title: Cauza C-292/07: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Contracte de achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii — Transpunere incorectă sau incompletă — Netranspunere în termenul prevăzut)

text:
               20.6.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 141/5

         Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 aprilie 2009 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Belgiei
   (Cauza C-292/07) (1)

   (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Contracte de achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii - Transpunere incorectă sau incompletă - Netranspunere în termenul prevăzut)
   2009/C 141/07
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky, D. Kukovec și M. Konstantinidis, agenți)

      Pârât: Regatul Belgiei (reprezentanți: D. Haven și J.-C. Halleux, agenți)

      Obiectul

   Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Neadoptarea, în termenul prevăzut, a tuturor actelor necesare pentru a se conforma Directivei 2008/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116)

      Dispozitivul

               1)

               Prin neadoptarea actelor cu putere de lege și actelor administrative necesare pentru transpunerea, sau pentru transpunerea în mod complet și/sau corect, a articolului 1 alineatul (2) litera (b) coroborat cu anexa I, precum și a articolului 9 alineatul (1) a doua teză și alineatul (8) litera (a) punctele (i) și (iii), a articolului 23 alineatul (2), a articolului 30 alineatele (2)-(4), a articolului 31 alineatul (1) litera (c), a articolului 38 alineatul (1), a articolului 43 primul paragraf litera (d), a articolului 44 alineatul (2) al doilea paragraf și alineatele (3) și (4), a articolului 46 primul paragraf, a articolului 48 alineatul (2) litera (f), a articolului 55 alineatul (1) al doilea paragraf literele (d) și (e) și alineatul (3), a articolului 67 alineatul (2) al doilea și al treilea paragraf, a articolului 68 litera (a) primul paragraf, a articolului 72 și a articolului 74 alineatul (1) din Directiva 2008/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 2083/2005 al Comisiei din 19 decembrie 2005, Regatul Belgiei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acesteia.

               2)

               Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

               3)

               Obligă Regatul Belgiei la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 211, 8.9.2007.


title: Cauza C-40/14: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 20 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon/Utopia SARL (Trimitere preliminară — Uniunea vamală și tariful vamal comun — Scutirea de taxe la import — Animale special pregătite pentru a fi utilizate în laborator — Instituție publică sau de utilitate publică sau instituție privată desemnată — Importator care are drept clienți astfel de instituții — Ambalaje — Cuști care servesc pentru transportul de animale)

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/8

         Hotărârea Curții (Camera a opta) din 20 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon/Utopia SARL
   (Cauza C-40/14) (1)

   ((Trimitere preliminară - Uniunea vamală și tariful vamal comun - Scutirea de taxe la import - Animale special pregătite pentru a fi utilizate în laborator - Instituție publică sau de utilitate publică sau instituție privată desemnată - Importator care are drept clienți astfel de instituții - Ambalaje - Cuști care servesc pentru transportul de animale))
   (2015/C 026/10)
   Limba de procedură: franceza

      Instanța de trimitere

   Cour de cassation

      Părțile din procedura principală

      Reclamanți: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l'agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières, Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon

      Pârâtă: Utopia SARL

      Dispozitivul

               1)

               Articolul 60 din Regulamentul (CEE) nr. 918/83 al Consiliului din 28 martie 1983 privind instituirea unui regim comunitar de scutiri de drepturi vamale, astfel cum a fost modificat prin Actul privind condițiile de aderare la Uniunea Europeană a Republicii Cehe, a Republicii Estonia, a Republicii Cipru, a Republicii Letonia, a Republicii Lituania, a Republicii Ungare, a Republicii Malta, a Republicii Polone, a Republicii Slovenia și a Republicii Slovace și adaptările Tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană, trebuie interpretat în sensul că, dacă animalele pregătite special pentru a fi utilizate în laborator pe care un importator le introduce pe teritoriul Uniunii sunt destinate unei instituții publice sau de utilitate publică, sau unei instituții private desemnate, care are ca activitate principală învățământul sau cercetarea științifică, acest importator, chiar dacă nu este el însuși o astfel de instituție, poate să beneficieze de scutirea de taxele la import prevăzută la acest articol pentru acest tip de marfă.

               2)

               Regula generală 5 litera (b) din Nomenclatura combinată prevăzută în anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful Vamal Comun, astfel cum a fost modificată prin Regulamentul (CE) nr. 1789/2003 al Comisiei din 11 septembrie 2003, trebuie interpretată în sensul că cuștile care servesc pentru transportul de animale vii destinate cercetării în laborator nu intră în categoria ambalajelor care trebuie clasificate împreună cu mărfurile pe care le conțin.

      (1)  JO C 102, 7.4.2014.


title: Cauza T-154/15 R: Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 mai 2015 – Jaber/Consiliul („Procedură privind măsurile provizorii — Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei — Înghețarea fondurilor și restricționarea intrării sau a tranzitului pe teritoriul Uniunii — Cerere de suspendare a executării — Încălcarea cerințelor de formă — Inadmisibilitate”)

text:
               6.7.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 221/21

         Ordonanța președintelui Tribunalului din 20 mai 2015 – Jaber/Consiliul
   (Cauza T-154/15 R)
   ((„Procedură privind măsurile provizorii - Măsuri restrictive adoptate împotriva Siriei - Înghețarea fondurilor și restricționarea intrării sau a tranzitului pe teritoriul Uniunii - Cerere de suspendare a executării - Încălcarea cerințelor de formă - Inadmisibilitate”))
   (2015/C 221/29)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: Aiman Jaber (Lattakia, Siria) (reprezentanţi: A. Boesch, D. Amaudruz şi M. Ponsard, avocaţi)

      Pârât: Consiliul Uniunii Europene

      Obiectul

   Cerere de suspendare a executării măsurilor impuse reclamantului în temeiul Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/108 al Consiliului din 26 ianuarie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO L 20, p. 2) și al Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2015/117 a Consiliului din 26 ianuarie 2015 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO L 20, p. 85).

      Dispozitivul

               1)

               Respinge cererea de măsuri provizorii.

               2)

               Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.


title: Cauza T-456/10: Acțiune introdusă la 1 octombrie 2010 — Timab Industries și CFPR/Comisia

text:
               18.12.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 346/46

         Acțiune introdusă la 1 octombrie 2010 — Timab Industries și CFPR/Comisia
   (Cauza T-456/10)
   ()
   2010/C 346/91
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamante: Timab Industries (Dinard, Franța) și Cie financière et de participations Roullier (CFPR) (Saint-Malo, Franța) (reprezentant: N. Lenoir, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile reclamantelor

               —

               cu titlu principal, anularea deciziei;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea articolului 1 din decizie în măsura în care afirmă că CFPR și Timab au participat la practicile referitoare la condițiile de vânzare și la un sistem de compensare;

               —

               în orice caz, modificarea articolului 2 din decizie și reducerea substanțială a amenzii impuse CFPR și Timab în solidar;

               —

               obligarea Comisiei la plata tuturor cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Reclamantele solicită, cu titlu principal, anularea Deciziei C(2010) 5001 final a Comisiei din 20 iulie 2010 privind o procedură de aplicare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul privind Spațiul Economic European (denumit în continuare „SEE”) (cazul COMP/38.866 — Fosfați pentru hrana animalelor) referitoare la o înțelegere pe piața europeană a fosfaților pentru hrana animalelor, având ca obiect atribuirea unor cote de vânzare, coordonarea prețurilor și a condițiilor de vânzare și schimbul de informații comerciale sensibile.
   În susținerea acțiunii, reclamantele invocă opt motive întemeiate pe:

               —

               încălcarea dreptului la apărare, a principiilor încrederii legitime și bunei administrări și a Regulamentului nr. 773/2004 (1), precum și a Comunicării privind desfășurarea procedurilor de tranzacție (2) ca urmare a faptului că reclamantele au fost penalizate pentru că s-au retras din discuțiile derulate în vederea încheierii unei tranzacții în temeiul articolului 10a din Regulamentul nr. 773/2004, în măsura în care amenda probabilă pe care ar fi stabilit-o Comisia cu ocazia discuțiilor cu privire la tranzacție ar fi fost ulterior majorată cu 25 %, deși, pe de o parte, amenda probabilă nu ar fi trebuit să fie majorată cu mai mult de 10 % în urma renunțării la procedura de tranzacție, iar, pe de altă parte, durata încălcări ar fi fost redusă cu 60 %;

               —

               caracterul insuficient și contradictoriu al motivării și o încălcare a dreptului la apărare și a sarcinii probei, în măsura în care au fost imputate reclamantelor practici la care nu au participat, deși Comisia nu deținea probe ale unei astfel de participări;

               —

               încălcarea principiului neretroactivității legii represive mai severe și încălcarea principiilor încrederii legitime, egalității de tratament și securității juridice, întrucât cuantumul amenzii a fost stabilit în temeiul Liniilor directoare din 2006 (3), cu toate că încălcarea imputată a avut loc înainte de publicarea liniilor directoare menționate; această aplicare retroactivă a liniilor directoare din 2006 ar fi majorat cuantumul amenzii;

               —

               încălcarea articolului 23 din Regulamentul nr. 1/2003 (4), a principiilor proporționalității, individualizării pedepselor și egalității de tratament, având în vedere că amenda impusă nu reflectă nici durata, nici gravitatea practicilor;

               —

               o eroare vădită de apreciere a gravității practicilor reproșate reclamantelor și încălcarea principiilor egalității de tratament, proporționalității și individualizării pedepselor la stabilirea cuantumului de bază, întrucât Comisia nu a luat în considerare lipsa unor efecte semnificative ale încălcării și faptul că Timab ar fi participat la înțelegere într-o măsură mai redusă decât ceilalți participanți;

               —

               o eroare de apreciere și încălcarea principiilor individualizării pedepselor și egalității de tratament prin faptul că reclamantelor le-a fost refuzată orice circumstanță atenuantă în pofida dependenței lor de unul dintre ceilalți participanți și a comportamentului concurențial al Timab;

               —

               încălcarea dreptului la apărare, a principiului egalității de tratament și a comunicării privind clemența (5), în măsura în care reducerea amenzii care a fost acordată reclamantelor în temeiul clemenței cu ocazia discuțiilor cu privire la tranzacție ar fi fost redusă în mod considerabil după ce reclamantele s-au retras de la discuțiile menționate;

               —

               o eroare vădită de apreciere a capacității contributive a reclamantelor, fără a se ține seama nici de împrejurările excepționale rezultate din criza survenită în agricultura europeană, nici de constrângerile economice și sociale specifice reclamantelor.

