul 3 alineatul (4) din anexa I la Regulamentul (UE) nr. 651/2014 al Comisiei din 17 iunie 2014 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața internă în aplicarea articolelor 107 și 108 [TFUE] trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care exclude posibilitatea ca o întreprindere să fie considerată întreprindere mică și mijlocie (IMM) din moment ce organul întreprinderii care deține cea mai mare parte a capitalului, deși nu este autorizat să asigure gestionarea sa cotidiană, este compus în majoritate de membri ce reprezintă organisme publice, în sensul acestei dispoziții, astfel încât, ca urmare a acestei unice împrejurări, aceștia exercită solidar un control indirect, în sensul dispoziției menționate, asupra primei întreprinderi, cu condiția ca:

                  —

                  pe de o parte, noțiunea de „organism public” care figurează în această dispoziție să aibă vocația să includă entități cum sunt universități și instituții de învățământ superior, precum și o cameră de comerț și industrie, în cazul în care aceste entități sunt constituite pentru a îndeplini în mod specific necesități de interes general, au personalitate juridică și sunt fie finanțate în cea mai mare parte, fie controlate direct sau indirect de stat, de colectivități teritoriale ori de alte organisme publice, fără a fi relevant în această privință dacă persoanele numite la propunerea entităților respective se întrunesc cu titlu voluntar în cadrul întreprinderii în cauză, din moment ce ele au fost propuse și numite tocmai în calitatea lor de membri ai acestora și

                  —

                  pe de altă parte, în vederea stabilirii existenței unui atare control, să fie suficient ca asemenea organisme publice să dețină solidar, fie și indirect, cel puțin 25 % din capitalul sau din drepturile de vot ale întreprinderii în cauză, în conformitate cu statutul întreprinderii care exercită controlul direct asupra acesteia, fără a fi necesar să se examineze, în plus, dacă aceste organisme sunt în măsură să influențeze și să coordoneze exercitarea efectivă de către reprezentanții lor a drepturilor lor de vot sau dacă acești reprezentanți țin efectiv seama de interesele organismelor respective.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-526/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation [Trimitere preliminară – Siguranța produselor alimentare – Alimente și ingrediente alimentare noi – Regulamentul (CE) nr. 258/97 – Articolul 1 alineatul (2) litera (e) – Noțiunea de „ingrediente alimentare separate din animale” – Introducere pe piață – Insecte întregi destinate consumului uman]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/20

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Conseil d’État – Franța) – Entoma SAS/Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation
      (Cauza C-526/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Siguranța produselor alimentare - Alimente și ingrediente alimentare noi - Regulamentul (CE) nr. 258/97 - Articolul 1 alineatul (2) litera (e) - Noțiunea de „ingrediente alimentare separate din animale” - Introducere pe piață - Insecte întregi destinate consumului uman)
      (2020/C 399/27)
      Limba de procedură: franceza

         Instanța de trimitere

      Conseil d’État

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Entoma SAS

         Pârâți: Ministre de l’Économie et des Finances, Ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation

         Dispozitivul

      Articolul 1 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (CE) nr. 258/97 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 ianuarie 1997 privind alimentele și ingredientele alimentare noi, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 596/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2009, trebuie interpretat în sensul că alimentele compuse din animale întregi destinate să fie consumate ca atare, inclusiv insectele întregi, nu intră în domeniul de aplicare al acestui regulament.

         (1)  JO C 328, 30.9.2019.


title: Cauza C-603/19: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Špecializovaný trestný súd – Slovacia) – Procedură penală privind pe TG, UF (Trimitere preliminară – Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene – Articolul 325 TFUE – Procedură penală referitoare la infracțiuni de fraudă privind subvenții finanțate parțial prin intermediul bugetului Uniunii Europene – Drept național care nu permite organismelor statului să obțină în cadrul unei proceduri penale recuperarea unor subvenții pentru repararea prejudiciului cauzat prin infracțiuni”)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/20

      Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Špecializovaný trestný súd – Slovacia) – Procedură penală privind pe TG, UF
      (Cauza C-603/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Protecția intereselor financiare ale Uniunii Europene - Articolul 325 TFUE - Procedură penală referitoare la infracțiuni de fraudă privind subvenții finanțate parțial prin intermediul bugetului Uniunii Europene - Drept național care nu permite organismelor statului să obțină în cadrul unei proceduri penale recuperarea unor subvenții pentru repararea prejudiciului cauzat prin infracțiuni”)
      (2020/C 399/28)
      Limba de procedură: slovaca

         Instanța de trimitere

      Špecializovaný trestný súd

         Părțile din procedura penală principală

      TG, UF

         cu participarea: Úrad špeciálnej prokuratúry Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Košice, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Vranov nad Topľou, Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Michalovce

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2012/29/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de stabilire a unor norme minime privind drepturile, sprijinirea și protecția victimelor criminalității și de înlocuire a Deciziei-cadru 2001/220/JAI a Consiliului trebuie interpretat în sensul că această directivă nu se aplică persoanelor juridice și nici statului, chiar dacă dreptul național le conferă calitatea de persoană vătămată în cadrul procedurii penale.

                  2)

                  Articolul 325 TFUE trebuie interpretat în sensul că nu se opune unor dispoziții de drept național, astfel cum sunt interpretate în jurisprudența națională, în temeiul cărora, în cadrul unei proceduri penale, statul nu poate exercita acțiunea în repararea prejudiciului care îi este cauzat printr-un comportament fraudulos al persoanei urmărite care are ca efect deturnarea de fonduri din bugetul Uniunii Europene și nu dispune în cadrul acestei proceduri de nicio altă acțiune care să îi permită să invoce un drept împotriva persoanei urmărite, din moment ce, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere, legislația națională prevede proceduri efective care permit recuperarea contribuțiilor din bugetul Uniunii Europene percepute în mod nejustificat.

         (1)  JO C 348, 14.10.2019.


title: Cauza C-612/19 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 octombrie 2020 – CC/Parlamentul European [Recurs – Funcție publică – Hotărâre a Tribunalului pronunțată în urma trimiterii la Tribunal după anularea în parte a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 21 iulie 2016, CC/Parlamentul (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165) – Recrutare – Concursul general EUR/A/151/98 – Erori săvârșite de Parlamentul European în administrarea listei de candidați eligibili – Prejudiciu material – Acțiune în răspundere extracontractuală]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/21

      Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 1 octombrie 2020 – CC/Parlamentul European
      (Cauza C-612/19 P) (1)

      (Recurs - Funcție publică - Hotărâre a Tribunalului pronunțată în urma trimiterii la Tribunal după anularea în parte a Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 21 iulie 2016, CC/Parlamentul (F-9/12 RENV, EU:F:2016:165) - Recrutare - Concursul general EUR/A/151/98 - Erori săvârșite de Parlamentul European în administrarea listei de candidați eligibili - Prejudiciu material - Acțiune în răspundere extracontractuală)
      (2020/C 399/29)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: CC (reprezentant: G. Maximini, avocat)

         Cealaltă parte din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: T. Lazian, M. Ecker și E. Despotopoulou, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  O obligă pe CC la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 19, 20.1.2020.


title: Cauza C-195/20 PPU: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Procedură penală privind pe XC (Trimitere preliminară – Procedură preliminară de urgență – Cooperare judiciară în materie penală – Mandat european de arestare – Decizia-cadru 2002/584/JAI – Efectele predării – Articolul 27 – Eventuală urmărire penală pentru alte infracțiuni – Principiul specialității)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/22

      Hotărârea Curții (Camera a patra) din 24 septembrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Procedură penală privind pe XC
      (Cauza C-195/20 PPU) (1)

      (Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare judiciară în materie penală - Mandat european de arestare - Decizia-cadru 2002/584/JAI - Efectele predării - Articolul 27 - Eventuală urmărire penală pentru alte infracțiuni - Principiul specialității)
      (2020/C 399/30)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Bundesgerichtshof

         Partea din procedura penală principală

      XC

         cu participarea: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof

         Dispozitivul

      Articolul 27 alineatele (2) și (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre, astfel cum a fost modificată prin Decizia-cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretat în sensul că principiul specialității enunțat la alineatul (2) al acestui articol nu se opune unei măsuri privative de libertate luate împotriva unei persoane vizate de un prim mandat european de arestare pe baza altor fapte decât cele care au constituit motivul predării sale în executarea acestui mandat și anterioare acestor fapte, în cazul în care această persoană a părăsit voluntar teritoriul statului membru emitent al primului mandat și a fost predată acestui stat, în executarea unui al doilea mandat european de arestare emis ulterior acestei plecări în scopul executării unei pedepse privative de libertate, cu condiția ca, în cadrul celui de al doilea mandat european de arestare, autoritatea judiciară de executare a acestuia să își fi dat acordul pentru extinderea urmăririi penale la faptele aflate la originea acestei măsuri privative de libertate.

         (1)  JO C 230, 13.7.2020.


title: Cauza C-174/20 P: Recurs introdus la 24 aprilie 2020 de STADA Arzneimittel AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 11 februarie 2020 în cauza T-487/18, STADA Arzneimittel/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/22

      Recurs introdus la 24 aprilie 2020 de STADA Arzneimittel AG împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 11 februarie 2020 în cauza T-487/18, STADA Arzneimittel/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      (Cauza C-174/20 P)
      (2020/C 399/31)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Recurentă: STADA Arzneimittel AG (reprezentanți: J.-C. Plate și R. Kaase, avocați)

         Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală
      Curtea de Justiție a Uniunii Europene (Camera a opta), prin Ordonanța din 3 septembrie 2020, a respins recursul ca vădit neîntemeiat și a decis ca recurenta să suporte propriile cheltuieli de judecată.


title: Cauza C-362/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 5 august 2020 – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën/Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/23

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 5 august 2020 – Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën/Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV
      (Cauza C-362/20)
      (2020/C 399/32)
      Limba de procedură: neerlandeza

         Instanța de trimitere

      Hof van beroep te Antwerpen

         Părțile din procedura principală

         Apelanți: Openbaar Ministerie, Federale Overheidsdienst Financiën

         Intimate: Profit Europe NV, Gosselin Forwarding Services NV

         Întrebarea preliminară

      Sunt aplicabile taxe antidumping pentru accesoriile turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă cu grafit sferoidal din China în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1071/2012 al Comisiei din 14 noiembrie 2012 de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și din Thailanda (JO 2012, L 318, p. 10) și al Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 430/2013 al Consiliului din 13 mai 2013 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de stabilire a perceperii cu titlu definitiv a taxei provizorii instituite la importurile de accesorii turnate filetate pentru tuburi și țevi, din fontă maleabilă, originare din Republica Populară Chineză și din Thailanda și de închidere a procedurii în ceea ce privește Indonezia (JO 2013, L 129, p. 1), având în vedere faptul că în Hotărârea din 12 iulie 2018, pronunțată în cauzele conexate C-397/17 și C-398/17, Curtea a hotărât că accesoriile turnate pentru tuburi și țevi, din fontă cu grafit sferoidal nu sunt accesorii turnate pentru tuburi și țevi din fontă maleabilă, precum și că accesoriile turnate pentru tuburi și țevi, din fontă cu grafit sferoidal se clasifică la o altă subpoziție decât accesoriile turnate pentru tuburi și țevi din fontă maleabilă?


title: Cauza C-420/20: Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 9 septembrie 2020 – procedură penală împotriva lui HN

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/24

      Cerere de decizie preliminară introdusă de Sofiyski rayonen sad (Bulgaria) la 9 septembrie 2020 – procedură penală împotriva lui HN
      (Cauza C-420/20)
      (2020/C 399/34)
      Limba de procedură: bulgara

         Instanța de trimitere

      Sofiyski rayonen sad

         Inculpat

      HN

         Întrebările preliminare

                  1)

                  Este admisibilă o limitare a dreptului persoanei acuzate, prevăzut la articolul 8 din Directiva (UE) 2016/343 (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2006, L 65, p. 1), de a fi prezentă în persoană la propriul proces, prin dispoziții naționale potrivit cărora poate fi aplicată, împotriva unor străini acuzați în mod oficial, o interdicție administrativă de intrare și de ședere pe teritoriul țării în care se desfășoară procedura penală?

                  2)

                  În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, ar fi îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 8 alineatul (2) literele (a) și/sau (b) din Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2006, L 65, p. 1) pentru desfășurarea procesului în absența persoanei în cauză, în cazul în care aceasta a fost informată în mod corect cu privire la procesul penal și la consecințele neprezentării și este reprezentată de un avocat mandatat, care a fost numit fie de către persoana acuzată, fie de către stat, însă prezentării sale în persoană i se opune o interdicție administrativă de intrare și de ședere pe teritoriul țării în care se desfășoară procedura penală?

                  3)

                  Dreptul persoanei acuzate prevăzut la articolul 8 din Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2006, L 65, p. 1) de a fi prezentă în persoană la propriul proces, poate fi transformat, în temeiul unor dispoziții naționale, într-o obligație procedurală a acestei persoane? Concret: Statele membre asigură astfel un nivel mai ridicat de protecție în sensul considerentului (48) sau, dimpotrivă, o asemenea abordare este incompatibilă cu considerentul (35) al directivei menționate, care prevede că dreptul persoanei acuzate nu este absolut și că se poate renunța la acesta?

                  4)

                  O renunțare prealabilă a persoanei acuzate la dreptul prevăzut la articolul 8 din Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale (JO 2006, L 65, p. 1), de a fi prezentă în persoană la propriul proces, care a fost exprimată în mod neechivoc în cursul procedurii de urmărire penală, este admisibilă în cazul în care persoana acuzată a fost informată cu privire la consecințele neprezentării?

         (1)  JO 2016, L 65, р. 1.


title: Cauza T-145/18: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – Confédération nationale du Crédit mutuel și alții/BCE [„Politica economică și monetară – Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit – Cotizație la sistemul de garantare a depozitelor sau la fondul unic de rezoluție prin intermediul angajamentelor de plată irevocabile – Atribuții conferite BCE – Prerogative specifice de supraveghere ale BCE – Articolul 4 alineatul (1) litera (f) și articolul 16 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Măsură care impune deducerea cuantumului cumulat al angajamentelor de plată irevocabile restante din fondurile proprii de nivel 1 de bază – Lipsa unei examinări individuale”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/26

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – Confédération nationale du Crédit mutuel și alții/BCE
      (Cauza T-145/18) (1)

      („Politica economică și monetară - Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit - Cotizație la sistemul de garantare a depozitelor sau la fondul unic de rezoluție prin intermediul angajamentelor de plată irevocabile - Atribuții conferite BCE - Prerogative specifice de supraveghere ale BCE - Articolul 4 alineatul (1) litera (f) și articolul 16 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Măsură care impune deducerea cuantumului cumulat al angajamentelor de plată irevocabile restante din fondurile proprii de nivel 1 de bază - Lipsa unei examinări individuale”)
      (2020/C 399/36)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Confédération nationale du Crédit mutuel (Paris, Franța) și celelalte 37 de reclamante ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: E. Koupepidou, R. Bax și F. Bonnard, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea în parte a Deciziei ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 a BCE din 19 decembrie 2017 și, pe de altă parte, a Deciziei ECB-SSM-2019-FRCMU-4 a BCE din 14 februarie 2019

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 8 din Decizia ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 19 decembrie 2017 și punctul 5 din Decizia ECB-SSM-2019-FRCMU-4 a BCE din 14 februarie 2019.