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 773/2004 al Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor [101 TFUE] și [102 TFUE] (JO L 123, p. 18, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 242).

      (2)  Comunicare a Comisiei privind desfășurarea procedurilor de tranzacție în vederea adoptării de decizii în temeiul articolelor 7 și 23 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului în cazurile privind cartelurile (JO 2008, C 167, p. 1).

      (3)  Orientări privind calcularea amenzilor aplicate în temeiul articolului 23 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (JO C 210, p. 2, Ediție specială, 08/vol. 4, p. 264).

      (4)  Regulamentul (CE) al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 TFUE] și [102 TFUE] (JO 2003, L 1, p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167).

      (5)  Comunicarea Comisiei privind imunitatea la amenzi și reducerea cuantumului amenzilor în cauzele referitoare la înțelegeri (JO 2002, C 45, p. 3).


title: Cauza C-123/07: Acțiune introdusă la data de 28 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos

text:
               28.4.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 95/32

         Acțiune introdusă la data de 28 februarie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Regatul Țărilor de Jos
   (Cauza C-123/07)
   (2007/C 95/61)
   Limba de procedură: olandeza
   Părțile

      Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: B. Stromsky și H. van Vliet, agenți)

      Pârât: Regatul Țărilor de Jos
   Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea că, prin neadoptarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma Directivei 2004/27/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman sau, în orice caz, prin necomunicarea către Comisie a acestor măsuri, Regatul Țărilor de Jos nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive;

               —

               obligarea Regatului Țărilor de Jos la plata cheltuielilor de judecată.

         Motivele și principalele argumente
   Termenul pentru transpunerea directivei în dreptul intern a expirat la data de 30 octombrie 2005.

      (1)  JO L 136, p. 34.


title: Cauza C-77/14: Acțiune introdusă la 12 februarie 2014 – Comisia Europeană/Grecia

text:
               7.4.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 102/25

         Acțiune introdusă la 12 februarie 2014 – Comisia Europeană/Grecia
   (Cauza C-77/14)
   2014/C 102/35
   Limba de procedură: greaca

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Stromsky şi A. Markoulli, agenţi)

      Pârâtă: Republica Elenă

      Concluziile reclamantei

               —

               constatarea faptului că, prin neadoptarea în termenele prevăzute a tuturor actelor cu putere de lege și normelor administrative necesare pentru a recupera ajutorul calificat drept nelegal și incompatibil cu piața comună conform articolului 1 din Decizia (1) Comisiei din 13 iulie 2011 – C(2011) 4916 (privind ajutorul de stat SA.26117 – C 2/2010, ex NN 62/2009) pus în aplicare de Grecia în favoarea Aluminium of Greece SA) – sau, în orice caz, prin comunicarea insuficientă către Comisie a măsurilor pe care le-a adoptat în conformitate cu articolul 4, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2, 3 și 4 din decizia menționată și al Tratatului FUE;

               —

               obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Acțiunea Comisiei privește neexecutarea de către Republica Elenă a unei decizii a Comisiei privind un ajutor de stat nelegal în favoarea întreprinderii Aluminium of Greece SA care trebuie recuperat de întreprinderea publică de electricitate (DEI).
   Comisia subliniază că Grecia avea obligația de a asigura punerea în aplicare a deciziei în termen de patru luni de la data notificării sale. Decizia a fost notificată la 14 iulie 2011, iar Comisia nu a acordat nicio prelungire a termenului pentru punerea sa în aplicare. În consecință, termenul pentru asigurarea conformității a expirat, din punct de vedere formal, la 14 noiembrie 2011.
   Comisia amintește că, potrivit unei jurisprudențe constate a Curții, singurul motiv pe care un stat membru îl poate invoca drept justificare în raport cu o acțiune în neîndeplinirea obligațiilor de către acesta, introdusă de Comisie în temeiul articolului 108 alineatul (2) TFUE este imposibilitatea absolută de executare corectă a deciziei.
   Cu toate acestea, în speță, autoritățile elene nu au invocat niciodată un argument întemeiat pe imposibilitatea absolută de executare. Dimpotrivă, acestea și-au exprimat de la bun început intenția de a executa decizia cât mai repede. Comisia observă, totuși, că, până în momentul în care a introdus prezenta acțiune, autoritățile elene nu luaseră încă nicio măsură de executare chiar și parțială a deciziei.
   În plus, Comisia arată că decizia de a plăti cuantumul ajutorului, obținută de DEI împotriva Aluminium of Greece SA, a fost suspendată prin hotărârea pronunțată de Monomeles Protodikeio Athinon. Comisia consideră că, prin suspendarea aplicării deciziei de a plăti, instanța națională menționată nu a respectat condițiile care, conform unei jurisprudențe constante a Curții, trebuie să însoțească suspendarea aplicării unui act național de punere în aplicare a dreptului Uniunii. (2)

   Comisia consideră că Grecia nu a adoptat măsurile necesare pentru executarea deciziei nici în conformitate cu soluția care făcuse obiectul unui schimb de opinii între serviciile Comisiei și autoritățile elene competente, nici în orice alt mod adecvat.

      (1)  JO L 166, 27.6.2012, p. 83-89.

      (2)  Arrêts du 21 février 1991, Zuckerfabrik Süderdithmarschen et Zuckerfabrik Soest/Hauptzollamt Itzehoe et Hauptzollamt Paderborn, 143/88 et C-92/89, Rec. 1991 p. I-415, et du 9 novembre 1995, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft e.a. (I)/Bundesamt für Ernährung und Forstwirtschaft, C-465/93, Rec. 1995 p. I-3761.


title: Cauza F-138/12: Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2012 — ZZ/Comisia

text:
               26.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/75

         Acțiune introdusă la 14 noiembrie 2012 — ZZ/Comisia
   (Cauza F-138/12)
   2013/C 26/157
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Pappas, avocat)

      Pârât: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei EPSO de a nu îl include pe reclamant pe lista persoanelor care au reușit la probele de la finalul formării care face parte din procedura de certificare, precum și o cerere de despăgubiri

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei EPSO de a nu îl include pe reclamant pe lista persoanelor care au reușit la probele de la finalul formării care face parte din procedura de certificare;

               —

               obligarea Comisiei la plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro pentru repararea prejudiciului suferit;

               —

               obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza T-414/07: Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2007 — Euro-Information/OAPI (Reprezentarea unei mâini ținând un card urmat de trei triunghiuri)

text:
               26.1.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 22/45

         Acțiune introdusă la 19 noiembrie 2007 — Euro-Information/OAPI (Reprezentarea unei mâini ținând un card urmat de trei triunghiuri)
   (Cauza T-414/07)
   (2008/C 22/85)
   Limba de procedură: franceza
   Părțile

      Reclamantă: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Franța) (reprezentanți: P. Greffe și M. Chaminade, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)
   Concluziile reclamantei

               —

               Anularea deciziei Camerei întâi de recurs a OAPI din 6 septembrie 2007, cauza R-290/2007-1, în măsura în care aceasta a refuzat cererea sa de înregistrare a mărcii comunitare nr. 5 225 776 pentru o parte dintre produsele și serviciile solicitate din clasele 9, 35, 36, 38 și 42;

               —

               înregistrarea mărcii comunitare nr. 5 225 776 pentru toate produsele și serviciile solicitate.

         Motivele și principalele argumente

      Marca comunitară vizată: marca figurativă ce constă într-o reprezentare a unei mâini ținând un card urmat de trei triunghiuri negre pentru produse și servicii din clasele 9, 35, 36, 38 și 42 (cererea nr. 5 225 776).

      Decizia examinatorului: refuză în parte înregistrarea.

      Decizia camerei de recurs: respinge recursul.

      Motivele invocate: reclamanta susține că, spre deosebire de ceea ce a constatat camera de recurs a OAPI în decizia atacată, elementele care compun marca a cărei înregistrare a fost refuzată în parte sunt distinctive și arbitrare în ceea ce privește produsele și serviciile solicitate și, în consecință, combinația acestora trebuie considerată, de asemenea, distinctivă și arbitrară.


title: Cauza T-378/13: Acțiune introdusă la 23 iulie 2013 — Apple and Pear Australia și Star Fruits Diffusion/OAPI — Carolus C. (English pink)

text:
               7.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 260/49

         Acțiune introdusă la 23 iulie 2013 — Apple and Pear Australia și Star Fruits Diffusion/OAPI — Carolus C. (English pink)
   (Cauza T-378/13)
   2013/C 260/88
   Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

      Părțile

      Reclamante: Apple and Pear Australia Ltd (Victoria, Australia) și Star Fruits Diffusion (Caderousse, Franța) (reprezentanți: T. de Haan și P. Péters, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Carolus C. BVBA (Nieuwerkerken, Belgia)

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               cu titlu principal, modificarea Deciziei Camerei a patra de recurs a Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) din 29 mai 2013 în cauza R 1215/2011-4, în sensul că calea de atac introdusă de reclamante la camera de recurs este fondată și, prin urmare, opoziția formulată de reclamante trebuie să fie admisă;

               —

               cu titlu subsidiar, anularea în totalitate a Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 29 mai 2013 în cauza R 1215/2011-4 și

               —

               obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

      Solicitantul mărcii comunitare: Carolus C.