                  2)

                  Obligă BCE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 7.5.2018.


title: Cauza T-146/18: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – BPCE și alții/BCE [„Politica economică și monetară – Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit – Cotizație la sistemul de garantare a depozitelor sau la fondul unic de rezoluție prin intermediul angajamentelor de plată irevocabile – Atribuții conferite BCE – Prerogative specifice de supraveghere ale BCE – Articolul 4 alineatul (1) litera (f) și articolul 16 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Măsură care impune deducerea cuantumului cumulat al angajamentelor de plată irevocabile restante din fondurile proprii de nivel 1 de bază – Lipsa unei examinări individuale”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/26

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – BPCE și alții/BCE
      (Cauza T-146/18) (1)

      („Politica economică și monetară - Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit - Cotizație la sistemul de garantare a depozitelor sau la fondul unic de rezoluție prin intermediul angajamentelor de plată irevocabile - Atribuții conferite BCE - Prerogative specifice de supraveghere ale BCE - Articolul 4 alineatul (1) litera (f) și articolul 16 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Măsură care impune deducerea cuantumului cumulat al angajamentelor de plată irevocabile restante din fondurile proprii de nivel 1 de bază - Lipsa unei examinări individuale”)
      (2020/C 399/37)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: BPCE (Paris, Franța) și celelalte 36 de reclamante ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: E. Koupepidou, R. Bax și F. Bonnard, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea în parte a Deciziei ECB/SSM/2017-9695005MSX1OYEMGDF46/338 a BCE din 19 decembrie 2017 și, pe de altă parte, a Deciziei ECB-SSM-2019- FRBPC-22 a BCE din 14 februarie 2019

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 4 din Decizia ECB/SSM/2017-9695005MSX1OYEMGDF46/338 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 19 decembrie 2017 și punctele 3.4-3.7 din Decizia ECB-SSM-2019- FRBPC-22 a BCE din 14 februarie 2019.

                  2)

                  Obligă BCE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 7.5.2018.


title: Cauza T-149/18: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – Arkéa Direct Bank și alții/BCE [„Politica economică și monetară – Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit – Cotizație la sistemul de garantare a depozitelor sau la fondul unic de rezoluție prin intermediul angajamentelor de plată irevocabile – Atribuții conferite BCE – Prerogative specifice de supraveghere ale BCE – Articolul 4 alineatul (1) litera (f) și articolul 16 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 – Măsură care impune deducerea cuantumului cumulat al angajamentelor de plată irevocabile restante din fondurile proprii de nivel 1 de bază – Lipsa unei examinări individuale”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/27

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – Arkéa Direct Bank și alții/BCE
      (Cauza T-149/18) (1)

      („Politica economică și monetară - Supravegherea prudențială a instituțiilor de credit - Cotizație la sistemul de garantare a depozitelor sau la fondul unic de rezoluție prin intermediul angajamentelor de plată irevocabile - Atribuții conferite BCE - Prerogative specifice de supraveghere ale BCE - Articolul 4 alineatul (1) litera (f) și articolul 16 alineatul (1) litera (c) și alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 - Măsură care impune deducerea cuantumului cumulat al angajamentelor de plată irevocabile restante din fondurile proprii de nivel 1 de bază - Lipsa unei examinări individuale”)
      (2020/C 399/38)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Reclamante: Arkéa Direct Bank (Puteaux, Franța) și celelalte 9 reclamante ale căror nume figurează în anexa la hotărâre (reprezentanți: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi și M. Dalon, avocați)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: E. Koupepidou, R. Bax și F. Bonnard, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, anularea în parte a Deciziei ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 a BCE din 19 decembrie 2017 și, pe de altă parte, a Deciziei ECB-SSM-2019-FRCMU-4 a BCE din 14 februarie 2019

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează punctul 8 din Decizia ECB/SSM/2017-9695000CG7B84NLR5984/207 a Băncii Centrale Europene (BCE) din 19 decembrie 2017 și punctul 5 din Decizia ECB-SSM-2019- FRCMU-4 a BCE din 14 februarie 2019.

                  2)

                  Obligă BCE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 161, 7.5.2018.


title: Cauza T-408/18: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/EACEA („Clauză compromisorie – Acord de grant încheiat în cadrul Programului de acțiune nr. 3 Erasmus Mundus referitor la promovarea învățământului superior – Acord de grant încheiat în cadrul Programului de învățare pe tot parcursul vieții – Costuri eligibile – Note de debit – Rambursarea unei părți din sumele avansate – Răspundere contractuală”)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/28

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis/EACEA
      (Cauza T-408/18) (1)

      („Clauză compromisorie - Acord de grant încheiat în cadrul Programului de acțiune nr. 3 Erasmus Mundus referitor la promovarea învățământului superior - Acord de grant încheiat în cadrul Programului de învățare pe tot parcursul vieții - Costuri eligibile - Note de debit - Rambursarea unei părți din sumele avansate - Răspundere contractuală”)
      (2020/C 399/39)
      Limba de procedură: greaca

         Părțile

         Reclamant: Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis (Salonic, Grecia) (reprezentant: V. Christianos, avocat)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Educație, Audiovizual și Cultură (reprezentanți: H. Monet și P. Kalyva, agenți, asistați de G. Dellis, K. Sakellariou și A. Chasapopoulos, avocați)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se urmărește, pe de o parte, constatarea faptului că creanțele care figurează în notele de debit nr. 3241804682 și 3241804913 din 9 și 16 aprilie 2018 emise de EACEA împotriva reclamantei corespund unor costuri eligibile în valoare de 28 976,83 euro și, respectiv, de 77 169,78 euro și, pe de altă parte, obligarea EACEA să îi ramburseze reclamantei sumele menționate, majorate cu dobânzi moratorii.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Aristoteleio Panepistimio Thessalonikis la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 319, 10.9.2018.


title: Cauza T-421/18: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (MUSIKISS) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene MUSIKISS – Mărcile verbală și figurative anterioare ale Regatului Unit KISS – Acord de retragere a Regatului Unit din Uniune și din Euratom – Perioadă de tranziție – Decizia camerei de recurs de a retrimite cauza diviziei de opoziție – Admisibilitate – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/28

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Bauer Radio/EUIPO – Weinstein (MUSIKISS)
      (Cauza T-421/18) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene MUSIKISS - Mărcile verbală și figurative anterioare ale Regatului Unit KISS - Acord de retragere a Regatului Unit din Uniune și din Euratom - Perioadă de tranziție - Decizia camerei de recurs de a retrimite cauza diviziei de opoziție - Admisibilitate - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2020/C 399/40)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Bauer Radio Ltd (Peterborough, Regatul Unit) (reprezentant: G. Messenger, barrister)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: S. Bonne, H. O’Neill și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Simon Weinstein (Viena, Austria) (reprezentanți: M.-R. Petsche și M. Grötschl, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 14 martie 2018 (cauza R 510/2017-1) privind o procedură de opoziție între Bauer Radio și domnul Weinstein

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Bauer Radio Ltd la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 294, 20.8.2018.


title: Cauza T-433/18: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Bax/BCE („Funcție publică – Personalul BCE – Asistență pentru tranziția profesională – Eligibilitate – Securitate juridică – Egalitate de tratament – Încredere legitimă – Obligația de solicitudine – Discriminare pe motive de sex – Proporționalitate – Răspundere”)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/29

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Bax/BCE
      (Cauza T-433/18) (1)

      („Funcție publică - Personalul BCE - Asistență pentru tranziția profesională - Eligibilitate - Securitate juridică - Egalitate de tratament - Încredere legitimă - Obligația de solicitudine - Discriminare pe motive de sex - Proporționalitate - Răspundere”)
      (2020/C 399/41)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Annemieke Bax (Frankfurt, Germania) (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocate)

         Pârâtă: Banca Centrală Europeană (reprezentanți: F. Malfrère și D. Camilleri Podestà, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și pe articolul 50 a din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene prin care se urmărește, pe de o parte, anularea deciziei BCE din 14 decembrie 2017 de respingere a candidaturii reclamantei la programul de asistență pentru tranziția profesională și, în măsura necesară, a deciziei BCE din 8 mai 2018 de respingere a căii de atac speciale introduse de reclamantă împotriva deciziei susmenționate din 14 decembrie 2017 și, pe de altă parte, repararea prejudiciului moral pe care reclamanta pretinde că l-ar fi suferit.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă fiecare parte să suporte propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 328, 17.9.2018.


title: Cauza T-36/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă ElitePartner – Motiv absolut de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligația de motivare”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/30