      Marca comunitară vizată: marca verbală „English pink” pentru produse din clasa 31 — Cerere de înregistrare a unei mărci comunitare nr. 8 610 768.

      Titularul mărcii sau al semnului invocat în procedura opoziției: reclamantele.

      Marca sau semnul invocat: marca verbală „PINK LADY” și mărcile figurative care cuprind elementele verbale „Pink Lady” pentru produse din clasele 16, 29, 30, 31 și 32.

      Decizia diviziei de opoziție: respinge opoziția.

      Decizia camerei de recurs: respinge calea de atac.

      Motivele invocate:

               —

               încălcarea principiului autorității de lucru judecat;

               —

               încălcarea principiilor generale ale securității juridice, bunei administrări și protecției încrederii legitime;

               —

               încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 76 din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

               —

               încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-469/11 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 8 noiembrie 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană (Recurs — Acțiune în despăgubire — Respingerea unei oferte prezentate în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă a Uniunii — Termen de prescripție — Punct de plecare — Aplicarea termenului pentru considerente de distanță)

text:
               12.1.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 9/20

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 8 noiembrie 2012 — Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE/Comisia Europeană
   (Cauza C-469/11 P) (1)

   (Recurs - Acțiune în despăgubire - Respingerea unei oferte prezentate în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă a Uniunii - Termen de prescripție - Punct de plecare - Aplicarea termenului pentru considerente de distanță)
   2013/C 9/32
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Recurentă: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (reprezentant: N. Korogiannakis, dikigoros)

      Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: E. Manhaeve și M. Wilderspin, agenți)

      Obiectul

   Recurs formulat împotriva Ordonanței Tribunalului din 22 iunie 2011, Evropaïki Dynamiki/Comisia (T-409/09) de respingere în parte ca inadmisibilă și în parte ca vădit lipsită de orice temei juridic a acțiunii în despăgubire având ca obiect obținerea reparării prejudiciului pretins suferit de recurentă ca urmare a deciziei Comisiei de respingere a ofertei depuse de recurentă în cadrul unei proceduri de cerere de ofertă — Termen de introducere a acțiunii — Termen pentru considerente de distanță

      Dispozitivul

               1.

               Respinge recursul.

               2.

               Obligă Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 331, 12.11.2011.


title: Cauza T-335/13: Acțiune introdusă la 19 iunie 2013 — BT Limited Belgian Branch/Comisia

text:
               24.8.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 245/12

         Acțiune introdusă la 19 iunie 2013 — BT Limited Belgian Branch/Comisia
   (Cauza T-335/13)
   2013/C 245/15
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: BT Limited Belgian Branch (Diegem, Belgia) (reprezentanți: T. Leeson, Solicitor și C. Stockford, Barrister)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei notificate reclamantei la 19 aprilie 2013, prin care se respinge oferta depusă de reclamantă în cadrul procedurii restrânse DIGIT/R2/PR/2011/039 și prin care se atribuie contractul altui ofertant;

               —

               obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în subsidiar, numirea unui expert independent cu misiunea de a evalua conformitatea ofertei celuilalt ofertant cu caietul de sarcini și suspendarea deciziei sale până la prezentarea unui raport de către expertul numit, în consecință, anularea deciziei Direcției Generală Informatică (DIGIT) și obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată;

               —

               în cazul în care DIGIT semnează contractul Servicii transeuropene de telematică între administrații — noua generație [Trans European Services for Telematics between Administrations — new generation] („TESTA-ng”), obligarea Comisiei să despăgubească reclamanta pentru prejudiciul pe care l-a suferit ca urmare a deciziei nelegale a DIGIT.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamanta invocă șase motive.

               1.

               Primul motiv întemeiat pe încălcarea de către DIGIT a principiului transparenței și a obligației de motivare prevăzute la articolul 113 din Regulamentul financiar (1) și la articolul 296 TFUE. Aceasta deoarece — ca rezultat al ocultării excesive de către autoritatea contractantă a raportului de evaluare a celuilalt ofertant — BT nu a avut posibilitatea să verifice dacă autoritatea contractantă a efectuat o evaluare corectă a ofertei ofertantului câștigător.
               În plus, reclamanta susține că, în primul rând, DIGIT nu a motivat suficient ocultarea unor largi părți din raportul de evaluare a ofertei celuilalt ofertant și că, în al doilea rând, atunci când DIGIT a motivat, aceste motive erau inadmisibile.

               2.

               Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea, prin metoda de notare a DIGIT pentru evaluarea ofertanților, a principiilor generale — inclusiv a principiului transparenței și al tratamentului echitabil și egal — aplicabile procedurilor de cerere de ofertă publică. În special, faptul că (i) grila de notare a DIGIT nu a fost dezvăluită anterior cererii de ofertă și (ii) structura sa era neobișnuită a furnizat un avantaj nelegal celuilalt ofertant.

               3.

               Al treilea motiv întemeiat pe faptul că comentariile DIGIT din raportul de evaluare și notele corespunzătoare acordate ofertei celuilalt ofertant nu sunt coerente. Aceste contradicții viciază decizia, întrucât fac ca motivarea pe care se bazează decizia să fie nulă.

               4.

               Al patrulea motiv întemeiat pe acceptarea de către DIGIT a ofertei unui alt ofertant în pofida faptului că prețul anormal de mic propus ar fi trebuit să conducă la eliminarea sa din procedura de cerere de ofertă. În această privință, reclamanta susține că acest motiv nu poate fi înlăturat de susținerea DIGIT potrivit căreia a analizat această ofertă în lumina regulilor privind ofertele anormal de mici. O trimitere generală la legislația aplicabilă nu reprezintă un substitut pentru o motivare adecvată cu privire la motivele pentru care, în lumina analizei sale, DIGIT a decis totuși să nu elimine această ofertă din procedura de cerere de ofertă.
               Ca un aspect subsidiar al acestui motiv, reclamanta susține că prețul propus de celălalt ofertant în oferta sa nu este real și nu poate corespunde unei oferte care respectă caietul de sarcini. În această privință, BT solicită Tribunalului să numească un expert independent care să determine dacă oferta în cauză îndeplinește în fapt anumite cerințe ale caietului de sarcini.

               5.

               Al cincilea motiv întemeiat pe vicierea acestei decizii prin faptul că valoarea contractului calculată în acest document nu este însoțită de o motivare suficientă.

               6.

               Al șaselea motiv întemeiat pe lipsa de competență a DIGIT pentru a adopta decizia atacată pentru motivul lipsei competenței delegate necesare.

      (1)  Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, p. 1, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 198).


title: Cauza C-569/13: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Förvaltningsrätten i Malmö – Suedia) – Bricmate AB/Tullverket [Trimitere preliminară — Politica comercială — Taxă antidumping instituită asupra importurilor de plăci de ceramică originare din China — Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 917/2011 — Validitate — Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 — Articolul 3 alineatele (2), (3), (5) și (6), articolul 17, articolul 20 alineatul (1) — Stabilirea prejudiciului și a legăturii de cauzalitate — Erori de fapt și erori vădite de apreciere — Obligația de diligență — Examinarea elementelor transmise de un importator reținut în eșantion — Obligația de motivare — Dreptul la apărare]

text:
               3.11.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/5

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 10 septembrie 2015 (cerere de decizie preliminară formulată de Förvaltningsrätten i Malmö – Suedia) – Bricmate AB/Tullverket
   (Cauza C-569/13) (1)

   ([Trimitere preliminară - Politica comercială - Taxă antidumping instituită asupra importurilor de plăci de ceramică originare din China - Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 917/2011 - Validitate - Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 - Articolul 3 alineatele (2), (3), (5) și (6), articolul 17, articolul 20 alineatul (1) - Stabilirea prejudiciului și a legăturii de cauzalitate - Erori de fapt și erori vădite de apreciere - Obligația de diligență - Examinarea elementelor transmise de un importator reținut în eșantion - Obligația de motivare - Dreptul la apărare])
   (2015/C 363/05)
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Förvaltningsrätten i Malmö

      Părțile din procedura principală

      Reclamantă: Bricmate AB

      Pârâtă: Tullverket

      Dispozitivul

   Examinarea întrebării preliminare nu a relevat niciun element de natură să afecteze validitatea Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 917/2011 al Consiliului din 12 septembrie 2011 de instituire a unei taxe antidumping definitive și de colectare definitivă a taxei provizorii instituite asupra importurilor de plăci de ceramică originare din Republica Populară Chineză.

      (1)  JO C 15, 18.1.2014.


title: Cauza C-538/14: Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Finlanda

text:
               2.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 34/15

         Acțiune introdusă la 26 noiembrie 2014 – Comisia Europeană/Republica Finlanda
   (Cauza C-538/14)
   (2015/C 034/17)
   Limba de procedură: finlandeza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: I. Koskinen și D. Martin)

      Pârâtă: Republica Finlanda

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că prin nedesemnarea unui organism competent pentru a îndeplini, în domeniul vieții profesionale, misiunile prevăzute la articolul 13 din Directiva 2000/43/CE a a Consiliului din 29 iunie 2000 de punere în aplicare a principiului egalității de tratament între persoane, fără deosebire de rasă sau origine etnică (1) și prin neasigurarea îndeplinirii efective a misiunilor respective, Republica Finlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatul (1) și al articolului 13 din aceeași directivă;

               —

               obligarea Republicii Finlanda la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Potrivit articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2000/43/CE, și viața profesională face parte din domeniul de aplicare al directivei. Potrivit articolului 13 din aceeași directivă, statele membre desemnează un organism sau mai multe organisme pentru promovarea egalității de tratament față de toate persoanele, fără discriminare pe baza rasei sau originii etnice și se asigură că cel puțin unul dintre organismele desemnate are competența de a acționa, cu respectarea sarcinilor și misiunilor prevăzute la acest articol, în privința problemelor referitoare la viața profesională. Dat fiind că legislația finlandeză nu desemnează niciun organism însărcinat cu punerea în aplicare a misiunilor vizate la articolul 13 din Directiva 2000/43/CE în privința problemelor referitoare la viața profesională, Republica Finlanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatul (1) și al articolului 13 din aceeași directivă.

      (1)  JO L 180, p. 22, Ediție specială, 20/vol. 01, p. 19


title: Cauza C-453/07: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Giessen — Germania) — Hakan Er/Wetteraukreis (Acordul de asociere CEE-Turcia — Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere — Articolul 7 primul paragraf a doua liniuță — Dreptul de ședere al copilului major al unui lucrător turc — Nedesfășurarea unei activități salariate — Condițiile pierderii drepturilor dobândite)

text:
               22.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/12

         Hotărârea Curții (Camera a treia) din 25 septembrie 2008 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Verwaltungsgericht Giessen — Germania) — Hakan Er/Wetteraukreis
   (Cauza C-453/07) (1)

   (Acordul de asociere CEE-Turcia - Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere - Articolul 7 primul paragraf a doua liniuță - Dreptul de ședere al copilului major al unui lucrător turc - Nedesfășurarea unei activități salariate - Condițiile pierderii drepturilor dobândite)
   (2008/C 301/22)
   Limba de procedură: germana
   Instanța de trimitere
   Verwaltungsgericht Giessen
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Hakan Er

      Pârâtă: Wetteraukreis
   Obiectul
   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Verwaltungsgericht Gießen — Interpretarea articolului 7 primul paragraf a doua liniuță din Decizia 1/80 a Consiliului de asociere din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, precum și a articolului 59 din protocolul adițional privind faza tranzitorie prevăzută de Acordul de asociere dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia, semnat la 23 noiembrie 1970 și încheiat, aprobat și confirmat în numele Comunității prin Regulamentul (CEE) nr. 2760/72 al Consiliului din 19 decembrie 1972 (JO L 293, p. 1) — Dreptul de ședere al unui resortisant turc intrat pe teritoriul unui stat membru ca minor în cadrul reîntregirii familiei — Pierderea dreptului de ședere — Lipsa unei activități economice desfășurate cu regularitate după data la care persoana interesată a devenit majoră
   Dispozitivul
   Un resortisant turc autorizat să intre pe teritoriul unui stat membru când era copil, în cadrul reîntregirii familiale, și care a dobândit dreptul de acces liber la orice activitate salariată, la alegerea sa, în temeiul articolului 7 primul paragraf a doua liniuță din Decizia nr. 1/80 din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii, adoptată de Consiliul de asociere înființat prin Acordul de asociere dintre Comunitatea Economică Europeană și Turcia, nu își pierde dreptul de ședere în acest stat care este corolarul acestui drept de acces liber, chiar dacă, fiind în vârstă de 23 de ani, nu a desfășurat activități salariate de la finalizarea studiilor sale la vârsta de 16 ani și a participat la programe guvernamentale de sprijin la încadrarea în muncă fără însă a le duce la bun sfârșit.

      (1)  JO C 297, 8.12.2007.


title: Cauza T-659/16: Acțiune introdusă la 16 septembrie 2016 – LG Electronics/EUIPO (Second Display)

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/59

         Acțiune introdusă la 16 septembrie 2016 – LG Electronics/EUIPO (Second Display)
   (Cauza T-659/16)
   (2016/C 402/70)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamantă: LG Electronics, Inc. (Seul, Coreea de Sud) (reprezentanți: T. de Haan și P. Péters, avocați)

      Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

      Datele privind procedura în fața EUIPO

      Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „Second Display” – cererea de înregistrare nr. 14 362 248

      Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 10 iunie 2016 în cauza R 106/2016-1

      Concluziile

   Reclamanta solicită Tribunalului:

               —

               anularea deciziei atacate;

               —

               obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate de reclamantă în fața Camerei întâi de recurs a Oficiului.

      Motivul invocat

               —

               încălcarea articolului 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 207/2009 coroborat cu articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009.


title: Cauza C-395/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spania) la 22 iulie 2015 – Mohamed Daouidi/Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial și Ministerio Fiscal

text:
               26.10.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 354/19

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona (Spania) la 22 iulie 2015 – Mohamed Daouidi/Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial și Ministerio Fiscal
   (Cauza C-395/15)
   (2015/C 354/22)
   Limba de procedură: spaniola

      Instanța de trimitere

   Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Mohamed Daouidi

      Pârâte: Bootes Plus S.L., Fondo de Garantía Salarial și Ministerio Fiscal

      Întrebările preliminare

               1)

               Interdicția generală privind discriminarea, prevăzută la articolul 21 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (1), trebuie interpretată astfel încât să includă, în domeniul său de interdicție și protecție, decizia angajatorului de a concedia un lucrător – care, până la momentul respectiv, era considerat un bun profesionist – pentru simplul fapt că se afla în situație de incapacitate temporară – pe durată nedeterminată – ca urmare a unui accident de muncă, timp în care primea asistență medicală și prestații economice de securitate socială?

               2)

               Articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că protecția care trebuie acordată unui lucrător în cazul concedierii evident arbitrare și fără motiv trebuie să fie cea prevăzută în legislația națională pentru toate concedierile prin care se aduce atingere unui drept fundamental?

               3)

               Decizia angajatorului de a concedia un lucrător – care, până la momentul respectiv, era considerat un bun profesionist – pentru simplul fapt că se afla în situație de incapacitate temporară – pe durată nedeterminată – ca urmare a unui accident de muncă, timp în care primea asistență medicală și prestații economice de securitate socială intră în domeniul de aplicare și/sau protecție prevăzut la articolele 3, 15, 31, 34 alineatul (1) și 35 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (unul, mai multe sau toate acestea)?

               4)

               În cazul unui răspuns afirmativ la cele trei întrebări anterioare (sau la una dintre acestea) și al unei interpretări în sensul că decizia de concediere a unui lucrător – care, până la momentul respectiv, era considerat un bun profesionist – pentru simplul fapt că se afla în situație de incapacitate temporară – pe durată nedeterminată – ca urmare a unui accident de muncă, timp în care primea asistență medicală și prestații economice de securitate socială, intră în domeniul de aplicare și/sau protecție prevăzut de unul sau unele dintre articolele din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, acestea pot fi aplicate de instanța națională în vederea soluționării unui litigiu între particulari, deoarece se consideră că – în funcție de calificarea ca „drept” sau „principiu” – beneficiază de efect orizontal sau prin aplicarea „principiului interpretării conforme”?
               În cazul unul răspuns negativ la cele patru întrebări anterioare, se formulează o a cincea întrebare:

               5)

               Decizia angajatorului de a concedia un lucrător – care, până la momentul respectiv, era considerat un bun profesionist – pentru simplul fapt că se afla în situație de incapacitate temporară – pe durată nedeterminată – ca urmare a unui accident de muncă este inclusă în noțiunea „discriminare indirectă pe motive de handicap”, prevăzută la articolele 1, 2 și 3 din Directiva 2000/78 (2)?

      (1)  JO 2000, C 364, p. 1.

      (2)  Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă (JO L 303, p. 16, Ediție specială, 05/vol. 6, p. 7).


title: Cauza C-633/15: Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 30 noiembrie 2015 – London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

text:
               15.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 59/6

         Cerere de decizie preliminară introdusă de First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Regatul Unit) la 30 noiembrie 2015 – London Borough of Ealing/Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
   (Cauza C-633/15)
   (2016/C 059/05)
   Limba de procedură: engleza

      Instanța de trimitere

   First-tier Tribunal (Tax Chamber)

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: London Borough of Ealing

      Pârâți: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

      Întrebările preliminare

               1)

               Regatul Unit are dreptul, în temeiul articolului 133 ultimul paragraf din Directiva TVA (1), să impună organismelor de drept public condiția menționată la litera (d) a articolului menționat (i) în cazul în care operațiunile în cauză erau impozabile în Regatul Unit la 1 ianuarie 1989, dar celelalte servicii sportive erau scutite la acea dată și (ii) în cazul în care operațiunile în cauză nu au făcut obiectul scutirii în temeiul dreptului național înainte ca Regatul Unit să încerce să impună condiția prevăzută la articolul 133 litera (d)?

               2)

               În cazul în care răspunsul la prima întrebare este afirmativ, Regatul Unit are dreptul să impună condiția prevăzută la articolul 133 litera (d) din Directiva TVA în cazul organismelor de drept public fără scop lucrativ, fără a aplica aceeași condiție organismelor fără scop lucrativ care nu sunt supuse dreptului public?

               3)

               În cazul în care răspunsul la a doua întrebare de mai sus este afirmativ, Regatul Unit are dreptul să excludă de la beneficiul scutirii prevăzute la articolul 132 alineatul (l) litera (m) toate organismele publice fără scop lucrativ fără a aprecia în fiecare caz în parte dacă acordarea scutirii ar fi susceptibilă să cauzeze denaturări ale concurenței în dezavantajul întreprinderilor comerciale supuse TVA-ului?