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – PE Digital/EUIPO – Spark Networks Services (ElitePartner)
      (Cauza T-36/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă ElitePartner - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare”)
      (2020/C 399/43)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: PE Digital GmbH (Hamburg, Germania) (reprezentanți: V. von Bomhard și J. Fuhrmann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Spark Networks Services GmbH (Berlin, Germania) (reprezentanți: C. Brennecke și J. Gräbig, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 25 octombrie 2018 (cauza R 614/2017-1) privind o procedură de declarare a nulității între Spark Networks Services și PE Digital

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă PE Digital GmbH la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de Spark Networks Services GmbH în cadrul procedurii în fața Camerei întâi de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

         (1)  JO C 93, 11.3.2019.


title: Cauza T-174/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Vincenti/EUIPO („Funcție publică – Funcționari – Promovare – Exercițiile de promovare 2014-2017 – Decizie de a nu îl promova pe reclamant în gradul AST 8 – Dreptul de a fi ascultat”)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/31

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Vincenti/EUIPO
      (Cauza T-174/19) (1)

      („Funcție publică - Funcționari - Promovare - Exercițiile de promovare 2014-2017 - Decizie de a nu îl promova pe reclamant în gradul AST 8 - Dreptul de a fi ascultat”)
      (2020/C 399/44)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamant: Guillaume Vincenti (Alicante, Spania) (reprezentant: H. Tettenborn, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: A. Lukošiūtė și K. Tóth, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se urmărește anularea deciziei EUIPO din 6 iunie 2018 de a nu îl promova pe reclamant în gradul AST 8 în temeiul exercițiilor de promovare 2014-2017.

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 6 iunie 2018 de a nu îl promova pe domnul Guillaume Vincenti în gradul AST 8 în temeiul exercițiilor de promovare 2014-2017.

                  2)

                  Obligă EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 206, 17.6.2019.


title: Cauza T-314/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Fundación Tecnalia Research & Innovation/Comisia [„Clauză compromisorie – Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Dezvoltarea și testarea unor sisteme de senzori destinate controlării calității și performanțelor proceselor de coacere a produselor de brutărie – Proiectul Bread-Guard – Suprapunerea proiectului cu un alt proiect finanțat în temeiul aceluiași program – Modificări ale descrierii sarcinilor care trebuie efectuate – Pierderea drepturilor de proprietate intelectuală necesare pentru punerea în aplicare a proiectului – Supraestimarea numărului lunar de persoane necesar proiectului – Obligații de informare în sarcina beneficiarilor – Abateri profesionale grave – Reziliere de către Comisie a acordului de grant”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/31

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Fundación Tecnalia Research & Innovation/Comisia
      (Cauza T-314/19) (1)

      („Clauză compromisorie - Acord de grant încheiat în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Dezvoltarea și testarea unor sisteme de senzori destinate controlării calității și performanțelor proceselor de coacere a produselor de brutărie - Proiectul Bread-Guard - Suprapunerea proiectului cu un alt proiect finanțat în temeiul aceluiași program - Modificări ale descrierii sarcinilor care trebuie efectuate - Pierderea drepturilor de proprietate intelectuală necesare pentru punerea în aplicare a proiectului - Supraestimarea numărului lunar de persoane necesar proiectului - Obligații de informare în sarcina beneficiarilor - Abateri profesionale grave - Reziliere de către Comisie a acordului de grant”)
      (2020/C 399/45)
      Limba de procedură: spaniola

         Părțile

         Reclamantă: Fundación Tecnalia Research & Innovation (San Sebastian, Spania) (reprezentanți: P. Palacios Pesquera și M. Rius Coma, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Estrada de Solà și S. Izquierdo Pérez, agenți)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolul 272 TFUE prin care se urmărește constatarea faptului că nu exista un temei pentru care Comisia să rezilieze acordul de grant referitor la proiectul FP7-KBBE-2013-7-613647 BreadGuard

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Fundación Tecnalia Research & Innovation la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 230, 8.7.2019.


title: Cauza T-401/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă Freude an Farbe în culorile galben, portocaliu, roșu, roz, mov, bleu, turcoaz, verde închis, verde deschis și antracit – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Glemadur Freude an Farbe – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/32

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Cauza T-401/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă Freude an Farbe în culorile galben, portocaliu, roșu, roz, mov, bleu, turcoaz, verde închis, verde deschis și antracit - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Glemadur Freude an Farbe - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2020/C 399/46)
      Limba de procedură: germana

         Părţile

         Reclamantă: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Germania) (reprezentant: R. Schiffer, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Austria) (reprezentant: A. Haberl, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 martie 2019 (cauza R 1498/2018-5) privind o procedură de opoziție între Synthesa Chemie și Brillux

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Brillux GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza T-402/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe) („Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană – Marca figurativă Freude an Farbe – Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Glemadur Freude an Farbe – Motiv relativ de refuz – Risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/33

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Brillux/EUIPO – Synthesa Chemie (Freude an Farbe)
      (Cauza T-402/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă Freude an Farbe - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară Glemadur Freude an Farbe - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) 207/2009 [devenit articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001]”)
      (2020/C 399/47)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Brillux GmbH & Co. KG (Münster, Germania) (reprezentant: R. Schiffer, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: S. Hanne, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Synthesa Chemie GesmbH (Perg, Austria) (reprezentant: A. Haberl, avocat)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 martie 2019 (cauza R 1434/2018-5) privind o procedură de opoziție între Synthesa Chemie și Brillux

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Brillux GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 288, 26.8.2019.


title: Cauza T-601/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de opoziție – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative in.fi.ni.tu.de – Marca națională verbală anterioară INFINITE – Admisibilitatea probelor – Utilizare serioasă a mărcii anterioare – Articolul 47 alineatele (2) și (3) și articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Dovada utilizării serioase – Motive relative de refuz – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/33

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Osório & Gonçalves/EUIPO – Miguel Torres (in.fi.ni.tu.de)
      (Cauza T-601/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative in.fi.ni.tu.de - Marca națională verbală anterioară INFINITE - Admisibilitatea probelor - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Articolul 47 alineatele (2) și (3) și articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Dovada utilizării serioase - Motive relative de refuz - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 399/48)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Osório & Gonçalves, SA (Galamares, Portugalia) (reprezentant: D. Araújo e Sá Serras Pereira, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: P. Sipos și V. Ruzek, agenți)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedès, Spania)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 2 iulie 2019 (cauza R 1579/2018-5) privind o procedură de opoziție între Miguel Torres și Osório & Gonçalves

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Osório & Gonçalves, SA la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 363, 28.10.2019.


title: Cauza T-608/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Veronese Design Company/EUIPO – Veronese (VERONESE) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de declarare a nulității – Marca Uniunii Europene figurativă VERONESE – Marca Uniunii Europene verbală anterioară VERONESE – Motiv relativ de refuz – Lipsa unui risc de confuzie – Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/34

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Veronese Design Company/EUIPO – Veronese (VERONESE)
      (Cauza T-608/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Marca Uniunii Europene figurativă VERONESE - Marca Uniunii Europene verbală anterioară VERONESE - Motiv relativ de refuz - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și articolul 60 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
      (2020/C 399/49)
      Limba de procedură: franceza

         Părţile

         Reclamantă: Veronese Design Company Ltd (Kowloon, Hong Kong) (reprezentant: B. Lafont, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Veronese SAS (Paris, Franța) (reprezentant: S. Herrburger, avocată)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 18 iunie 2019 (cauza R 2434/2018-5) privind o procedură de declarare a nulității între Veronese și Veronese Design Company

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 18 iunie 2019 (cauza R 2434/2018-5) privind o procedură de declarare a nulității între Veronese SAS și Veronese Design Company Ltd.

                  2)

                  EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Veronese Design Company.