      (1)  Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată, JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.


title: Cauza C-412/11: Acțiune introdusă la 5 august 2011 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului

text:
               8.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 298/16

         Acțiune introdusă la 5 august 2011 — Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului
   (Cauza C-412/11)
   2011/C 298/29
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: J.-P. Keppenne și H. Støvlbæk, agenți)

      Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului

      Concluziile reclamantei

               —

               Constatarea faptului că, din cauza insuficienței măsurilor adoptate pentru a pune în aplicare primul pachet feroviar, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (3) și al anexei II la Directiva 91/440/CEE modificată (1), precum și în temeiul articolului 14 alineatul (2) din Directiva 2001/14/CE (2),

               —

               obligarea Marelui Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

      Motivele și principalele argumente

   Comisia denunță dispozițiile naționale în cauză în măsura în care acestea prevăd că în caz de perturbări ale traficului, alocarea traselor este efectuată de societatea națională a căilor ferate luxemburgheze (CFL), iar nu de către un organism independent. Astfel, CFL participă la exercitarea funcțiilor esențiale, ceea ce nu garantează un acces echitabil și nediscriminatoriu la infrastructură pentru ceilalți operatori.
   Ca răspuns la obiecțiile ridicate de autoritățile luxemburgheze, Comisia arată, în primul rând, că afirmația autorităților luxemburgheze potrivit căreia nu există o realocare a traselor în cazul perturbărilor de trafic este inexactă. Atunci când orarul nu mai poate fi respectat, CFL acordă prioritate trenurilor în întârziere, ceea ce reprezintă o realocare a traselor. În al doilea rând, Comisia se opune argumentării potrivit căreia articolul 29 din Directiva 2001/14/CE ar constitui o lex specialis care derogă de la norma generală și care permite justificarea alocării traselor de către CFL în caz de perturbări.

      (1)  Directiva 2001/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 de modificare a Directivei 91/440/CEE a Consiliului din 29 iulie 1991 privind dezvoltarea căilor ferate comunitare (JO L 75, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 38).

      (2)  Directiva 2001/14/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2001 privind alocarea capacităților de infrastructură feroviară, tarifarea utilizării infrastructurii feroviare și certificarea în materie de siguranță (JO L 75, p. 29, Ediție specială, 07/vol. 8, p. 66).


title: Cauza C-123/10: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Waltraud Brachner/Pensionsversicherungsanstalt [Politica socială — Egalitate de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale — Directiva 79/7/CEE — Articolul 3 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (1) — Sistem național de ajustare anuală a pensiilor — Majorare excepțională a pensiilor pentru anul 2008 — Excluderea de la această majorare a pensiilor în cuantum inferior baremului alocației compensatorii — Majorare excepțională a acestui barem pentru anul 2008 — Excluderea de la beneficiul alocației compensatorii a pensionarilor ale căror venituri, inclusiv cele ale soțului conlocuitor, depășesc baremul menționat — Domeniu de aplicare al directivei — Discriminare indirectă a femeilor — Justificare — Lipsă]

text:
               10.12.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 362/7

         Hotărârea Curții (Camera a patra) din 20 octombrie 2011 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Oberster Gerichtshof — Austria) — Waltraud Brachner/Pensionsversicherungsanstalt
   (Cauza C-123/10) (1)

   (Politica socială - Egalitate de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale - Directiva 79/7/CEE - Articolul 3 alineatul (1) și articolul 4 alineatul (1) - Sistem național de ajustare anuală a pensiilor - Majorare excepțională a pensiilor pentru anul 2008 - Excluderea de la această majorare a pensiilor în cuantum inferior baremului alocației compensatorii - Majorare excepțională a acestui barem pentru anul 2008 - Excluderea de la beneficiul alocației compensatorii a pensionarilor ale căror venituri, inclusiv cele ale soțului conlocuitor, depășesc baremul menționat - Domeniu de aplicare al directivei - Discriminare indirectă a femeilor - Justificare - Lipsă)
   2011/C 362/09
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberster Gerichtshof

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamantă: Waltraud Brachner

      Pârâtă: Pensionsversicherungsanstalt

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Oberster Gerichtshof — Interpretarea articolului 4 din Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale (JO 1979, L 6, p. 24, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 192) — Aprecierea pensiilor — Discriminare indirectă a femeilor — Reglementare națională care, în privința unui grup de persoane ce primesc o pensie inferioară venitului minim și care este compus în majoritate de femei, prevede un factor de apreciere inferior celui prevăzut pentru pensiile mai mari.

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 79/7/CEE a Consiliului din 19 decembrie 1978 privind aplicarea treptată a principiului egalității de tratament între bărbați și femei în domeniul securității sociale trebuie interpretat în sensul că un sistem de ajustare anuală a pensiilor precum cel în cauză în acțiunea principală intră în domeniul de aplicare al acestei directive și este, așadar, supus interdicției de discriminare prevăzute la articolul 4 alineatul (1) din aceasta.

               2.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 79/7 trebuie interpretat în sensul că, ținând seama de datele statistice prezentate în fața instanței de trimitere și în lipsa unor elemente contrare, aceasta ar fi îndreptățită să considere că această dispoziție se opune unui dispozitiv legislativ național care determină excluderea de la o majorare excepțională a pensiilor a unui procent în mod considerabil mai ridicat de femei pensionate decât de bărbați pensionați.

               3.

               Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 79/7 trebuie interpretat în sensul că, dacă, în cadrul examinării pe care instanța de trimitere trebuie să o efectueze pentru a oferi un răspuns la a doua întrebare, aceasta ar ajunge la concluzia potrivit căreia, în realitate, un procent în mod considerabil mai ridicat de femei pensionate decât de bărbați pensionați este susceptibil să fi suferit un dezavantaj din cauza excluderii pensiilor minime de la majorarea excepțională prevăzută de sistemul de ajustare în cauză în acțiunea principală, acest dezavantaj nu poate fi justificat de faptul că femeile care au lucrat beneficiază mai devreme de pensie, că primesc pensia un timp mai îndelungat și nici de faptul că baremul alocației compensatorii a făcut de asemenea obiectul unei majorări excepționale pentru același an 2008.

      (1)  JO C 148, 5.6.2010.


title: Cauza F-108/14: Acțiune introdusă la 10 octombrie 2014 – ZZ/Comisia

text:
               26.1.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 26/46

         Acțiune introdusă la 10 octombrie 2014 – ZZ/Comisia
   (Cauza F-108/14)
   (2015/C 026/60)
   Limba de procedură: franceza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S. Orlandi, avocat)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de acordare a sporului de drepturi de pensie ale reclamantului și privind transferul acestor drepturi în sistemul de pensii al Uniunii în temeiul noilor DGA a articolelor 11 și 12 din anexa VIII la Statutul funcționarilor

      Concluziile reclamantului

               —

               Declararea articolului 9 din dispozițiile generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut ca fiind nelegal;

               —

               anularea deciziei din 16 ianuarie 2014 de acordare a sporului de drepturi de pensie dobândite de reclamant anterior angajării în muncă, în cadrul transferului acestora în sistemul de pensii al instituțiilor Uniunii Europene în temeiul dispozițiilor generale de aplicare a articolului 11 alineatul (2) din anexa VIII la statut din 3 martie 2011;

               —

               obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauza F-87/11: Acțiune introdusă la 13 septembrie 2011 — ZZ/FRONTEX

text:
               26.11.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 347/45

         Acțiune introdusă la 13 septembrie 2011 — ZZ/FRONTEX
   (Cauza F-87/11)
   2011/C 347/83
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamant: ZZ (reprezentant: S.A. Pappas, avocat)

      Pârâtă: Agenția Europeană pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe (FRONTEX)

      Obiectul și descrierea litigiului

   Anularea deciziei de neprelungire a contractului de agent temporar al reclamantului

      Concluziile reclamantului

               —

               Anularea deciziei din 16 decembrie 2010 a directorului executiv al FRONTEX;

               —

               obligarea Agenției Europene pentru Gestionarea Cooperării Operative la Frontierele Externe la plata cheltuielilor de judecată.


title: Cauzele conexate T-339/10 și T-532/10: Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2013 — Cosepuri/EFSA [ „Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Serviciu de transfer în Italia și în Europa — Respingerea ofertei unui ofertant — Decizie de atribuire a contractului unui alt ofertant — Răspundere extracontractuală — Acces la documente — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Oferta ofertantului reținut — Respingerea cererii de acces — Excepție referitoare la protecția intereselor comerciale ale unui terț” ]

text:
               9.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 71/15

         Hotărârea Tribunalului din 29 ianuarie 2013 — Cosepuri/EFSA
   (Cauzele conexate T-339/10 și T-532/10) (1)

   (Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Serviciu de transfer în Italia și în Europa - Respingerea ofertei unui ofertant - Decizie de atribuire a contractului unui alt ofertant - Răspundere extracontractuală - Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Oferta ofertantului reținut - Respingerea cererii de acces - Excepție referitoare la protecția intereselor comerciale ale unui terț)
   2013/C 71/22
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Reclamantă: Cosepuri Soc. Coop. pA (Bologna, Italia) (reprezentant: F. Fiorenza, avocat)

      Pârâtă: Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) (reprezentanți: D. Detken și S. Gabbi, agenți, asistați de J. Stuyck și A. M. Vandromme, avocați)

      Obiectul

   Cerere de anulare a procedurii de cerere de ofertă CFT/EFSA/FIN/2010/01, referitoare la furnizarea unui serviciu de transfer în Italia și în Europa (JO 2010/S 51 074689), și o cerere de despăgubiri (cauza T-339/10), precum și o cerere de anulare a deciziei din 15 septembrie 2010 a EFSA de respingere a cererii reclamantei de acordare a accesului la oferta ofertantului reținut în cadrul cererii de ofertă în discuție (cauza T-532/10)

      Dispozitivul

               1.

               Respinge acțiunea.

               2.