                  3)

                  Veronese suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza T-626/19: Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller) [„Marcă a Uniunii Europene – Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SOS Loch- und Rissfüller – Motive absolute de refuz – Lipsa caracterului distinctiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Caracter descriptiv – Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/35

      Hotărârea Tribunalului din 9 septembrie 2020 – Daw/EUIPO (SOS Loch- und Rissfüller)
      (Cauza T-626/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale SOS Loch- und Rissfüller - Motive absolute de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 399/50)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Daw SE (Ober-Ramstadt, Germania) (reprezentant: A. Haberl, avocat)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 18 iulie 2019 (cauza R 278/2019-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal SOS Loch- und Rissfüller ca marcă a Uniunii Europene

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge acțiunea.

                  2)

                  Obligă Daw SE la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 372, 4.11.2019.


title: Cauza T-677/19: Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (SYRENA) [„Marcă a Uniunii Europene – Procedură de decădere – Marca Uniunii Europene verbală SYRENA – Utilizare serioasă a mărcii – Importanța utilizării – Dovada utilizării – Articolul 18 alineatul (1) și articolul 58 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 – Obligația de motivare – Articolul 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul 2017/1001”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/35

      Hotărârea Tribunalului din 23 septembrie 2020 – Polfarmex/EUIPO – Kaminski (SYRENA)
      (Cauza T-677/19) (1)

      („Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marca Uniunii Europene verbală SYRENA - Utilizare serioasă a mărcii - Importanța utilizării - Dovada utilizării - Articolul 18 alineatul (1) și articolul 58 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Obligația de motivare - Articolul 94 alineatul (1) prima teză din Regulamentul 2017/1001”)
      (2020/C 399/51)
      Limba de procedură: engleza

         Părţile

         Reclamantă: Polfarmex S.A. (Kutno, Polonia) (reprezentant: B. Matusiewicz-Kulig, avocată)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Arkadiusz Kaminski (Etobicoke, Ontario, Canada) (reprezentanți: E. Pijewska, M. Mazurek și W. Trybowski, avocați)

         Obiectul

      Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 11 iulie 2019 (cauzele conexate R 1861/2018-2 și R 1840/2018-2) privind o procedură de decădere între Polfarmex et domnul Kaminski

         Dispozitivul

                  1)

                  Anulează decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 11 iulie 2019 (cauzele conexate R 1861/2018-2 și R 1840/2018-2), în măsura în care aceasta a menținut înregistrarea mărcii Uniunii Europene nr. 9 262 767 pentru „mașini” din clasa 12, altele decât „mașinile de curse”.

                  2)

                  Respinge în rest acțiunea.

                  3)

                  Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 399, 25.11.2019.


title: Cauza T-381/20 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 septembrie 2020 – Datax/REA [„Procedură de măsuri provizorii – Acorduri de grant încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) – Rambursarea sumelor plătite – Cerere de măsuri provizorii – Lipsa urgenței”]

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/36

      Ordonanța președintelui Tribunalului din 11 septembrie 2020 – Datax/REA
      (Cauza T-381/20 R)
      („Procedură de măsuri provizorii - Acorduri de grant încheiate în cadrul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) - Rambursarea sumelor plătite - Cerere de măsuri provizorii - Lipsa urgenței”)
      (2020/C 399/52)
      Limba de procedură: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Datax sp. z o.o. (Wroclaw, Polonia) (reprezentant: J. Bober, avocat)

         Pârâtă: Agenția Executivă pentru Cercetare (reprezentanți: S. Payan-Lagrou și V. Canetti, agenți, asistați de M. Le Berre, avocat)

         Obiectul

      Cerere întemeiată pe articolele 278 și 279 TFUE prin care se urmărește suspendarea executării actului Ares(2019) 7018535 al REA din 13 noiembrie 2019 privind proiectul 261659 (HELP) și proiectul 286822 (GreenNets), care se referă la respingerea și la recuperarea cheltuielilor eligibile, precum și a notelor de debit emise pe baza acestui act.

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge cererea de măsuri provizorii.

                  2)

                  Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-536/20: Acțiune introdusă la 25 august 2020 – LU/BEI

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/36

      Acțiune introdusă la 25 august 2020 – LU/BEI
      (Cauza T-536/20)
      (2020/C 399/53)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: LU (reprezentant: B. Maréchal, avocat)

         Pârâtă: Banca Europeană de Investiții (BEI)

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  în primul rând, anularea raportului final emis de comitetul de anchetă la 13 mai 2020, precum și a deciziei președintelui Băncii Europene de Investiții din 26 mai 2020 și a oricărei proceduri disciplinare inițiate pe baza respectivului raport final și decizii;

                  —

                  în subsidiar, modificarea concluziilor raportului final emis de comitetul de anchetă la 13 mai 2020 și a deciziei președintelui Băncii Europene de Investiții din 26 mai 2020 și dispunerea înlăturării tuturor faptelor și declarațiilor nerelevante și necorespunzătoare din ambele documente, în special a oricărei referiri la comportamentul malițios sau la culpa reclamantului, precum și a oricărei referiri la vreo procedură disciplinară;

                  —

                  în orice caz, admiterea următoarelor cereri:

                              —

                              acordarea de despăgubiri în cuantum de 25 000 de euro pentru încălcarea integrității fizice și psihice a reclamantului, precum și a dreptului acestuia la libertatea de gândire și la libertatea de exprimare, a dreptului său la o bună administrare, a dreptului la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil;

                              —

                              acordarea de despăgubiri în cuantum de 25 000 de euro pentru prejudiciul moral suferit de reclamant;

                              —

                              acordarea de despăgubiri în cuantum de 200 de euro (inclusiv TVA) pentru cheltuielile medicale (nerambursate în temeiul asigurării medicale a BEI) ca urmare a prejudiciului cauzat de pârâtă și suferit de reclamant și

                              —

                              obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată în prezenta acțiune, evaluate la suma provizorie de 15 000 de euro.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă șapte motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 3 și 31 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”): respectarea integrității psihice și a condițiilor de muncă echitabile și corecte.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolelor 10 și 11 din cartă: libertatea de gândire și libertatea de exprimare.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a beneficia, în ceea ce privește problemele sale, de un tratament imparțial, echitabil și într-un termen rezonabil, în temeiul articolului 41 alineatul (1) din cartă.

                              —

                              Reclamantul invocă o încălcare a obligației de imparțialitate, ca urmare a neluării în considerare de către pârâtă a anumitor argumente și fapte;

                              —

                              În al doilea rând, se invocă faptul că nu a fost respectată imparțialitatea, întrucât pârâta nu a luat în considerare în mod corespunzător anumite comentarii ale reclamantului;

                              —

                              În al treilea rând, reclamantul mai invocă o încălcare a dreptului la un tratament imparțial, ca urmare a neadministrării de către pârâtă a probei expertizei.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă, în ceea ce privește desfășurarea procedurii oficiale și constatările raportului final al comitetului de anchetă, nerespectarea dreptului reclamantului prevăzut de articolul 41 alineatul (2) litera (a) din cartă de a fi ascultat înainte de luarea oricărei măsuri care ar putea să îi aducă atingere.

                              —

                              Reclamantul invocă încălcarea dreptului său de a fi ascultat, întrucât un anumit număr al comentariilor sale nu a fost luat în considerare de comitetul de anchetă.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului reclamantului la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, în temeiul articolului 47 din cartă.

                  6.

                  Al șaselea motiv, prin care se invocă încălcarea dreptului reclamantului prevăzut la articolul 41 alineatul (2) litera (a) din cartă de a fi ascultat înainte de luarea oricărei măsuri care ar putea să îi aducă atingere, ca urmare a aprobării de către președintele BEI a raportului final al comitetului de anchetă.

                  7.

                  Al șaptelea motiv, prin care se invocă încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (c) din cartă: obligația administrației de a-și motiva deciziile.