               Obligă Cosepuri Soc. Coop. pA la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 288, 23.10.2010.


title: Cauza C-420/07: Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) la 13 septembrie 2007 — Meletis Apostolides/David Charles Orams și Linda Elizabeth Orams

text:
               8.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/20

         Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales) la 13 septembrie 2007 — Meletis Apostolides/David Charles Orams și Linda Elizabeth Orams
   (Cauza C-420/07)
   (2007/C 297/34)
   Limba de procedură: engleza
   Instanța de trimitere
   Court of Appeal (Civil Division) (England and Wales)
   Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: Meletis Apostolides

      Pârâți: David Charles Orams și Linda Elizabeth Orams
   Întrebările preliminare

               1)

               În această întrebare,

                           —

                           expresia „zona controlată de guvern” se referă la zona din Republica Cipru în care guvernul Republicii Cipru exercită un control efectiv și

                           —

                           expresia „zona de nord” se referă la zona din Republica Cipru în care guvernul Republicii Cipru nu exercită un control efectiv.

                     Suspendarea aplicării aquis-ului comunitar în zona de nord, în temeiul articolului 1 alineatul (1) din Protocolul nr. 10 din actul de aderare a Ciprului la Uniunea Europeană din 2003, împiedică o instanță a unui stat membru să recunoască și să execute o hotărâre pronunțată de o instanță din Republica Cipru cu sediul în zona controlată de guvern cu privire la un teren din zona de nord, atunci când recunoașterea și executarea sunt solicitate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) (denumit în continuare „Regulamentul nr. 44/2001”), care face parte din acquis-ul comunitar?

               2)

               Articolul 35 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001 autorizează sau obligă o instanță dintr-un stat membru să nu recunoască și să nu execute o hotărâre pronunțată de o instanță dintr-un alt stat membru cu privire la un teren dintr-o zonă a acestui din urmă stat membru în care guvernul acestui stat membru nu exercită un control efectiv? O hotărâre de această natură încalcă în special articolul 22 din Regulamentul nr. 44/2001?

               3)

               O hotărâre a unei instanțe a unui stat membru, cu sediul într-o zonă a acestui stat în care guvernul acestui stat exercită un control efectiv, hotărâre cu privire la un teren dintr-o zonă în care guvernul acestui stat nu exercită un control efectiv, poate să nu fie recunoscută sau să nu fie executată în temeiul articolului 34 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001 pentru motivul că hotărârea nu poate fi executată în practică în locul în care se află terenul, deși hotărârea este susceptibilă de executare în zona statului membru controlată de guvern?

               4)

               Atunci când

                           —

                           s-a pronunțat o hotărâre într-o cauză judecată în lipsă împotriva unui pârât;

                           —

                           pârâtul a atacat apoi hotărârea pronunțată în cauza judecată în lipsă, în cadrul unei proceduri inițiate în fața instanței de origine; dar

                           —

                           cererea sa nu a fost admisă în urma unei audieri complete și echitabile pe motivul că acesta nu a reușit să formuleze o apărare admisibilă (care este necesară în temeiul legislației naționale pentru ca o astfel de hotărâre să fie anulată),

                     acest pârât se poate opune executării hotărârii inițiale pronunțate în cauza judecată în lipsă sau a hotărârii privind cererea de anulare, în conformitate cu articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul nr. 44/2001, pe motiv că actul de sesizare a instanței nu i-a fost comunicat sau notificat în timp util și într-o manieră care să-i permită acestuia să-și pregătească apărarea înainte de pronunțarea hotărârii inițiale în cauza judecată în lipsă? Are vreo incidență faptul că audierea s-a limitat la examinarea motivelor pe care pârâtul le opunea cererii?

               5)

               În aplicarea criteriului prevăzut la articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul nr. 44/2001, care constă în a se ști dacă „actul de sesizare a instanței sau un alt act echivalent nu a fost comunicat sau notificat pârâtului în timp util și într-o manieră care să-i permită acestuia să-și pregătească apărarea”, care sunt factorii relevanți în evaluare? Mai exact:

                           a)

                           în cazul în care comunicarea sau notificarea a adus efectiv în atenția pârâtului actul de sesizare a instanței, este relevant să fie luate în considerare acțiunile (sau omisiunile) pârâtului sau ale avocaților săi ulterioare comunicării sau notificării?

                           b)

                           care ar fi eventuala relevanță a unei anumite conduite sau a dificultăților întâmpinate de pârât sau de avocații săi?

                           c)

                           este relevant că avocatul pârâtului ar fi putut compărea în proces înainte de pronunțarea hotărârii în cauza judecată în lipsă?

      (1)  JO L 12, p. 1.


title: Cauza T-156/16: Acțiune introdusă la 7 aprilie 2016 – CFA Institute/EUIPO – Ernst și Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)

text:
               13.6.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 211/60

      Acțiune introdusă la 7 aprilie 2016 – CFA Institute/EUIPO – Ernst și Häcker (CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM)
      (Cauza T-156/16)
      (2016/C 211/74)
      Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

         Părțile

         Reclamant: CFA Institute (Charlottesville, Virginia, Statele Unite) (reprezentanţi: S. Rohlfing şi G. Engels, avocați)

         Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

         Celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Dietmar Ernst (Nürtingen, Germania) și Joachim Häcker (Nürtingen)

         Datele privind procedura în fața EUIPO

         Solicitanții mărcii în litigiu: celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

         Marca în litigiu: marca figurativă a Uniunii Europene care cuprinde elementul verbal „CERTIFIED FINANCIAL MODELER CFM” – cererea de înregistrare nr. 9 569 658

         Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

         Decizia atacată: Decizia Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 ianuarie 2016 în cauza R 9/2015-2

         Concluziile

      Reclamantul solicită Tribunalului:

                  —

                  anularea deciziei atacate;

                  —

                  admiterea opoziției formulate de reclamant împotriva cererii de înregistrare nr. 9 569 658 formulate de celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs;

                  —

                  obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată;

                  —

                  în cazul în care celelalte părți din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs intervin în cauză, obligarea acestora la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant atât în fața EUIPO, cât și a Tribunalului.

         Motivele invocate

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

                  —

                  încălcarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009


title: Cauza C-266/17: Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 17 mai 2017 – Rhein-Sieg-Kreis/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

text:
               28.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 283/18

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Oberlandesgericht Düsseldorf (Germania) la 17 mai 2017 – Rhein-Sieg-Kreis/Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH
   (Cauza C-266/17)
   (2017/C 283/25)
   Limba de procedură: germana

      Instanța de trimitere

   Oberlandesgericht Düsseldorf

      Părțile din procedura principală

      Recurent: Rhein-Sieg-Kreis

      Intimate: Verkehrsbetrieb Hüttebräucker GmbH, BVR Busverkehr Rheinland GmbH

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 (1) este aplicabil acelor contracte care, potrivit articolului 5 alineatul (1) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007, nu iau forma contractelor de concesiune de servicii în sensul Directivei 2004/17/CE (2) sau al Directivei 2004/18/CE (3)?
               În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

               2)

               În cazul în care o autoritate competentă de sine stătătoare atribuie direct un contract de servicii publice unui operator intern conform articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007, acest lucru se opune exercitării controlului comun de către această autoritate și de ceilalți asociați ai operatorului intern, atunci când competența de a interveni în transportul public de călători dintr-o anumită zonă geografică [articolul 2 literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007] este împărțită între autoritatea competentă de sine stătătoare și un grup de autorități care prestează servicii publice integrate de transport de călători, astfel încât, de exemplu, atribuirea contractelor de servicii publice către un operator intern este în continuare de competența autorității competente de sine stătătoare, însă sarcina de stabilire a tarifelor este încredințată asociației intercomunale de transporturi, căreia îi aparțin, alături de autoritatea competentă, și alte autorități competente în zonele lor geografice?

               3)

               În cazul în care o autoritate competentă de sine stătătoare atribuie direct un contract de servicii publice unui operator intern conform articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007, acest lucru se opune exercitării controlului comun de către această autoritate și de ceilalți asociați ai operatorului intern, atunci când, potrivit contractului de societate al acestuia, în cazul hotărârilor privind încheierea, modificarea sau rezilierea unui contract de servicii publice potrivit articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 are drept de vot numai acel asociat sau deținătorul direct ori indirect al acestuia care atribuie un contract de servicii publice în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007?

               4)

               Articolul 5 alineatul (2) a doua teză litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 permite ca operatorul intern să presteze servicii publice de transport de călători și pentru alte autorități locale competente pe teritoriul acestora (inclusiv linii de ieșire sau alte servicii parțiale care conduc pe teritoriul autorităților locale competente vecine), în cazul în care aceste contracte de servicii nu au fost atribuite printr-o procedură de atribuire competitivă?

               5)

               Articolul 5 alineatul (2) a doua teză litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 permite ca operatorul intern să presteze servicii publice de transport de călători în afara teritoriului autorității competente care l-a însărcinat și pentru alte autorități pe baza contractelor de servicii supuse dispoziției tranzitorii de la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007?

               6)

               Care este momentul la care trebuie îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1370/2007?

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 1370/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind serviciile publice de transport feroviar și rutier de călători și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 1191/69 și nr. 1107/70 ale Consiliului (JO 2007, L 315, p. 1).

      (2)  Directiva 2004/17/CΕ a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de coordonare a procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale (JO 2004, L 134, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 3).