                              —

                              Reclamantul invocă încălcarea de către pârâtă a obligației de a emite o decizie motivată, întrucât președintele BEI nu a explicat aprobarea de către acesta a raportului final al comitetului de anchetă.


title: Cauza T-554/20: Acțiune introdusă la 8 septembrie 2020 – Pollinis France/Comisia

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/38

      Acțiune introdusă la 8 septembrie 2020 – Pollinis France/Comisia
      (Cauza T-554/20)
      (2020/C 399/54)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Pollinis France (Paris, Franța) (reprezentant: C. Lepage, avocat)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei explicite a Comisiei Europene din 21 iulie 2020 de respingere a cererii de confirmare a accesului la documente înregistrată sub numărul de referință GESTDEM nr. 2020/2083 în temeiul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 (1);

                  —

                  conexarea prezentei proceduri cu cauza înregistrată cu numărul T-371/20;

                  —

                  obligarea Comisei Europene la plata sumei de 3 000 EUR reclamantei pentru cheltuielile de judecată, în aplicarea articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia contestată încalcă al doilea paragraf al articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, întrucât Comisia Europeană nu a motivat aplicarea excepției privind protecția procesului decizional.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia contestată încalcă al doilea paragraf al articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, din moment ce există un interes public superior care justifică divulgarea documentelor solicitate, iar documentele solicitate ar trebui să beneficieze de accesul public mai larg acordat „documentelor legislative”.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia contestată încalcă articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (2), din moment ce excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 ar trebui interpretată și aplicată cu o rigoare deosebită atunci când informația solicitată se referă la emisiile în atmosferă.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia contestată nu se poate întemeia pe protecția vieții private și integrității individului, din moment ce articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prevede că „[î]n cazul în care doar o parte a documentului cerut se încadrează într-una sau mai multe din excepțiile menționate anterior, celelalte părți ale documentului se divulgă”.

         (1)  – Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

         (2)  – Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 septembrie 2006 privind aplicarea, pentru instituțiile și organismele comunitare, a dispozițiilor Convenției de la Aarhus privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziilor și accesul la justiție în domeniul mediului (JO 2006, L 264, p. 13, Ediție specială, 15/vol. 17, p. 126).


title: Cauza T-568/20: Acțiune introdusă la 4 septembrie 2020 – MF/eu-LISA

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/39

      Acțiune introdusă la 4 septembrie 2020 – MF/eu-LISA
      (Cauza T-568/20)
      (2020/C 399/55)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: MF (reprezentanți: L. Levi și M. Vandenbussche, avocate)

         Pârâtă: Agenția Uniunii Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei din 29 octombrie 2019 prin care se pune capăt contractului reclamantului pentru motivul că acestuia nu i s-a putut emite o autorizare de securitate – ca atare și în măsura în care aceasta ar cuprinde o asemenea o decizie de refuz al accesului la IUEC;

                  —

                  în măsura necesară, anularea deciziei din 26 mai 2020 de respingere a reclamației;

                  —

                  obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivul și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantul invocă un singur motiv, întemeiat pe faptul că decizia prin care se pune capăt contractului său este nelegală, ca urmare a încălcării de către pârâtă a articolului 11 alineatul (5) litera (b) din decizia Comisiei și a normelor de securitate ale eu-LISA.


title: Cauza T-577/20: Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Ryanair/Comisia

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/39

      Acțiune introdusă la 11 septembrie 2020 – Ryanair/Comisia
      (Cauza T-577/20)
      (2020/C 399/56)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Ryanair (Swords, Irlanda) (reprezentanți: E. Vahida, F. Laprévote, V. Blanc, S. Rating și I. Metaxas-Maranghidis, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea Deciziei (UE) a Comisiei Europene din 14 octombrie 2019 privind ajutorul de stat SA.55394 (2019/N) – Germania – Ajutor de salvare în favoarea Condor (1) și

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată,

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.

                  1.

                  Primul motiv, prin care se invocă faptul că ajutorul nu intră în domeniul de aplicare material al Orientărilor Comisiei Europene privind salvarea și restructurarea (2), întrucât dificultățile suferite de Condor sunt rezultatul unei alocări arbitrare a costurilor în cadrul Grupului Thomas Cook.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă faptul că ajutorul de salvare nu îndeplinește condițiile de compatibilitate potrivit cărora ajutorul trebuie să contribuie la realizarea unui obiectiv privind un interes comun real. Comisia Europeană a săvârșit erori vădite de apreciere, atât cu privire la nevoile operatorilor de turism independenți și ale agențiilor de turism germane, cât și cu privire la presupusa lipsă a capacității aeronavei pentru repatrierea pasagerilor blocați în timpul sezonului de iarnă al IATA, care este caracterizat printr-o supracapacitate sezonieră.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană nu a verificat îndeplinirea de către Grupul Thomas Cook a condiției pentru prima și ultima dată a ajutorului de salvare.

                  4.

                  Al patrulea motiv, prin care se invocă faptul că Comisia Europeană a omis să inițieze o procedură oficială de investigare, în pofida unor dificultăți serioase, și a încălcat drepturile procedurale ale reclamantei.

                  5.

                  Al cincilea motiv, prin care se invocă încălcarea de către Comisia Europeană a obligației de motivare care îi incumbă acesteia.

         (1)  JO 2020, C 294, p. 3.

         (2)  Orientări privind ajutoarele de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor nefinanciare aflate în dificultate, JO 2014 C 249, p. 1.


title: Cauza T-585/20: Acțiune introdusă la 24 septembrie 2020 – Polwax/Comisia

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/40

      Acțiune introdusă la 24 septembrie 2020 – Polwax/Comisia
      (Cauza T-585/20)
      (2020/C 399/57)
      Limba de procedură: polona

         Părțile

         Reclamantă: Polwax S.A. (Jasło, Polonia) (reprezentanți: E. Nessmann, G. Duda și M. Smołka, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei Comisiei Europene din 14 iulie 2020 în cazul M.9014 PKN Orlen/Grupa Lotos (denumită în continuare „decizia”);

                  —

                  obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor privind evaluarea concentrărilor prevăzute la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (denumit în continuare „Regulamentul nr. 139/200”) (1), întrucât Comisia, autorizând în anumite condiții dobândirea de către PKN Orlen a controlului asupra Grupa Lotos, nu a ținut seama de piața parafinei rafinate și deshidratate, precum și a cerurilor de parafină și a produselor pe bază de parafină și nu a evaluat efectele concentrării asupra acestei piețe.

                              —

                              În susținerea acestui motiv, reclamanta pretinde că, în cursul procedurii de investigație, au fost furnizate Comisiei elemente de probă care indicau că piața parafinei rafinate și deshidratate, precum și a cerurilor de parafină și a produselor pe bază de parafină este legată de activitățile economice desfășurate de părțile la concentrare. Comunicarea privind obiecțiunile transmisă de Comisie nu conține nicio referire la o asemenea piață, ceea ce poate indica faptul că, în decizia sa, Comisia nu a ținut seama de această piață în evaluarea efectelor concentrării asupra concurenței.

                  2.

                  Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor privind evaluarea concentrărilor prevăzute la articolul 2 alineatul (1) din Regulamentul nr. 139/2004, întrucât Comisia nu a ținut seama de faptul că dobândirea de către PKN Orlen a controlului asupra Grupa Lotos afectează accesul la materii prime al operatorilor de pe piața parafinei rafinate și deshidratate, precum și a cerurilor de parafină și a produselor pe bază de parafină și nu a luat în considerare nici existența unor bariere privind accesul pe această piață rezultate din concentrarea menționată.

                              —

                              În susținerea acestui motiv, reclamanta pretinde că, în urma dobândirii de către PKN Orlen a controlului asupra Grupa Lotos, o entitate unică va concentra toată materia primă sub formă de gaci de parafină (grea și ușoară), precum și toate infrastructurile de transport și logistice pe teritoriul Poloniei, al Lituaniei și al Republicii Cehe, astfel încât această entitate va putea dicta condițiile de preț sau condițiile privind furnizarea materiei prime nu numai entităților care operează în prezent pe piața în cauză, ci și oricărei entități care va intenționa să intre în viitor pe această piață. Orlen Południe S.A., societate controlată în proporție de 100 % de PKN Orlen, nu va avea asemenea dificultăți în desfășurarea activității sale comerciale.

                  3.

                  Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor privind evaluarea concentrărilor prevăzute la articolul 2 alineatele (2) și (3) din Regulamentul nr. 139/2004, întrucât Comisia a autorizat dobândirea de către PKN Orlen a controlului asupra Grupa Lotos, deși acest control poate denatura semnificativ concurența efectivă pe piața comună sau pe o parte semnificativă a acesteia, în special ca urmare a creării sau a consolidării unei poziții dominante a PKN Orlen.

                              —

                              În susținerea acestui motiv, reclamanta pretinde că, până în prezent, singurul concurent al PKN Orlen pe piața producerii și a distribuției de gaci pe teritoriul Poloniei, al Republicii Cehe și al Lituaniei era Grupa Lotos. După dobândirea controlului, PKN Orlen va deține monopolul.

                  4.

                  Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dispozițiilor privind evaluarea concentrărilor prevăzute la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 139/2004, întrucât Comisia nu a indicat statului membru că dobândirea de către PKN Orlen a controlului asupra Grupa Lotos amenință să afecteze semnificativ concurența pe piața parafinei rafinate și deshidratate, precum și a cerurilor de parafină și a produselor pe bază de parafină, care prezintă caracteristicile unei piețe distincte pe teritoriul Poloniei.

                              —

                              Reclamanta invocă acest motiv cu titlu subsidiar, în cazul în care se va considera că piața parafinei rafinate și deshidratate, precum și a cerurilor de parafină și a produselor pe bază de parafină nu are o dimensiune comunitară. În această situație, reclamanta apreciază că această piață îndeplinește condițiile pentru a fi considerată drept o piață distinctă.

         (1)  JO 2004, L 24, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 201.


title: Cauza T-590/20: Acțiune introdusă la 25 septembrie 2020 – Clariant și Clariant International/Comisia

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/42

      Acțiune introdusă la 25 septembrie 2020 – Clariant și Clariant International/Comisia
      (Cauza T-590/20)
      (2020/C 399/58)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamante: Clariant AG (Muttenz, Elveția), Clariant International AG (Muttenz) (reprezentanți: F. Montag și M. Dreher, avocați)

         Pârâtă: Comisia Europeană

         Concluziile

      Reclamantele solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea articolului 2 litera (c) din Decizia C(2020) 4817 final a Comisiei din 14 iulie 2020 (cazul AT.40410 – Etilenă), în măsura în care se referă la aplicarea unei amenzi într-un cuantum care depășește 94 405 800 de euro;

                  —

                  cu titlu subsidiar, reducerea amenzii în cuantum de 155 769 000 de euro aplicate reclamantelor în conformitate cu articolul 2 litera (c) din Decizia C(2020) 4817 final a Comisiei din 14 iulie 2020 la un cuantum proporțional;

                  —

                  obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente

      În susținerea acțiunii, reclamantele invocă trei motive.

                  1.

                  Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 23 alineatul (3) din Regulamentul 1/2003 și a principiilor proporționalității și bunei administrări, prin neexercitarea puterii de apreciere, în măsura în care Comisia a aplicat în mod mecanic o majorare a amenzii pe motivul încălcărilor repetate, pe baza unui set de criterii (presupuse) standard, fără a lua în considerare împrejurările prezentei cauze.

                  2.

                  Al doilea motiv, prin care se invocă aplicarea în mod mecanic de către Comisie a unei majorări a amenzii în temeiul punctului 37 din Orientările privind calcularea amenzilor, fără a lua în considerare împrejurările prezentei cauze, precum și neexercitarea puterii sale de apreciere.

                  3.

                  Al treilea motiv, prin care se solicită Tribunalului reducerea cuantumului amenzii la un nivel proporțional, în exercitarea competenței sale de fond în temeiul articolului 31 din Regulamentul 1/2003.


title: Cauza T-616/20: Acțiune introdusă la 5 octombrie 2020 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/42

      Acțiune introdusă la 5 octombrie 2020 – Société des produits Nestlé/EUIPO – Amigüitos pets & life (THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect)
      (Cauza T-616/20)
      (2020/C 399/59)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamantă: Société des produits Nestlé SA (Vevey, Elveția) (reprezentanți: A. Jaeger-Lenz și C. Elkemann, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Amigüitos pets & life, SA (Murcia, Spania)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitantul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative „THE ONLY ONE by alphaspirit wild and perfect” în culorile alb, roșu și negru – cererea de înregistrare nr. 15 385 719

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 29 iulie 2020 în cauza R 424/2020-5

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată aferente acțiunii la Tribunal și obligarea celeilalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii în fața EUIPO.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 72 alineatul (6) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 91 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 46 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 46 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza T-622/20: Acțiune introdusă la 9 octombrie 2020 – Aldi/EUIPO (Cachet)

text:
               23.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 399/43

      Acțiune introdusă la 9 octombrie 2020 – Aldi/EUIPO (Cachet)
      (Cauza T-622/20)
      (2020/C 399/60)
      Limba de procedură: germana

         Părțile

         Reclamantă: Aldi GmbH & Co. KG (Mülheim an der Ruhr, Germania) (reprezentanți: N. Lützenrath, C. Fürsen și M. Minkner, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene Cachet – Cererea de înregistrare nr. 18 092 827

         Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 11 august 2020 în cauza R 452/2020-4

         Concluziile

      Reclamanta solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate în măsura în care ea confirmă respingerea cererii de înregistrare în ceea ce privește produsele cuprinse în clasa 5 „preparate veterinare; preparate medicale; produse farmaceutice; produse igienice pentru medicină; alimente și substanțe dietetice de uz medical sau veterinar; suplimente alimentare de uz uman sau animal” și în care respinge calea de atac;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului;

                  —

                  încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) nr. 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului.


title: Cauza C-66/18: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2020 – Comisia Europeană/Ungaria (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru – Admisibilitate – Competența Curții – Acordul General privind Comerțul cu Servicii – Articolul XVI – Accesul pe piețe – Lista de angajamente specifice – Condiție privind existența unei autorizații – Articolul XX alineatul (2) – Articolul XVII – Tratament național – Prestator de servicii având sediul într-un stat terț – Reglementare națională a unui stat membru care impune condiții pentru furnizarea de servicii de învățământ superior pe teritoriul său – Cerință referitoare la încheierea unei convenții internaționale cu statul în care se află sediul prestatorului – Cerință privind organizarea unei forme de învățământ în statul în care se află sediul prestatorului – Modificarea condițiilor de concurență în avantajul prestatorilor naționali – Justificare – Ordine publică – Prevenirea practicilor înșelătoare – Articolul 49 TFUE – Libertatea de stabilire – Directiva 2006/123/CE – Servicii în cadrul pieței interne – Articolul 16 – Articolul 56 TFUE – Libera prestare a serviciilor – Existența unei restricții – Justificare – Motiv imperativ de interes general – Ordine publică – Prevenirea practicilor înșelătoare – Nivel ridicat de calitate a învățământului – Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene – Articolul 13 – Libertatea universitară – Articolul 14 alineatul (3) – Libertatea de a înființa instituții de învățământ – Articolul 16 – Libertatea de a desfășura o activitate comercială – Articolul 52 alineatul (1))

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/2

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2020 – Comisia Europeană/Ungaria
      (Cauza C-66/18) (1)

      (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Admisibilitate - Competența Curții - Acordul General privind Comerțul cu Servicii - Articolul XVI - Accesul pe piețe - Lista de angajamente specifice - Condiție privind existența unei autorizații - Articolul XX alineatul (2) - Articolul XVII - Tratament național - Prestator de servicii având sediul într-un stat terț - Reglementare națională a unui stat membru care impune condiții pentru furnizarea de servicii de învățământ superior pe teritoriul său - Cerință referitoare la încheierea unei convenții internaționale cu statul în care se află sediul prestatorului - Cerință privind organizarea unei forme de învățământ în statul în care se află sediul prestatorului - Modificarea condițiilor de concurență în avantajul prestatorilor naționali - Justificare - Ordine publică - Prevenirea practicilor înșelătoare - Articolul 49 TFUE - Libertatea de stabilire - Directiva 2006/123/CE - Servicii în cadrul pieței interne - Articolul 16 - Articolul 56 TFUE - Libera prestare a serviciilor - Existența unei restricții - Justificare - Motiv imperativ de interes general - Ordine publică - Prevenirea practicilor înșelătoare - Nivel ridicat de calitate a învățământului - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 13 - Libertatea universitară - Articolul 14 alineatul (3) - Libertatea de a înființa instituții de învățământ - Articolul 16 - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Articolul 52 alineatul (1))
      (2020/C 414/02)
      Limba de procedură: maghiara