      (3)  Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii (JO 2004, L 134, p. 114, Ediție specială, 06/vol. 8, p. 116).


title: Cauza C-27/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 18 ianuarie 2016 – Angel Marinkov/Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

text:
               29.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 111/12

         Cerere de decizie preliminară introdusă de Administrativen sad Sofia-grad (Bulgaria) la 18 ianuarie 2016 – Angel Marinkov/Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina
   (Cauza C-27/16)
   (2016/C 111/15)
   Limba de procedură: bulgara

      Instanța de trimitere

   Administrativen sad Sofia-grad

      Părțile din procedura principală

      Reclamant: Angel Marinkov

      Pârât: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

      Întrebările preliminare

               1)

               Articolul [14] alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/54/CE (1) a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iulie 2006 privind punerea în aplicare a principiului egalității de șanse și al egalității de tratament între bărbați și femei în materie de încadrare în muncă și de muncă (reformă) și articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/78/CE (2) a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretate în sensul că sunt formulate suficient de clar și de precis, aplicându-se astfel statutului legal al unui funcționar public concediat, atunci când:

                           a)

                           concedierea s-a dispus din cauza reducerii numărului de posturi (funcții) identice ocupate de persoana concediată și de alți funcționari, atât bărbați cât și femei [;]

                           b)

                           concedierea s-a realizat pe baza unei dispoziții naționale neutre[;]

                           c)

                           dispozițiile naționale invocate în cazul de concediere menționat nu prevăd niciun criteriu și nicio obligație de apreciere în ceea ce privește toate persoanele care pot fi afectate de această concediere și nici obligația de a motiva concedierea persoanei respective?

               2)

               Articolul [14] alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/54 și articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/78 coroborate cu articolele 30, 47 și 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că permit luarea unei măsuri la nivel național, în temeiul articolului 157 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, precum articolul 21 din Legea privind protecția împotriva discriminării (Zakon za zashtita ot diskriminatsia) coroborat cu articolul 106 alineatul 1 punctul 2 din Legea funcționarului public (Zakon za darzhavnia sluzhitel), atunci când aceste din urmă dispoziții nu prevăd în mod explicit nicio obligație de selecție și niciun criteriu pentru concedierea unui funcționar public, menționată la prima întrebare preliminară (motivată prin reducerea numărului de posturi identice ocupate atât de bărbați cât și de femei), ca parte a dreptului de a concedia, permis în practica administrativă și judiciară numai atunci când autoritatea competentă care realizează concedierea a aprobat o procedură și criterii, pe baza propriei puteri de apreciere, dar în speță, spre deosebire de cazul identic al concedierii unui angajat din sectorul public [nu] s-au stabilit [nici] norme privind obligația de selecție și [nici] criterii aplicabile în cadrul selecției ca parte a dreptului acestei autorități de a concedia persoana respectivă?

               3)

               Articolul [14] alineatul (1) litera (c) din Directiva 2006/54 și articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Directiva 2000/78 coroborate cu articolele 30, 47 și 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că concedierea unui funcționar din serviciul public este nejustificată și astfel incompatibilă cu dispozițiile menționate doar pentru că autoritatea administrativă nu a realizat o selecție și nu a aplicat criterii obiective, respectiv nu și-a motivat decizia de a concedia persoana respectivă, în măsura în care aceasta din urmă ocupă o funcție identică cu a altor persoane, femei și bărbați, iar concedierea s-a realizat în temeiul unei dispoziții neutre?

               4)

               Articolele 18 și 25 din Directiva 2006/54 coroborate cu articolul 30 din Carta drepturilor fundamentale trebuie interpretate în sensul că s-a respectat principiul proporționalității și că acestea permit adoptarea unor dispoziții naționale care prevăd plata unor reparații în cazul concedierii ilegale, aplicabile și în cazul încălcării principiului egalității de tratament în materie de muncă și de încadrare în muncă, prevăzut de dreptul Uniunii, pentru o durată maximă de șase luni precum și cuantumul despăgubirii – salariul de bază pentru funcția ocupată, însă numai atunci când și în măsura în care persoana respectivă se află în șomaj sau primește o remunerație mai mică, cu condiția ca dreptul persoanei de a fi reîncadrată pe același post să existe separat și să nu facă parte din dreptul la despăgubiri prevăzut de dreptul statului membru respectiv?

      (1)  JO L 204, p. 23, Ediţie specială, 05/vol. 8, p. 262.

      (2)  JO L 303, p. 16, Ediţie specială, 05/vol. 6, p. 7.


title: Cauza T-363/13: Hotărârea Tribunalului din 13 mai 2015 – Harper Hygienics/OAPI – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate) [„Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CLEANIC intimate — Mărci comunitare verbale anterioare CLINIQUE — Motive relative de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor și a serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcilor anterioare — Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”]

text:
               29.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/30

         Hotărârea Tribunalului din 13 mai 2015 – Harper Hygienics/OAPI – Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
   (Cauza T-363/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative CLEANIC intimate - Mărci comunitare verbale anterioare CLINIQUE - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Profit necuvenit obținut din caracterul distinctiv sau din renumele mărcilor anterioare - Articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009”])
   (2015/C 213/52)
   Limba de procedură: polona

      Părţile

      Reclamantă: Harper Hygienics S. A. (Varșovia, Polonia) (reprezentanţi: inițial R. Rumpel, ulterior D. Rzążewska și G. Pietras, avocați)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Clinique Laboratories, LLC (Wilmington, Delaware, Statele Unite) (reprezentanți: inițial V. von Bomhard, avocat, și K. Hughes, solicitor, ulterior K. Hughes)

      Obiectul

   Acțiune formulată împotriva deciziei camerei a cincea de recurs a OAPI din 29 aprilie 2013 (cauza R 606/2012-5) referitoare la o procedură de opoziție între Clinique Laboratories, LLC și Harper Hygienics S. A.

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Obligă Harper Hygienics S. A. să suporte propriile cheltuieli de judecată precum și pe cele efectuate de Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieţei Interne (mărci, desene şi modele industriale) (OAPI) și Clinique Laboratories, LLC.

      (1)  JO C 274, 21.9.2013.


title: Cauza C-203/12: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen — Suedia) — Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB/Naturvårdsverket (Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Amendă pentru depășirea emisiilor — Noțiunea de depășire a emisiilor — Asimilare cu o neîndeplinire a obligațiilor a obligației de a restitui, în termenele prevăzute de directivă, cote suficiente pentru acoperirea emisiilor din anul precedent — Inexistența cauzei exoneratorii în cazul deținerii efective a cotelor nerestituite, cu excepția forței majore — Imposibilitatea adaptării amenzii — Proporționalitate)

text:
               14.12.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 367/12

         Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 octombrie 2013 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen — Suedia) — Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB/Naturvårdsverket
   (Cauza C-203/12) (1)

   (Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Amendă pentru depășirea emisiilor - Noțiunea de depășire a emisiilor - Asimilare cu o neîndeplinire a obligațiilor a obligației de a restitui, în termenele prevăzute de directivă, cote suficiente pentru acoperirea emisiilor din anul precedent - Inexistența cauzei exoneratorii în cazul deținerii efective a cotelor nerestituite, cu excepția forței majore - Imposibilitatea adaptării amenzii - Proporționalitate)
   2013/C 367/20
   Limba de procedură: suedeza

      Instanța de trimitere

   Högsta domstolen

      Părțile din procedura principală

      Reclamante: Billerud Karlsborg AB, Billerud Skärblacka AB

      Pârâtă: Naturvårdsverket

      Obiectul

   Cerere de decizie preliminară — Högsta domstolen — Interpretarea articolului 16 alineatele (3) și (4) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol.10, p. 78) — Sancțiuni prevăzute de directivă — Obligația operatorului care nu restituie, până la data de 30 aprilie a fiecărui an, cote suficiente pentru a-și reglementa emisiile din anul anterior, de a plăti o amendă, deși nerestituirea se datorează unei neglijențe, unei erori administrative sau unei probleme tehnice — Posibilitatea sau imposibilitatea de a pronunța o anulare a amenzii sau o reducere a cuantumului acesteia

      Dispozitivul

               1.

               Articolul 16 alineatele (3) și (4) din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că se opune excluderii de la aplicarea amenzii pentru depășirea emisiilor pe care o prevede a operatorului care nu a restituit până la data de 30 aprilie a anului în curs cotele de dioxid de carbon echivalent care corespund emisiilor sale din anul precedent, deși dispune la această dată de un număr suficient de cote.

               2.

               Articolul 16 alineatele (3) și (4) din Directiva 2003/87 trebuie interpretat în sensul că cuantumul amenzii forfetare prevăzut de această dispoziție nu poate fi adaptat de instanța națională în temeiul principiului proporționalității.

      (1)  JO C 184, 23.6.2012.


title: Cauza T-18/13: Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2014 – Łaszkiewicz/OAPI – Cables y Eslingas (PROTEKT) [ „Marcă comunitară — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative PROTEKT — Mărcile spaniole verbale anterioare PROTEK — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009” ]

text:
               1.9.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 292/39

         Hotărârea Tribunalului din 15 iulie 2014 – Łaszkiewicz/OAPI – Cables y Eslingas (PROTEKT)
   (Cauza T-18/13) (1)

   ([„Marcă comunitară - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii comunitare figurative PROTEKT - Mărcile spaniole verbale anterioare PROTEK - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 75 din Regulamentul nr. 207/2009”])
   2014/C 292/48
   Limba de procedură: polona

      Părţile

      Reclamant: Grzegorz Łaszkiewicz (Łódź, Polonia) (reprezentant: J. Gwiazdowska, avocat)

      Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: D. Walicka, agent)

      Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a OAPI, intervenientă la Tribunal: Cables y Eslingas SA (Cerdanyola del Valles, Spania)

      Obiectul

   Acțiune introdusă împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a OAPI din 24 octombrie 2012 (cauza R 701/2011-4), privind o procedură de opoziție între Cables y Eslingas SA și domnul Grzegorz Łaszkiewicz

      Dispozitivul

               1)

               Respinge acțiunea.

               2)

               Îl obligă pe domnul Grzegorz Łaszkiewicz la plata cheltuielilor de judecată.