         Părțile

         Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: V. Di Bucci, L. Malferrari, B. De Meester și K. Talabér-Ritz, agenți)

         Pârâtă: Ungaria (reprezentanți: M.Z. Fehér și G. Koós, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Prin adoptarea măsurii prevăzute la articolul 76 alineatul (1) litera a) din Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (Legea nr. CCIV din 2011 privind învățământul superior național), astfel cum a fost modificată prin Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (Legea nr. XXV din 2017 de modificare a Legii CCIV din 2011 privind învățământul superior național), care supune exercitarea, în Ungaria, a unei activități de învățământ în vederea eliberării unei diplome de către instituțiile de învățământ superior străine situate în afara Spațiului Economic European condiției ca guvernul maghiar și guvernul statului în care se află sediul instituției respective să fi consimțit să fie legate printr-o convenție internațională, Ungaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului XVII din Acordul General privind Comerțul cu Servicii, cuprins în anexa 1 B la Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului, semnat la Marrakech și aprobat prin Decizia 94/800/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunității Europene, referitor la domeniile de competența sa, a acordurilor obținute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994).

                  2)

                  Prin adoptarea măsurii prevăzute la articolul 76 alineatul (1) litera b) din Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (Legea nr. CCIV din 2011 privind învățământul superior național), astfel cum a fost modificată prin Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (Legea nr. XXV din 2017 de modificare a Legii CCIV din 2011 privind învățământul superior național), care supune exercitarea, în Ungaria, a activității instituțiilor de învățământ superior străine condiției ca acestea să organizeze o formă de învățământ superior în statul în care au sediul, Ungaria nu și-a îndeplinit, în măsura în care această dispoziție se aplică unor instituții de învățământ superior cu sediul într-un stat terț membru al Organizației Mondiale a Comerțului, obligațiile care îi revin în temeiul articolului XVII din Acordul General privind Comerțul cu Servicii, cuprins în anexa 1 B la Acordul de instituire a Organizației Mondiale a Comerțului, semnat la Marrakech și aprobat prin Decizia 94/800 a Consiliului, și, în măsura în care ea se aplică unor instituții de învățământ superior cu sediul în alt stat membru, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE și al articolului 16 din Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne.

                  3)

                  Prin adoptarea măsurilor prevăzute la articolul 76 alineatul (1) literele a) și b) din Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény (Legea nr. CCIV din 2011 privind învățământul superior național), astfel cum a fost modificată prin Nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvény módosításáról szóló 2017. évi XXV. törvény (Legea nr. XXV din 2017 de modificare a Legii CCIV din 2011 privind învățământul superior național), Ungaria nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13, al articolului 14 alineatul (3) și al articolului 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

                  4)

                  Obligă Ungaria la plata cheltuielilor de judecată.

         (1)  JO C 211, 18.6.2018.


title: Cauza C-134/19 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2020 – Bank Refah Kargaran/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană [Recurs – Politica externă și de securitate comună (PESC) – Articolul 29 TUE – Articolul 215 TFUE – Măsuri restrictive adoptate împotriva Republicii Islamice Iran – Prejudiciu pretins suferit de recurentă ca urmare a înscrierii și a menținerii denumirii sale pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice – Acțiune în despăgubire – Competența Curții de a soluționa cererea de reparare a prejudiciului pretins suferit ca urmare a unor măsuri restrictive prevăzute de decizii care intră în sfera PESC – Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care are ca obiect să confere drepturi particularilor – Insuficiența motivării actelor prin care se instituie măsuri restrictive]

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/3

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2020 – Bank Refah Kargaran/Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană
      (Cauza C-134/19 P) (1)

      (Recurs - Politica externă și de securitate comună (PESC) - Articolul 29 TUE - Articolul 215 TFUE - Măsuri restrictive adoptate împotriva Republicii Islamice Iran - Prejudiciu pretins suferit de recurentă ca urmare a înscrierii și a menținerii denumirii sale pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice - Acțiune în despăgubire - Competența Curții de a soluționa cererea de reparare a prejudiciului pretins suferit ca urmare a unor măsuri restrictive prevăzute de decizii care intră în sfera PESC - Încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care are ca obiect să confere drepturi particularilor - Insuficiența motivării actelor prin care se instituie măsuri restrictive)
      (2020/C 414/03)
      Limba de procedură: franceza

         Părțile

         Recurentă: Bank Refah Kargaran (reprezentanți: J.-M. Thouvenin et I. Boubaker, avocats)

         Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bishop și V. Piessevaux, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: inițial R. Tricot, C. Zadra și A. Tizzano, ulterior L. Gussetti, A. Bouquet, R. Tricot și J. Roberti di Sarsina, agenți)

         Dispozitivul

                  1)

                  Respinge recursul.

                  2)

                  Obligă Bank Refah Kargaran să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

                  3)

                  Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

         (1)  JO C 172, 20.5.2019.


title: Cauza C-181/19: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Germania) – Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle/JD [Trimitere preliminară – Libera circulație a persoanelor – Lucrători – Regulamentul (UE) nr. 492/2011 – Articolul 7 alineatul (2) – Egalitate de tratament – Avantaje sociale – Articolul 10 – Copii școlarizați – Directiva 2004/38/CE – Articolul 24 – Prestații de asistență socială – Regulamentul (CE) nr. 883/2004 – Articolul 4 – Articolul 70 – Prestații speciale în numerar de tip necontributiv – Lucrător migrant care are în îngrijire copii școlarizați în statul membru gazdă]

text:
               30.11.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 414/4

      Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 6 octombrie 2020 (cerere de decizie preliminară formulată de Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen – Germania) – Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle/JD
      (Cauza C-181/19) (1)

      (Trimitere preliminară - Libera circulație a persoanelor - Lucrători - Regulamentul (UE) nr. 492/2011 - Articolul 7 alineatul (2) - Egalitate de tratament - Avantaje sociale - Articolul 10 - Copii școlarizați - Directiva 2004/38/CE - Articolul 24 - Prestații de asistență socială - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Articolul 4 - Articolul 70 - Prestații speciale în numerar de tip necontributiv - Lucrător migrant care are în îngrijire copii școlarizați în statul membru gazdă)
      (2020/C 414/04)
      Limba de procedură: germana

         Instanța de trimitere

      Landessozialgericht Nordrhein-Westfalen

         Părțile din procedura principală

         Reclamantă: Jobcenter Krefeld – Widerspruchsstelle

         Pârât: JD

         Dispozitivul

                  1)

                  Articolul 7 alineatul (2) și articolul 10 din Regulamentul nr. 492/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2011 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Uniunii trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia un resortisant al unui alt stat membru și copiii săi minori care beneficiază, toți, în primul stat membru de un drept de ședere întemeiat pe articolul 10 din respectivul regulament, pe baza școlarizării acestor copii în același stat, sunt excluși în toate împrejurările și în mod automat de la dreptul la prestații prin care se urmărește asigurarea subzistenței acestora. Această interpretare nu este repusă în discuție de articolul 24 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE.

                  2)

                  Articolul 4 din Regulamentul nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială coroborat cu articolul 3 alineatul (3) și cu articolul 70 alineatul (2) din acest regulament trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia un resortisant al unui alt stat membru și copiii săi minori care beneficiază, toți, în primul stat membru de un drept de ședere întemeiat pe articolul 10 din Regulamentul nr. 492/2011, pe baza școlarizării acestor copii în același stat, și care sunt afiliați în acest stat la un sistem de securitate socială, în sensul articolului 3 alineatul (1) din Regulamentul nr. 883/2004, sunt excluși în toate împrejurările și în mod automat de la dreptul la prestații speciale în numerar de tip necontributiv.

         (1)  JO C 182, 27.5.2019.