      (1)  JO C 108, 13.4.2013.


title: Cauza C-347/10: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Amsterdam — Țările de Jos) — A. Salemink/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen [Securitatea socială a lucrătorilor migranți — Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 — Lucrător angajat pe o platformă de extracție a gazului situată în zona platoului continental adiacent Țărilor de Jos — Asigurare obligatorie — Refuz de plată a unei prestații pentru incapacitate de muncă]

text:
               10.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 73/3

         Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 17 ianuarie 2012 (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Amsterdam — Țările de Jos) — A. Salemink/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
   (Cauza C-347/10) (1)

   (Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 - Lucrător angajat pe o platformă de extracție a gazului situată în zona platoului continental adiacent Țărilor de Jos - Asigurare obligatorie - Refuz de plată a unei prestații pentru incapacitate de muncă)
   2012/C 73/04
   Limba de procedură: olandeza

      Instanța de trimitere

   Rechtbank Amsterdam

      Părțile din acțiunea principală

      Reclamant: A. Salemink

      Pârât: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

      Obiectul

   Cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare — Rechtbank Amsterdam –Interpretarea articolelor 45 TFUE și 355 TFUE, a articolului 52 TUE și a titlurilor I și II din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității (JO L 149, p. 2, Ediție specială, 05/vol. 1, p. 26) — Neaplicarea sistemului național de asigurări obligatorii de sănătate în ceea ce privește persoanele care lucrează pe o platformă de foraj situată pe platoul continental al Țărilor de Jos pentru un angajator cu sediul în Țările de Jos și care locuiesc pe teritoriul unui alt stat membru

      Dispozitivul

   Articolul 13 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați, cu lucrătorii care desfășoară activități independente și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, în versiunea modificată și actualizată prin Regulamentul (CE) nr. 118/97 al Consiliului din 2 decembrie 1996, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1606/98 al Consiliului din 29 iunie 1998, și articolul 39 CE trebuie interpretate în sensul că se opun ca un lucrător care își desfășoară activitatea profesională pe o instalație fixă situată în zona platoului continental adiacent unui stat membru să nu fie asigurat obligatoriu în acest stat membru în temeiul legislației naționale privind asigurările sociale doar pentru motivul că nu are reședința în respectivul stat membru, ci în alt stat membru.

      (1)  JO C 246, 11.9.2010.


title: Cauza C-25/12 P: Recurs introdus la 17 ianuarie 2012 de Gino Trevisanato împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 13 decembrie 2011 în cauza T-510/11, Gino Trevisanato/Comisia Europeană

text:
               3.3.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 65/10

         Recurs introdus la 17 ianuarie 2012 de Gino Trevisanato împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera a șaptea) din 13 decembrie 2011 în cauza T-510/11, Gino Trevisanato/Comisia Europeană
   (Cauza C-25/12 P)
   2012/C 65/20
   Limba de procedură: italiana

      Părțile

      Recurent: Gino Trevisanato (reprezentant: L. Sulfaro, avocat)

      Cealaltă parte în proces: Comisia Europeană

      Concluziile recurentului

               —

               anularea în tot a Ordonanței pronunțată la 13 decembrie 2011 de Camera a șaptea a Tribunalului în cauza T-510/11 prin care se declară admisibilitatea și competența Tribunalului de a se pronunța asupra acțiunii în carență formulată la 29 septembrie 2011 de recurent în contradictoriu cu Comisia Europeană în temeiul articolului 265 al treilea paragraf TFUE;

               —

               drept consecință a admiterii concluziilor susmenționate, în principal, pronunțarea asupra fondului acțiunii potrivit procedurii obișnuite și obligarea părții care cade în pretenții la plata cheltuielilor de judecată sau, în subsidiar, trimiterea cauzei Tribunalului pentru a se pronunța în mod corespunzător.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea recursului, recurentul invocă trei motive.
   El susține, mai întâi, că ordonanța este viciată de o gravă eroare de fapt ca urmare a denaturării concluziilor părții. Astfel, aceasta nu ar fi solicitat Tribunalului să constate abținerea nelegală a Comisiei de a lua poziție, prin intermediul unui aviz motivat potrivit articolului 258 TFUE, cu privire la transpunerea inadecvată în ordinea juridică italiană a Directivei 98/59/CE (1) privind concedierile colective, astfel cum presupune ordonanța. În schimb, el ar fi solicitat Tribunalului să constate inacțiunea nelegală a Comisiei, competentă să definească și să notifice recurentului poziția cu forță juridică obligatorie cu privire la problema care, la 4 ani de la depunerea plângerii, a fost prezentată din nou la 11 iulie 2011 cu privire la dreptul personalului cu funcții de conducere din Italia de a beneficia de ocrotirea Directivei 98/59/CE privind concedierile colective, drept negat de magistratura italiană recurentului, victimă a unei concedieri de acest tip, efectuată de IBM în Italia.
   Apoi, Tribunalul ar fi comis o eroare declarându-se necompetent în temeiul jurisprudenței care rezultă din Ordonanța Curții din 26 octombrie 1995, cauzele reunite C-199/94 P și C-200/94 P, Pevasa și Inpesca. Această jurisprudență nu ar fi pertinentă în speță, din moment ce se întemeiază pe o situație de fapt care diferă în mod substanțial de cea care a stat la baza ordonanței menționate anterior.
   În sfârșit, Tribunalul ar fi încălcat propriul Regulament de procedură și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale, omițând să notifice acțiunea părții adverse, să publice în Jurnalul Oficial un rezumat al acțiunii și să consulte avocatul general.

      (1)  Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective (JO L 225, p 16, Ediție specială, 05/vol. 5, p. 95).


title: Cauza T-476/16: Acțiune introdusă la 25 august 2016 – Adama Agriculture și Adama France/Comisia

text:
               31.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 402/48

         Acțiune introdusă la 25 august 2016 – Adama Agriculture și Adama France/Comisia
   (Cauza T-476/16)
   (2016/C 402/57)
   Limba de procedură: engleza

      Părțile

      Reclamante: Adama Agriculture BV (Amsterdam, Țările de Jos) și Adama France (Sèvres, Franța) (reprezentanți: C. Mereu și M. Grunchard, avocați)

      Pârâtă: Comisia Europeană

      Concluziile

   Reclamantele solicită Tribunalului:

               —

               declararea acţiunii ca fiind admisibilă şi fondată;

               —

               anularea deciziei atacate (1) şi stabilirea faptului că (i) aprobarea substanţei active isoproturon (IPU) trebuia să fie reînnoită sau, cu titlu subsidiar, (ii) retrimiterea evaluării reînnoirii aprobării IPU în faţa pârâtei și suspendarea tuturor termenelor aplicabile prevăzute de Regulamentul nr. 1107/2009 și a regulamentelor de executare a acestuia, astfel încât să se permită punerea în aplicare a unui calendar adecvat pentru adoptarea unei noi decizii cu privire la reînnoirea IPU şi

               —

               obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul prezentei proceduri.

      Motivele și principalele argumente

   În susținerea acțiunii, reclamantele arată că decizia atacată a fost adoptată de pârâtă cu încălcarea drepturilor şi a principiilor garantate de Uniunea Europeană. Acestea susţin că decizia menţionată este nelegală, întrucât încalcă Tratatul privind Funcţionarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”) și dreptul derivat al Uniunii Europene, întemeindu-se pe următoarele cinci motive:

               1.

               Primul motiv, întemeiat pe erori vădite de apreciere: în conformitate cu considerentele (8), (9) și (10) ale deciziei atacate, IPU a fost interzis (i) din cauza riscului care rezultă dintr-o expunere la un metabolit în apele subterane, (ii) din cauza riscului pentru păsări, pentru mamifere și pentru organisme acvatice și (iii) din cauza propunerii clasificării IPU ca substanță toxică pentru reproducerea de categoria 2. Toate preocupările pe care se întemeiază decizia atacată sunt însă afectate de vicii de formă sau de fond și nu țin seama de informațiile care au fost prezentate de reclamante.

               2.

               Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea procedurii prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 (2) – act ultra vires: prin propunerea clasificării IPU ca fiind toxic pentru reproducere și prin întemeierea pe această propunere pentru a justifica nereînnoirea aprobării IPU, pârâta a încălcat atât Regulamentul nr. 1272/2008, cât și Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 (3) privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și astfel a acționat ultra vires.

               3.

               Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a principiului bunei administrări: prin comportamentul lor, statul membru raportor, EFSA și Comisia au încălcat în mod individual și colectiv dreptul de a fi ascultat și dreptul la apărare al reclamantelor prin faptul că le-au împiedicat să beneficieze de un proces echitabil. În special, în pofida încercărilor repetate și proactive de a contacta statul membru raportor și EFSA, reclamantele nu au primit răspuns în timp util. În plus, observațiile prezentate de reclamante nu au fost luate în considerare.

               4.

               Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiilor nediscriminării și egalității de tratament: în timp ce Comisia a adoptat o abordare strictă în privința IPU (bazată pe erori vădite de apreciere și de procedură), aceasta nu a procedat în același mod în situații similare și în decizii anterioare referitoare la substanțe care dau naștere unor preocupări similare, ceea ce constituie o încălcare a principiilor egalității de tratament și nediscriminării.

               5.

               Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului proporționalității: prin faptul că nu a ales măsuri mai puțin stricte care ar fi atins aceleași obiective (de exemplu o aprobare supusă unor condiții care să fie evaluate la nivelul statelor membre sau o aprobare supusă transmiterii de informații de confirmare la nivelul Uniunii Europene în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul nr. 1107/2009) și prin faptul că, în schimb, a interzis IPU, Comisia a încălcat principiul proporționalității.

      (1)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/872 al Comisiei din 1 iunie 2016 privind nereînnoirea aprobării substanței active isoproturon, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare, și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 540/2011 al Comisiei (JO 2016, L 145, p. 7).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor, de modificare și de abrogare a Directivelor 67/548/CEE și 1999/45/CE, precum și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 (JO 2008, L 353, p. 1).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului (JO 2009, L 309, p 1).